joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Steelbath Suicide

Steelbath Suicide on ruotsalainen melodista death metallia soittavan Soilworkin ensimmäinen studioalbumi. Se eroaa muista albumeista hyvinkin aggressiivisilla extreme metal -vaikutteilla. Albumilla kuulee myös vivahteita black metallista. Steelbath Suicide julkaistiin vuonna 1998.

Kappaleet

Kokoonpano
 Björn "Speed" Strid – laulu
 Peter Wichers – kitara
 Ludvig Svartz– kitara
 Ola Flink – basso
 Jimmy Persson – rummut
 Carlos Del Olmo Holmberg – koskettimet, syntetisaattori ja musiikin ohjelmointi

Vuoden 1998 albumit
Vuoden 1998 esikoisalbumit
Soilworkin albumit
The Uncanny X-Men

The Uncanny X-Men (myös nimellä Marvel’s X-Men) on LJN:n vuonna  julkaisema videopeli NES:lle. Pelissä taistellaan useilla Ryhmä-X:n hahmoilla, joista jokaisella on omat erikoistaitonsa. Nämä taidot ovat käytännöllisiä aina tietyissä tehtävissä; esimerkiksi Kykloopin laser on käytännöllinen tehtaassa. Pelissä on sekä yksinpeli että kaksinpeli ja se on yksi ensimmäisistä X-Men-peleistä.

Jokaisen hahmon perusiskuja voi käyttää rajattomasti, mutta erikoisiskut kuluttavat hahmojen energiaa, mikä saattaa johtaa hahmon kuolemaan. Pelissä pelaajan täytyy taistella tiensä läpi päävastustajan luokse ja joskus hänen täytyy kerätä matkalla erilaisia esineitä kuten avaimia. Voitettuaan päävastustajan, pelaajan täytyy taistella nopeasti tiensä takaisin alkuun ennen kuin pommi tuhoaa koko paikan. Pelaajia on turhauttanut eniten se, että viimeisen tason kykeni läpäisemään ainoastaan salaisen koodin avulla.

Hahmot 
Pelattavat hahmot
 Wolverine
 Kyklooppi
 Storm
 Kolossi
 Painajainen
 Jäämies

Viholliset
 Bumerangi
 Sapelihammas
 Juggernaut
 Emma Frost
 Magneto

Aiheesta muualla 
 

Nintendo Entertainment System -pelit
Vuoden 1989 videopelit
Scifipelit
Beat ’em up -pelit
Toimintapelit
Ryhmä-X-videopelit
Saskatchewanjoki

Saskatchewanjoki (, ) on noin 550 kilometrin pituinen joki keskisessä Kanadassa sijaitsevien Saskatchewanin ja Manitoban provinssien alueella. Joki virtaa lännestä itään ja laskee Cedarjärven kautta Winnipegjärveen Grand Rapidsin kylän luona. Joen suurimmat haarat ovat Etelä-Saskatchewanjoki- ja Pohjois-Saskatchewanjoki, joiden valuma-alueet yhdessä kattavat suurimman osan keskisen Kanadan preeria-alueesta. Joen alkulähteet ovat lännessä Kalliovuorilla Albertassa ja etelän suunnalla Montanan osavaltion pohjoisosissa Yhdysvalloissa. Winnipegjärveltä joen kaukaisimmille alkulähteille Bow River-joelle Albertaan on matkaa noin 1 940 kilometriä.

Joen kuvaus
Varsinainen Saskatchewanjoen pääuoma alkaa Saskatchewan River Forksissa, noin 40 kilometriä itään Saskatchewanin Prince Albertin kaupungista, jossa South Saskatchewan- ja North Saskatchewan -joet yhtyvät. Sekä eteläisen että pohjoisen haaran alkulähteet sijaitsevat Kalliovuorten jäätiköillä Albertassa.

Saskatchewan River Forksista joki virtaa itäkoilliseen Nipawinin kylässä sijaitsevan Francis Finlayn padon muodostamaan tekojärveen, Codettejärveen. Codettejärvestä joki virtaa Tobinjärveen, joka on E. B. Campbellin padon muodostama patoallas. Tästä joki kääntyy koilliseen Kanadan kilven rajalle, jossa se virtaa halki suoalueiden, ja jossa siihen yhtyvät luoteesta virtaavat Torch- ja Mossyjoet. 

Suoalueen pohjoislaidalla joen virtaussuunta kääntyy itään, ja se virtaa läpi useiden pienten järvien matkallaan kohti The Pas'n kaupunkia, jossa siihen liittyy luoteesta laskeva Carrotjoki. The Pas'n kaakkoispuolella joki muodostaa laajan suistoalueen laskiessaan luoteesta Cedarjärveen. Saskatchewanjoki laskee Winnipegjärveen Long Pointin niemen pohjoispuolella.

Sekä joen että Saskatchewanin provinssin nimet ovat peräisin creen kielen sanasta kisiskāciwani-sīpiy, joka tarkoittaa nopeasti virtaavaa jokea. Joki monine sivuhaaroineen tarjosi tärkeän kulkureitin sekä Pohjois-Amerikan alkuperäiskansoille että eurooppalaisille turkiskauppiaille ja tutkimusmatkailijoille.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Manitoban joet
Saskatchewanin joet
Nelsonjoen vesistö
Rex Harrison

Sir Reginald Carey ”Rex” Harrison (5. maaliskuuta 1908 Lancashire, Englanti – 2. kesäkuuta 1990 New York, New York, Yhdysvallat) oli englantilainen Oscar- ja Tony-palkittu teatteri- ja elokuvanäyttelijä. Harrison tunnetaan muun muassa Henry Higginsin roolistaan musikaalielokuvassa My Fair Lady (1957). 

Harrison aloitti näyttelemisen 16-vuotiaana Liverpoolissa. Hän esiintyi Britanniassa sekä näyttämöllä että elokuvissa vuodesta 1930 alkaen, ja Broadwayllä ensi kerran vuonna 1936. Toisen maailmansodan aikana hän palveli Britannian ilmavoimissa, mutta palasi pian elokuviin. Hän muutti Hollywoodiin vuonna 1945.

Harroson näytteli My Fair Ladyn tohtori Higginsin roolin teatterissa Broadwaylla 1956-1958, mistä hän sai Tony-palkinnon. Harrison näytteli saman roolin vuoden 1964 elokuvassa, josta hänet palkittiin parhaan miespääosan Oscarilla. Hän näytteli lukuisissa muissakin suosituissa elokuvissa kuten Elizabeth Taylorin ja Richard Burtonin kanssa elokuvassa Kleopatra (1963), josta hän sai parhaan miespääosan Oscar-ehdokkuuden.

Rex Harrison oli elämänsä aikana kuudesti naimisissa ja hänellä oli kaksi lasta. Laulaja, näyttelijä ja alppihiihtäjä Noel Harrison (1934–2013) oli hänen poikansa 
. Rex Harrison kuoli haimasyöpään 82-vuotiaana vuonna 1990.

Rex Harrisonilla on kaksi tähteä Hollywood Walk of Famella.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Rex Harrison NNDB:ssä

Englantilaiset näyttelijät
Parhaan miespääosan Oscar-palkinnon saajat
Golden Globe -palkinnon saajat
Tony-palkinnon saajat
Hollywood Walk of Fame
Vuonna 1908 syntyneet
Vuonna 1990 kuolleet
Heckler & Koch USP

Heckler & Koch USP (, Universaali Itselataava Pistooli, käytetään myös Universal Service Pistol) on saksalaisen Heckler & Koch -yhtiön valmistama muovirunkoinen itselataava pistooli. Saksan Bundeswehr valitsi sen vuonna 1995 uudeksi palveluspistoolikseen nimikkeellä P8 (Pistole 8).

Helmut Weldlen suunnitteleman pistoolin valmistus aloitettiin vuonna 1993. Vuonna 1994 pistoolin valmistuksessa siirryttiin tavanomaisesta rihlauksesta polygonaalirihlattuihin piippuihin; P8-malli kuitenkin valmistetaan tavallisella rihlauksella. Lippaanvapautinsalpa on sijoitettu liipaisinkaaren ja kahvan yhtymäkohtaan ja on käytettävissä sekä oikealta että vasemmalta puolelta.
 
Asetta on valmistettu neljää eri kaliiperia: 9×19, .357 SIG (vain Compact-malli), .40 S&W ja .45 ACP.

USP:n eri versiot ovat:
 USP9, USP40, USP45
 USP Match
 USP Expert
 USP Tactical, sisältää äänenvaimentimen
 USP Compact

Katso myös 
Heckler & Koch
Heckler & Koch VP70
Heckler & Koch P7
Heckler & Koch P9

Aiheesta muualla
Heckler & Koch

Pistoolit
Irlannin laivasto
Tampereen yliopiston kirjasto

Tampereen yliopiston kirjasto oli Tampereella sijainnut tieteellinen kirjasto, joka toimi osana Tampereen yliopistoa. Sen pääkirjasto sijaitsi yliopiston keskustakampuksella Linna-rakennuksessa. Kaupin kampuksella toimi Arvo-kirjasto, joka palveli Kaupin alueen yksikköjä sekä Tampereen yliopistollista sairaalaa.

Kirjasto yhdistyi vuoden 2019 alussa Tampereen teknillisen yliopiston kirjaston ja Tampereen ammattikorkeakoulun kirjaston kanssa. Näin syntyi uusi kirjasto, joka toimii osana 1. tammikuuta 2019 aloittanutta Tampereen yliopistoa.

Historia 
Kirjaston historia alkoi vuonna 1925, jolloin Kansalaiskorkeakoulu perustettiin Helsinkiin. Kansalaiskorkeakoulun kanssa samaan aikaan aloittanutta ja sen ohessa toiminutta kirjastoa voidaan pitää Tampereen yliopiston kirjaston edeltäjänä. Korkeakoulu muutti kirjastoineen Tampereelle vuonna 1961, ja sen nimi vaihtui Tampereen yliopiston kirjastoksi vuonna 1966, kun siihen oli yhdistetty Tampereelle perustettu Tampereen tieteellinen kirjasto.

Kirjasto toimi yhden virkailijan voimin vuoteen 1933 asti, jolloin palkattiin toinen virkailija. Sittemmin kirjasto kasvoi vuosien 1927–1928 toimintakertomuksen mukaisesta 80 lainaajasta ja 661 lainauksesta yli 1,7 miljoonaan lainaan (2005). Ylikirjastonhoitajina Tampereella toimivat FM Arvo Seppälä, FL Hannele Soini ja YT Mirja Iivonen. Viimeisenä kirjastonjohtajana toimi FL Minna Niemi-Grundström.

Vuonna 1969 kirjasto jaettiin erillisiksi osastokirjastoiksi. Neljästä kirjastosta kurssikirjasto palautettiin hallinnollisestikin pääkirjaston osaksi vuonna 1994. Vuonna 2015 humanististen tieteiden osastokirjasto Humanika sulautettiin pääkirjasto Linnaan ja samalla lakkautettiin osastokirjastot.

Kirjaston toiminta päättyi vuoden 2018 lopussa. Tampereen yliopisto ja Tampereen teknillinen yliopisto yhdistyivät uudeksi säätiöyliopistoksi 1. tammikuuta 2019.

Tamcat 
Tamcat oli Tampereen yliopiston kirjaston kokoelmaluettelotietokanta. Sen selaaminen onnistui WWW-selaimen välityksellä.

Tampere University Press 
Tampereen yliopiston kirjastossa toimi Tampere University Press (TUP), joka profiloitui vuoden 2016 alusta vertaisarvioiduksi Open Access -julkaisukanavaksi ja luopui perinteisen painetun kirjan kustantamisesta. TUP tarjosi kustannus- ja julkaisupalveluita. Pääasiallinen asiakaskunta koostui tutkijoista, opettajista ja opiskelijoista, jotka olivat kiinnostuneita julkaisemaan esimerkiksi tutkimuksensa tai väitöskirjansa.

Lähteet

Kirjallisuus
 Tampereen yliopiston kirjasto: Tietoa kirjastosta
 Tampereen yliopiston kirjasto: Tampere University Press

Viitteet

Aiheesta muualla 
 

Kirjasto
Tampereen kirjastot
Suomen yliopistojen kirjastot
Marc Valiente

Marc Valiente Hernández (s. 29. maaliskuuta 1987 Granollers, Barcelonan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa pelaavaa Valladolidia. Valienten pelipaikka on useimmiten keskuspuolustaja, mutta hän on pelannut myös puolustavana keskikenttäpelaajana.

Ura 

Valiente on Barcelonan kasvatti. Hän toimi seuran reservijoukkueen kapteenina sen saavuttaessa sarjanousun Segunda División B:hen kaudella 2007–2008. Edustusjoukkueessa hän teki ensiesiintymisensä kaudella 2006–2007 Espanjan cupin ottelussa Badalonaa vastaan.

Kesällä 2008 Valiente siirtyi Sevillan organisaatioon. Kauden 2008–2009 hän pelasi kokonaisuudessaan seuran reservijoukkueessa Sevilla Atléticossa Segunda Divisiónissa, josta joukkue putosi kauden päätteeksi. Seuran edustusjoukkueessa hän debytoi 10. marraskuuta 2009 Copa del Reyssä Atlético Ciudadia vastaan, ja 21. marraskuuta 2009 hän pelasi uransa ensimmäisen ottelun Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa Tenerifeä vastaan. Heinäkuussa 2010 Valiente allekirjoitti kolmivuotisen sopimuksen Segunda Divisióniin pudonneen Valladolidin kanssa.

Valiente on pelannut kaikissa Espanjan nuorisomaajoukkueissa. Vuonna 2006 hän oli voittamassa alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta. Kesällä 2007 hän osallistui alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuihin.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Valienten esittely Sevillan sivustolla  

Espanjalaiset jalkapalloilijat
Katalonialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Mekatroniikka

Mekatroniikka on melko uusi tieteenala, jossa yhdistyvät mekaaniset laitteet, konetekniikka; esimerkiksi hydrauliikka ja pneumatiikka, sekä sähkötekniikka/elektroniikka. 

Mekatroniikka syntyi 1980-luvulla servo-ohjausten ja teollisuusrobottien kehittyessä. Elektroniikan koon pienentyessä tuli mahdolliseksi hajauttaa ohjaustekniikan älykkyyttä komponenttitasolle, jolloin ohjaustekniikka ja konetekniset ratkaisut tulivat kiinteämmin yhdeksi paketiksi. Robotiikka on mekatroniikan osa, joka keskittyy pelkästään robottien mekaniikkaan, ohjaustekniikkaan ja käyttösovelluksiin. Mekatroniikkaan luetaan usein sisältyviksi myös älykkäät anturit, joissa on mukana mikroprosessoreita mittaustiedon analysoimiseksi ja kommunikoimiseksi ulkopuolisten laitteiden kanssa.

Esimerkkejä mekatronisista laitteista:

metsäharvesteri
pullonpalautusautomaatti
 tulostin.

Katso myös
Automaatio

Konetekniikka
Elektroniikka
Automaatio
Tanskan kuningaskunta

Tanskan kuningaskunta (tansk. Rigsfællesskabet, fäär. Ríkisfelagsskapurin, grön. Naalagaaffeqatigiit) tai Tanskan valtakunta on kolmesta autonomisesta osasta koostuva perustuslaillinen monarkia. Tanskan valtakuntaan kuuluvat Tanska, Färsaaret ja Grönlanti. Alueen hallinnollinen keskus sijaitsee Tanskassa. Osien suhteet on määritetty dokumentissa nimeltä Rigsfællesskabet. Kolmesta alueesta vain Tanska kuuluu Euroopan unioniin.

Hallinto ja politiikka 

Kuningaskunnan lainsäädännöllisenä elimenä toimii Folketinget, joka koostuu 179 jäsenestä. Pääosa kansanedustajista valitaan Tanskasta, Grönlannilla ja Färsaarilla on kummallakin kaksi edustajaa. Parlamenttivaalit järjestetään joka neljäs vuosi, mutta pääministeri voi halutessaan määrätä uudet vaalit.

Historia 

700-luvulta 1000-luvulle viikingit löysivät ja asuttivat Shetland-, Orkney- ja Färsaaret sekä Islannin ja Grönlannin. Lisäksi he yrittivät asuttaa Vinlandia. Viikingit valtasivat osia Englannista, Irlannista ja Normandiasta. He myös perustivat Kiovan Rusin. Viikingit kävivät kauppaa Grönlannista Konstantinopoliin ulottuvalla alueella. Tanska-Norja muodostettiin vuonna 1536 ja se hallitsi vuonna 1814 solmittuun Kielin sopimukseen saakka. 

Islanti sai autonomian vuonna 1874 ja itsenäistyi vuonna 1918. Tanskan kuningas säilyi kuitenkin Islannin hallitsijana vuoteen 1944 saakka, jolloin Islannista tuli tasavalta. Tanskan kuningaskunta liittyi Euroopan talousyhteisöön (nyk. Euroopan unioni), ilman Färsaaria, vuonna 1973. Grönlanti erosi EEC:stä vuonna 1985. Grönlannissa järjestettiin kansanäänestys itsehallinnosta vuonna 2008 ja maa harkitsee itsenäistymistä, jos alueelta löydetään riittävästi luonnonvaroja valtion menojen turvaamiseksi.

Lähteet 

Tanska
Altars of Madness

Altars of Madness on Morbid Angelin esikoisalbumi ja yksi death metalin historian kulmakivistä. 
Vuonna 2003 ilmestynyt remasteroitu versio sisälsi myös muutamia uudelleen miksattuja versioita albumin kappaleista. Vuonna 2006 ilmestyi kaksoislevy, joka sisältää remasteroidun version lisäksi Nottingham Rock Cityssä vuonna 1989 nauhoitetun live-DVD:n Live Madness 89.

Alkuperäinen vinyylipainos ei sisältänyt kappaletta ”Lord of All Fevers & Plague”.

Kappalelista

Bonus DVD:n kappalelista
 Immortal Rites
 Suffocation
 Visions from the Dark Side
 Maze of Torment
 Chapel of Ghouls
 Guitar Solo
 Bleed for the Devil
 Damnation
 Blasphemy
 Lord of All Fevers & Plague
 Evil Spells

Kokoonpano

 David Vincent – Basso, Laulu
 Trey Azagthoth – Kitara
 Richard Brunelle – Kitara
 Pete Sandoval – Rummut

Vuoden 1989 esikoisalbumit
Morbid Angelin albumit
Real Sociedad Canina de España

Real Sociedad Canina de España eli Espanjan kennelliitto on FCI:n jäsen. Se perustettiin nimellä Real Sociedad Central de Fomento de las Razas Caninas en España (R.S.C.F.R.C.E.)  vuonna 1911. Se on kuulunut "Latinalaiseen Koiraliittoon" (Alianza Canina Latina) vuodesta 2018.

Espanjan kennelliiton hyväksymät rodut, joita FCI ei tunnusta ovat alano español, andalusianpodenco, andalusianrottakoira, baskienpaimenkoira, fuerteventuranpaimenkoira (majorero), garafíanpaimenkoira, leóninpaimenkoira, maneto, navarranseisoja, valduezankoira, valencianpodenco ja valencianrottaterrieri. Lisäksi myös muiden Latinalaiseen Koiraliittoon kuuluvien maiden kansallisella tasolla hyväksymät paikallisrodut saavat osallistua virallisiin näyttelyihin Espanjassa.

Registro de Grupos Étnicos Caninos 
Registro de Grupos Étnicos Caninos (RGEC) on RSCE:n ylläpitämä rekisteri roduille, joita se ei ole vielä tunnustanut virallisesti, mutta jotka se laskee kuitenkin alkuperäisiin espanjalaisiin koiratyyppeihin tai -populaatioihin. Käytännössä nämä rodut ovat RSCE:n virallisen mielipiteen mukaan tavallaan eräänlaisia paikallisia maatiaisrotuja, joiden tyyppi ei ole vielä täysin yhtenäinen. Jotta rekisterin tunnustamat populaatiot voivat saavuttaa täysvaltaisen virallisen hyväksymisen oikeina koirarotuina, niitä pitää olla rekisteröity ensin RGEC:iin tarpeeksi suuri määrä vähintään kolmen sukupolven ajalta ja rotutyypin pitää olla tarpeeksi homogeeninen (yhtenäinen).

Tällä hetkellä rekisterissä olevat populaatiot:
hierronsusikoira (rotumääritelmäluonnos)
kastilianpaimenkoira (rotumääritelmäluonnos)
podenco orito (rotumääritelmäluonnos)

Suosituimmat rodut 
Espanjan 20 suosituinta rotua olivat vuonna 2020 RSCE:n rekisterin mukaan:

 saksanpaimenkoira
 englanninsetteri
 chihuahua
 villakoira
 labradorinnoutaja
 mäyräkoira
 kultainennoutaja
 maltankoira
 saksanpystykorva
 espanjanvesikoira
 kääpiösnautseri
 belgianpaimenkoira
 bretoni
 espanjanmastiffi
 bordercollie
 rottweiler
 bokseri
 pointteri
 ranskanbulldoggi
 jackrussellinterrieri

Katso myös 
Luettelo espanjalaisista koiraroduista

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
 Kotisivut

Kenneljärjestöt 
Espanjalaiset järjestöt
Illuminati (sarjakuvat)

Illuminati on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä järjestö, jonka jäseniin kuuluu useita Marvel-universumin vaikutusvaltaisempia sankareita. Järjestö toimii useimmiten salaisesti kulissien takaa ohjaillen tapahtumia muiden sankarien tietämättä. Salaseura esiintyi ensimmäisen kerran New Avengers -lehden numerossa 7 (heinäkuu 2005). Tarinan käsikirjoitti Brian Michael Bendis. 

Illuminatin perustivat alun perin Professori X, Tohtori Outo, Herra Fantastinen, Namor,  Rautamies ja Musta Salama.

Sarjakuva on viittaus Illuminatiin.

Jäsenet 
Brian Michael Bendis on todennut Illuminatin jokaisen jäsenten edustavan jotakin Marvel-universumin kantavaa aspektia. 
 Namor on merenalaisen valtakunnan hallitsija ja edustaa antisankareita.
 Tony Stark / Rautamies edustaa kirkasotsaista Kostajaa, joka ymmärtää ja arvostaa sankarien kykyä toimia yhdessä hallituksen kanssa. 
 Reed Richards / Herra Fantastinen edustaa seuran tieteellistä ajattelua. 
 Blackagar Boltagon / Musta Salama edustaa epäinhimillisiä, jotka ovat tärkeä osa Marvel-universumia ja sen historiaa. 
 Stephen Strange / Tohtori Outo puhuu kaiken mystisen/epätieteellisen puolesta. 
 Charles Xavier / Professori X edustaa luonnollisesti mutanttiyhteisöä.

Alun perin T’Challa / Musta Pantteri kutsuttiin myös Illuminatin jäseneksi edustamaan Wakandan valtiota, mutta hän kieltäytyi, uskoen, etteivät Illuminatin jäsenet pysty olemaan kaikesta samaa mieltä ja siten tekemään parhaita mahdollisia ratkaisuja.

Pimeä Illuminati 
Amerikassa juuri päättyneen Salainen invaasio -tarinakokonaisuudessa Norman Osborn nousi kansallissankarin asemaan ammuttuaan skrullien kuningattaren. Voitettuaan presidentin ja valtion luottamuksen hän luo oman versionsa Illuminatista.

Jäsenet:
 Norman Osborn on ryhmän epävirallinen johtaja ja pitää yllä suhteita hallitukseen ja on näin "korvannut" Rautamiehen 
 Tohtori Doom on Reed Richardsin paikalla tieteellisen ajatussuunnan edustajana 
 Emma Frost edustaa mutantteja ja on telepaatikko, aivan kuin Charles ennen häntä 
 Loki, joka on varastanut Sifin kehon, on magian asiantuntija.
 Hood on korvannut Mustan Pantterin ja on myös tavallaan Oudonkin, sillä hän toimii linkkinä Illuminationin ja Dormammun välillä
 Namor on myös tämän Illuminationin jäsen samassa roolissa.

Marvel-universumin ryhmittymät
Google Maps

Google Maps (aiemmin nimellä Google Local) on yhdysvaltalaisen Googlen tuottama karttapalvelu. Se tarjoaa katseltavaksi katu- ja satelliittikarttoja sekä mahdollisuuden matkareitin suunnitteluun ja paikallisten yritysten etsimiseen. Google Maps käyttää Web Mercator -projektiota, joten napa-alueiden katselu ei ole mahdollista.

Google Maps API on julkinen ohjelmointirajapinta, jonka palvelun karttoja on mahdollista liittää muille verkkosivuille.

Google tarjoaa myös kuvia Marsista sekä Kuusta Google Mapsia vastaavissa Google Mars ja Google Moon -palveluissa. Näitä sivustoja vastaava projekti on myös monipuolisempia ominaisuuksia sisältävä Google Earth -ohjelma, joka on saatavilla muun muassa macOS:lle, Windowsille ja Linux-jakeluille.

Google Maps on saatavissa myös kännyköihin. Kännykkäsovellukseen sisältyy myös navigointitoiminto.

Karttojen sisältöä voi muokata liittymällä Googlen Local Guides-ohjelmaan, johon tarvitaan vähintään 18 vuoden ikä ja Google-tili.

Katso myös 
 Google Street View
 OpenStreetMap

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Google Maps
 Google Moon sekä Google Mars, Googlen vastaavat sivustot Kuusta ja Marsista
 Google Earth, vastaava tietokoneohjelma

Google
Karttapalvelut
Seulonnan keskeiset artikkelit
Twilight of the Idols (In Conspiracy with Satan)


Twilight of the Idols (lisänimellä In Conspiracy with Satan) on Gorgorothin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 21. heinäkuuta 2003. Toisin kuin yhtyeen alkupään tuotanto, on Twilight of the Idols tuotannollisesti selkeämpi levy, tyypillisten black metal -soundien sijaan.

Vuonna 2006 Back on Black Records julkaisi albumista vinyylipainoksen.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Gaahl – laulu
 Infernus – kitara
 King ov Hell – basso
 Kvitrafn – rummut

Arvostelut 
 AllMusic: 
 Imperiumi.net: 
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivusto
 

Gorgorothin albumit
Vuoden 2003 albumit
Incipit Satan


Incipit Satan on Gorgorothin viides studioalbumi, joka julkaistiin 7. helmikuuta 2000. Levy on Gorgorothin julkaisuhistoriassa kokeellisin, sillä siltä löytyy muun muassa industrial- ja dark ambient -piirteitä.

Kappaleluettelo

Kokoonpano 
 Gaahl – laulu
 Infernus – kitara
 Tormentor – kitara
 King ov Hell – basso
 Sersjant (Erlend Erichsen) – rummut

Arvostelut 
 AllMusic: 
 Soundi:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Gorgorothin albumit
Vuoden 2000 albumit
Chioma Ajunwa

Chioma Ajunwa (s. 25. joulukuuta 1970 Umuihiokwu, Nigeria) on nigerialainen yleisurheilija.

Hän on ensimmäinen nigerialainen olympiavoittaja ja ensimmäinen afrikkalainen nainen, joka on voittanut kultaa yleisurheilun kenttälajeissa, lisäksi hän on vielä tähänkin päivään saakka maansa ainoa henkilökohtainen olympiavoittaja. Ajunwa voitti pituushypyn olympiakultaa Atlantassa 1996 tuloksella 712, joka säilyi Afrikan ennätyksenä vuoteen 2021 asti. Afrikan mestaruuden hän on voittanut kolme kertaa: 1989, 1990 ja 1998. 

Ajunwa  osallistui Atlantassa myös 100 metrin juoksuun ja viestiin.  Hän on pelannut myös jalkapalloa Nigerian naisten jalkapallomaajoukkueessa. Ammatiltaan Ajunwa on poliisi.

Ajunwa kärsi neljän vuoden kilpailukiellon kiellettyjen aineiden käyttämisestä vuosina 1992–1996. Vuonna 2002 hän jäi uudelleen kiinni, ja sai elinikäisen kilpailukiellon.

Uransa jälkeen Ajunwa on perustanut säätiön tukemaan dopingin vastaista työtä.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Chioma Ajunwa, mon Nigeria’s first Olympic gold medallist: My bitter-sweet story (Haastattelu 2012)

Nigerialaiset pituushyppääjät
Nigerialaiset jalkapalloilijat
Nigerialaiset olympiavoittajat
Dopingrikkomuksesta tuomitut yleisurheilijat
Dopingrikkomuksesta tuomitut nigerialaiset
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
10 000 Watts of Artificial Pleasures

10 000 Watts of Artificial Pleasures on Dope Stars Inc -yhtyeen esikoislevy.
Albumi julkaistiin vuonna 2003.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Victor Love – laulu, kitara, syntetisaattori, ohjelmointi, tuotanto
 Darin Yevonde – basso
 Grace Khold – kansikuva, kosketinsoittimet
 Brian Wolfram – kitara

Vuoden 2003 EP:t
Dope Stars Inc.:n albumit
Florin Răducioiu

Florin Răducioiu (s. 17. maaliskuuta 1970 Bukarest) on romanialainen entinen jalkapalloilija. Hän pelasi Romanian maajoukkueessa 40 ottelua ja teki niissä 21 maalia vuosina 1990–1996.

Răducioiun huippuhetket olivat MM-kisoissa 1994, jolloin hän pääsi Romanian maajoukkueen kanssa puolivälieriin asti voitettuaan edellisten kisojen hopeamitalistin Argentiinan. Puolivälierän Ruotsia vastaan joukkue kuitenkin hävisi rangaistuspotkukilpailussa. EM-kisoissa Răducioiu on ollut vuonna 1996, mutta Romania jäi ilman saavutusta pudottuaan alkukierroksilla.

Seurajoukkueessa Răducioiu on voittanut Romanian mestaruuden sekä Serie A:n mestaruuden ja Mestarien liigan vuonna 1994 AC Milanin riveissä. Kaudella 1997–1998 hän pelasi Bundesliigassa VfB Stuttgartissa, mutta siellä hän ei onnistunut, joten ensimmäisen kauden jälkeen hän siirtyi jälleen Italiaan.

Răducioiu aloitti maajoukkueuransa vuonna 1988. Hän lopetti maajoukkueuransa juuri ennen Ranskan MM-kilpailuja vuonna 1998 johtuen vakasta polvivammasta, joka esti pelaamisen pitkäksi aikaa. Răducioiu pelasi 42 maaottelua ja teki niissä 21 maalia. Koko jalkapallouransa hän lopetti vuonna 2002.

Răducioiu on yksi kolmesta jalkapalloilijasta, joka on pelannut jokaisessa Euroopan viidessä suurimmassa sarjassa – Englannin Valioliigassa, Espanjan La Ligassa, Italian Serie A:ssa, Saksan Bundesliigassa ja Ranskan Ligue 1:ssä. Muut kaksi kaikissa näissä sarjoissa pelannutta pelaajaa ovat tanskalainen Christian Poulsen ja montenegrolainen Stevan Jovetić.

Seurat 

 FC Dinamo Bukarest 1985–1990
 AS Bari 1990–1991
 Hellas Verona 1991–1992
 Brescia Calcio 1992–1993
 AC Milan 1993–1994
 RCD Espanyol 1994–1996
 West Ham United FC 1996–1997
 VfB Stuttgart 1997–1998
 Brescia Calcio 1998–2000
 FC Dinamo Bukarest 2000–2001
 AS Monaco 2001–2002

Saavutukset 
 Mestarien liiga 1994
 Romanian mestaruus 1989
 Italian mestaruus 1994
 Italian supercup 1993

Lähteet 
Viralliset sivut

Viitteet 

Romanialaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1970 syntyneet
Elävät henkilöt
Kosti Kotiranta

Kosti Ilmari ”Komo” Kotiranta (12. kesäkuuta 1957 Helsinki – 24. heinäkuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen opettaja, näyttelijä, laulaja ja juontaja.

Kotiranta tunnettiin Ylellä jouluaattoaamuisin esitettävän Joulupukin kuumalinja -ohjelman joulupukkina. Hän esiintyi ohjelmassa vuosina 1991–2005 ja 2007–2011. Vuosi 2006 jäi väliin aivoinfarktin takia. Vaikean aivokasvaimen löytyminen esti Kotirannan paluun joulupukiksi vuoden 2011 jälkeen.

Kotiranta toimi monena vuonna myös Lappeenrannassa järjestettävien Lasten Kalenoiden, paikallisen lasten kansantanssitapahtuman, maskottina nimeltä Kalenakatti. 

Kotiranta juonsi 1980-luvulla esitettyä lasten Sanaleikki-nimistä visailuohjelmaa sekä nuortenohjelmaa Yykaakoo. Ohjelmassa esiintyi muun muassa Kakopojiksi itseään kutsunut ryhmä, joka teki hurjapäisiä temppuja. Lisäksi Kotiranta muistetaan nuorille suunnatusta televisiovisailusta Ioxiosta, jota hän juonsi 1990-luvulla yhdessä Sami Aaltosen kanssa.

Kotiranta menehtyi heinäkuussa 2015 pitkän sairastamisen jälkeen 58-vuotiaana.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 
 Kosti Kotirannan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa

Suomalaiset televisionäyttelijät
Suomalaiset juontajat
Suomalaiset laulajat
Vuonna 1957 syntyneet
Vuonna 2015 kuolleet
Vantaan kulttuuripalkinto
Pentagram (albumi)


Pentagram on Gorgorothin esikoisalbumi, joka julkaistiin 12. lokakuuta 1994. Albumi on sittemmin uudelleenjulkaistu ainakin kolme kertaa – vuosina 1996, 1999 ja 2005. Back on Black Records julkaisi levystä vinyylipainoksen vuonna 2006.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Hat – laulu
 Infernus – kitara
 Samoth – basso
 Goat Pervertor – rummut

Arvostelut 
 AllMusic:

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Pentagram - BestBlackMetalAlbums.com (englanniksi)

Vuoden 1994 esikoisalbumit
Gorgorothin albumit
Paimion rautatieasema

Paimion rautatieasema (, ) on Paimion kaupungissa Vistan kylässä sijaitseva rantaradan rautatieasema. Se sijaitsee 10 kilometrin päässä Piikkiön rautatieasemalta ja 29 kilometrin päässä Salon rautatieasemalta. Asemalla ei ole ollut säännöllistä matkustajaliikennettä vuoden 1988 jälkeen. Asema toimii nykyisin junien kohtauspaikkana, ja rautatieliikenteen ohjaus hoidetaan keskitetysti Helsingistä.

Asemarakennuksen on suunnitellut Bruno Granholm. Asema avattiin vuonna 1899, ja sitä laajennettiin vuonna 1916. Tavaramakasiinin ja asemarakennuksen välissä oli kioski. Ratapihalla oli hirsinen vesitorni ja yksipilttuinen veturitalli. Karjaan vanha kääntöpöytä siirrettiin alueelle vuonna 1930. 

Rautatieliikennekäytöstä jäänyt asemarakennus on paikallisen helluntaiseurakunnan käytössä. Paimion keskustaajaman pohjoislaidalla, Paimionjoen ja Vähäjoen yhtymäkohdassa sijaitseva asemarakennus ympäristöineen on yksi Museoviraston määrittelemistä valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä. Paimion rautatieaseman päässä, Turun suuntaan, sijaitsi puomeilla varustettu Paimion tasoristeys joka on korvattu Vistantien alikulkutiellä.

Lähteet

Aiheesta muualla

Varsinais-Suomen lakkautetut rautatieliikennepaikat
Bruno Granholmin suunnittelemat rakennukset
Rautatieasema
Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Suomen 1890-luvulla rakennetut rautatieliikennepaikat
Kelloseppä

Kelloseppä on käsityöläinen ja horologi, joka valmistaa ja korjaa kelloja. Nykyajan kelloseppä todennäköisemmin korjaa ranne-, seinä- ja taskukelloja kuin valmistaa niitä alusta alkaen. Taitava kelloseppä osaa valmistaa kellon osia.

Kelloseppiä valmistuu Espoossa sijaitsevassa kolmivuotisessa kelloseppäkoulussa, joka on säätiön omistama yksityinen oppilaitos. Sieltä valmistunut voi jatkaa opintoja Sveitsissä WOSTEP-instituutissa.

Katso myös 
 Kellosepän työkalut
 Mikromekaanikko

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kelloseppäkoulu
 Kellomuseo

Käsityöammatit
Kellotekniikka

Toisen asteen tutkinnot
GeForce

GeForce on Nvidian käyttämä tavaramerkki grafiikkasuorittimilleen. Nvidian ensimmäinen GeForce-merkkinen näytönohjain GeForce 256 ilmestyi lokakuun 31. päivänä vuonna 1999.

GeForce-sarjat 
 GeForce 256 - DirectX 7 -tuki, DDR-muisti
 GeForce 2 -sarja - DirectX 7 -tuki
 GeForce 3 -sarja - DirectX 8.0 -tuki, MSAA-reunanpehmennys
 GeForce 4 -sarja - DirectX 8.1 -tuki
 GeForce FX -sarja - DirectX 9 -tuki
 GeForce 6 -sarja - DirectX 9c -tuki, PCI Express -teknologia, SLI-ominaisuus
 GeForce 7 -sarja - nopeampia DirectX 9c -piirejä
 GeForce 8 -sarja - DirectX 10 -tuki, yleiskäyttöiset shader-prosessorit
 GeForce 9 -sarja - paranneltu versio 8-sarjasta
 GeForce 100 -sarja
 GeForce 200 -sarja
 GeForce 300 -sarja
 GeForce 400 -sarja
 GeForce 500 -sarja
 GeForce 600 -sarja
 GeForce 700 -sarja
 GeForce 800 -sarja
 GeForce 800M -sarja
 GeForce 900 -sarja
 GeForce 10 -sarja
 GeForce 16 -sarja
 GeForce 20 -sarja
 GeForce 30 -sarja

GeForce-korttien valmistajat
Nvidia ei myy GeForce-kortteja vähittäismyyntinä vaan myy GeForce-grafiikkasuorittimia kolmannen osapuolen piirilevyvalmistajille, jotka puolestaan rakentavat ja myyvät GeForce-piirilevyjä vähittäismyyntiin ja OEM-valmistajille.

Piirilevyvalmistajia ovat:
 Sapphire
 XFX 
 Asus
 Gigabyte 
 MSI
 Biostar 
 Gainward
 Diamond
 HIS
 PowerColor
 Club 3D
 VisionTek 
 Force3D
 Palit
 PNY
 EVGA

Aiheesta muualla 

 Nvidian kotisivut

Lähteet 

Nvidia
Grafiikkasuorittimet
Pojat (yhtye)

Pojat on suomalainen ramopunk-yhtye. Pojat julkaisi ensimmäisen albuminsa vuonna 1990 Ayshire-levymerkin kautta. Pian tämän jälkeen tamperelainen Poko Rekords kiinnitti yhtyeen ja ensimmäinen Poko-single "Pala maata hautausmaalta" / "Thaimaa" / "Herra postimies" ilmestyi vuonna 1991. Samana vuonna ilmestyi myös single "Pasi Virtanen" / "B5", joka nousi tammikuussa 1992 Suomen virallisen singlelistan ykköseksi.

Vuonna 1992 ilmestyi ensimmäinen Pokon julkaisema Pojat-albumi Irti. 1990-luvulla Poko julkaisi yhtyeeltä kaikkiaan neljä albumia ja yhden kokoelman.

Vuonna 1996 julkaistun Pure-albumin jälkeen yhtyeen levytysvauhti hiljeni ja yhtyeen uudempaa materiaalia kuultiin vain yksittäisillä singleillä sekä eri esittäjien julkaisuilla. Vuonna 2003 yhtye päätti pitkän tauon albumien teossa, kun Ayshire julkaisi järjestyksessä kuudennen Pojat-albumin Palaa.

Vuonna 2008 yhtye teki levytyssopimuksen Rocket Recordsin kanssa ja uusi albumi Ketä sä rakastat ilmestyi keväällä 2009. Samainen levy-yhtiö julkaisi myös elokuussa 2010 CD-uusintapainoksen yhtyeen ensimmäisestä albumista Pojat.

Entiset jäsenet 
 Manu Ojanen (ex-Hellhound)
 Pasi Pakarinen (ex-Sensuuri)
 Make Virtanen (ex-Room 100, ex-ILLU+ALV, ex-Elycia, Circle Tone, Youngsters)
 Marko Kantola (myös The Nightingales)
 Paavo "Pantse" Haapio (Kari Peitsamon Skootteri)
 Jussi Santalahti (ex-Hellraisers)
 Sami Mikkola (Rehtorit)
 Kaide Haikonen (Ne Luumäet)

Diskografia

Studioalbumit

EP:t

Split-albumit

Kokoelma-albumit

Singlet 
 ”Pala maata hautausmaalta” (1991, Poko)
 ”Pasi Virtanen” (1991, Poko)
 ”Lemmikkihautuumaa” (1994, Poko)
 ”Aina lauantai” (1998, Poko)
 ”Mä uskon meihin” (2003, maxi-single, Ayshire)
 ”Uskovainen” (2020, Hiljaiset Levyt)

Kokoelmilla

Aiheesta muualla 
Pojat Facebookissa
Miika Söderholmin sivut
 Pojat finnmusic.net -sivustolla
 Pojat Ramopunk.com -sivustolla
 Ylen Elävä arkisto: Pojat livenä 1992

Suomalaiset punkyhtyeet
Kelloseppäkoulu

Kelloseppäkoulu () on Espoon Leppävaarassa toimiva yksityinen ammattioppilaitos, jonka kelloalan koulutusohjelmassa koulutetaan kelloseppiä ja mikromekaanikkoja sekä erillisillä kursseilla kello- ja jalometallialan erikoismyyjiä. Koulua ylläpitää Kellosepäntaidon edistämissäätiö, jonka taustalla on Kelloseppäliitto.  Kelloseppäkoulu perustettiin Lahteen vuonna 1944. 

Kolmivuotisen koulutuksen jälkeen kellosepät työllistyvät korjaus- ja myyntitehtäviin, toimivat yrittäjinä tai siirtyvät rinnakkaisaloille. 

Kelloseppäkoulu ryhtyi vuonna 1997 kouluttamaan mikromekaanikkoja kasvavan tarkkuusteollisuuden tarpeisiin ja koulutus kehitettiin yhteistyössä teollisuuden kanssa. Metalliteollisuuden Keskusliitto (vuodesta 2003 Teknologiateollisuus ry) ja Sähkö- ja elektroniikkateollisuusliitto tukivat koulutuksen aloittamista.

Kelloseppäkoulusta ovat valmistuneet mm. Kari Voutilainen ja Stepan Sarpaneva.

Katso myös  
Kelloseppä
Mikromekaanikko
Kellosepän työkalut

Lähteet

Aiheesta muualla 
Kelloseppäkoulu
Kelloseppäliitto

Suomen ammattioppilaitokset
Espoon oppilaitokset
Leppävaara
Perheoikeus

Perheoikeus on yksityisoikeuteen kuuluva oikeudenala, jonka tehtävänä on systematisoida avioliiton solmimiseen, lapsen sukunimen valitsemiseen sekä avioliiton päättymiseen liittyviä oikeudellisia kysymyksiä. Perheoikeuden alaan kuuluvat toisaalta aviopuolisoiden välisiä suhteita koskeva lainsäädäntö kuten puolisoiden omaisuussuhteet ja niihin liittyvät vallintarajoitukset, toisaalta lasten ja vanhempien välisiä suhteita koskeva lainsäädäntö kuten säännökset lasten huollosta ja elatuksesta sekä myös adoptiosta ja sen vaikutuksista. Avio-oikeus on osa perheoikeutta käsittäen muun muassa säädökset toisen omaisuuteen, joka aktualisoituu osituksessa. Laajemmassa mielessä voidaan perheoikeuteen lukea myös perintöoikeus.

Suomen keskeisimpiä perheoikeudellisia lakeja ja asetuksia ovat:
 Avioliittolaki (AL)
 Avioliittoasetus
 Laki lapsen huollosta ja tapaamisoikeudesta
 Isyyslaki
 Asetus isyyden vahvistamisesta ja kumoamisesta sekä lapsen elatuksesta
 Laki lapseksiottamisesta

Katso myös 

Lastensuojelulaki
Lapsen oikeuksien sopimus
Perintö
Testamentti
Keskusta (taajaman osa)

Keskusta (myös ydin(keskusta), liikekeskusta, kantakaupunki tai keskikaupunki on taajaman osa, jonne kaupungin tai muun taajaman palvelut ja asutus ovat keskittyneet. Kaupungeissa keskusta on usein myös kaupungin vanhin osa. Kaupunkimaantieteessä ydinkeskusta on Ernst Burgessin muotoilemassa kehämallissa kaupungin sisin osa.

Keskustat ovat suosittuja asuinpaikkoja autottomien, opiskelijoiden, eläkeläisten sekä akateemisesti koulutettujen keskituloisten keskuudessa. Keskustassa asuessa monet palvelut ovat lähellä ja julkiset liikenneyhteydet ovat kattavia.

Keskustan rakenne 

Keskustojen maankäyttö on tehokasta ympäröivää aluetta korkeamman maan arvon vuoksi. Alueesta saatu hyöty voidaan maksimoida rakentamalla korkeita rakennuksia. Kaupunkien keskustoissa on yleensä paljon tavarataloja, kauppakeskuksia ja toimistoja. Kaikissa suurimpien kaupunkien keskustoissa on vähän asuintaloja maan kalleuden ja niukkuuden vuoksi. Rakennukset ovat yleensä korkeita ja kiinni toisissaan, jotta maan käyttö olisi mahdollisimman tehokasta. Liikenne on järjestetty yleensä tehokkaasti joukkoliikenteellä.

Keskustat Suomessa 

Rakenteeltaan perinteisten suomalaiskaupunkien keskustat on rakennettu 1900-luvun alkupuolella tai aiemmin. Tuolloin hallitsevina kulkutapoina olivat kävely, pyöräily ja joukkoliikenne. Tämän vuoksi vanhat keskustat on rakennettu tiiviisti, palvelut, asutus ja teollisuus ovat kävelymatkan päässä toisistaan, ja keskustan halkaisija on useimmiten kilometri tai kaksi. Keskustassa on perinteisesti ollut samoissa taloissa sekä asumista, palveluja että työpaikkoja. Talojen pohjimmaisessa kerroksessa on tyypillisesti kadulle avautuva liikehuoneisto eli kivijalkakauppa.

Kun Suomen kaupungit kasvoivat, kaikki asukkaat eivät enää mahtuneet asumaan keskustassa ja lähiöiden rakentaminen alkoi. Vaikka lähiöissä oli paikallisia palveluja, kuten ruokakauppa, niistä käytiin hoitamassa työ-, asiointi-, erikoiskauppa- sekä vapaa-ajantarpeet keskustassa. Tätä tarvetta palvelemaan rakennettiin säteittäiset bussi- ja katuyhteydet keskustasta lähiöihin. Keskustojen asukasluvun kasvua jarrutti myös se, että keskustoista tuli suuren palvelujen määrän takia usein hieman levottomia paikkoja. Kaupunkikeskustan asema on yleensä sen verran tärkeä, että kulkeakseen johonkin toiseen lähiöön tai kaupungin ulkopuolelle, on kuljettava usein keskustan kautta.

Vasta 1990-luvulla kaupunkikeskustojen kanssa ovat alkaneet kilpailla automarketit ja kauppakeskukset, joista monet ovat kaupungin keskustan ulkopuolella, mutta myös keskustassa sijaitsevia ostoskeskittymiä on rakennettu. Monet etenkin pienempien kaupunkien keskustat ovat kärsineet automarketeista ja niiden merkitys on pienentynyt. Pääkaupunkiseudulla toimistokeskittymiä on rakennettu keskustan ohella kehäteiden varsille. Tällaisesta tärkeimpiä esimerkkejä ovat Keilaniemen ja Aviapoliksen yrityspuistot.

Artikkeleita Suomen kaupunkien keskustoista 
 Helsingin keskusta
 Jyväskylän keskusta
 Kuopion keskusta
Oulun keskusta
 Tampereen keskusta
 Turun keskusta

Kaupunkimaantiede
Poliittinen keskusta

Poliittinen keskusta käsittää oikeisto–vasemmisto-akselilla oikeiston ja vasemmiston välissä olevat poliittiset ryhmät. Poliittista keskustaa kutsutaan myös yleisesti keskiryhmäksi. Pohjoismaiden neuvostossa sitä edustaa Keskiryhmä. Suomessa poliittiseen keskustaan lukeutuvat tai ovat lukeutuneet seuraavat puolueet:
 Liberaalit, aate perustuu sosiaaliseen liberalismiin.
 Kristillisdemokraatit, kristillisdemokratiaan pohjaava puolue.
 Suomen Keskusta, juuriltaan talonpoikaisena liikkeenä 1906–1908 syntynyt puolue.

Joskus myös:

 RKP, vuodesta 1964 orientoitunut yleisvaltakunnalliseen ja liberaaliseen suuntaan sekä siirtynyt oikealta keskemmälle.
 Vihreät, Länsi-Euroopan maissa löyhä, moniaineksinen yhteiskunnallis-poliittinen ryhmittymä, jonka politiikka eroaa maittain vasemmistosta keskustaan päin.

Lakanneita ja yhdistyneitä puolueita

Suomen Maaseudun Puolue
Entisen maalaisliittolaisen protestipoliitikko Veikko Vennamon johtama Suomen Maaseudun Puolue asemoi itsensä keskiryhmäksi. Lähinnä vasemmistopuolueet leimasivat puoluetta toisinaan oikeistolaiseksi Kekkos-vastaisuuden takia.

Liberaalipuolueet

Kansallinen Edistyspuolue (1918–1951) lukeutui poliittiseen keskustaan. Puolueen lopetettua toimintansa, sen kannattajat siirtyivät Suomen Kansanpuolueeseen ja Vapaamielisten Liittoon. Suomen Kansanpuolue (1951–1965) ja Vapaamielisten Liitto (1951–1965) yhdistyivät jälleen vuonna 1965 Liberaaliseksi Kansanpuolueeksi, (LKP). Kannatuksen hiipuessa LKP liittyi 1982 Keskustapuolueen jäsenjärjestöksi, mutta erosi siitä 1986. Puolueliitokseen pettyneitä kannattajia oli jo siirtynyt muihin puolueisiin, kuten Vihreisiin. Liberaalit palasi Eduskuntaan 1991 yhdellä kansanedustajalla, jonka kuitenkin menetti 1995. Liberaalit yhdistyi kahden edustajan voimin Eduskuntaan päässeen NSP:n kanssa 1999, mutta ei menestynyt eduskuntavaaleissa, jolloin putosi puoluerekisteristä.

Katso myös 
 Radikaali keskusta
 Poliittinen kirjo

Lähteet
Vaalesjoki

Vaalesjoki (, Titovka) on 83 km:n pituinen joki Murmanskin alueen luoteisosassa Venäjällä.

Joki saa alkunsa Inarin Välijärvestä (saameksi Koskâjävri). Lounaisen latvahaaran nimi on Valasjoki. Vaalesjoki virtaa koilliseen Petsamon piirin ja Kuolan piirin raja-alueella, joka vuosina 1920–1944 oli Suomen Petsamon ja Neuvostoliiton raja-aluetta. Se laskee Barentsinmeren Muotkavuonosta etelään työntyvään Valaslahteen.

Toisessa maailmansodassa Vaalesjoki oli taistelujen kohteena operaatio Hopeakettua toimeenpantaessa 1941. Vaalesjoen suussa sijaitsi ennen samanniminen kalastajakylä.

Lähteet

Aiheesta muualla

Virtaamatilastoja (15,5 km laskukohdasta yläjuoksulle)/ R-Arctic Net 

Murmanskin alueen joet
Petsamon joet
Barentsinmereen laskevat vesistöt
Venäjän vesistöt
Baidoa

Baidoa () on kaupunki Somaliassa. Se sijaitsee sisämaassa noin 260 km luoteeseen Mogadishusta. Se on Bayn alueen pääkaupunki. Se toimi aiemmin maan väliaikaishallituksen pääkaupunkina.

Kesäkuussa 1999 Etiopian armeija valloitti kaupungin ajaen sieltä Eritrean tukeman sotaherra Hussein Aideedin. Sittemmin kaupungin hallinnasta taistelivat Rahanweynin vastarinta-armeijan (RRA) eri joukot. Entisen RRA:n puhemiehen Hasan Muhammad Nur Shatigududin ja pääsihteeri Shaykh Adan Madoben joukot valloittivat kaupungin Muhammad Ibrahim Habsaden joukoilta toukokuussa 2005. Somalian hallituksen parlamentti kokoontui siellä ensi kertaa 26. helmikuuta 2006.

20. joulukuuta 2006 Islamilaisten oikeusistuinten liiton ja Somalian hallituksen joukot Etiopian panssarien tukemina ottivat yhteen 25 km luoteeseen Baidoasta.
Baidoa pysyi väliaikaishallituksen hallussa Etiopian ja Ugandan joukkojen avulla, kunnes al-Shabaab-liike otti sen haltuunsa tammikuun lopussa 2009.
Etiopian ja väliaikaishallituksen joukot valtasivat kaupungin helmikuussa 2012 ilman taisteluja.

Baidoam ympäristö on Somalian ruoantuotantoaluetta.
Vuonna 2011 alkaneen Itä-Afrikan kuivuuden vuoksi maanviljelys on vaikeutunut.
Syksyllä 2019 Baidoassa oli 400 000 maan sisäistä pakolaista. Maan hallitus on rakentanut kaupungin ulkopuolelle 60 000 asukkaan asuinalueen.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Somalian kaupungit
Laila Pullinen

Laila Annikki Pullinen (vuodesta 1971 Pullinen-Ramsay; 21. heinäkuuta 1933 Terijoki – 4. marraskuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen kuvataiteilija. Materiaaleina hän käytti lähinnä kiveä ja pronssia, mutta hänet tunnetaan myös räjäytystekniikalla muokatuista kuparilevyistä. Hän oli tunnetuimpia suomalaisia kuvanveistäjiä.

Ura

Pullinen opiskeli Helsingissä Suomen taideakatemiassa (nyk. Kuvataideakatemia) 1953–1956, Accademia Pietro Vanuccissa Perugiassa vuonna 1958 ja Accademia delle Belle Artissa Roomassa 1961–1962. 1950-luvun loppupuolelta alkaen hänen töitään oli esillä kymmenissä näyttelyissä sekä Suomessa että ulkomailla. Tärkeimpien kotimaisten taidemuseoiden kokoelmiin kuuluu Pullisen töitä, minkä lisäksi niitä on ostettu myös muun muassa Vatikaanin taidemuseoon Roomaan sekä Kööpenhaminaan, Tukholmaan, Hampuriin ynnä muualle. Useita kymmeniä hänen veistoksiaan on nähtävissä myös monissa julkisissa ja yritysten tiloissa, esimerkiksi Helsinki-Vantaan lentoasemalla.

Tunnettuja ovat myös räjäytystekniikalla luodut kuparireliefit, jotka Outokumpu tilasi Montréalin maailmannäyttelyyn 1967; tämä vaihe kesti hänen urallaan alle puoli vuotta.

Pulliselle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1969, ja hän oli Helsingin Juhlaviikkojen Vuoden taiteilija vuonna 1975. Pullisen töitä on vuodesta 1985 ollut pysyvänä näyttelynä esillä Nissbackan kartanon veistospuistossa Vantaalla. Laila Pullinen oli Helsingin Taiteilijaseuran puheenjohtaja 1968–1969. Suomen kuvanveistäjäliiton kunniajäseneksi Laila Pullinen kutsuttiin vuonna 1988; liiton puheenjohtaja hän oli 1990–1993. Vuosina 1990–1995 Pullinen toimi taiteilijaprofessorina. Helsingin Taiteilijaseura kutsui vuonna 2007 Pullisen ensimmäiseksi kunniajäsenekseen. 

Professorin arvonimi Laila Pulliselle myönnettiin 1995. Vuonna 2006 hänet promovoitiin Kuvataideakatemian kunniatohtoriksi.

Pullinen kuului Maaliskuulaisten ryhmään, joka esiintyi ensi kerran yhteisessä näyttelyssä Helsingin taidehallissa 1964.

Pullinen on haudattu puolisonsa kanssa Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle.

Kuvia teoksista

Katso myös 
 Nissbackan kartanon veistospuisto
 Sibylla

Lähteet

Kirjallisuutta

Aiheesta muualla
Laila Pullisen kotisivut. (Arkistoitu sivu.)

Laila Pullinen: ”Taide oli ainoa mahdollisuuteni.” Seura.
Laila Pullisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
”Nissbacka on kuolemantuomio, mutta rakastan sitä” – Laila Pullisen poika koettaa säilyttää äitinsä veistospuiston. Yle Uutiset.
Laila Pullisen veistospuistossa taas tuhotöitä: Keskeneräinen teos varastettiin, ateljeeta valeltiin sytytysnesteellä. Yle Uutiset.
Nissbacka – pilvilinna, joka ei suostu haihtumaan.
Laila Pullinen in memoriam – viimeiset teokset Creat Spacessa 26.4.–8.5.
 

Suomalaiset kuvanveistäjät
Taiteilijaprofessorit
Suomalaiset professorin arvonimen saaneet
Pro Finlandia -palkitut
Vuonna 1933 syntyneet
Vuonna 2015 kuolleet
Lakshmi

Lakshmi tai Laxmi on hindulaisten rikkauden, valon ja tiedon jumalatar. Toissijaisesti hän on myös onnen, kauneuden ja hedelmällisyyden jumalatar. Usein Lakshmi yhdistetään väärin vain rahaan. Häneltä pyydetään onnea perheelle, ystäville, avioliitolle, lapsille, sekä ruokaa, rikkautta, kauneutta ja terveyttä, joten hän on hyvin suosittu jumalatar. 

Lakshmi tunnetaan myös kaikkeuden äitinä ja hän on myös Vishnun Shakti. Lakshmi on siis Vishnun puoliso, ja hänen ruumiillistumansa, eli avataar. Sita on naimisissa Vishnun ruumiillistuman Raman kanssa, Rukmini on naimisissa Vishnun ruumiillistuman Krishnan kanssa (tosin Krishnan puolisona useimmin esitetään Radha), ja Alamelu on naimisissa Vishnun ruumiillistuman Venkateshwaran kanssa.

Lakshmi yhdistetään usein voimakkaasti lootus-kukkaan ja siten aitouteen ja hengelliseen voimaan. Hänet kuvataan usein lotuksen päällä istuvana naisena, jolla on neljä kättä, hienoja asuja ja arvokkaita koruja. Hindut juhlivat Lakshmia, kuten jumalattaria ylipäätään, eniten valon juhlassa (Diwali), jolloin ihmiset asettavat pieniä lamppuja kotinsa ulkopuolelle toivoen hänen saapuvan ja siunaavan heidät. Uskotaan, että Lakshmi saapuu vain puhtaisiin taloihin, joissa asuu ahkeria ihmisiä.

Aiheesta muualla

Hindulaiset jumalattaret
Juan María Bordaberry

Juan María Bordaberry Arocena (17. kesäkuuta 1928 Montevideo, Uruguay – 17. heinäkuuta 2011) oli uruguaylainen poliitikko, presidentti 1972–1973, jonka jälkeen hän kaappasi vallan ja hallitsi diktaattorina vuoteen 1976.

Bordaberry syntyi varakkaaseen karjatilallissukuun ja opiskeli lakia Montevideossa tasavallan yliopistossa ja jatkoi perheensä liiketoimia isänsä kuoleman jälkeen. Politiikkaan hän lähti maan talouden kärsittyä hintojen alenemisen vuoksi.

Hänet valittiin senaattiin 1963–1965 oikeistolaisen Partido Nacionalin (valkopuolue) listalta. Vuonna 1964 hän perusti oman Liga Nacional de Accion Ruralistastansa, joka liittyi 1969 punapuolueeseen. Samana vuonna hänet nimitettiin hallitukseen, jossa hän oli muun muassa maatalousministerinä 1969–1971.

Bordaberry valittiin presidentiksi 1971 kesken kriisin, jota sävytti terrorismi ja talouskriisi. Hän astui virkaan maaliskuussa 1972 ja turvautui autoritaarisiin konservatiivisiin voimiin nimittäen asevoimien edustajia hallituksensa johtopaikoille. Äärioikeiston ja asevoimien painostuksesta kidutus sallittiin ja kansalaisoikeuksia kavennettiin. Vuodessa Tupamaros-sissien vastarinta heikkeni merkittävästi ja sen johtajat tuomittiin. Bordaberry teki verettömän vallankaappauksen 27. kesäkuuta 1973, jolloin hän hajotti kongressin ja kielsi ammattiliitot. Puolueet kiellettiin seuraavana vuonna ja 1975 maassa säädettiin uusi korporatismista vaikutteita saanut perustuslaki. Armeija poisti Bordaberryn vallasta 1976. Erottamisensa jälkeen hän palasi karjatilalleen. Sotilasjuntta hallitsi maata vuoteen 1985.

Tabaré Vázquezin vasemmistolaisen hallituksen myötä maassa alettiin tutkia ihmisoikeusrikkomuksia Bordaberryn diktatuurin aikana. 17. marraskuuta 2006 Bordaberry ja hänen entinen ulkoministerinsä Juan Carlos Blanco asetettiin kotiarestiin neljästä 1976 Buenos Airesissa tehdystä salamurhasta osana operaatio Cóndoria. Uhreihin kuuluivat maapaossa olleet kongressimiehet Zelmar Michelini ja Héctor Gutiérrez Ruiz. Vuonna 1989 säädetyn armahduslain ei katsottu koskevan murhia. Bordaberry tuomittiin 30 vuoden vankeuteen, mutta hänet siirrettiin ikänsä vuoksi vuotta myöhemmin kotiarestiin. Hän kuoli kärsiessään rangaistustaan 83-vuotiaana.

Lähteet 
 http://www.oneworld.net/article/view/142636/1/ 
 Uruguay's ex-president arrested (BBC)
 Será juzgado de nuevo en Uruguay el ex dictador Juan Bordaberry (La Jornada)

Viitteet 

Uruguayn presidentit
Vuonna 1928 syntyneet
Vuonna 2011 kuolleet