joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kuuppaäyriäiset

Kuuppaäyriäiset (Cumacea) on kuoriäyriäisiin kuuluva äyriäislahko. Ryhmään kuuluvat lajit ovat suhteellisen pieniä, yleensä 1–10 mm:n mittaisia yleensä meren pohjassa eläviä äyriäisiä. Ruumiinmuoto on omaperäinen, ikään kuin nuijamainen. Eturuumis on munamainen ja sen etuosaa peittää vahva selkäkilpi. Takaruumis on kapea ja koostuu kuudesta liereästä tasapaksusta jaokkeesta ja on päästään haarainen. Verkkosilmät ovat varrettomat.

Kuuppaäyriäisiä tunnetaan noin 1600 lajia kaikista maailman meristä, vuorovesirannoilta merten syvyyksiin. Ne elävät myös Kaspianmeressä ja sen jokisuissa lähes makeassa vedessä. Itämeren pohjoisosassa Suomen aluevesien tuntumassa on elänyt vain yksi laji, Diastylis rathkei. 

Japanin ja Korean suunnalta peräisin oleva Nippoleucon hinumensis on levinnyt Itämereen todennäköisesti laivojen painovesilastien mukana.

Kuuppaäyriäiset elävät yleensä kaivautuneena muta- tai hiekkapohjaan muutaman sentin syvyyteen ja syövät pieneliöstöä ja hajoavaa ainesta. Jotkin lajit liikkuvat öisin myös uiden.

Cumacea-lahko kuuluu Peracarida-ylälahkoon, jolle on tyypillistä suora yksilönkehitys. Poikaset kehittyvät aikuisen kaltaisiksi äyriäisiksi naaraan marsupiossa, hautomataskussa. Sukupuolet eroavat muutenkin toisistaan. 

Kuuppaäyriäisiä tunnetaan fossiiliaineistoista varhaiselta kivihiilikaudelta (yli 300 miljoonaa vuotta sitten). Nykylajit luokitellaan 8–11 heimoon.

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Les Watling (2010) Cumacea World Database marinespecies.org
 Cumaceans of the World University of Alaska.
 Cumacea classification

Kuoriäyriäiset
Mouse

Mouse on Girl skateboards -yhtiön tekemä rullalautailuelokuva, joka julkaistiin vuonna 1996.

Rullalautailijat, musiikit ja kohtauslista

Intro
Bob Dorough – Three Is the Magic Number
Jeron Wilson
Eric Burdon & War – Magic Mountain
Sean Sheffey
James Brown – Doing It to Death
Jovante Turner, Tim Gavin, Rudy Johnson
Booker T and The MG's – Time is Night
Mike York 
– –
Chico Brenes
Joe Cuba – El Pito
Daniel, Shamil, and Gabriel
Cymande – Brothers on the Slide
Kaverit
Curtis Mayfield – (Don't worry) If There's a Hell Below We're All Going To Go
Ben Sanchez
Earth Wind & Fire – Shining Star
Richard Mulder
Bob James – Nautilus
Keenan and Gino
Royal Flush – World Wide
Tony Ferguson
Gwen McCrae – 90% of Me Is You
Rick and Mike
War – Slipping Into Darkness
Eric Koston
Joe Bataan – Aftershower Funk
Guy Mariano 
Herbie Hancock – Watermelon Man
Credits
John Cougar Mellencamp – Jack and Diane

Aiheesta muualla

Vuoden 1996 yhdysvaltalaiset elokuvat
Urheiluelokuvat
Spike Jonzen ohjaamat elokuvat
Kreetantulppaani

Kreetantulppaani (Tulipa saxatilis) on Kreikassa villinä elävä tulppaanilaji. Se kasvaa kivikkoisilla alueilla. Sen kukat ovat tyvestä keltaiset, muuten violetinpunaiset.

Lähteet 

Kreikan kotoperäiset kasvit
Tulppaanit
Degerön kartano

Degerön kartano on kartano Laajasalon kaupunginosassa Helsingissä. Saaren itärannalla Yliskylän osa-alueella sijaitseva kartano perustettiin 1600-luvulla, mutta sen nykyinen päärakennus ja maisemapuisto ovat peräisin 1800-luvulta.

Historia 
Augustin Svanströmin suku omisti kartanon 1600-luvulla. Everstiluutnantti ja vapaaherra Lorentz Melliniltä, joka oli avioliiton kautta saanut kartanon omistukseensa, kartano siirtyi hänen vävylleen luutnantti ja vapaaherra Otto Armfeltille vuonna 1736. Armfeltin leski Sofia hallitsi kartanoa vuodet 1742-51 ja hänen toinen miehensä everstiluutnantti Otto Ludvig Taube vuodet 1752-74. Perillisten joukosta kartanon lunasti itselleen kapteeni Carl Adam Armfelt, joka omisti kartanon vuoteen 1792. Leskirouva Catarina Armfeltin aikana velkaantunut rälssisäteri jaettiin neljään osaan vuonna 1798. Holmgårdiksi kutsuttu kantatila joutui sotatuomari Carl Limnellille, Stansvik meni majuri Johan L. Brandtille ja Jollas torppineen laivaston välskäri Johan Engströmille. Leskirouva ja hänen poikansa Otto Adam Armfelt pidättivät itsellään Villingin. Hovioikeuden asessori Carl Limnell myi Holmgårdin vuonna 1807 sotaneuvos Pehr Silfverskiöldille. Vuosina 1810-19 tilanherrana oli Pehr Silfverskiöldin lanko everstiluutnantti Gustaf Gutofsky, joka aateloitiin nimellä von Gutofsky.  Hänen leskeltään kartano siirtyi vuonna 1820 todelliselle valtioneuvokselle senaattori Johan Magnus Krookille, joka puolestaan myi kartanon vuoden 1828 tienoilla midshipman Fredrik von Christiersonille. Vuonna 1831 kartanon osti v. Christiersonilta todellinen valtioneuvos senaattori Jakob Wilhelm Hisinger. Hovioikeuden auskultantti ja kirjuri N. A. Rosenbröijer osti Degerö-Holmgårdin Hisingereiltä vuonna 1834. Vuonna 1841 Tampereelle postimestariksi siirtynyt Rosenbröijer myi kartanon vuorimestari Fredrik Tengströmille. Tengström puolestaan myi kartanon vuonna 1849 venäläiselle kenraalikuvernöörin apulaiselle Platon Ivanovits Rokassovskille, jonka hallussa se pysyi 1870-luvulle asti.

Lähteet 
 Degerön kartano Rakennusviraston sivuilla.

Helsingin kartanot
Laajasalo
Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Helsingin suojellut rakennukset
Artemisia herba-alba

Artemisia herba-alba on koiruohon sukuinen kasvi, jota tavataan kuivilla alueilla Välimeren seudulla ja Pohjois-Afrikan rannikolla. Se kasvaa 20–40 cm korkeaksi. Sillä on harmahtavat lehdet. Se kukkii syyskuun ja joulukuun välisenä aikana. Kasvi on aromaattinen, ja sitä on käytetty rohdoksena monenlaisiin vaivoihin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 ITIS: Artemisia herba-alba 
 United States Department of Agriculture (USDA): Artemisia herba-alba 
 Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Artemisia herba-alba 

herbaalba
Labyrinttitaistelu

Labyrinttitaistelu () on Rick Riordanin kirjoittama neljäs Percy Jackson -sarjaan kuuluva fantasiaromaani. Kirja julkaistiin vuonna 2008.

Juoni 
Percyn tutustuessa uuteen kouluusa hän huomaa aiemmassa kirjassa tapaamansa Rachel Daren ja heidän kimppuunsa hyökkää empuusoja. Percy menee Puoliveristen leirille, jossa hänelle selviää, että Groverilla on ongelmia Sarvipäiden Vanhinten Neuvoston kanssa, koska hän ei ole löytänyt Pania. Percy ja Annabeth löytävät Labyrintin sisäänkäynnin heidän tehdessä uuden miekkailuopettaja Quintuksen harjoituksia. Annabeth valitaan johtamaan etsintäretkeä Labyrinttiin etsimään Daidalosta ja estämään häntä antamasta Adrianen lankaa Lukelle. Annabeth valitsee mukaansa Percyn, Groverin ja Tysonin. Percy alkaa nähdä unia Nicosta ja hänelle selviää, että tämä aikoo herättää kuolleista siskonsa Biancan. Labyrintissä he kohtaavat Briareksen, Sfinksin ja Januksen ennen kuin he saapuvat Geryonin maatilaalle ja tapaavat Nicon.
He tapaavat myös Hefaistoksen, joka käskee heidän mennä lempipajalleen Mount Saint Helensille, jossa on tunkeilijoita. Labyrinttiin lähdettyään he jakautuvat - Percy ja Annabeth menevät Saint Helensille ja Grover ja Tyson lähtevät etsimään Pania.

Annabeth ja Percy löytävät Labyrintin kautta Mount Saint Helensille, josta he löytävät telekhinejä. Percy käskee Annabethin pelastautua ja jää itse ansaan. Percy on hyvin lähellä kuolla, mutta saa aikaan maanjäristyksen ja lentää Ogygialle, Kalypson saarelle.

Leiriläiset luulevat, että Percy kuoli. Hän tulee leirille, kun amfiteatterilla poltetaan hänen kääriliinaansa. Percy ja Annabeth lähtevät Manhattanille etsimään Rachelia, joka näkee Sumun läpi. He löytävät Luken ja Percy joutuu taistelemaan henkensä edestä vapauttaakseen ystävänsä. He löytävät Daidaloksen pajan, jossa heidän miekkailuopettajansa paljastuu Daidalokseksi, joka on huijannut kuolemaa tekemällä itselleen robottikehoja. He pakenevat ja Percy kohtaa Kronoksen, joka on herännyt ja sulautunut Luken ruumiiseen. Nico pelastaa Percyn ja paljastaa samalla titaaneille olevansa Haadeksen poika. 

Puoliveristen leiriin hyökätään heidän juuri päästessä sinne. Leiriläiset taistelevat vastaan ja voittavat, kun Grover aiheuttaa Paniikin ja Daidalos uhraa itsensä jolloin labyrinnti sortuu ollessaan yhteydessä tämän elinvoimaan. Kheiron loukkaantuu lievästi ja muutama kuolee.

Percy lähtee leirin loputtua kotiinsa. Poseidon tulee käymään Percyn syntymäpäivillä ja Percy kertoo hänelle tarinansa ja antaa tälle hietadollarin. Kirja loppuu siihen, kun Nico di Angelo tulee saapuu Percyn luo uskoen tietävänsä mikä voi auttaa heitä Kronoksen voittamisessa.

Lähteet 

Percy Jackson
Vuoden 2008 kirjat
Matcha

Matcha (抹茶, [mat.tɕa]) on japanilainen hienoksi jauhettu vihreä tee. Japanilainen teetaide keskittyy matcha-teen valmistukseen ja tarjoiluun.

Ominaisuudet 

Tuore matcha on kirkkaan vihreää ja vanhetessaan muuttuu ruskeaksi. Monesti huonolaatuista matchaa värjätään ja myydään eteenpäin. Tapa on melko yleinen etenkin vientiin tarkoitetussa matchassa. Matcha säilyy avattuna noin kuukauden, mutta se kannattaa käyttää parin viikon sisällä avaamisesta.

Matcha sisältää mm. antioksidantteja kuten C- ja K-vitamiinia, katekiineja, kuten EGCG-katekiini, ja piristäviä alkaloideja kofeiinia, teobromiinia ja teofylliiniä, sekä L-teaniinia.

Tuotanto 
Matcha tuotetaan varjossa kasvaneiden teepensaiden lehdistä. Ennen sadonkorjuuta pensaat peitetään, jolloin lehtiin kertyy enemmän aminohappoja ja niistä tulee makeampia. Sadonkorjuun jälkeen lehdet kuivataan avonaisina, ja niistä saadaan tencha (碾茶). Tenchasta poistetaan varret ja lehtisuonet, ja se jauhetaan hienoksi jauhoksi matchan valmistamiseksi.

Vain jauhettu tencha on matchaa, muut jauhetut teelehtilaadut tunnetaan nimellä konacha (粉茶).

Teejuoman valmistaminen 

Matchaa voi valmistaa kahdella tavalla; vahva (濃茶, koicha) ja laiha (薄茶, usucha). Teen valmistuksessa saatetaan käyttää chaskakua (mittaamiseen käytettävä pieni bambulusikka), chasenia (bambuvispilä) ja chakia (tarjotin).

Ennen teejuoman valmistamista matchajauhe saatetaan siivilöidä mahdollisten paakkujen hajoittamiseksi.

Pieni määrä matchaa laitetaan teeastian pohjalle ja sekoitetaan pieneen määrään kuumaa vettä (80 °C). Teeseos sekoitetaan tasaiseksi, usein chasen-bambuvispilällä.

Usucha eli laiha tee valmistetaan pienestä määrästä kuumaa vettä (75 ml) ja noin kolmasosateelusikallisesta matchaa eli yhdestä chashakullisesta. Usuchaa sekoitetaan chasenilla tasaiseksi ja vispataan vaahtoavaksi maun mukaan.

Koicha eli vahva tee valmistetaan tilkasta kuumaa vettä (40 ml) ja noin teelusikallisesta matchaa eli noin kolmesta chashakullisesta. Koicha sekoitetaan rauhallisesti, eikä siihen nouse vaahtoa. Koichaan käytetään teetaiteessa usein eri teelaatua kuin usuchaan.

Matchan muu käyttö 

Matchasta valmistetaan myös jääteetä, ja sitä käytetään ruoanlaitossa ja lisäaineena monissa elintarvikkeissa. Matcha-espresso valmistetaan kahvin sijaan matchasta espresson lailla painekeittimessä.

Lähteet 

 

Vihreä tee
Japanilainen teetaide
Japanilaiset juomat
Paavalniemi

Paavalniemi on iso niemi Kemijoessa ja samanniminen asutuspaikka Rovaniemellä. Se sijaitsee noin 6 kilometrin päässä keskustasta Kemijoen itäpuolentien varrella. Paavalniemellä on peruskoulun ala-aste.

Paavalniemi oli ennen vuotta 2006 Rovaniemen maalaiskuntaa.

Rovaniemen niemet
Kuolan ydinvoimalaitos

Kuolan ydinvoimalaitos () on Luoteis-Venäjällä Murmanskin alueella Kuolan niemimaan lounaisosassa sijaitseva ydinvoimalaitos.

Voimalaitos sijaitsee Imandrajärven laskureitillä, järven etelärannalla, Poljarnyje Zorin kaupunkipiirikunnan alueella, linnuntietä 10 kilometriä itse kaupungista pohjoiseen. Laitoksessa on neljä 440 megawatin VVER-tyyppistä painevesireaktoria, yhteiseltä nimellisteholtaan 1 760 MW. Voimalan omistaa Rosenergoatom.

Laitoksen rakentaminen alkoi vuonna 1969. Rakentamisen yhteydessä syntyi Poljaryje Zorin asutuskeskus. Ensimmäiset reaktorit otettiin käyttöön v. 1973 ja 1974. Kaksi uudempaa, vuosina 1981 ja 1984 valmistunutta reaktoria  edustavat turvallisuudeltaan parempaa toista VVER-sukupolvea, ja ovat samaa tyyppiä kuin Loviisan voimalaitoksen reaktorit. Reaktoreita on pidetty ikänsä takia riskialttiina.. Kaksi vanhempaa yksikköä oli määrä sulkea 2003 ja 2004. Laitoksia on kuitenkin modernisoitu pohjoismaisella rahoituksella  ja ne pysynevät tuotannossa 2030-luvulle asti.

Kuolan ydinvoimalaitos on keskeisin Murmanskin alueelle ja Karjalan tasavallalle sähköä tuottava voimalaitos.

Tulevaisuuden suunnitelmia

Kuolan ydinvoimalaitos on tarkoitus korvata uusilla VVER-600 yksiköillä 2030-luvulla. VVER-600 on pienempi versio VVER-1200-reaktorista jonka kaltaisia rakennetaan muun muassa Leningradin ydinvoimalaan.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kuolan ydinvoimalaitos rosenergoatom.ru 
 Kuolan ydinvoimalaitos  rosenergoatom.ru 
  

Venäjän ydinvoimalat
Murmanskin alue
Elämääni eksynyt

Elämääni eksynyt on Kirkan viimeiseksi jäänyt studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2005. Levyllä olevan kappaleen ”Muistoja, muistoja vain” (alkuperäiseltä nimeltään ”Wonderful Life”) julkaisuoikeusriitojen takia CD:t jouduttiin kuitenkin vetämään pois kaupoista pian ilmestymisensä jälkeen.

Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 26.

Kappaleet

Aiheesta muualla 
 Elämääni eksynyt discogs.com -sivustolla

Lähteet 

Vuoden 2005 albumit
Kirkan albumit
Mika Toivasen tuottamat albumit
Idänritariyökkönen

Idänritariyökkönen (Catocala adultera) on kookas, ritariyökkösiin kuuluva yöperhoslaji.

Koko ja ulkonäkö 
Useimpien sukulaistensa tapaan idänritariyökkönen on silmiinpistävän kookas perhonen. Vartalo on tasaisen harmaa. Pohjaväriltään sinertävänharmaissa etusiivissä on hyvä suojaväri. Leveät ja tummat sisempi- ja ulompipoikkiviiru erottuvat selvästi. Sisemmän poikkiviirun ulkopuolella siivessä on laaja valkeansävyinen alue. Munuaistäplä erottuu hyvin huonosti, mutta sen vieressä siivessä on ritariyökkösille ominainen, vino, vaalea täplä, joka erottuu hieman paremmin. Takasiipien väri on helakanpunainen. Niiden tumma reuna on kapeampi kuin kulmaritariyökkösellä (Catocala nupta) ja siiven keskiosan tummassa raidassa on etureunan lähellä heikko sisäänpäinsuuntautuva lovi. Siipiväli on 73–80 mm.

Levinneisyys ja lentoaika 
Idänritariyökkönen on levinneisyydeltään selvästi itäinen laji, jota tavataan Euroopassa vain pohjois- ja itäosissa. Levinneisyysalue jatkuu Venäjän ja Siperian poikki Kiinaan ja Koreaan. Suomessa levinneisyys on itäpainotteinen, mutta idänritariyökkönen on tunnettu vaeltaja, joka voi lentää kauaksikin syntymäsijoiltaan. Tämä laajentaa lajin esiintymisaluetta ja Suomessakin lajin voi tavata pohjoisinta Lappia myöten. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena heinäkuun lopulta syyskuun alkuun.

Elinympäristö ja elintavat 
Yleisesti ritariyökköset ovat puistoissa ja puutarhoissa viihtyviä lajeja ja myös idänritariyökkönen elää rehevissä metsissä ja kulttuuriympäristöissä. Lajin esiintymisessä on varsin suuria vuosittaisia vaihteluita. Laji tulee hyvin syötille ja hieman huonommin valolle.

Muna on talvehtiva elämänvaihe.

Ravintokasvi 
Toukka elää metsähaavalla (Populus tremula).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Suomen perhostutkijain seura 
 Bestimmungshilfe des Lepiforums 

Ritariyökköset
Vehkajärvi (Kuhmalahti)

Vehkajärvi on Kangasalaan kuuluva entisen Kuhmalahden kunnan kylä sekä Kangasalan 23. kaupunginosa itäisellä Pirkanmaalla, samannimisen järven pohjoisrannalla. Vehkajärvi on noin 65 kilometriä Tampereelta itään seututie 325:ttä pitkin. Kylä sijaitsee Kymijoen ja Kokemäenjoen vesistöjen välisellä vedenjakajalla, jonka korkeimmat kohdat, Kivelänkangas ja Karinvuori, ovat noin 160 metriä merenpinnasta. 

Vehkajärvellä asuu vakinaisesti noin 120 henkeä, mutta kesäisin kylän väkimäärä kaksinkertaistuu vapaa-ajan asuntojen ansiosta. Vehkajärven nuorisoseura on perustettu 1917 ja sen juhlatalo Touhula on valmistunut 1927. Vehkajärven vanha koulu toimii kesäisin kesäkuun alusta elokuun alkuun nuorisoseuran kesäkahviona.

Vuosina 2005–2008 kylässä ilmestyi ilmaisjakelulehti Vehkajärven Sanomat, jonka päätoimittajana toimi Ritva Tähkä ja kustantajana Esa Kylänlahti. Kylän verkkosivusto jatkaa lehden vanhalla nimellä.

Suomen sisällissodan aikana 26. helmikuuta 1918 kylässä käytiin Vehkajärven taistelu.

Katso myös
Vehkajärven kirkko

Lähteet

Aiheesta muualla
Vehkajärven Sanomat -kyläsivusto
Näiveet

Näiveet (Orobanche) on vähintään noin 150 lajia käsittävä loiskasvisuku näivekasvien heimossa. Se on myös heimonsa nimisuku. Näiveet ovat monivuotisia lehtivihreättömiä ruohovartisten kasvien ja pensaiden juuriloisia. Niiden isäntäkasvivalikoima on laaja, yleensä yksi näivelaji on sopeutunut loisimaan vain yhdellä isäntäkasvilajilla.

Suomessa näiveitä on tavattu vain kasvitieteellisissä puutarhoissa.

Näivelajeja 
 Orobanche alba – ajuruohonnäive
 Orobanche amethystea – piikkiputkennäive
 Orobanche berthelotii – teneriffannäive
 Orobanche calendulae – kehäkukannäive
 Orobanche cernua – tomaatinnäive
 Orobanche crenata – härkäpavunnäive
 Orobanche elatior – kaunokinnäive
 Orobanche flava – ruttojuurennäive
 Orobanche gratiosa – graciosannäive
 Orobanche hederae – muratinnäive
 Orobanche lavandulacea – mustenäive
 Orobanche lucorum – happomarjannäive
 Orobanche minor – apilannäive
 Orobanche mutelii – sininäive
 Orobanche nana – keijunäive
 Orobanche purpurea – kärsämönnäive
 Orobanche ramosa – tupakannäive
 Orobanche reticulata – ohdakkeennäive
 Orobanche trichocalyx – sukasnäive

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Laji.fi: Näiveet (Orobanche)
 Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Näiveet (Orobanche)
 Den virtuella floran: Snyltrötter (Orobanche) 
 ITIS: Orobanche 
 United States Department of Agriculture (USDA): Orobanche 
 Flora of China: Orobanche
Suodatinpaperi

Suodatinpaperi on puoliläpäisevää paperia, jota käytetään erottamaan kiinteitä epäpuhtauksia tai muita aineita nesteestä tai kaasusta.

Ominaisuudet
Suodattimista mitattavia ominaisuuksia ovat muun muassa erotusaste, likakapasiteetti, suodatuspinta-ala, alkupaine-ero ja nimellispaine. Taloudellisessa mielessä ei ole kannattavaa erottaa epäpuhtauksia liian tarkasti, sillä tiheämpi suodatin tukkeutuu nopeammin ja järjestelmän välykset saattavat jopa sallia pieniä epäpuhtauksia. Suodatinpaperin laskostuksessa pyritään maksimoimaan suodatuspinta-alaa, sillä suodattimen kestoikä on verrannollinen paperin määrään. Tavanomainen muoto on tähti-laskostus, jossa paperi laskostetaan säteittäisesti ympyränmuotoiselle kehälle. Sovelluksesta riippuen suodatinpaperi saattaa olla rakennettu peltikotelon sisälle.

Sovellukset

Ilmansuodatin
Ilmansuodattimen tarkoitus on puhdistaa ilmaa epäpuhtauksista. Yleisiä käyttökohteita ovat moottoreiden imuilman sekä asuntojen ja autojen sisäilman suodatus. Henkilösuojaimina käytetään paperisuodatinmaskeja, jotka on tarkoitettu esimerkiksi pölyisiin olosuhteisiin suodattamaan ilmassa olevia hiukkasia.

Kahvin- ja teensuodatin
Kahvinkeittimessä ja teepussissa käytetään suodatinpaperia, jonka tarkoitus on estää purujen vapautuminen juomaan mutta päästää lävitseen puruista veteen liuenneet ainesosat. Kahvin ja teen suodattamiseen tarkoitetulle kertakäyttösuodatinpaperille on mahdollista saada ympäristömerkki, mikäli valmistus täyttää sen kriteerit.

Polttoainesuodatin

Polttoainesuodattimia käytetään suodattamaan tankista tulevasta polttoaineesta epäpuhtaudet pois, ennen kuin polttoaine menee moottoriin. Etenkin dieselmoottorin polttoaineen korkeapaineinen ruiskutusjärjestelmä on hyvin herkkä epäpuhtauksille. Vanhemmissa rivipumpuissa riitti 10 µm suodatustarkkuus, kun taas yhteispaineruiskutuslaitteet voivat vaatia 2–5 µm suodatustarkkuutta. Mikäli polttoainesuodattimessa alkaa esiintyä tukkoisuutta, saattavat jakajapumpulla varustetut dieselmoottorit kärsiä huonosta käynnistyvyydestä, tehottomuudesta ja savutuksesta.

Öljynsuodatin
Öljynsuodattimia käytetään voitelujärjestelmissä poistamaan järjestelmään kertyviä epäpuhtauksia ja suodatinmateriaali voi olla esimerkiksi kyllästettyä orgaanista paperia. Öljynsuodattimia on erilaisia rakenteita erilaisiin käyttötarpeisiin, esimerkiksi painesuodatin, paluusuodatin tai sivuvirtaussuodatin.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Virtaustekniikka
Paperilaadut
Ilmailulääketieteen keskus

Ilmailulääketieteen keskus (Aeromedical Center, lyhenne AeMC tai AMC) on Suomessa Liikenteen turvallisuusvirasto Trafin valtuuttama ilmailulääketieteen  erikoisalan tunteva lääketieteellinen yksikkö. Vuonna 2016 Suomessa oli kolme AeMC-valtuutuksen saanutta keskusta: Ilmailulääketieteen keskus (SOTLK, AeMC) Helsingissä Meilahden sairaalan alueella Biomedicum II -yksikössä, Finnairin Terveyspalvelut (AeMC) Helsinki-Vantaan lentoasemalla ja Lääkärikeskus Aavan Vantaanportin yksikkö. Näiden lisäksi Trafin valtuuttamia ilmailulääkäreitä löytyy esimerkiksi useasta yksityisestä terveys- tai lääkäritalosta sekä muutamien varuskuntien terveysasemilta.

Kun puolustushallinnon ulkopuolinen henkilö on mukana hävittäjäkoneessa tai suihkuharjoituskoneessa on hänet testattu ennen lentoa AeMC:ssä.

Ilmailulääkärin pätevyys ja annetut kelpoisuustodistukset 
Keskuksilla ja sen alaisilla, eri puolella maata toimivilla ilmailulääkäreillä, on oikeus kirjoittaa lääkärintodistus lääketieteellistä kelpoisuustodistusta varten, jonka Liikenteen turvallisuusvirasto Trafin ilmailulääketieteen yksikkö AMS (Aeromedical Section) myöntää. Ilmailulääkäriltä vaaditaan erikoislääkärin tutkinto sekä vähintään 60 tunnin peruskurssi ilmailulääketieteestä loppukokeineen. Tällä osaamisella voi hakea luokan kaksi ilmailulääkärin valtuutusta (AME2). Jatkokoulutuksella ja riittävällä työkokemuksella voi hakea edelleen luokan yksi (AME1) ilmailulääkärin oikeuksia.

Ilmailulääkärin (AME2) todistus vaaditaan lennonjohtajilta, lennontiedottajilta, yleis- ja harrasteilmailijoilta sekä matkustamomiehistön jäseniltä (lentoemännät ja sturetit). Ammattilentäjien terveystarkastuksen tekee jatkokouluttautunut AME1-pätevyyden omaava lääkäri. Joidenkin ammattikelpoisuusluokkien ensimmäiset tarkastukset on kuitenkin tehtävä ilmailulääketieteen keskuksessa (AeMC).

Vuonna 2015 Trafin tilastoissa oli yli 8 300 voimassa olevaa ilmailulääketieteellistä kelpoisuustodistusta. Näistä runsas 2 100 oli kategorian 1 ammattilentäjälle myönnettyjä ilmailulääketieteellisiä kelpoisuustodistuksia ( CPL, ATPL= commercial pilot licence, airline transport pilot licence).

Lähteet

Aiheesta muualla
 DLR Aeromedical Center (AeMC, eräs saksalainen ilmailulääketieteen keskus)  
 Flymedisinsk senter (AeMC) - Norjassa yksi kpl) 
 Tanskassa 1 AeMC + ilmailulääkäreistä 

Lääketiede
Helsingin sairaalat‎
Suomen ilmailu
Pakkala
Asturian ruhtinas

Asturian ruhtinas () on historiallinen arvonimi, joka annetaan Espanjan kruununperilliselle. Arvonimeä käytettiin myös jo Espanjan kuningaskuntaa edeltäneessä Kastilian kuningaskunnassa. Nykyinen Asturian ruhtinatar on Leonor, Espanjan kuninkaan Felipe VI:n ja kuningatar Letizian tytär. Muita samankaltaisia espanjalaisia arvonimiä ovat Vianan ruhtinas, Gironan ruhtinas, Montblancin herttua, Cerveran kreivi ja Balaguerin lordi.

Kun Espanjan diktaattori Francisco Franco nimitti Juan Carlos de Borbónin seuraajakseen Espanjan kuninkaaksi, hän antoi Borbónille arvonimeksi Asturian ruhtinaan sijaan Espanjan ruhtinas.

Silloinen Asturian ruhtinas, nykyinen kuningas Felipe VI aloitti tavan jakaa Asturian ruhtinaan palkintoja.

Luettelo Asturian ruhtinaista 

Ruhtinas
Kuninkaalliset arvonimet
Antti Reenpää

Antti Reenpää (s. 1957) on suomalainen diplomi-insinööri, joka toimi Otavan kirjaryhmän johtajana 2000–2010. Hän on ollut aiemmin Otavan merkittävä keulakuva yhdessä vaimonsa Leena Majander-Reenpään kanssa, ja he ovat yhdessä vaikuttaneet Otavan julkaisulinjaan.

Antti Reenpää jätti tehtävänsä maaliskuun alusta 2010, ja ilmoitus herätti kohua niin kirjapiireissä kuin julkisuudessakin.

Antti Reenpään isä on Otavan hallituksen puheenjohtaja Olli Reenpää.

Kirjallisuutta

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Pilke, Helena: Seitsemän sukupolvea, 200 vuotta kustannustoimintaa. Kirja-arvostelu teoksesta Salokannel, Juhani: Hengen paloa & painettua sanaa. Renqvist-Reenpäät kustantajina 1815-2015. Otava, 2015. (Agricolan kirja-arvosteluja, 26.5.2015.)
 Puolet elämästä suvun palveluksessa, Turun Sanomat 27.8.2007

Suomalaiset yritysjohtajat
Suomalaiset insinöörit
Otava
Vuonna 1957 syntyneet
Elävät henkilöt
Zoo York

Zoo York on yhdysvaltalainen katumuotivaatemerkki. Yhtiö valmistaa myös rullalautoja. Zoo York on perustettu New Yorkissa vuonna 1993.

Aiheesta muualla
 Yhtiön omat sivut

Vaatemerkit
Yhdysvaltalaiset yritykset
Koskenniemi

Koskenniemi voi viitata seuraaviin henkilöihin ja asioihin:

Koskenniemi sukunimenä
 Anton Einari Koskenniemi (1881–1957), rovasti, evankelisen herätysliikkeen vaikuttaja ja Martti Lutherin teosten suomentaja
 Heikki Koskenniemi (1919–2013), antiikintutkija, filologi
 Inna Koskenniemi (1923–1995), Turun yliopiston englantilaisen filologian professori 
 Kimmo Koskenniemi (s. 1945), tietokonelingvistiikan professori
 Maija Koskenniemi (1887–1972), rehtori, kirjakauppias ja suomentaja
 Markku Koskenniemi (1942–2022), yritysjohtaja, Tammerneonin perustaja
 Martti Koskenniemi (s. 1953), oikeustieteen tohtori, akatemiaprofessori
 Matti Koskenniemi (1908–2001), kasvatustieteilijä, Helsingin yliopiston professori
 Niilo Koskenniemi (1926–1988), kansanedustaja (SKDL)
 Teodor Koskenniemi (1887–1965), kestävyysjuoksija
 Veikko Antero Koskenniemi (1885–1962), runoilija

Nimen muita merkityksiä
 1697 Koskenniemi, asteroidi
Janne Hulmi

Janne Hulmi (s. 14. heinäkuuta 1983) on suomalainen salibandyn pelaaja ja lajin kolminkertainen suomenmestari. Mestaruudet Hulmi voitti Seinäjoen Peliveljien riveissä kaudella 2011–2012, kaudella 2012–2013 sekä kaudella 2014 - 2015. Hulmi on edustanut pääsarjaurallaan myös jyväskyläläistä Happeeta sekä SC Bluesia. Hulmi pelasi liigatasolla 191 ottelua tehopistein 100 + 189 = 289. Hän edusti urallaan myös Suomea miesten maajoukkueessa. 

Kasvattajaseura on säkyläläinen Karhukopla, jossa mies pelasi juniorivuotensa.

Lähteet 

Suomalaiset salibandyn pelaajat
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Tuukka Kiviranta

Tuukka Kiviranta (s. 31. lokakuuta 1984) on suomalainen salibandyn pelaaja. Hän on edustanut koko pääsarjauransa ajan Seinäjoen Peliveljiä. Kaudella 2011–2012 hän voitti ensimmäisen Suomen-mestaruutensa ollen pudotuspelien pistepörssin ykkönen.

Kiviranta on voittanut liigassa kolme kultaa kultaa (2012, 2013, 2015), yhden hopean (2011) ja neljä pronssia (2009, 2010, 2017. 2019).

Ammatiltaan Kiviranta on valokuvaaja.

Ura

Kiviranta aloitti pääsarjauransa 2004 SPV:ssä. Hän on pelannut 380 Salibandyliigan ottelua tehden niissä 191+123=314 tehopistettä. Kiviranta on voittanut liigassa kultaa (2012), (2013), (2015) ja hopeaa (2011) ja pronssia (2009, 2010, 2017 ja 2019). Kiviranta tunnetaan vahvana pudotuspelipelaajana, koska hänellä on ollut tapana äityä hurjaan vireeseen keväisin pudotuspeleissä. Kiviranta on tehnyt 113 pelaamassaan play off -ottelussa 70+39=109 tehopistettä. Keväällä 2012 hän johti SPV:n ensimmäiseen mestaruuteen ja voitti pudotuspelien pistepörssin iskemällä 11 ottelussa tehot 17+8=25.

Kiviranta on pelannut 14 maaottelua teholukemin 3+2=5.

Seinäjoen Peliveljet on jäädyttänyt Kivirannan pelinumeron 84.

Lähteet 

Suomalaiset salibandyn pelaajat
Vuonna 1984 syntyneet
Elävät henkilöt
Eija-Liisa Löyttyniemi

Eija-Liisa Löyttyniemi (o.s. Uotila, s. 5. elokuuta 1939 Loimaa) on suomalainen Forssassa asuva taidemaalari. 

Löyttyniemi opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa 1957-1960. Hänen töitään oli ensi kertaa esillä 1968 Helsingissä Galleria Pinxissä.

Hänen ensimmäinen puolisonsa oli Jaakko Löyttyniemi ja toinen Bernhard Vanhanen. Hänellä on lkaksi lasta. Vanhemmat maanviljelijä Paavo Uotila ja Eeva Rantanen.

Lähteet
 

Suomalaiset taidemaalarit
Vuonna 1939 syntyneet
Elävät henkilöt
Punavihreys

Punavihreys viittaa politiikassa vasemmistolaisuuden ja ympäristöliikkeen eli vihreyden yhdistelmään. Suomessa punavihreyttä edustaa Vasemmistoliitto r.p. Puolue on jäsen punavihreiden puolueiden liittoumassa Pohjoismaiden vihreän vasemmiston liitto.

Vasemmisto-opiskelijoiden poliittisen ohjelman mukaan vasemmistolaisuus ja vihreys muodostavat punavihreydessä erottamattoman kokonaisuuden. Ohjelman mukaan punavihreyden ytimessä on talouden rakenteiden demokratisoiminen, sosiaalisen oikeudenmukaisuuden edistäminen sekä ympäristön kestokyvyn ja moninaisuuden turvaaminen.

Punavihreällä hallituksella tai eduskunnan punavihreällä oppositiolla viitataan myös vasemmisto- ja ympäristöpuolueiden eli sosiaalidemokraattien, vasemmistoliiton ja vihreän liiton yhteistyöhön. Vastaavia ilmaisuja ovat sinipuna ja punamulta.

Katso myös 
 Ekososialismi
 Punavihreä kupla
 Vihervasemmisto

Lähteet 

Vasemmisto
Silmät niin kuin mantelit

Silmät niin kuin mantelit on Tulipunaruusujen julkaisema albumi vuodelta 1987.

Kappaleet 
 Sata suloista suudelmaa
 Hiekkaa (Alkuperäinen kappale: Polvere)
 Valvo kanssani yön yli aamuun
 Romantica
 Ei markkaakaan
 Sinitaivaan alla
 Rakkauskirjeitä hiekassa (Alkuperäinen kappale: Love letters in the sand)
 Suomi-Suomi
 Annina
 Violetta
 Silmät niinkuin mantelit
 Partisaanivalssi (Alkuperäinen kappale: Dzis do ciebie przyjsc nie moge)
 

Vuoden 1987 albumit
Tulipunaruusujen albumit
Marilyn

Marilyn on seuraavien henkilöiden etunimi:
 Marilyn Monroe, oik. Norma Jeane Mortenson (Baker), amerikkalainen näyttelijä.
 Marilyn Manson, oik. Brian Hugh Warner, amerikkalainen rock-muusikko ja Marilyn Manson -yhtyeen solisti.

 Marilyn Bergman, yhdysvaltalainen elokuvamusiikin sanoittaja
 Marilyn Burns, oik. Mary Lyunn Ann Burns, yhdysvaltalainen näyttelijä
 Marilyn Chambers, yhdysvaltalainen pornonäyttelijä.
 Marilyn Cole, brittiläinen valokuvamalli ja playboy-tyttö.
 Marilyn Cotlow, yhdysvaltalainen oopperalaulaja
 Marilyn French, yhdysvaltalainen kirjailija.
 Marilyn Hacker, yhdysvaltalainen runoilija.
 Marilyn Horne, yhdysvaltalainen oopperalaulaja.
 Marilyn Kaye, yhdysvaltalainen kirjailija
 Marilyn Maxwell, yhdysvaltalainen näyttelijä ja esiintyjä
 Marilyn McCord Adams, yhdysvaltalainen filosofi ja teologi.
 Marilyn Pauline Novak, Kim Novak, yhdysvaltalainen näyttelijä
 Marilyn Okoro, brittiläinen yleisurheilija
 Marilyn Quayle, yhdysvaltalainen asianajaja ja kirjailija
 Marilyn vos Savant, yhdysvaltalainen tietokirjailija ja toimittaja
 Marilyn Ware, yhdysvaltalainen diplomaatti
 Marilyn Waring, uusiseelantilainen poliitikko ja aktivisti.

”Marilyn” on myös Juice Leskisen kappale vuodelta 1974.
José Luis Oltra

José Luis Oltra Castañer (s. 21. maaliskuuta 1969 Valencia, Espanja) on entinen espanjalainen jalkapalloilija ja nykyinen valmentaja. Hän on toiminut syksystä 2018 lähtien Tenerifen päävalmentajana.

Ura 
Oltra aloitti valmentaja uransa vuonna 2001. Ennen siirtymistään Tenerifen perämiseen vuonna 2007 hän ehti valmentaa Catarrojaa, Castellónia, Levantea ja Ciudad de Murciaa. 

Kauden 2008–2009 päätteeksi Tenerife sijoittui Segunda Divisiónissa kolmanneksi ja nousi näin seitsemän kauden tauon jälkeen maan pääsarjaan. Hän erosi tehtävästään kauden 2009–2010 jälkeen.

24. marraskuuta 2010 Oltra siirtyi Almerían päävalmentajaksi ja korvasi näin tehtävässä erotetun Juanma Lillon. Almería vaihtoi jo toistamiseen valmentajaa kauden 2010–2011 aikana, kun Oltrakin sai lähteä huhtikuun 2011 alussa. Almería oli erotushetkellä sarjan viimeisellä sijalla.

Kesällä 2011 Oltrasta tuli Segundaan pudonneen Deportivo de La Coruñan uusi päävalmentaja.  Oltran johdolla Deportivo voitti kaudella 2011/12 Segundan ja palasi takaisin pääsarjaan.  Oltran johdolla Deportivo juuttui syksyllä 2012 Primeran jumbosijalle ja valmentaja sai potkut joulukuun lopussa 2012. Seura keräsi vain 12 pistettä syksyn 17 pelaamastaan liigaottelusta. 

Kesäkuussa 2013 Oltrasta tuli Segundaan pudonneen RCD Mallorcan uusi päävalmentaja.  Pesti päättyi potkuihin jo helmikuussa 2014. Mallorca-pestinsä jälkeen Oltra valmensi Recreativo de Huelvaa ja Córdobaa. Córdoban Oltra johdatti kaudella 2015/16 Segundassa viidenneksi, mutta nousukarsinnoissa tappio tuli välierissä Gironalle. Oltra sai potkut seurasta kehnosti alkaneen kauden vuoksi marraskuussa 2016.

Kesäkuussa 2017 Oltrasta tuli Segundaan pudonneen Granadan päävalmentaja mutta hän ei saanut olla tehtävässä kauden loppuun saakka. Syksystä 2018 hän on valmentanut Tenerifeä.

Saavutukset 

 Segunda División: 2012

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Oltran tilastot BDFutbol -sivustolla 

Espanjalaiset jalkapalloilijat
Espanjalaiset jalkapallovalmentajat
Vuonna 1969 syntyneet
Elävät henkilöt
Maija Aksela

Maija Aksela (s. 25. marraskuuta 1961 Perho) on tiedekasvatuksen professori Helsingin yliopiston matemaattis-luonnontieteellisessä tiedekunnassa kemian osaston opettajankoulutusyksikössä. Hän kouluttaa tulevia matemaattis-luonnontieteellisten aineiden opettajia ja tekee aiheesta opetukseen sekä tiede- ja teknologiakasvatukseen liittyvää tutkimus- ja kehittämistyötä.

Maija Aksela johtaa kansallista LUMA-keskus Suomea (11 yliopistoa ja 13 keskusta). Lisäksi hän johtaa Kemian opettajankoulutusyksikköä ja sen yhteydessä toimivaa LUMA-tiedeluokkaa, Kemianluokka Gadolinia. Kemian aineenopettajakoulutus on osa matematiikan, fysiikan ja kemian aineenkoulutusohjelmaa Helsingin yliopiston matemaattis-luonnontieteellisessä tiedekunnassa.

Professori Aksela on julkaissut yli 350 julkaisua alaltaan, lisäksi hänellä on sekä kansallisia että kansainvälisiä luottamustehtäviä. Maija Aksela on saanut työstään muun muassa seuraavat huomionosoitukset:
 vuonna 1995 vuoden matemaattisten aineiden opettaja -tunnustuksen
 vuonna 2005 vuoden luonnontieteilijä -palkinnon
 vuonna 2008 Naisen teko -kunniamaininnan
 vuonna 2009 tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon (LUMA-keskus: verkkolehdet Luova ja Jippo)
 vuonna 2010 J. V. Snellman -tiedonjulkistamispalkinnon, HY.

Vuonna 2011 professori Maija Aksela kutsuttiin jäseneksi Teknillisten Tieteiden Akatemiaan. Vuonna 2012 hänen johtamansa LUMA-keskus sai Yliopisto yhteiskunnassa -palkinnon Helsingin yliopistossa. Vuonna 2013 hänet valittiin perustajajäseneksi Helsingin yliopiston Opettajien akatemiaan.

Hänen mottonsa on "Yhdessä olemme enemmän."

Lähteet

Aiheesta muualla
 Curriculum Vitae. Researchportal.helsinki.fi

Suomalaiset kemistit
Suomalaiset professorit
Helsingin yliopiston professorit
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
James Rado

James Rado (synt. James Radomski, s. 23. tammikuuta 1932), on yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja säveltäjä, joka tunnetaan ennen muuta vuonna 1967 kantaesityksensä saaneen Hair-musikaalin käsikirjoittajana. Rado ja toinen käsikirjoittaja Gerome Ragni saivat teoksellaan Parhaan Musikaalin Grammy-palkinnon vuonna 1969.

Aiheesta muualla
 Hair-musikaalin verkkosivut 
 

Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Yhdysvaltalaiset käsikirjoittajat
Yhdysvaltalaiset säveltäjät
Grammy-palkinnon saajat
Vuonna 1932 syntyneet
Elävät henkilöt
Songwriters Hall of Fame
Luis Royo

Luis Royo (s. 1954) on espanjalainen fantasiataiteilija ja kuvittaja. Hänen laajaan tuotantoonsa kuuluu albumeita, levynkansia sekä tietokonepelien ja sarjakuva-albumien kansia. Royo osallistui myös Heavy Metal -elokuvan tuotantoon.

Royo tunnetaan parhaiten eroottisista ja tummasävyisistä maalauksistaan, joiden aihepiiri liittyy science fictioniin  ja fantasiaan.

Aiheesta muualla

Luis Royon verkkosivut
Luis Royon blogi 

Fantasiataiteilijat
Espanjalaiset taidemaalarit
Vuonna 1954 syntyneet
Elävät henkilöt
Espanjalaiset kuvittajat
Kankaanpään yhteislyseo

Kankaanpään Yhteislyseo on ainoa Kankaanpäässä toimiva lukio. Lukio on Pohjois-Satakunnan suurin ja siellä opiskelee noin 200 varsinaista opiskelijaa sekä noin 60 yhdistelmäopiskelijaa. Lukiossa on mahdollista erikoistua luonnontieteisiin tai osallistua urheilijoille tarkoitettuun valmennuskoulutukseen.

Katso myös
Luettelo Suomen lukioista
Luettelo erityisen koulutustehtävän saaneista lukioista

Lähteet
http://www.kyll.fi

Suomen lukiot
Vilén

Vilén (myös Vilen, Wilén ja Wilen) on ruotsalainen sukunimi.


Vilen
 Elias Vilén (s. 2001), jääkiekkoilija
 Erkki Vilén (s. 1956), pikajuoksija
 Jari Vilén (s. 1956), pikajuoksija
 Jari Vilén (s. 1964), kokoomuslainen poliitikko ja diplomaatti
 Jaska Vilén (s. 1976), jääkiekkoilija
 Jorma Vilen (s. 1946), jääkiekkoilija
 Markus Vilén (s. 1983), pika-aitajuoksija
 Oona Vilén (s. 1989), pikajuoksija
 Paula Vilén (s. noin 1976), toimittaja
 Pirjo Vilén (s. 1957), yleisurheilija
 Raimo Vilén (s. 1945), pikajuoksija
 Riina Vilén (s. 1983), kestävyys- ja keskimatkojen juoksija
 Teemu Vilén (s. 1986), pikajuoksija
 Teuvo Vilen, (s. 1953), jalkapalloilija
 Topias Vilén (s. 2003), jääkiekkoilija
 Ville Vilén (s. 1963), Yleisradion Luovien sisältöjen johtaja

Wilén 
 Anja Wilen (s. 1945), suunnistaja
 Broge Wilén (1939–2006), kirjailija ja dramaturgi
 Erik Wilén (1898–1982), pikajuoksija ja olympiamitalisti
 Fritz Wilén (1857–1899), kirjailija ja sähköalan pioneeri Suomessa
 Gustaf Vilhelm Wilén (1835–1919), kirjanpainaja ja lahjoittaja
 Jonas Wilén (s. 1974), kuvataiteilija
 Karl Wilén (1842–1916), pappi, valtiopäivämies ja rovasti
 Sirkka-Liisa Wilén (1927–2015), näyttelijä
 Tage Wilén (s. 1941), kuvataiteilija
 Tiina Wilén-Jäppinen (1963–2016), kunnallispoliitikko ja henkirikoksen uhri

Entisenä sukunimenä 
 Seija Helander (s. 1970), o.s. Vilén, kirjailija
 Saara Lahtinen (s. 1934), o.s Vilén, keskimatkojen juoksija
 Margareta Steinby (s. 1938), ent. Wilén, professori (emerita)
 Veikko Varesmaa (1910–1996), ent. Wilén, maanviljelysneuvos
 Helmi Vihne (1898–1966), ent. Wilén, toimittaja ja kirjailija
 Emil Väre (1885–1974), ent. Vilén, kaksinkertainen kreikkalais-roomalaisen painin olympiavoittaja

Muita
 Emilia, Sulo ja Juhana Vilén, kuvitteellisia henkilöitä televisiosarjassa Tankki täyteen
Tähkätädyke

Tähkätädyke (Veronica spicata) on monivuotinen, sinikukkainen tädykkeisiin kuuluva ruohokasvi. Laji kuuluu ratamokasvien heimoon samoin kuin tädykkeiden suku, mutta aiemmin se on luokiteltu naamakukkaiskasveihin.

Ulkonäkö ja koko 
Tähkätädyke kasvaa 10–40 senttimetriä korkeaksi. Varsi on pysty, haaraton ja tiheään harmaakarvainen. Lehdet ovat vastakkaisessa asennossa, ne ovat karvaiset ja jonkin verran nyhä- tai sahalaitaiset. Kukinto on hyvin tiheä tähkä ja sen yksittäiset kukat ovat pienet ja väriltään tummansiniset. Hedelmänä on pieni pallomainen kota. Tähkätädyke muistuttaa rantatädykettä (Veronica longifolia).

Elinympäristö ja levinneisyys 
Tähkätädyke viihtyy kuivilla paikoilla, kuten erilaisilla kedoilla, nummilla ja kallioilla. Se on kalkinsuosija. Tähkätädyke on eteläinen laji ja Suomessa sitä esiintyy lähes yksistään Ahvenanmaalla, missä se on melko yleinen.

Tähkätädyke on täpläverkkoperhosen (Melitaea cinxia) toukkien toinen tärkeä ravintokasvi Ahvenanmaalla.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Kasviatlas 2020: Tähkätädykkeen levinneisyys Suomessa.
 Luontoportti: Tähkätädyke (Veronica spicata)
 Pohjolan kasvien pauloissa: Veronica spicata – tähkätädyke
 Den virtuella floran: Axveronika (Veronica spicata) 
 United States Department of Agriculture (USDA): Veronica spicata 
 Flora of China: Pseudolysimachion spicatum 

Tädykkeet
The Pacific: Tyynenmeren taistelutoverit

The Pacific: Tyynenmeren taistelutoverit () on HBO:n, DreamWorksin ja Playtonen kymmenosainen minisarja, jonka ensiesitys oli HBO:lla 14. maaliskuuta 2010.

The Pacific kertoo Yhdysvaltain merijalkaväen ja erityisesti Eugene Sledgen, Robert Leckien ja John Basilonen vaiheista Tyynellämerellä toisessa maailmansodassa. Sarjassa kuvataan Yhdysvaltain ja keisarillisen Japanin taisteluja Guadalcanalilla, Cape Gloucesterissä, Peleliulla, Iwo Jimalla ja Okinawalla. Sarja perustuu Leckien, Sledgen ja Chuck Tatumin kirjoittamiin muistelmiin sekä muiden veteraanien haastatteluihin.

Sarjan vastaavat tuottajat Steven Spielberg, Tom Hanks ja Gary Goetzman olivat aikaisemmin tekemässä HBO:n vuoden 2001 menestyssarjaa Taistelutoverit. Taistelutovereiden käsikirjoitusryhmään kuulunut Bruce McKenna kantoi päävastuun Tyynenmeren taistelutoverien käsikirjoituksesta.

Sarja kuvattiin Australiassa, ja sen budjetiksi on arvioitu 200 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.

Pääosissa

Jaksot

Musiikki 
Tyynenmeren taistelutoverien musiikin sävelsivät Hans Zimmer, Geoff Zanelli ja Blake Neely. Sarjan soundtrack-levy julkaistiin 9. maaliskuuta 2010.

Soundtrackin kappaleet:
 Honor (Main Title Theme from ”The Pacific”) (2:56)
 With the Old Breed (End Title Theme from ”The Pacific”) (4:05)
 You Have No Idea (2:15)
 Terrible Solomons (1:40)
 Torn Souls (1:23)
 Nightfall on Okinawa (1:41)
 Private First Class Robert Leckie (2:40)
 Fallen Friend (1:50)
 We’ve Gone Respectable (3:04)
 Iwo Jima (4:08)
 Praying for You (3:19)
 Even the Trees Hate Us (3:41)
 Get the Wounded Aboard (1:55)
 Memories of Home (2:32)
 Landing Peleliu (3:22)
 Adagio for Peleliu (2:07)
 The Peleliu Hills (4:37)
 Dear Vera (1:46)
 Where Do We Go from Here? (1:55)
 Men at War (2:33)
 Sledge’s Humanity (6:08)
 War Is Hell (2:15)
 Homecoming (4:51)
 New Kind of Bomb (2:19)
 Honor (For Oboe and Strings) (2:59)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 The Pacific HBO:n sivustolla 
 

Yhdysvaltalaiset draamasarjat
2010-luvun televisiosarjat
HBO:n televisio-ohjelmat
Björn Borg (ufotutkija)

Björn Borg (s. 6. heinäkuuta 1945 Helsinki) on suomalainen ufokirjojen toimittaja ja diplomi-ekonomi. Hän on ollut jäsenenä muutamissa kansainvälisissä ufojärjestöissä kuten APROssa ja NICAPissa. Hän on julkaissut 14 ufoaiheista teosta, satoja kirjaesittelyjä sekä aiemmin useita laivakirjoja. Hän on ufojärjestö MUFONin edustaja sekä Suomen ufotutkijoiden puheenjohtaja vuosina 2009 ja 2010.

Teokset 
Tosiasioita ufoilmiöstä. Ufo-Finland 2001. ISBN 951-98374-1-8.
Onko ufoilmiössä logiikkaa? Ufo-Finland 2003. ISBN 951-98374-2-6.
Tähtitieteilijät ja ufot. Ufo-Finland 2004. ISBN 951-98374-3-4.
Ufot ja tiedemiehet (CD-Rom). Suomen Ufotutkijat ry. 2007.
Ufojen varjossa (CD-Rom). Suomen Ufotutkijat ry. 2007.
Outoja kohteita Suomen taivaalla. Omakustanne 2007. ISBN-978-952-92-2315-2.
Borg, Björn & Koivula, Tapani (toim): Uforaportti 15-16. Suomen Ufotutkijat ry. 2009. ISBN 978-952-99618-3-2.

Suomalaiset kirjailijat
Ufotutkijat
Vuonna 1945 syntyneet
Elävät henkilöt
Pommi 2

Pommi 2 (tai Pommi vol. 2) on Rähinä Recordsin 5. joulukuuta 2003 julkaisema mixtape, jolla esiintyy kyseisen hip hop -levy-yhtiön artisteja.

Levyllä esiintyy myös epävirallisia kokoonpanoja:
 Hallitus (Uniikki, Elastinen, Iso H, Tasis ja Andu)
 Koala Kläk (Aspekti, Elastinen ja Ii)
 Tummapaahto Sound System (Asa ja Jussi Valuutta)

Kappalelista
 Hallitus - Avaus
 Elastinen - Syljen
 Trilogia - Shamoon
 Jurassikki - Minä ja maailma
 Koala Kläk - Kesädeekis
 EMP - Tehty
 Gbrl, Ii & C-Mies - Digaan siit
 Tummapaahto Sound System - Onks polttoi
 Ii, Kt & Uniikki - Puhu paskaa
 ShanghaiTasis - Pumppaa sitä (Streetstyle)  (Joe Budden- Pump it up)
 EMP & Jurassikki - Duunarit
 Ii & Elastinen - Mitä tapahtu
 Trilogia - Äijää
 Asa - Syypää (Streetstyle)  (???)
 Elastinen & Brutus - Uu
 Ii & Mikko - Ku oon
 Kapasiteettiyksikkö - Hei neidit 2
 Kt, C-Mies & Gbrl - Nälkä
 Ii & Aspekti - Jii-Haa
 Kapasiteettiyksikkö & Elastinen - Pakko saada slut
 Koala Kläk - Heinädeekis
 EMP - Eilen

Lisätietoa 
Iso H esiintyy ainoastaan levyn avausraidassa, koska hän piti taukoa musiikinteosta masennuksen ja burnoutin vuoksi. ”Syljen”-kappaleen pidennetty version julkaistiin myöhemmin singlenä Elaksis Kivi -albumilta. Jurassikin ”Minä ja maailma” löytyy myös Suomihiphoppia Vol. 3 -kokoelmalta. ”Hei neidit 2” julkaistiin alun perin Itsenäisyyspäivä-albumilla. ”Pakko saada slut” julkaistiin uudelleenmasteroituna Ota ne pois 2 -singlellä.

2
Vuoden 2003 albumit
Lentopallo kesäolympialaisissa 2004

Vuoden 2004 olympiakisoihin kuului lentopalloturnaukset sekä miehille että naisille. Lisäksi molemmat pelasivat myös Beach volley kilpailut.

Miehet

Alkulohkot

Lohko A

Lohko B

Loppusarja

Pronssiottelu: Venäjä-Yhdysvallat 25-22, 27-25,25-16

Naiset

Loppusarja

Pronssiottelu: Kuuba-Brasilia 25-22, 25-22, 14-25, 25-17

Beach Volley

Miehet

Mitaliottelut

Naiset

Mitaliottelut

Lähteet 

 http://www.the-sports.org/volleyball-men-s-olympic-games-pool-a-2004-results-s3-c0-b0-g68-t676-u10-m5121.html
 http://www.the-sports.org/beach-volley-men-s-olympic-games-2004-results-s23-c0-b0-g100-t1347-u10-a1.html

Kesäolympialaiset 2004
2004
Olympialaiset
Olympialaiset 2004
Kuusijäärät

Kuusijäärät (Tetropium) ovat sarvijäärien heimoon kuuluva kovakuoriaissuku. Ne ovat tuholaisia, jotka vaurioittavat täysikasvuisia, sienitautien heikentämiä kuusia syöden puun tuoretta nilaa. Tuholaisen vaikutuksesta kuori irtoilee ja lopulta koko puu kuolee pystyyn. Kuusijäärät heikentävät puuaineksen teknistä laatua ja ovat liikkeellä kesäaikaan.

Kuusijäärien toukat talvehtivat pintapuuhun kaivamissaan kotelo-onteloissa. Isossa kuusessa voi olla tuhansia koteloja.

Kuusijäärät ovat 10–18 millimetriä pitkiä hyönteisiä. Ne aloittavat usein iäkkäiden, harsuuntuneiden tai heikkokuntoisten kuusien kuivattamisen. Kuusijäärät voivat olla primäärinen tuhonaiheuttaja, eli ne pystyvät iskemään terveeseen puuhun, ja on isojen kuusipuiden riesa. Niiden kanta on lisääntynyt viime aikoina. Suomessa on tavattu neljä suvun lajia. Suomen merkittävimmät eläviä puita tappavat sarvijäärälajit ovat kiiltokuusijäärä ja himmeäkuusijäärä. Kuusijäärien tappamat puut ovat usein vanhoja kuusia, jotka ovat jo heikentyneet kuivuuden, kuusenjuurikäävän (Heterobasidion parviporum), juuristolahottajasienten tai juuriston muun vaurioitumisen vuoksi.

Jäärävainokaisten (Helcon) sukuun kuuluva kuusijäärävainokainen (Helcon destructor) elää kuusijäärien loisena.

Suvun lajeja 
Himmeäkuusijäärä (Tetropium fuscum)
Kiiltokuusijäärä (Tetropium castaneum)
Pohjankuusijäärä (Tetropium aquilonium)
Tetropium gabrieli

Lähteet 
 TAMK luentomateriaali Metsän uudistamisesta
Funet: Tetropium

Viitteet

Aiheesta muualla 
Laji.fi: Kuusijäärät (Tetropium)
Metla: Kuusijäärät (Tetropium spp.)
iNaturalist: Kuusijäärät (Tetropium)
ITIS: Tetropium 
Iowa State University, Bug Guide: Genus Tetropium 
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Tetropium 
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Tetropium 
National Center for Biotechnology Information (NCBI): Tetropium 
Pherobase: Semiochemicals of Genus Tetropium 

Sarvijäärät
Kasvien tuhohyönteiset
Emery–Dreifussin lihasrappeuma

Emery–Dreifussin lihasrappeuma () on hermostosta riippumaton lihasrappeuma. Oireyhtymän kuvasivat lääkärit Alan Eglin H. Emery (1928–) ja Fritz E. Dreifuss (1926–1997) vuonna 1961. Lihasrappeumaan kuuluu myös sydänlihaksen rappeutuminen. Emery–Dreifussin lihasrappeuma voi periytyä vallitsevasti tai peittyvästi. Perimäaineen mutaatio sijaitsee X-kromosomin pitkässä varressa (Xq28).

Lähteet 
 http://www.sci.fi/~kup/syndroma/emerydre.htm

Perinnölliset sairaudet
Lihassairaudet