joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Deșteaptă-te, române!

Deșteaptă-te, române! (”Nouse, romanialainen!”) on vuodesta 1990 Romanian kansallislaulu. 

Hymnin tekstin on kirjoittanut Andrei Mureșanu (1816–1863) ja musiikin säveltänyt Anton Pann (1796–1854). Kyseessä on isänmaallinen runo, joka kirjoitettiin vallankumousvuonna 1848, alun perin nimellä ”Un răsunet” (”Kaiku”). Laulu esitettiin ensi kerran julkisesti 29. kesäkuuta Râmnicu Vâlcean kaupungissa. Laulusta tuli välittömästi suosittu vallankumoushymni, joka sai uudeksi nimekseen ”Deșteaptă-te, române!”.

Tästä lähtien laulua laulettiin kaikkien suurten kansallisten konfliktien aikana, kuten Romanian itsenäisyyssodassa (1877–1878) ja maailmansotien aikaan. Kun Romanian kommunistihallinto kukistui joulukuussa 1989, muodostui laulusta mielenosoittajien tunnuslaulu. Huhtikuussa 1990 Romanian parlamentti valitsi laulun Romanian viralliseksi hymniksi Nicolae Ceaușescun aikaisen kansallislaulun ”Trei culori” (”Kolme väriä”) tilalle.

Joitakin vuosia ”Deșteaptă-te, române!” oli myös Moldovan kansallislaulu, mutta vuonna 1994 sen tilalle valittiin ”Limba noastră” (”Meidän kielemme”).

Mureșanun isänmaallisessa runossa on yksitoista säkeistöä, mutta kansallishymniin niistä on sisällytetty vain 1., 2., 4. ja 11.

Sanat
Deșteaptă-te, române, din somnul cel de moarte,
În care te-adânciră barbarii de tirani!
Acum ori niciodată croiește-ți altă soartă,
La care să se-nchine și cruzii tăi dușmani! 

Acum ori niciodată să dăm dovezi în lume
Că-n aste mâni mai curge un sânge de roman,
Și că-n a noastre piepturi păstrăm cu fală-un nume
Triumfător în lupte, un nume de Traian!
 
Priviți, mărețe umbre, Mihai, Ștefan, Corvine,
Româna națiune, ai voștri strănepoți,
Cu brațele armate, cu focul vostru-n vine,
"Viață-n libertate ori moarte!" strigă toți. 

Preoți, cu crucea-n frunte! căci oastea e creștină,
Deviza-i libertate și scopul ei preasfânt,
Murim mai bine-n luptă, cu glorie deplină,
Decât să fim sclavi iarăși în vechiul nost' pământ!

Lähteet

Aiheesta muualla
Kansallislaulun virallinen kotisivu
Kansallislaulu laulettuna unkarilaisella sivustolla

Kansallislaulut
Romanian kansallissymbolit
Freestyle

Freestyle () voi viitata:

Musiikkiin
 freestyle-musiikki, elektronisen tanssimusiikin tyylilaji
 freestyle rap, rapkilpailutapa
 Freestyle, 1980-lukulainen ruotsalaisyhtye
 Freestyle, yhdysvaltalainen rap-artisti, Arsonists-yhtyeen jäsen

Urheiluun
 freestylehiihto, erilaisista taitoa vaativista laskettelumuodoista koostuva laji
 vapaa tyyli eli luistelutyyli, , maastohiihdon tekniikka
 freestyle slalom, rullaluistelupujottelu
 freestyle-liitokiekko, yhden tai useamman pelaajan esittämä, musiikkiin sovitettu liitokiekon heitto- ja hallintaohjelma
 freestylerullaluistelu, erilaisista taitoa vaativista rullaluistelumuodoista koostuva laji
 Disco Freestyle, diskotanssikilpailu.
HMS

HMS (, , ) alusten nimen etuliitteenä tarkoittaa aluksen kuuluvan hänen majesteettinsa laivastoon. Lyhennettä käyttävät pääasiassa Yhdistyneen kuningaskunnan laivasto Royal Navy sekä Ruotsin merivoimat.

Lyhenteen ja sen variaatioiden käyttö Yhdistyneessä kuningaskunnassa
Britannian kuninkaallisen laivaston sukellusveneet käyttävät nimensä edessä etuliitettä HM Submarine,, joka joskus lyhennetään HMSm tai HMS/M. kuninkaallisen jahdin etuliitteenä käytetään lyhennettä HMY. 

Kuninkaallisen laivaston pinta-aluksista käytetään nykyisin vain määritettä HM Ship, kun aiemmin etuliitteissä ilmaistiin myös aluksien tyyppi, kuten HM Frigate tai HM Sloop. Ensimmäisen maailmansodan aikoihin käytössä oli myös lyhenne HMM, His Majesty's Monitor.

Etuliitettä HMHV on käytetty Amiraliteetin palvelukseensa vuokraamistaan aluksista ().

Lyhennettä HMS käytetään myös rannikkolinnakkeista, joista Kuninkaallinen laivasto käyttää nimitystä kivifregatti. Sellaisia ovat muun muassa koulutuskeskus HMS Excellent pienellä saarella Portsmouthin satamassa.

Etuliitettä HMHS on käytetty laivaston sairaalalaivojen etuliitteenä, eräs näistä oli HMHS Britannic.

Lyhenteen ja sen variaatioiden käyttö Kansainyhteisön maissa
Koska Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsija on myös Kansainyhteisön hallitsija, käyttävät yhteisön 16 jäsenmaata HMS-etuliitteen eri variaatioita.

 Australia: HMAS — Her Majesty's Australian Ship
 Australian Victoria: HMVS — Her Majesty's Victorian Ship (ei enää käytössä)
 Bahama: HMBS — Her Majesty's Bahamian Ship
 Bermuda: HMBS — Her Majesty's Bermudian Ship
 Etelä-Afrikka: HMSAS - Her Majesty's South African Ship (ei enää käytössä)
 Intia: HMIS - Her Majesty's Indian Ship (ei enää käytössä)
 Kanada: HMCS — Her Majesty's Canadian Ship
 Uusi-Seelanti: HMNZS — Her Majesty's New Zealand Ship

Katso myös
 Luettelo laivatyyppien lyhenteistä

Lähteet

Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimat
Niilo Halonen

Kalle Niilo Ponteva Halonen (s. 25. joulukuuta 1940 Kouvola) on suomalainen mäkihypyn olympiamitalisti ja mäkihyppyvaikuttaja.

Urheilu-ura
Halonen sijoittui 17-vuotiaana Lahden MM-kilpailuissa 1958 mäkihypyssä 14:nneksi. Squaw Valleyn olympialaisissa 1960 hän saavutti hopeaa ja Zakopanen MM-kilpailuissa 1962 suurmäessä pronssia. Innsbruckin olympialaisissa 1964 hän sijoittui molemmissa mäkikilpailuissa 14:nneksi. Oslon MM-kilpailuissa 1966 hän oli suurmäessä seitsemäs ja pienessä mäessä neljästoista.

Seuratasolla Halonen edusti Asikkalan Raikasta ja Lahden Hiihtoseuraa. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1965 ja Salpausselän kilpailun vuonna 1966. Hänen uransa mäkihypyn huipulla päättyi nilkan nivelsiteitten katkeamiseen vuonna 1967, mutta vielä vuonna 1969 hän sijoittui suurmäen SM-kilpailussa viidenneksi ja Salpausselällä kahdeksanneksi.

Halonen on alkuperäiseltä koulutukseltaan voimistelunopettaja ja työskenteli 1970-luvulla Lauttasaaren yhteiskoulussa liikunnanopettajana, mutta toimi urheilu-uransa jälkeen myös Suomen Hiihtoliiton mäkihypyn lajipäällikkönä ja markkinointipäällikkönä sekä FIS:n mäkikoordinaattorina. Vuoden valmentajaksi Halonen valittiin Suomessa vuonna 1981. Trondheimin MM-kisoissa 1997 Halonen toimi mäkihyppytuomarina.

Opetusministeriö myönsi Haloselle Pro Urheilu -tunnustuspalkinnon vuonna 2007.

Urheilusaavutuksia 

 olympiahopeaa Squaw Valleyssa 1960
 MM-pronssia Zakopanessa 1962 (suurmäki)

Lähteet

Kirjallisuus

Viitteet 

Suomalaiset mäkihyppääjät
Suomalaiset olympiamitalistit
Suomalaiset mäkihyppyvalmentajat
Mäkihyppytuomarit
Suomalaiset hiihtourheiluvaikuttajat
Vuonna 1940 syntyneet
Elävät henkilöt
Arto Tiainen

Arto Kasperi Tiainen (5. syyskuuta 1930  Kiviapaja, Sääminki – 21. syyskuuta 1998 Mikkelin maalaiskunta) oli suomalainen maastohiihdon olympiamitalisti ja kansanedustaja. Hän osallistui hiihtourallaan neljiin olympiakisoihin vuosina 1956–1968. Ammatiltaan Tiainen oli poliisi ja urheiluvälinekauppias.

Urheilu-ura 
Seuratasolla ”Tintti” Tiainen edusti Savonlinnan Jyryä, Kuopion Poliisiurheilijoita ja Mikkelin Hiihtäjiä.  Hän toimi myös Suomen Hiihtoliiton päävalmentajana vuosina 1968–1972.

Politiikka 
Vuoden 1966 eduskuntavaaleissa Tiainen oli SDP:n ehdokkaana Mikkelistä. Kansanedustaja Viljo Virtasen siirryttyä tammikuussa 1970 Mikkelin läänin maaherraksi nousi Tiainen pariksi kuukaudeksi kansanedustajaksi (22.1.−22.3.1970). Hän oli myös Mikkelin kaupunginvaltuuston jäsen.

Perhe 
Arto Tiaisen poika Hannu Tiainen voitti viestihiihdon Suomen mestaruuden Mikkelin Hiihtäjien joukkueessa vuosina 1982 ja 1983.

Saavutuksia 
 Olympiahopeaa (viesti) ja pronssia (50 km) Innsbruckissa 1964
 MM-hopeaa Oslossa 1966 (50 km) ja pronssia Lahdessa 1958 (viesti)
 SM-kultaa 15 kilometrillä 1958, 30 kilometrillä 1960, 1961 ja 1963, 50 kilometrillä 1960, 1962, 1963 ja 1968 sekä 3 × 10 kilometrillä 1957, 1962 ja 1965
 Salpausselän Kisoissa voitto 50 kilometrillä 1959 ja 1960 (Salpausselkä-mitali nro 27)
 Ruotsin hiihtokisoissa voitto 30 kilometrillä 1959
 Holmenkollenin kisoissa voitto 50 kilometrillä 1964 ja 1965 (Holmenkollen-mitali vuonna 1965)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Suomalaiset maastohiihtäjät
Suomalaiset olympiamitalistit
Suomalaiset maastohiihtovalmentajat
Kansanedustajat
Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot
Mikkelin kaupunginvaltuutetut
Etelä-Savon vaalipiiri
Suomalaiset poliisit
Vuonna 1930 syntyneet
Vuonna 1998 kuolleet
Document Object Model

Document Object Model (, yleisesti DOM) on tapa kuvata rakenteisen dokumentin, kuten HTML:n, XML:n tai XHTML:n, rakenne puuna, jonka eri olioita voi hakea, tutkia ja manipuloida esimerkiksi JavaScriptin avulla.
DOMin avulla voi toteuttaa vuorovaikutteisia www-sivuja, jotka eivät vaadi jatkuvaa palvelinyhteyttä. DOM:in tarkoitus on määrittää kuinka dokumentissa olevat elementit välittävät tietoa toisillensa ja kuinka näihin elementteihin voidaan viitata.Document Object Model eli DOM on ohjelmointirajapinta eli API, joka mahdollistaa selaimessa esitettävien web-sivuja vastaavien elementtipuiden muokkaamisen ohjelmallisesti.

Historia

Legacy DOM oli rajoitettu niissä elementeissä, joita voitiin käyttää. Lomake-, linkki- ja kuvaelementteihin voitiin viitata hierarkisella nimellä, joka alkoi juuridokumenttiobjektilla. Hierarkisessa nimessä voidaan käyttää joko läpikäytyjen elementtien nimiä tai peräkkäisiä indeksejä. Esimerkiksi "form input" elementtiä voitiin käyttää muodossa document.formName.inputName tai document.forms[0].elements[0].

Sovellukset

Selaimet
Useimmat verkkoselaimet käyttävät DOM:n kaltaista sisäistä mallia hahmontaakseen asiakirjan. kuten HTML-sivun. Jokaisen dokumentin solmut (nodet) on järjestetty puurakenteeseen, jota kutsutaan DOM-puuksi, ja ylin solmu on nimeltään "Dokumenttiobjekti". Kun HTML-sivu renderöidään selaimissa, selain lataa HTML-koodin paikalliseen muistiin ja jäsentää sen automaattisesti näyttääkseen sivun näytöllä. DOM:ia ei välttämättä tarvitse esittää puumuotoisenaja jotkin selaimet ovat käyttäneet muita sisäisiä malleja .

Javascript
Kun verkkosivu ladataan, selain luo sivusta DOM-mallin, joka on HTML-dokumentin oliomuotoinen esitys, joka toimii rajapintana JavaScriptin ja itse dokumentin välillä. Tämä mahdollistaa dynaamisten verkkosivujen, luomisen, koska sivulla oleva JavaSript voi:

 luoda, muuttaa ja poistaa mitä vain HTML elementtejä ja ominaisuuksia
 muuttaa mitä vain CSS tyyleistä
 reagoida kaikkiin olemassa oleviin "tapahtumiin" (eng. event)
 luoda uusia tapahtumia (eng. event)

Lähteet

Ohjelmointirajapinnat

XML
Kultainen talja

Kultainen talja () on tarunomainen oinaan talja, jonka Iason löysi argonauttien kanssa kreikkalaisen tarun mukaan Kolkhiista. Se kuului tarun mukaan eräälle kreikkalaisten jumalista ja sitä vartioi lohikäärme, joka ei koskaan ummistanut silmiään.

Katso myös 

 Taistelu kultaisesta taljasta (vuoden 1963 elokuva)

Lähteet 

Heather Amery: Greek myths for young children. Usborne Publishing, 1999.

Kreikkalainen mytologia
Kultaesineet
Kuvitteelliset esineet
Vaskulaarinen dementia

Vaskulaarinen dementia eli verenkiertoperäinen muistisairaus johtuu aivoverenkiertohäiriöiden aiheuttamista aivomuutoksista. Se on toiseksi yleisin dementian syy (20–30 % tapauksista) Alzheimerin taudin jälkeen. 

Vaskulaarisen dementian eli verenkiertoperäisen muistisairauden alatyyppejä ovat pienten suonten tauti, jossa on laaja-alaisia aivojen valkean aineen hapenpuutteesta johtuvia eli iskeemisiä muutoksia, aivojen syvien osien mikroinfarkteja ja mikroverenvuotoja, sekä suurten suonten tauti, jossa aivojen kuorikerroksessa on kortikaalisen osan infarkteja. 

Vaskulaarinen dementia ja Alzheimerin tauti voivat esiintyä myös yhtä aikaa, jolloin puhutaan sekamuotoisesta dementiasta eli muistisairaudesta.

Oireet
Vaskulaarisen dementian tyypillisiä oireita ovat toiminnanohjauksen häiriöt, älyllisten toimintojen hidastuminen, tasapainohäiriöt ja käytösoireet. Potilailla on myös muistihäiriöitä, mutta tämä piirre ei ole yhtä hallitseva kuin Alzheimerin taudissa. Taudin tyypistä ja aivoverenkiertohäiriöiden sijainnista riippuen vaskulaariseen dementiaan voi liittyä puheentuoton häiriöitä, halvausoireita, näkökenttäpuutoksia ja kävelyvaikeuksia. Vaskulaarinen dementia voi edetä vähitellen tai portaittain, jolloin taudissa saattaa esiintyä pitkiäkin tasaisia jaksoja.

Tutkiminen
Potilaiden aivojen kerroskuvauksessa eli tietokonetomografiassa tai magneettikuvassa löydetään tavallisesti aivoverenkiertohäiriöiden jättämiä merkkejä, kuten vanhoja aivoinfarkteja, aivoverenvuotoja, aivojen valkean aineen vaskulaarista degeneraatiota eli aivoverisuonten rappeutumista, laajentuneita perivaskulaari eli verisuonta ympäröiviä tiloja ja aivoatrofiaa eli aivojen surkastumista. 

Aivojen toiminnallisissa kuvauksissa, kuten SPECT- ja PET-kuvissa, voidaan nähdä aivojen läiskittäisiä muutoksia. Muistihäiriön vaikeusastetta voidaan testata erilaisten muistitestien ja toimintakykymittausten avulla.

Lähteet

Viitteet

Neurologiset sairaudet
Heikki Ikola

Heikki Johannes Ikola (s. 9. syyskuuta 1947 Jurva) on suomalainen ampumahiihtäjä, maailmanmestari ja olympiamitalisti. Ikola on Suomen kaikkien aikojen menestynein ampumahiihtäjä: hän voitti urallaan kaikkiaan kymmenen arvokisamitalia olympia- ja MM-tasolla. Kansallisella tasolla hän edusti Punkalaitumen Kuntoa.

Ikola oli ammatiltaan toimiupseeri Ikola palveli toimiupseerina Porin Prikaatissa 19 vuotta vuodesta 1968 alkaen ja tämän jälkeen vielä yhdeksän vuotta likuntakoulutusupseerina Kauhavan Ilmasotakoululla. Vuoden sotilasurheilijaksi hänet valittiin vuosina 1975, 1977 ja 1981. Vuoden urheilijaksi Ikola valittiin 1975 ja 1981. Kansallisen valmentajatutkinto KVT:n suorittanut Ikola toimi Calgaryn ja Albertvillen olympialaisissa Suomen Ampumahiihtoliiton valmentajana. Ikola on toiminut muun muassa Yleisradion ampumahiihtolähetysten kommentaattorina.

Saavutuksia

Olympialaiset 

 1972 Sapporo hopeaa viestissä
 1976 Innsbruck hopeaa 20 km:llä ja viestissä.

Maailmanmestaruuskilpailut 

 1974 Minsk hopeaa viesti
 1975 Anterselva kultaa 20 km ja viesti
 1977 Lillehammer kultaa 20 km, hopeaa viesti
 1979 Ruhpolding hopeaa viesti
 1981 Lahti kultaa 20 km.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Ylen Elävä arkisto: Heikki Ikola ampui kolmannen täysosuman (1981)
 

Suomalaiset sotilaat
Suomalaiset ampumahiihtäjät
Suomalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Flora (margariini)

Flora on margariini, jota myy Upfield. Floraa on myyty Suomessa vuodesta 1969.

Flora-tuotteita valmistetaan muun muassa Ruotsissa, Puolassa ja Italiassa. Rasvatuotteissa käytetään pääosin kasviöljyjä, kuten rypsiöljyä, auringonkukkaöljyä ja palmuöljyä.

Lähteet 

Ravintorasvat
Levitteet
Elintarvikealan tuotemerkit
Pikaluistelu talviolympialaisissa 1964

IX talviolympialaisissa Innsbruckssa, Itävallassa vuonna 1964 järjestettiin pikaluistelussa kahdeksan kilpailutapahtumaa.

Miehet

500 m

1 500 m

5 000 m

10 000 m

Naiset

500 m

1 000 m

1 500 m

3 000 m

Lähteet

Aiheesta muualla 

Talviolympialaiset 1964
1964
Pikaluistelu talviolympialaisissa 1968

X talviolympialaisissa Grenoblessa, Ranskassa vuonna 1968 järjestettiin pikaluistelussa kahdeksan kilpailutapahtumaa.

Miehet

500 m

1 500 m

5 000 m

10 000 m

Naiset

500 m

1 000 m

1 500 m

3 000 m

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Talviolympialaiset 1968
1968
Min-kiina

Min-kiina (, Pe̍h-oē-jī: Bân gú) on yleisnimitys muun muassa Kaakkois-Kiinassa Fujianissa ja Taiwanissa puhutuille kiinan murteille. Min-kielten puhujia on yli 70 miljoonaa. Min-kiina jaetaan minnaniin (eteläinen min), minbeihin (pohjoinen min), mindongiin (itäinen min) ja muihin alaryhmiin, joiden puhujat eivät ymmärrä toisiaan. Min-kielten puhujat ja mandariinikiinan puhujat eivät myöskään ymmärrä toisiaan, mutta min-kielet käyttävät mandariinin kanssa samaa kirjoitusjärjestelmää. Taiwanissa käytetään myös lähetyssaarnaajien saarelle 1800-luvulla tuomaa Pe̍h-oē-jī-romanisaatiota.

 

 
Seulonnan keskeiset artikkelit
Jääkiekko talviolympialaisissa 1936

Jääkiekko oli olympialaisten ohjelmassa viidettä kertaa vuoden 1936 talviolympialaisissa. Ottelut pelattiin 6.–13. helmikuuta 1936. Turnaus oli samalla myös maailmanmestaruuskilpailut ja Euroopan-mestaruuskilpailut.

Kisoihin osallistui 15 joukkuetta. Aikaisemmin olympiaturnaukseen ei ollut osallistunut niin montaa joukkuetta. Joukkueet jaettiin neljään alkulohkoon. Jokaisen lohkon kaksi parasta muodostivat kaksi jatkolohkoa, joiden kaksi parasta pääsivät loppusarjaan. Loppusarjan sijoitusten perusteella jaettiin mitalit.

Iso-Britannian joukkueeseen kuului kaksi pelaajaa, jotka olivat aikaisemmin pelanneet Kanadassa, mutta he eivät olleet saaneet Canadian Amateur Hockey Associationilta CAHA:lta suostumusta siirtyä Iso-Britanniaan. Kansainväliset säännöt olisivat vaatineet lupamenettelyä ennen siirtoa. Kanadan joukkue nosti asian esiin kaksi päivää ennen olympialaisia ja esitti protestin Iso-Britanniaa vastaan. Kansainvälinen jääkiekkoliitto IIHF hyväksyi Kanadan vetoomuksen, mutta Iso-Britannia uhkasi vetäytyä koko turnauksesta. Lopulta Kanada veti protestinsa pois juuri ennen kisojen avajaisia hyvän tahdon eleenä.

Iso-Britannia onnistui sensaatiomaisesti päihittämään Kanadan ja voitti sen ansiosta olympiakultaa. Iso-Britannia ratkaisi turnauksen voiton jatkolohkossa, sillä sen ja Kanadan välisen ottelun jälkeen ilmoitettiin, että jatkolohkon keskinäisten otteluiden tulokset jäävät voimaan myös loppusarjassa. Kanadan ja Saksan joukkueet raivostuivat päätöksestä. Toisaalta osa Kanadan joukkueesta hyväksyi tappion. Kanadan joukkueen nimi oli Port Arthur Bear Cats. Loppusarjassa Iso-Britannia voitti Tšekkoslovakian puhtaasti 5–0 ja pelasi Yhdysvaltoja vastaan vakuuttavasti 0–0-tasapelin.

Alkulohkot

Lohko A

Lohko B

Lohko C

Lohko D

Jatkolohkot

Lohko A

Lohko B

Loppusarja 
Jatkolohkojen keskinäisten ottelujen tulokset jäivät voimaan loppusarjaan.

Loppusijoitukset

Olympiaturnaus

Euroopan-mestaruusturnaus

Mitalistijoukkueiden pelaajat

Lähteet 

Talviolympialaiset 1936
1936
1936
1936
Vuoden 1936 jääkiekko
Tempe

Tempe tai tempeh on fermentoitu ruoka, joka tehdään perinteisesti soijapavuista. Tempen alkuperä on Indonesiassa. Sitä on valmistettu satoja vuosia.  Tempe on hyvin suosittua Indonesian lisäksi muualla Kaakkois-Aasiassa sekä nykyisin myös länsimaissa etenkin vegaanien keskuudessa. Etenkin länsimaissa tempeä valmistetaan myös herneestä ja  makeasta lupiinista.

Tofun tapaan tempe tarjoaa mahdollisuuden käyttää soijapapuja helpommin sulavassa muodossa. Tempe eroaa kuitenkin tofusta ravintosisältönsä ja makunsa puolesta, sillä fermentointiprosessin ja kokonaisten papujen käytön vuoksi siinä on tofua enemmän proteiinia, kuitua ja vitamiineja sekä jämäkämpi koostumus ja voimakkaampi maku, joka vahvistuu tuotteen ikääntyessä.

Fermentointi

Tempen valmistus alkaa kokonaisista soijapavuista, jotka pehmennetään liottamalla ja halkaistaan tai rikotaan osittain. Sitten niitä keitetään, mutta ei kypsiksi asti. Seokseen lisätään mietoa hapatetta, esimerkiksi viinietikkaa, sekä sekoitetaan joukkoon Rhizopus oligosporus -sieniviljelmää. Pavut levitetään ohueksi kerrokseksi ja jätetään fermentoitumaan noin 24 tunnin ajaksi 30 asteen lämpötilaan.

Hyvässä tempessä pavut ovat sitoutuneet yhteen valkoisesta rihmastosta muodostuneella massalla. Matalammassa lämpötilassa tai vetoisessa paikassa harmaita tai mustia läikkiä voi ilmaantua tempen pintaan. Tämä ei kuitenkaan ole haitallista eikä sen pitäisi vaikuttaa makuun tai laatuun. Itiönmuodostus on normaalia kypsässä tempessä. Mieto ammoniakin tuoksu saattaa ympäröidä hyvää tempeä sen fermentoituessa.

Ravintoarvo
Soijaproteiini muuttuu helpommin sulavaksi tempen fermentointiprosessissa. Etenkin kaasua muodostavat oligosakkaridit vähenevät huomattavasti R. oligosporus -viljelmän avulla. Perinteisissä tempeä valmistavissa liikkeissä aloitusviljelmä sisältää usein myös muita hyödyllisiä bakteereja, jotka muodostavat vitamiineja (kuten B12). Länsimaissa on yleisempää käyttää puhdasviljelmää, joka sisältää vain R. oligosporusta, jolloin erityisesti vegaaneille tärkeää B12-vitamiinia ei muodostu . Koska tempe tehdään kokonaisista pavuista, on se myös hyvä kuidun lähde.

Valmistus
Tempe valmistetaan ruuaksi usein leikkelemällä se paloiksi, marinoimalla tai uittamalla suolavedessä tai soijakastikkeessa ja sitten paistamalla. Paistettua tempeä voidaan syödä paljaaltaan, käyttää chiliruoissa, keitoissa tai muhennoksissa. Tempeä voi myös käyttää jauhelihan tapaan. Tempen moniulotteista makua voidaan kuvailla pähkinäiseksi, lihaisaksi ja sienimäiseksi. Tempe kestää hyvin pakastusta ja sitä voi ostaa useista eko- ja etnokaupoista tuoreena, säilykkeenä tai pakasteena.

Katso myös
Muita fermentoituja soijatuotteita ovat esimerkiksi:
Miso
Oncom

Lähteet 
 Tatu Lehtovaara: Vaihtoehdot lihalle. Minerva, 2017

Viitteet

Aiheesta muualla

Oy Soya Ab / Jalofoods valmistaa soija-, herne-, härkäpapu- ja lupiinitempeä Tammisaaressa. 
Tempeh4u

Kasvisruoat
Lihan korvikkeet
Indonesialainen keittiö
Seulonnan keskeiset artikkelit
Robert von Essen

Robert Wilhelm von Essen (2. syyskuuta 1901 Tsaritsyn – 24. syyskuuta 1957 Tukholma; julistettu kuolleeksi Suomessa 1. tammikuuta 1991, päätös 2. elokuuta 1994) oli venäläissuomalainen pianisti ja lauluntekijä. Hän syntyi Etelä-Venäjällä Tsaritsynissa (nyk. Volgograd), mutta muutti myöhemmin opiskelemaan Petrogradiin (nyk. Pietariin). Vuoden mittaisen asepalveluksensa hän suoritti soittokunnassa.

Esseniltä on levytetty hieman yli 90 sävellystä, joista suurin osa ei ole enää niin kutsutun suuren yleisön suosiossa. Monet hänen sävelmänsä sanoitti näyttelijänäkin tunnettu Eine Laine, nimimerkki Ela; muita sanoittajia olivat muun muassa Dagmar Parmas ja Arvo Kalliola ("Veikko Virmajoki"). Tunnetuin Essenin sävellyksistä lienee Olavi Virran laulama Kun ilta ehtii, jonka Virta myös sanoitti.

Robert von Essen kuoli vuonna 1957 Tukholmassa.

Aiheesta muualla 
 Robert von Essen Pomuksen tietokannassa

Suomalaiset pianistit
Suomalaiset säveltäjät
Suomalaiset aateliset
Vuonna 1901 syntyneet
Vuonna 1957 kuolleet
Onnela

Onnela tarkoittaa seuraavia:

Paikkoja, rakennuksia ja yrityksiä
 Onnela, työväentalo Euran Sorkkisissa
 Onnela, Haapajärven kaupunginosa
 Onnela, Haminan kaupunginosa
 Onnela, Imatran kaupunginosa
 Onnela, Joutsenon kaupunginosa
 Onnela, Kajaanin kaupunginosa
 Onnela, Karstulan kunnanosa
 Onnela, rautakautinen hautaröykkiö Piikkiössä
 Onnela, Pyhännän kunnanosa
 Onnela, Rantasalmen kunnanosa
 Onnela, Suonenjoen kaupunginosa
 Onnela, historiallinen rakennus Hämeenlinnassa
 Onnela, historiallinen koulurakennus Joensuussa
 Onnela, historiallinen rakennus Tuusulan Rantatiellä
 Onnela, ravintola- ja yökerhoketju

Sukunimi
 Markus Onnela (s. 1936), varatuomari ja poliitikko
 Samuli Onnela (1938–2018), historioitsija ja maakunta-arkiston johtaja

Muita merkityksiä 

 Onnela, televisiosarja
Austrian Airlines

Austrian Airlines AG on itävaltalainen lentoyhtiö, joka on Lufthansan omistuksessa. Yhtiön kotikenttä on Wienin kansainvälinen lentoasema ja sen pääkonttori sijaitsee Schwechatissa. Yhtiö on Star Alliancen jäsen.

Historia
Austrian Airlines perustettiin 30. syyskuuta 1957 ja neitsytlento lennettiin 31. maaliskuuta 1958 Vickers Viscount 779:llä Wienistä Lontooseen. Austrian Airlines muodostui Air Austrian ja Austrian Airwaysin fuusiossa. Ensimmäinen lento Atlantin yli lennettiin 1. huhtikuuta 1969 Brysselin kautta New Yorkiin yhteistyössä Sabenan kanssa.

Austrianin ensimmäinen lento Wienistä Helsinki-Vantaan lentoasemalle lennettiin 1. huhtikuuta 1976.

Austrian Airlinesin tytäryhtiöitä ovat Tyrolean Airways ja Lauda Air. Tyrolean hoitaa emoyhtiönsä alueellisia lentoja Euroopassa ja Lauda Air lentää lomalentoja.

Austrian alkoi vuonna 2006 myydä laajarunkoisia Airbus-koneitansa. Yhtiö päätti keskittyä tulevaisuudessa Boeingin 767- ja 777-lentokoneisiin.

Austrian Airlines omisti 62 % vuonna 2007 konkurssiin menneestä Slovak Airlinesista.

Kohteet ja tilastoja
Austrian liikennöi 130 kohteeseen 66 valtiossa.

Austrian on merkittävin lentoyhtiö Itä-Euroopan liikenteessä: yhtiö lentää Itä-Euroopassa 44 kohteeseen 24 valtiossa. Austrian liikennöi myös Pohjois-Amerikkaan ja Kaukoitään.

Vuonna 2006 Austrian oli ensimmäinen eurooppalainen lentoyhtiö, joka aloitti sodanjälkeiset lennot Irakin Arbiliin. Turvallisuustilanteen vuoksi lennot lopetettiin väliaikaisesti elokuussa 2007, mutta aloitettiin uudestaan kesäkuussa 2008. Uusimpia kohteita ovat Riad ja Jedda.

Vuonna 2009 Austrian kuljetti 9,0 miljoonaa matkustajaa. Matkustajakäyttöaste oli 73,3 %.

Laivasto

Nykyinen laivasto 
Lokakuussa 2022 Austrian Airlinesin laivasto koostuu seuraavista konetyypeistä. Laivaston keski-ikä on 17,0 vuotta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Itävaltalaiset lentoyhtiöt
Kansalliset lentoyhtiöt
Star Alliance
Sami Uotila (urheilija)

Sami Uotila (s. 2. marraskuuta 1976 Helsinki) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut alppihiihtäjä. Uotila kuului Suomen maajoukkueeseen 1993–2007. Hänen päälajinsa alppihiihdossa oli suurpujottelu.

Uotila valmistui vuonna 1997 ylioppilaaksi Norges Toppidrettsgymnasista, joka sijaitsee Geilossa, Norjassa.

Uotila oli ensimmäinen suomalainen miesalpinisti, joka pääsi maailmancupin osakilpailussa palkintokorokkeelle. Tämä tapahtui Italian Alta Badian suurpujottelussa 16. joulukuuta 2001, jossa hän sijoittui kolmanneksi. Uotila kärsi urallaan lukuisista loukkaantumisista.

Uotila on 169 cm pitkä ja painoi aktiiviurallaan 70 kg. Hän edusti Espoo Slalomia.

Uotilan kotirinne oli Vihti Ski Center, jossa hän on sittemmin toiminut yrittäjänä. Vuonna 2013 Uotila laajensi yritystoimintaansa hankkimalla omistukseensa myös Somerolla sijaitsevan matkailukohde Hiidenlinnan.

Aktiiviuransa jälkeen Uotila on toiminut myös alppihiihdon kommentaattorina MTV3-kanavalla ja vuodesta 2016 lähtien Eurosportilla.

Saavutukset

Suurpujottelu
 Olympialaiset
 1998 Nagano 19.
 2002 Salt Lake City ulosajo
 MM-kilpailut
 1997 Sestriere 15.
 1999 Vail 9.
 2001 St. Anton 10.
 Maailmancup
 Suurpujottelucupin loppupisteissä 14. kausilla 1999–2000 ja 2000–2001 sekä 8. kaudella 2001–2002
 Osakilpailuissa kahdesti kolmas 
 SM-kilpailut
 kultaa 1998, 1999, 2001 ja 2002

Super-G
 MM-kilpailut
 1997 Sestriere 42.
 1999 Vail 30.

Paripujottelu
 SM-kilpailut
 kultaa 1998 ja 1999

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Suomalaiset alppihiihtäjät
Vuonna 1976 syntyneet
Elävät henkilöt
Jääkiekko talviolympialaisissa 1948

Jääkiekko oli kuudetta kertaa olympialaisten ohjelmassa vuoden 1948 talviolympialaisissa. Turnaus oli samalla myös maailmanmestaruuskilpailut ja Euroopan-mestaruuskilpailut. Turnauksen ottelut pelattiin 30. tammikuuta – 8. helmikuuta 1948.

Olympiaturnaukseen osallistui yhdeksän maata, jotka pelasivat keskenään yksinkertaisen sarjan. Ottelut pelattiin pääasiassa St. Moritzin olympiastadionin pikaluisteluareenalla. Talvi oli leuto, minkä johdosta osa otteluista aloitettiin jo aamuseitsemältä.

Yhdysvaltain olympiakomitea ja maan jääkiekkoliitto eivät päässeet sopimukseen siitä, mikä joukkue kisoihin lähetetään. Lopulta molemmat järjestöt lähettivät Sveitsiin oman joukkueensa. Kansainvälinen olympiakomitea kielsi kumpaakin joukkuetta osallistumasta turnaukseen, mutta sveitsiläiset järjestäjät antoivat Yhdysvaltojen jääkiekkoliiton joukkueen silti pelata. Turnauksen jälkeen Kansainvälinen olympiakomitea diskasi neljänneksi sijoittuneen Yhdysvaltojen joukkueen. Se sai kuitenkin pitää neljännen sijansa maailmanmestaruusturnauksessa.

Turnauksen voitti Kanada. Olympiavoitto oli Kanadalle viides. Mestaruus ratkesi maalieron perusteella. Kanada ja Tšekkoslovakia eivät hävinneet turnauksessa yhtään ottelua. Joukkueiden keskinäinen ottelu päättyi maalittomaan tasapeliin. Monet olivat kuitenkin sitä mieltä, että Tšekkoslovakia oli turnauksessa vakuuttavampi. Tähtipelaajanaan Tšekkoslovakialla oli Vladimír Zábrodský. Kanadan ei uskottu lähettäneen turnaukseen parasta mahdollista joukkuettaan. Maata edusti Ottawa RCAF Flyers, jonka pelaajat koostuivat pääosin Kanadan puolustusvoimien henkilökunnasta.

Ottelut

Sarjataulukko 

Yhdysvallat diskattiin kisojen jälkeen, ja se menetti olympialaisten neljännen sijansa. Se sai kuitenkin pitää maailmanmestaruuskisojen neljännen sijansa.

Loppusijoitukset

Mitalistijoukkueiden pelaajat

Lähteet 

Talviolympialaiset 1948
1948
1948
1948
olympia
Sveitsin jääkiekko
Alueiden puolue

Alueiden puolue (, ) on 21. maaliskuuta 2001 rekisteröity viiden puolueen muodostama puolue Ukrainassa.

Puoluetta muodostaessa Alueellisen elpymisen puolueeseen yhdistyivät Kauniin Ukrainan puolesta -puolue, Työväenpuolue, Ukrainan solidaarisuuden puolue ja Yleisukrainalainen eläkeläispuolue. Myöhemmin siihen ovat liittyneet Juri Boikon johtama Ukrainalainen tasavaltalaispuolue ja Työväen Ukraina -puolue

Alueiden puolue kannattaa Ukrainan entistä pääministeri Viktor Janukovytšia, joka hävisi Viktor Juštšenkolle Ukrainan presidentinvaalit 2004. Puolueen vahvin kannatusalue on Etelä- ja Itä-Ukrainassa, missä on raskasta teollisuutta, kemianteollisuutta ja terästeollisuutta sekä kaivoksia. Ennen vuoden 2004 vaaleja puolue muutti linjaansa vasemmistolaisemmaksi ja populistisemmaksi ja keräsi myös entisten kommunistipuolueen kannattajien ääniä.

Vuonna 2006 Alueiden puolue lupasi venäjälle virallisen kielen aseman sloganilla "Kaksi kieltä yhdelle kansalle!" ja muuttaa Ukrainan liittovaltioksi, jossa alueet saisivat laajemman itsemääräämisoikeuden. Nämä kuitenkin vaatisivat perustuslain muutoksia.

Maaliskuun 2006 vaaleissa puolue sai 32,12 % äänistä ja 186/450 paikkaa Verh’ovna Radassa, maan parlamentissa, jossa se muodosti suurimman ryhmän. Presidentti Juštšenkon hajotettua etukäteen parlamentin, 30. syyskuuta 2007 järjestetyissä uusissa vaaleissa puolue sai 34,37 % äänistä ja 175 paikkaa menettäen 11.

Puolueen ehdokas Viktor Janukovytš voitti vuoden 2010 presidentinvaalit.

Maaliskuussa 2012 Vahva Ukraina liittyi Alueiden puolueeseen. Sen johtaja Serhi Tihipko sai paikan puoluejohdosta.

Syksyn 2012 vaaleissa puolue sai 41,56 % äänistä ja 187 parlamenttipaikkaa. Joulukuussa muodostettuun parlamenttiryhmään tuli 210 jäsentä.

Ns. Ukrainan vallankumouksen vuoksi presidentti Janukovytš syrjäytettiin 22. helmikuuta 2014 ja hän pakeni maasta.  24. päivä puolueen parlamenttiryhmän johtaja Oleksandr Jefremov ilmoitti puolueen siirtyvän oppositioon. Sen parlamenttiryhmä oli menettänyt 77 jäsentä muutamassa päivässä. Puolueen listoilta valitut ovat muodostaneet mm. Rauhan ja vakauden puolesta ja Talouskehitys -parlamenttiryhmät, joista jälkimmäinen sopi tukevansa Arseni Jatsenjukin hallitusta Batkivštšyna (Tymošenkon puolue), UDAR, Svoboda ja Itsenäinen eurooppalainen Ukraina -ryhmien kanssa.

Maaliskuussa 2014 puolue erotti puoluekokouksessaan jäsenyydestään Janukovytšin, entisen pääministeri Mykola Azarovin, varapääministeri Serhi Arbuzovin ja useita muita entisiä ministereitä. Puolue nimitti ehdokkaakseen vuoden 2014 presidentinvaaliin Myhailo Dobkinin. Hän sai noin 3 % äänistä.

Puolue ei osallistunut lainkaan vuoden 2014 parlamenttivaaleihin, joita se piti laittomina, koska merkittävä osa Donbassin asukkaista ei saanut osallistua vaaleihin.
Osa puolueen jäsenistä osallistui vaaleihin Serhi Tihipkon uudelleenperustaman "Vahva Ukraina" -puolueen listoilta, osa Oppositioblokki -puolueessa.

Lähteet

Aiheesta muualla

Partiji rehioniv (puolueen kotisivut)   
Alueiden puolueen virallinen esittely tiedostomuoto PDF, 1 sivu 

Ukrainalaiset puolueet
Kate Ryan

Kate Ryan (oik. Katrien Verbeeck; s. 22. heinäkuuta 1980) on belgialainen dancelaulaja ja lauluntekijä. Hän saavutti kansainvälistä huomiota coverillaan Mylène Farmerin kappaleesta ”Désenchantée”, joka oli suuri hitti eurooppalaisilla listoilla. Hän on solminut levytyssopimuksen EMI:n kanssa. Hän laulaa paljon ranskaksi.

Kate Ryan valittiin edustamaan Belgiaa Eurovision laulukilpailussa 2006 kappaleella ”Je t’adore”, mutta hän karsiutui semifinaalissa.

Ryanin Free-albumilta suuri hitti oli cover-versio France Gallin kappaleesta ”Ella, elle l’a”.

Diskografia
 Different (2002)
 Stronger (2004)
 Alive (2006)
 Free (2008)
 Electroshock (2012)

Aiheesta muualla
 Kate Ryanin kotisivut

Belgialaiset laulajat
Belgian euroviisuedustajat
Belgialaiset eurodanceartistit ja -yhtyeet
Vuoden 2006 euroviisuedustajat
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
London City Airport

London City Airport  on Lontoon itäpuolella Newhamin Borough'ssa sijaitseva yksikiitoratainen lentokenttä. Kenttä sijaitsee noin 12 kilometriä Lontoon keskustasta. London City Airportilta lennetään niin Ison-Britannian sisäisiä, kuin ulkomaan lentojakin. 

Euroopan alueellisten lentoyhtiöiden liitto valitsi London City Airportin kauden 2008/9 parhaaksi lentoasemaksi.

Lentoyhtiöt ja kohteet

Air France
CityJetin operoimana (Belfast-City, Dublin, Dundee, Edinburgh, Geneve, Nizza, Pariisi-Orly, Strasbourg, Zürich)
Austrian Airlines
Austrian Arrowsin operoimana (Wien)
British Airways (New York, lennetään Shannonin kautta)
BA CityFlyerin operoimana (Amsterdam (6.5. alkaen), Barcelona (6.5. alkaen), Edinburgh, Frankfurt, Glasgow-International, Madrid, Milano-Malpensa (28.3. alkaen), Nizza (30.3. alkaen), Varsova (6.5. alkaen), Zürich)
EuroManx (Mansaari)
KLM
KLM Cityhopperin operoimana (Amsterdam)
Lufthansa
Augsburg Airwaysin operoimana (Frankfurt)
Contact Airin operoimana (Düsseldorf, Hampuri)
Eurowingsin operoimana (Berliini-Tegel (14.1. alkaen)
Luxair (Luxemburg)
Scandinavian Airlines (Kööpenhamina)
Transwede Airwaysin operoimana (Oslo, Tukholma-Arlanda)
Swiss International Air Lines
Swiss European Air Linesin operoimana (Basel/Mulhouse, Geneve, Zürich)

Katso myös 
Gatwickin lentoasema
Heathrow'n lentoasema
Lutonin lentoasema
Stanstedin lentoasema

Lähteet

Aiheesta muualla 

 London City Airport
 London City Airport Google Mapsin satelliittikuvassa

Englannin lentoasemat
Lontoon liikenne
Pudasjärven kirkko

Pudasjärven kirkko on vuonna 1781 valmistunut ristikirkko.

Sijainti ja kirkkorakennus
Kirkko, kellotapuli ja hautausmaa sijaitsevat Pudasjärven kirkonkylällä seututien 855 varrella. Kirkko on järjestyksessä kolmas Riekinkankaalle Pudasjärven rantaan rakennettu kirkko. Siihen mahtuu noin 700 ihmistä. Alttaritaulun on maalannut Johan Gustav Hedman vuonna 1825.

Kirkkopiha
Kirkkopihan välittömässä läheisyydessä on museoalue, jonne vanha kirkkotie kulkee. Kirkon kellotapuli on kolmikerroksinen ja sen ulkoseinillä ovat ainoat tunnetut Mikael Toppeliuksen ulkomaalaukset vuosilta 1765–1766, jotka saivat uuden maalin kesällä 2008.  Konservoinnin yhteydessä maalattiin esiin aiemmin peitetyt lehväkuviot. Koristekuvioiden ohella Toppelius maalasi kellotapulin seiniin mm. runsauden sarven, Jeesusta symboloivan jousta käpälissään pitelevän leijonan sekä raamatunlauseita. 

Kirkkopihassa on sisällissodan taisteluissa kaatuneiden hauta sekä Pudasjärven ensimmäisen kirkkoherran Josephus Palmannuksen ja hänen perheensä hauta. Palmannukset hukkuivat Pudasjärveen palatessaan helluntaikirkosta vuonna 1666. Hautausmaata ympäröi 1 370 metriä pitkä katettu hirsiaita. Keskellä on sankarihauta-alue, jossa on taiteilija Paavo Tolosen tekemä sankaripatsas ja E. Anderssonin suunnittelema kivinen muistoristi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Pudasjärven seurakunta
 Huttunen, E. 2008. Pudasjärven kirkon kellotapuli kunnostettiin. Sivellin toi näkyviin kadotetun. Rauhan Tervehdys, no. 31, 25.9.2008, s. 4.

Pudasjärven rakennukset ja rakennelmat
Pohjois-Pohjanmaan kirkkorakennukset
Suomen puiset ristikirkot
Suomen 1700-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Luettelo Van Halenin kappaleista

Luettelo Van Halenin kappaleista aakkosjärjestyksessä


numerolla alkavat
316 (kappale) (Eddie Van Halenin kitarasoolokappale)
1984
 5150

A
A Apolitical Blues" (Lowell George)
A.F.U
Aftershock Balance
Ain’t Talkin’ ’Bout Love
And The Cradle Will Rock...
Amsterdam Balance
Atomic Punk

B
Baluchitherium
Beautiful Grils
Best Of Both Worlds
Big Bad Bill
Big Fat Money
Black And Blue
Bottoms Up!
Ballot or the Bullet
Blood And Fire
Bullethead

C
Cabo Wabo
Can't Get This Stuff No More
Can't Stop Loving You
Cathedral (kappale) (Edward Van Halenin kitarasoolokappale)
Could This Be Magic?
Crossing Over
China Town

D
Dance The Night Away
Dancing In The Street
Don't Tell Me (What Love Can Do)
Doin' Time
Dreams (kappale)
Drop Dead Legs
Dreams is over
D.O.A
Dirty Movies
Dirty Water Dog

E
Eruption (Eddie Van Halenin kitarasoolokappale)
Everybody Wants Some!!

F
Feelin
Feels So Good
Feel Your Love Tonight
Finish What Ya Started
Fools
From Afar
Fire in the Hole

G
Girl Gone Bad
Get Up
Good Enough

H
Hang 'Em High
Happy Trails
Hear About It Later
Hot for Teacher
House of Pain
Humans Being
How Many Say I

I
Ice Cream Man(John Britt)
I'll Wait
I'm The One
In 'n' Out
In a Simple Rhyme
Inside
It's About Time
Intruder

J
Jamie's Crying
Jump
Judgement Day
Josephina

L
Learning To See
Love Walks In
Light Up The Sky
Little Dreamer
Little Guitars (Intro)
Little Guitars
Loss of Control

M
Man On A Mission
Mean Street
Me Wise Magic
Mine All Mine

N
Not Enough
Neworld

O
(Oh) Pretty Woman
Outta Love Again
On Fire
One Foot Out The Door
One I Want
Once

P
Panama (kappale)
Pleasure Dome
Poundcake
Push Comes To Shove
Primary

R
Right Now
Runaround
Runnin’ with the Devil
Romeo Delight

S
Secrets
Sinner's Swing!
Somebody Get Me a Doctor
So This Is Love?
Source of Infection
Spanish Fly (Eddie Van Halenin kitarasoolokappale)
Spanked
Strung Out
Sucker in a 3 Piece
Sunday Afternoon In The Park

T
The Full Bug
The Seventh Seal
Top Of The World
Take Your Whiskey Home
Top Jimmy
Tora! Tora!
Take Me Back (Deja Vu)

U
Unchained
Up For Breakfast

W
When It’s Love
Where Have All the Good Times Gone!
Why Can’t This Be Love
Women In Love
Without You

Y
You Really Got Me
You're No Good
Year to the Day

Van Halen kappaleista
Jännitelähde ja virtalähde

Jännitelähde ja virtalähde ovat piirielementtejä, jotka tuovat sähköiseen piiriin energiaa. Lähteet voivat myös tarvittaessa vastaanottaa energiaa. Puhekielessä virtalähde, jännitelähde ja teho(n)lähde ovat usein synonyymejä jonkin elektronisen kojeen verkkolaitteelle, kuten vaikkapa matkapuhelimen laturille.

Jännitelähde

Ideaalinen jännitelähde pitää napojensa välillä aina tietyn jännitteen riippumatta kuormasta. Mikäli tämä jännite on ajan suhteen vakio, puhutaan tasajännitelähteestä. Kuvassa olevista jännitelähteen piirrosmerkeistä a on suositeltavin Suomessa käytettäväksi. Merkki b tarkoittaa tasajännitelähdettä. Piirrosmerkki c tarkoittaa suomalaisessa kirjallisuudessa jännitelähdettä, mutta yhdysvaltalaisessa kirjallisuudessa virtalähdettä. Sen käyttöä onkin sekaannusten välttämiseksi syytä välttää.

Täysin ideaalista jännitelähdettä ei luonnossa voi esiintyä – mikäli sellainen olisi, siitä olisi mahdollista saada ulos ääretön teho. Käytännön jännitelähdettä (esimerkiksi auton akkua) voidaan melko tarkasti mallintaa jännitelähteellä, jonka kanssa on sarjassa resistanssi. Esimerkiksi täyteen ladatun auton akun sarjaresistanssi on muutamia kymmeniä milliohmeja. Varaustilan laskiessa sisäinen resistanssi kasvaa ja vaikuttaa näin akusta maksimissaan ulos saatavaan virtaan.

Virtalähde

Ideaalisen virtalähteen läpi kulkee aina jokin määrätty virta, kuormituksesta riippumatta. Kuten jännitelähteenkin tapauksessa, mikäli virtalähteen virta on vakio ajan suhteen, kyseessä on tasavirtalähde. Piirrosmerkeistä a on Suomessa yleisesti käytetty. Merkki b esiintyy joskus ulkomaalaisessa kirjallisuudessa.

Jännitelähteestä jokapäiväiseksi esimerkiksi käy paristo tai akku, mutta virtalähteelle ei ole olemassa yhtä arkipäiväistä vastinetta. Virtalähde voidaan kuitenkin helposti rakentaa elektronisista komponenteista. Muun muassa transistorin toimintaa voidaan mallintaa ohjatulla virtalähteellä.

Riippumaton ja ohjattu lähde
Mikäli jännite- tai virtalähteen arvo on riippumaton piirin muista jännitteistä ja virroista, kyseessä on riippumaton lähde. Jos lähde ei ole riippumaton, puhutaan ohjatusta lähteestä. Ohjattuja lähteitä on neljää eri tyyppiä:
 Jänniteohjattu virtalähde, VCCS ()
 Virtaohjattu jännitelähde, CCVS (Current Controlled Voltage Source)
 Jänniteohjattu jännitelähde, VCVS (Voltage Controlled Voltage Source)
 Virtaohjattu virtalähde, CCCS (Current Controlled Current Source)

Esimerkiksi bipolaaritransistorin kollektorivirta riippuu kantavirrasta melko lineaarisesti, ja kollektori-emitteriliitosta voidaankin mallintaa virtaohjatulla virtalähteellä, jonka ohjausvirtana on kantavirta.

Se, että lähteen arvo riippuu ajasta (esimerkiksi ) tai vaikkapa lämpötilasta, ei tee lähteestä piiriteorian kannalta ohjattua lähdettä. Lähteen riippumattomuudella on merkitystä muun muassa Theveninin menetelmää käytettäessä, jossa Theveninin resistanssia laskiessa saa sammuttaa vain riippumattomat lähteet.

Katso myös 
Jännitereferenssi

Kirjallisuutta 
 

Sähkötekniikka
Niigata

Niigata () on Niigatan prefektuurin pääkaupunki. Se sijaitsee Honshūn saaren hedelmällisellä länsirannikolla, Japaninmeren rannalla, Japanin keskiosassa. Kaupungin läpi virtaavat Shinano- ja Agano-nimiset joet. Merellä on samoilla kohdin Sado-niminen saari.

Niigatasta tuli 1860-luvulla vapaasatama, ja se on nykyään suurin Japanin länsirannikon kaupungeista. Vuonna 2014 siellä oli 804 838 asukasta. Niigata on valittu yhdeksi Japanin virallisista suurkaupungeista.

Ilmasto on huomattavan kostea. Alueella pyyhkivät taifuunit ja talvisin lämpimät föhntuulet. 

Kaupunki oli valittu atomipommin pudotusvaihtoehdoksi yhdessä Hiroshiman, Kokuran ja Nagasakin kanssa toisen maailmansodan lopulla. Alue on kärsinyt elohopeapäästöistä, jotka ovat kemianteollisuuden aiheuttamia. Päästöt aiheuttivat 1960-luvulla Minamatan tautia.

Niigatan stadionilla pelattiin jalkapallon maailmanmestaruusotteluita vuonna 2002.

Aluejako 
Niigata jakautuu kahdeksaan suuralueeseen. Niistä asukasluvultaan suurin on kaupungin ydinalueen muodostava Chūō-ku, pinta-alaltaan vuorostaan Nishikan-ku.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Niigatan kaupungin viralliset sivut 

Niigata
Asser Fagerström

Asser Fagerström (27. heinäkuuta 1912 Helsinki – 6. lokakuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen muusikko, kustantaja ja toimittaja. Muusikkona hän toimi pianistina, hanuristina, säveltäjänä, sovittajana ja kapellimestarina. Fagerström vaikutti muun muassa kokoonpanoissa Dallapé, Ramblers ja Rion tanssiorkesteri. Ensimmäisen soololevynsä Asser ystävineen hän julkaisi vasta vuonna 1975. Vuosina 1958–1961 hän toimitti ja julkaisi ulkoisesti vaatimatonta Iskelmämusiikki-lehteä.

Fagerström sai radiotoimittaja Antero Alpolalta vuonna 1958 tehtäväksi koota tanssimusiikkia esittävä orkesteri Kankkulan kaivolla -radio-ohjelmaa varten. Tästä syntyi humppamusiikkia esittänyt orkesteri Pumppu-Veikot, joka Kullervo Linnan johdolla alkoi levyttää nimellä Humppa-Veikot. Fagerström erosi ryhmästä pian sen ensilevytyksen jälkeen. 

Fagerströmin omiin nimiin julkaistiin ensimmäiset levyt vasta 1970-luvulla.

Fagerström soitteli harrastukseksi 80-luvulla viikonloppuisin vielä pianoa eräässä hämeenlinnalaisessa kahvilassa.

Yhtyeet 

 The Saxophon Jazz Band, pianisti-hanuristi (1928–1930)
 Ramblers, pianisti-hanuristi (1931–)
 Dallapé, pianisti-hanuristi (1935–1936, 1960–)
 Fred Kiiaksen orkesteri, pianisti-hanuristi
 Rion tanssiorkesteri, pianisti-hanuristi

Diskografia 

Asser Fagerström nimellä:

 Asser ystävineen (LP, 1975) 
 Romantiikkaa ja rytmiä (LP, 1979)
 Frankin Can-Can/Rajasalon Stomp (1981) 
 50-vuotis taiteilijajuhla (LP, 1981) 
 Pirtua, pirtua (LP, 1985) 
 Hottia hatusta (LP, 1987)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Asser Fagerström Pomuksen tietokannassa

Suomalaiset harmonikansoittajat
Suomalaiset pianistit
Suomalaiset lauluntekijät
Suomalaiset toimittajat
Vuonna 1912 syntyneet
Vuonna 1990 kuolleet
Meidän Ukrainamme

Meidän Ukrainamme () oli Ukrainan presidentti Viktor Juštšenkoa tukeva monen puolueen muodostama ryhmittymä vuosina 2001–2012. Ukrainan puoluejako ei ole kiinteytynyt, joten ohjelmallisista eroista huolimatta politiikan sisällöt saattavat olla samankaltaisia ja uusia ryhmittymiä muodostuu henkilökysymysten pohjalta.

Vuoden 2002 parlamenttivaalien jälkeen Meidän Ukrainamme -ryhmittymällä oli 112 edustajaa 450-jäsenisessä radassa.

Vuoden 2004 presidentinvaaleja varten myös Julija Tymošenkon kannattajat olivat mukana ryhmittymässä, mutta hänen jouduttuaan luopumaan pääministerin tehtävästä erosivat Tymošenkon kannattajat Meidän Ukrainastamme ja muodostivat oman Julija Tymošenkon ryhmittymänsä.

Vuonna 2005 Juštšenkoa tukevasta Meidän Ukrainamme -ryhmittymästä tuli puolue "Kansanliitto meidän Ukrainamme" (Narodnyi Sojuz Naša Ukrajina), johon suurin osa muista blokin puolueiden jäsenistä ei halunnut liittyä. NSNU:n johtoon tuli Vjatšeslav Kyrylenko ja se liittyi tarkkailijaksi Euroopan kansanpuolueeseen, joka erotti sen 2013.

Meidän Ukrainamme -blokki (Блок Наша Україна) hävisi raskaasti vuoden 2006 vaaleissa ja jäi kolmanneksi Tymošenkon ja Alueiden puolueen taakse saaden 13,94 % äänistä ja 81 paikkaa.

Vuoden 2007 vaaleja varten perustettiin uusi Meidän Ukrainamme – Kansan itsepuolustus -vaaliliitto, johon liittyi 12 puoluetta tai järjestöä. 30. syyskuuta järjestetyissä vaaleissa vaaliliitto sai 14,15 % äänistä ja 72 paikkaa. Kun toiseksi tulleella Tymošenkon rymittymällä oli 156 paikkaa, niiden yhteinen paikkamäärä olisi riittänyt hallituksen muodostamiseen. Osa Meidän Ukrainamme edustajista kuitenkin kieltäytyi allekirjoittamasta sopimusta hallitusyhteistyöstä Tymošenkon ryhmittymän kanssa.

Puolueryhmittymän hajoaminen vuosina 2011–2012 johtui vuoden 2011 vaalilaista, jossa kiellettiin useiden puolueiden blokit.

Lähteet

Ukrainalaiset puolueet
Back in Black

Back in Black on australialaisen hard rock -yhtye AC/DC:n 25. heinäkuuta vuonna 1980 julkaistu seitsemäs studioalbumi. Se on yhtyeen lopullinen läpimurtoalbumi; Yli 49 miljoonaa myytyä kappaletta ja yleisten listausten mukaan kaikkien aikojen toiseksi myydyin albumi heti Michael Jacksonin Thriller -levyn jälkeen. Albumin kaikki kappaleet ovat Angus Youngin, Malcolm Youngin ja Brian Johnsonin tekemiä.

Tietoa albumista
Back in Black on ensimmäinen albumi, jolla laulajana toimi Brian Johnson, joka liittyi yhtyeeseen edellisen laulajan Bon Scottin kuoltua alkoholimyrkytykseen. Albumi on äänitetty Compass Point -studioilla Nassaussa, Bahamalla.

Lähes jokainen kappale levyllä on noussut suosituksi. "Back in Black", "Hells Bells" ja "You Shook Me All Night Long" ovat yhtyeen vakionumeroita esiintymisissä. Nimikappale on omistettu samana vuonna kuolleelle Scottille.

Kappaleista "Hells Bells", "What Do You Do for Money Honey", ”Let Me Put My Love Into You”, "Back in Black", "You Shook Me All Night Long" ja "Rock and Roll Ain't Noise Pollution" on tehty musiikkivideot. Albumi julkaistiin ensimmäisen kerran remasteroituna 1997 Bonfire -boksissa ja toisen kerran vuonna 2003 osana AC/DC remasters -sarjaa, kuten muutkin yhtyeen albumit. 

"You Shook Me All Night Long" oli AC/DC:n ensimmäinen Yhdysvaltojen Top 40 -listahitti, sijalla 35 lokakuussa 1980. Albumi nousi suoraan listaykköseksi muun muassa Australiassa ja Isossa-Britanniassa. Back in Black on saavuttanut Yhdysvalloissa 21 platinalevyn rajan (21 miljoonaa myytyä kappaletta) ja on siellä kaikkien aikojen neljänneksi myydyin albumi. Lähes kolmekymmentä vuotta albumin julkaisusta, Back in Black nousee yhä silloin tällöin albumilistoille. Esimerkiksi Suomessa albumi nousi listalle vasta vuonna 2007 ja korkeimman listasijoituksensa (9.) se saavutti kesäkuussa 2009, yhtyeen loppuunmyydyn Helsingin konsertin aikoihin.

Death metal -yhtye Six Feet Under julkaisi 19. lokakuuta 2004 cover-levyn Graveyard Classics 2, jolle kaikki Back in Blackin kappaleet on äänitetty uudelleen death metal -soundein.

Kappaleet 
Kaikkien kappaleiden tekijät ovat Angus Young, Malcolm Young ja Brian Johnson.
A-puoli
 
 
 
 
 
B-puoli

Singlet 

 1980 You Shook Me All Night Long
 1981 Back in Black
 1981 Hell's Bells
 1981 Rock and Roll Ain't Noise Pollution

Kokoonpano 

 Brian Johnson – laulu 
 Angus Young – kitara 
 Malcolm Young – rytmikitara, taustalaulu
 Cliff Williams – basso, taustalaulu
 Phil Rudd – rummut, perkussiot

Tuotanto 

 Benji Armbrister – apulaisteknikko
 Bob Defrin – kansiohjaus
 Robert Ellis – kuvaus
 Ted Jensen – remasterointi
 Tony Platt – teknikko
 Brad Samuelsohn – miksaus
 Jack Newber – apulaisteknikko

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 1980 albumit
AC/DC:n albumit
Robert John "Mutt" Langen tuottamat albumit
Seulonnan keskeiset artikkelit
Oireachtas

Oireachtas on Irlannin kansallinen parlamentti. Oireachtas koostuu Irlannin presidentistä, Dáil Éireannista ja Seanad Éireannista. Dáil on parlamentin alahuone, jonka edustajat valitaan suoralla kansanvaalilla. Seanad puolestaan on parlamentin ylähuone, jonka edustajat valitaan muilla tavoin.

Viimeisimmät vaalit pidettiin 8. helmikuuta 2020.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Viralliset kotisivut 
 A Brief Guide To How Your Parliament Works – Oireachtasin toiminnasta kertova opas (2017) 

Irlannin politiikka
Parlamentit