joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Lehmann

Lehmann on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Alisha Lehmann (s. 1999), sveitsiläinen jalkapalloilija
 Armin D. Lehmann (1928–2008), saksalais-yhdysvaltalainen kirjailija
 August Lehmann (1843–1893), saksalainen pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä
 Gerta Lehmann (s. 1979), kreikkalainen kouluratsastaja
 Heinrich Lehmann-Willenbrock (1911–1986), saksalainen laivastoupseeri ja sukellusvenekomentaja
 Herbert Lehmann (1878–1963), yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, kuvernööri ja senaattori
 Inge Lehmann (1888–1993), tanskalainen seismologi
 Jens Lehmann (s. 1969), saksalainen jalkapallomaalivahti
 Karl Lehmann (1936–2018), saksalainen kardinaali
 Liza Lehmann (1862–1918), brittiläinen sopraano ja säveltäjä
 Lotte Lehmann (1888–1976), saksalainen oopperalaulaja
 Michael Lehmann (s. 1957), yhdysvaltalainen elokuva- ja televisio-ohjaaja
 Rosamond Lehmann (1901–1990), brittiläinen kirjailija
 Urs Lehmann (s. 1969), sveitsiläinen alppihiihtäjä, syöksylaskun maailmanmestari
 Walter Lehmann (1929–2017), sveitsiläinen telinevoimistelija ja maailmanmestari.

Nimen muita merkityksiä 

 Lehmann-Peterson, yhdysvaltalainen limusiinikorivalmistaja.
Sheridan

Sheridan voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

henkilöitä
 Ann Sheridan (1915–1987), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Dinah Sheridan (1920–2012), brittiläinen näyttelijä
 Frances Sheridan (1724–1766), irlantilainen romaani- ja näytelmäkirjailija
 Jim Sheridan (s. 1949), irlantilainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja
 Liz Sheridan (1929–2022), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Martin Sheridan (1881–1918), irlantilais-yhdysvaltalainen yleisurheilija ja olympiavoittaja
 Nicole Sheridan (s. 1975), yhdysvaltalainen pornonäyttelijä
 Nicollette Sheridan (s. 1963), englantilainen näyttelijä
 Philip Sheridan (1831–1888), yhdysvaltalainen kenraali
 Richard Brinsley Sheridan (1751–1816), irlantilainen näytelmäkirjailija, runoilija ja teatterinomistaja
 Rob Sheridan (s. 1979), yhdysvaltalainen ohjaaja, valokuvaaja ja suunnittelija
 Rondell Sheridan (s. 1968), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Taylor Sheridan, yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja ohjaaja
 Thomas Sheridan (1719–1788), irlantilainen näyttelijä ja opettaja
 Tony Sheridan (1940–2013), englantilainen rock and roll -laulaja-lauluntekijä ja kitaristi
 Tye Sheridan (s. 1996), yhdysvaltalainen näyttelijä

muita merkityksiä

 Sheridan, kaupunki Wyomingin osavaltiossa Yhdysvalloissa
 Sheridanin piirikunta, piirikunta Wyomingin osavaltiossa Yhdysvalloissa
 M551 Sheridan, yhdysvaltalainen panssarivaunu.
Lomaraha

Lomaraha tai lomaltapaluuraha on useimmissa työsuhteissa käytössä oleva lisäpalkkio. Lomarahan maksaminen ei perustu vuosilomalakiin vaan joko työehtosopimukseen, työpaikalla noudatettuun käytäntöön tai työsopimukseen. Työntekijällä ei siten ole ilman eri sopimusta oikeutta lomarahaan. Jos lomarahasta on kuitenkin sovittu joko suullisesti tai kirjallisesti tai sitä on aikaisemmin vakiintuneesti maksettu, työnantaja ei voi lopettaa maksamista.

Työ- ja virkaehtosopimuksissa on yleensä sovittu lomarahasta, joka maksetaan lomapäivien normaalin palkan lisäksi. 

Lomaraha on 50 % vuosilomapalkasta eikä sitä yleensä makseta lomakorvauksesta. Lomaraha maksetaan yleensä sen palkanmaksun yhteydessä, jolloin työntekijän palkka lomaltapaluupäivältä maksetaan tai olisi maksettu, jos hän olisi palannut työhön, tai se voidaan maksaa vuosilomapalkan yhteydessä.

Lomaltapaluuraha maksetaan yleensä sillä ehdolla, että työntekijä palaa lomalta suoraan töihin (eikä esimerkiksi lakkoile tai jättäydy pois töistä), mutta tästä voidaan poiketa työnantajan suostumuksella. Monet työnantajat ottivat lomaltapaluurahan yksipuolisesti käyttöön varmistaakseen, että työntekijät tulevat loman jälkeen takaisin töihin, ja nykyään lomarahasta on tapana sopia työehtosopimuksissa yhdessä ammattiliittojen kanssa. 

Useilla työpaikoilla on mahdollista vaihtaa lomarahat vapaiksi, millä voi saada ylimääräisiä lomarahavapaapäiviä normaalin loman lisäksi.

Myös verotus tuntee termit lomaraha, lomaltapaluuraha ja lomakorvaus.

Katso myös 
Vuosiloma

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Lomapalkka ja -korvaus, Palvelualojen ammattiliitto PAM
 Lomaraha , Toimihenkilöliitto ERTO, Työsuhdeopas
 Lomaraha  irtisanoutumistilanteessa

Työ Vapaa-aika
Irpin

Irpin () on kaupunkipiiri ja kaupunki Ukrainan Kiovan alueella, 21 kilometriä maan pääkaupungista Kiovasta luoteeseen. Hallinnollisesti se on heinäkuusta 2020 lähtien kuulunut Butšan piiriin. Vuoden 2011 alussa kaupungissa arvioitiin asuvan 41 533 ja koko kaupunkipiirissä 76 441 henkeä.

Irpinin entiseen, Kiovan esikaupunkimaiseen kaupunkipiiriin kuului Irpinin kaupungin ohella kolme kaupunkityyppistä taajamaa: Vorzel (5 603 as.), Hostomel (, 14 268 as.) ja Kotsjubynske (15 038 as.). Taajamien väliin sijoittuu nykyään (7/2020-) Butšan piirin hallintokeskuksena toimiva Butšan kaupunki (27 460 as.).

Kiovasta länsiluoteeseen Korosteniin, Sarnyyn ja Koveliin ja edelleen Puolaan vievä päärata kulkee kaupungin kautta (Irpinin asema; lisäksi useita taajamaliikenteen asemia). Maantieyhteyksistä merkittävimpiin kuuluu kaupungin kiertävä, mutta muuten edellämainitun radan lähistöllä kulkeva valtatie M07 (osa eurooppatietä ).

Hostomelissa on muun muassa Ukrainan valtiollisen aseteollisuuskonserni Ukroboronpromin Kiovassa pääkonttoriaan pitävän lentokonetehdas Antonovin toimitiloja ja rahtiliikenteen lentoasema (Antonovin lentoasema eli Hostomelin lentoasema, UKKM).

Lähteet

Aiheesta muualla

 Kiovan alueen pohjoisosat kattava 1:200 000 topografiakarttalehti v.2006 (jpg) 

Butšan piiri
Kiovan alueen kaupungit
Tuomas Kauhanen

Tuomas Kauhanen (s. 1985 Porvoo) on Porvoosta kotoisin oleva, sittemmin helsinkiläistynyt rap-artisti.

Historia 
Kauhasen ura alkoi 2000-luvun alussa perustetussa Näkökulma-yhtyeessä, jonka toinen jäsen oli hänen veljensä Simo (taiteilijanimeltä Ola). Näkökulma julkaisi ensimmäisen albuminsa Tulikasteen vuonna 2003. Albumilla Tuomas käytti taiteilijanimeä Eflekti. Toinen yhtye, jossa Kauhanen vaikutti, oli Area 04 Fam, jonka muita jäseniä olivat Tuomaksen ja Olan lisäksi Doon ja MGI. A04:n debyyttialbumi Kovalla maalla julkaistiin alkuvuodesta 2006. Tällöin taiteilijanimi Eflekti lyheni Efuksi. Näkökulma julkaisi vuonna 2008 toisen albuminsa Elä unelmaa tai kuole mukana, jota edelsi Odotusmusiikkia-niminen internetin välityksyllä jaettu ilmaislevy. Näkökulman oli tarkoitus julkaista Kaikki palaa kuitenkin -niminen albumi vuonna 2010, mutta yhtye vetäytyi tauolle ja julkaisi lopulta helmikuussa 2010 Odotusmusiikkia 2 -nimisen ilmaislevyn, joka sisälsi albumia varten tehtyjä kappaleita.

Kauhanen on julkaissut vuonna 2011 kolme soolokappaletta internetissä. Kappaleet ”Asenneongelma” ja ”Kulutusjuhlat” ovat kuunneltavissa hänen SoundCloud-sivullaan. Kappaleet ”Asenneongelma” ja ”Katulaulu” löytyvät hänen YouTube-kanavaltaan. Kauhasen ensimmäinen sooloalbumi Sano vaan Tuomas julkaistiin 7. kesäkuuta 2013. Albumin ensimmäinen single "1985" julkaistiin 16. huhtikuuta 2012. Kappaleesta on julkaistu myös musiikkivideo. Sano vaan Tuomas -albumin toinen single Miksi naiset rakastuu renttuihin? julkaistiin 3. elokuuta 2012. Albumin kolmas single "Enkeli" julkaistiin 12. huhtikuuta 2013. Kappale voitti Suomen Virallisen Kesähitin tittelin vuonna 2013. Sano vaan Tuomas nousi parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan sijalle 16.

Diskografia

Albumit 
 Sano vaan Tuomas (2013)
 Hulluja päiviä ja rakkauslauluja EP (2015)
Katastrofin sattuessa (2019)
Kun tulee pimeää (2021)

Singlet

Musiikkivideot
 "1985" (2012)
 "Miksi naiset rakastuu renttuihin?" (mukana Mikko, 2012)
 "Miksi naiset rakastuu renttuihin? (Remix)" (mukana Cheek & Elastinen, 2012)
 "Enkeli" (mukana Väinöväinö, 2013)
 "Vahva" (mukana Redrama, 2013)
 "Pummilla Tallinnaan" (mukana Mikko Björk, 2014)
 "Stalkkeri" (mukana Setä Tamu, 2014)
 "Mintis" (2014)
 "Kultasii aikoi" (mukana Puppa J, 2015)
 "Yksiö" (mukana Mikko, 2015)
 "Rakkaslaulu" (mukana Sharon, 2015)
 "Paita kattoon" (2016)
 ”OK” (Mukana Avoin Työhuone-hanke, 2019)

Muut julkaisut 
 Näkökulma – Tulikaste (2003)
 A04 – Kovalla maalla (2006)
 Näkökulma – Odotusmusiikkia (2008)
 Näkökulma – Elä unelmaa tai kuole mukana (2008)
 Näkökulma – Odotusmusiikkia 2 (2010)

Vierailijana

Muita kappaleita, joilla Tuomas Kauhanen on ollut mukana
 Uniikki, Tuomas Kauhanen, Lord Est, Oku Luukkainen & Millionaire Men - Kesä kunnossa (2014)
 Kim Herold feat. Tuomas Kauhanen - Hengitä (2014)

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tuomas Kauhanen Facebookissa

Suomalaiset hip hop -artistit
Vuonna 1985 syntyneet
Elävät henkilöt
Podcast-juontajat
Luoteisväylä (lehti)

Luoteisväylä on Noormarkussa Porissa ilmestyvä, tilattava paikallislehti, jonka levikkialueeseen kuuluvat Ahlainen, Noormaarkku, Pomarkku ja Siikainen. Lehden kustantaja on Alma Media -konserniin kuuluva Suomen Paikallissanomat Oy ja se ilmestyy kerran viikossa torstaisin. 

Lehden päätoimittaja oli Kaisla-Kaarina Rostedt joulukuuhun 2014 asti. Rostedt kuoli 60-vuotiaana 13. joulukuuta 2014. Hän oli myös Merikarvia-lehden päätoimittaja..

Luoteisväylä syntyi kun Rostedtin oma lehti Luoteis-Satakunta yhdistyi Uutismarkkuun. Hän toimi lehden toimittajana kunnes hänet nimitettiin sekä Luoteisväylän että Merikarvia-lehden päätoimittajaksi 1. syyskuuta 2012

Lähteet

Aiheesta muualla

Suomalaiset paikallislehdet
Porin media
Noormarkku
Pomarkku
Siikainen
As the World Bleeds

As the World Bleeds on Theocracyn kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 25. marraskuuta 2011. Albumi julkaistiin myös Japanissa 25. huhtikuuta 2012.

Kappaleet

Arvostelut 
 Angry Metal Guy:

Lähteet 

Vuoden 2011 albumit
Yhdysvaltalaiset power metal -albumit
Yhdysvaltalaiset progressiiviset metallialbumit
Kaarina-lehti

Kaarina-lehti on Kaarinassa Varsinais-Suomessa ilmestyvä tilattava paikallislehti. Lehti ilmestyy kerran viikossa keskiviikkoisin ja leviää Kaarinan alueelle. Lehteä julkaisee Peimarin kustannus Oy ja sen levikki 5.4.2011 oli 39 882 kpl. Lehden nykyinen päätoimittaja on Taina Tukia.

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 

Suomalaiset paikallislehdet
Kaarina
Nakajima J1N Gekko

Nakajima J1N Gekko (, liittoutuneiden raportointinimi Irving) oli Japanin toisessa maailmansodassa käyttämä raskas torjuntahävittäjä. Se oli kaksimoottorinen, ja siinä oli 14-sylinteriset Nakajima Sakae 21 -tähtimoottorit.

Konetyyppiä käytettiin lähinnä öisin liittoutuneiden raskailla pommikoneilla tekemiä yöpommituksia vastaan. Se saattoi käyttää muiden muassa Schräge Musik -tyyppistä asejärjestelmää. B-24 Liberatoria vastaan konetyyppi saavutti menestystä toisen kaksimoottorisen torjuntakoneen Kawasaki Ki-45:n tavoin, mutta B-29 Superfortress toimi yleensä liian korkealla sekä nopeasti (lentokorkeus tuolloin yli 9 100 m). J1N1-S Gekkon lakikorkeus oli 9 320 metriä, tiedusteluversion 10 300. Konetyypin ensimmäiset tuotantoversiot J1N1-C ja J1N1-F oli tarkoitettu toimimaan tiedustelukoneina.

Nakajima J1N1-S Gekkolla lensi myös hävittäjä-ässä yliluutnantti Yukio Endo, lempinimeltään ”B-29-tappajien kuningas”. Endon tähystäjänä toimi ylipursimies Osamu Nishio. Tämä taistelijapari saavutti useita ilmavoittoja (vähintään 8) B-29-tyypin raskaista pommituskoneista.

Japanilaiset käyttivät sodan kriittisissä loppuvaiheen ratkaisutaisteluissa (kuten Okinawalla) myös Gekko-koneita kamikaze-itsetuhotehtävissä.

Tekniset tiedot

Lähteet
Mondey, David: Axis Aircraft of World War II, The warplanes of Germany, Italy and Japan during World War II, 2002 (ensipainos 1984, Lontoo, Englanti)  ISBN 0-7858-1363-2
Sakaida, Henry: Japanin laivaston ilmavoimien ässät. Osprey 5. Koala-Kustannus, 2002. ISBN 952-5186-25-3.

Viitteet

Aiheesta muualla

http://www.combinedfleet.com/ijna/j1n.htm 
http://www.aviastar.org/air/japan/nakajima_j1n.php 
http://www.avionslegendaires.net/avion-militaire/nakajima-j1n-gekko-irving/ 
http://www.warbirdsresourcegroup.org/IJARG/nakajimaj1n.html 
http://www.century-of-flight.net/Aviation%20history/photo_albums/timeline/ww2/Nakajima%20J1N%20Irving.htm  

J1N Gekko
Japanilaiset hävittäjälentokoneet
1940-luvun hävittäjälentokoneet
Hyvä veli -verkosto


Hyvä veli -verkosto on termi, jolla viitataan korruptionomaiseen toimintaan, jossa korkeissa asemissa olevat käyttävät vaikutusvaltaansa vääristelyyn tai kiertääkseen  virallisen päätöksenteon taatakseen muiden jäsenten edun. 

Professori Pekka Viljasen mukaan hyvä veli -verkostolla on Suomessa vuosikymmenien pituiset perinteet. Hän mainitsee sen muun muassa näkyvän kaavoitusratkaisuissa ja esimerkiksi kun kunnalle ostetaan kovalla hinnalla puoluetovereilta kiinteistöjä, jotta tämä selviäisi talousvaikeuksista.

Katso myös
 Korruptio Suomessa

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
 Uusi Suomi - Tällainen korruptio on Suomessa ongelma
Salminen, Ari &  Mäntysalo, Venla: Epäeettisestä tuomittavaan: Korruptio ja hyvä veli -verkostot Suomessa. Vaasan yliopisto
"Hyvä veli" on suomalaisten mukaan yleisin korruption muoto – kuntapäättäjät eri mieltä Yle, 2016

Yhteiskunta
Korruptio
Politiikan käsitteet
Poliittiset käsitteet
Matti Lukkari

Matti Kustaa Lukkari (s. 3. lokakuuta 1936 – 21. maaliskuuta 2012) oli suomalainen yleisesikuntaeversti, Sotilasaikakauslehden päätoimittaja ja sotahistorioitsija. Hän toimi Kadettikoulun viimeisenä johtajana vuosina 1988–1993 juuri ennen Maanpuolustuskorkeakoulun (MpKK) perustamista. Kadettikoulun jälkeen hän toimi Viron uudelleen perustetun Kaitseväen pääesikunnan neuvonantajana.

Lukkari oli lähtöisin upseeriperheestä. Hänen isänsä oli asekätkijä ja Mannerheim-ristin ritari nro 67, pioneerimajuri Reino Lukkari. Hänen veljensä yleisesikuntaupseeri, everstiluutnantti Jussi Reino Lukkari (s. 1943) on myös pioneeriupseeri.

Lukkari toimi myös Sotilasaikakauslehden päätoimittajana ja Upseeriliiton puheenjohtajana, josta asemasta hän siirtyi Kadettikoulun johtajaksi. Uransa aikana hän toimi erityisesti pioneerialan opettajana Kadettikoulun lisäksi Reserviupseerikoulussa ja Sotakorkeakoulussa, jossa hän oli sotateknisen opintosuunnan johtajana. Opettamisen ohella hän ehti toimia myös johtotehtävissä, muun muassa Keski-Suomen Pioneeripataljoonan komentajana Keuruulla.

Laajempaan tietoisuuteen Lukkari nousi sotahistorioitsijana ja kirjailijana. Hänen esikois- ja pääteoksensa oli Asekätkentä, joka käsitteli historiantapahtumia, joissa hänen isänsäkin oli mukana. Teos ilmestyi aikana, jolloin vaikuttivat vielä suomettumisen jälkimainingit. Toinen pääteos oli kenraali Lauri Sutelan elämäkerta. Lukkarin viides ja viimeinen teos oli Syyttömänä Siperiassa. Kalevi Leppälän tarina, joka kertoo 1930-luvun Neuvostoliitossa eläneen suomalaisen kommunistiperheen pojasta. Teos käsittelee myös Suomen sodissa taistellutta heimopataljoonaa, johon Leppälä päätyi jäätyään suomalaisten vangiksi talvisodassa, sekä heimopataljoonalaisten karkottamisesta Siperiaan.

Kausi Virossa
Lukkari erosi Kadettikoulun johtajan paikalta ja lopulta koko puolustusvoimista keväällä 1993, koska olisi halunnut säilyttää itsenäisen Kadettikoulun. Puolustusvoimista erottuaan hän toimi vuosina 1993–1994 Viron puolustusvoimain pääesikunnassa vapaaehtoisena avustajana ja johti "Lukkarin Pojat" -ryhmää, joka organisoi itsenäisyytensä palauttaneen Viron armeijaa. Suomeen palattuaan hän jatkoi kenraaliluutnantti Pentti Lehtimäen johtamaan Viro-projektiin, jota Suomen valtio ja puolustusvoimat tukivat.

Viron-aikanaan Lukkari tutustui Jalkaväkirykmentti 200:n veteraanien olosuhteisiin, ja tuolloin perustettiin heitä auttamaan Suomen-poikien tukiyhdistys.

Teokset 
Asekätkentä, Otava 1984
Viron itsenäistyminen: kerran me voitamme kuitenkin, Otava 1996.
Veteraanien perintö – itsenäinen isänmaa (toim. Matti Lukkari), Suomi 80 vuotta - toimikunta 1997.
Vastuunkantaja: Aito Keravuoren sotilaanelämä, Otava 2000.
Lauri Sutela: puolustusvoimain komentaja, Otava 2003.
Syyttömänä Siperiassa. Kalevi Leppälän tarina, Otava 2008.

Lähteet

Suomalaiset everstit
Suomalaiset sotahistorioitsijat
 Suomalaiset päätoimittajat
Vuonna 1936 syntyneet
Vuonna 2012 kuolleet
Kyröskosken lava

Kyröskosken suurlava oli tanssilava Pirkanmaalla, puoliksi Hämeenkyrön ja puoliksi Ylöjärven (entisen Viljakkalan) puolella. Sen perusti keikkajärjestäjä "Tappi" Suojanen 1960-luvun lopulla. Lavan yhteydessä oli kahvila, ravintola ja pubi, ja asiakkaita enimmillään tuhansia illassa. Suurlavan avajaiset olivat vuonna 1967.

Lava paloi 17. huhtikuuta 2012 iltapäivällä maan tasalle. Palon syyksi arvioidaan poikien tulitikkuleikit. Sen viimeinen omistaja oli Reino Koivisto, joka oli myymässä sitä.

Lähteet

Tanssilavat
Hämeenkyrön rakennukset ja rakennelmat
Ylöjärven rakennukset ja rakennelmat
Kyröskoski
Dupont

Dupont on ranskalainen sukunimi, joka voidaan kirjoittaa myös muodoissa DuPont, Du Pont tai du Pont. Se voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

Sukunimenä
 Dupont, yhdysvaltalainen suku
 Alex Dupont (1954–2020), ranskalainen jalkapalloilija ja valmentaja
 Catherine Dupont (s. 1958), ranskalainen keihäänheittäjä
 Clément Dupont (1899–1993), ranskalainen rugby union -pelaaja
 Ewald André Dupont (1891–1956), saksalainen elokuvaohjaaja
 Gabriel Dupont (1878–1914), ranskalainen säveltäjä
 Georges-Hilaire Dupont (1919–2020), ranskalainen roomalaiskatolinen piispa
 Eleuthère Irénée du Pont (1771–1834), DuPont-yrityksen perustaja 1800-luvulla
 Hubert Dupont (s. 1980), ranskalainen maantiepyöräilijä
 Jacques Dupont (1928–2019), ranskalainen pyöräilijä ja olympiavoittaja
 Jacques Dupont (1921–2013), ranskalainen elokuvaohjaaja
 Jacques Charles Dupont de l’Eure (1767–1855), Ranskan pääministeri
 Léon Dupont (1881–1956), belgialainen korkeushyppääjä
 Madeleine Dupont (s. 1987), tanskalainen curling-pelaaja
 Margaret Osborne duPont (1918–2012), yhdysvaltalainen tennispelaaja
 Micki DuPont (s. 1980), kanadalainen jääkiekkoilija
 Pete du Pont (1935–2021), yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko ja kuvernööri
 René Marie Albert Dupont (s. 1929), ranskalais-eteläkorealainen roomalaiskatolinen piispa

Kuvitteellisia henkilöitä 
 Dupont ja Dupond, poliisietsiviä Tintti-sarjakuvissa

Yrityksiä 
 DuPont, yhdysvaltalainen lääke- ja kemianteollisuusalan yritys
 Du Pont Motors, yritys
 Gilbert Dupont, pankkialan yritys (katso Crédit du Nord)
 ST Dupont, yritys
 Dupont Brewery, belgialainen panimo

Paikannimiä
Dupont, Colorado
Du Pont, Georgia
Dupont, Indiana
Dupont, Avoyelles Parish, Louisiana
Dupont, Pointe Coupee Parish, Louisiana
Dupont, Ohio
Dupont, Pennsylvania
Dupont, Tennessee
DuPont, Washington
Dupont, Wisconsin
Dupont, New Jersey
Dupont Circle, alue Washington, D.C.:ssa

Sukunimet
Rollins

Rollins on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Al Rollins (1926–1996), kanadalainen jääkiekkomaalivahti
 Brianna Rollins (s. 1991), yhdysvaltalainen pika- ja aitajuoksija
 Henry Rollins (s. 1961), yhdysvaltalainen laulaja, sanoittaja, runoilija, kirjailija ja näyttelijä, Rollins Band-yhtyeen johtaja
 James Rollins (s. 1961), yhdysvaltalainen fantasia- ja jännityskirjailija
 Jimmy Rollins (s. 1978), yhdysvaltalainen baseball-pelaaja
 Kenny Rollins (1923–2012), yhdysvaltalainen koripalloilija
 Rose Rollins (s. 1978), yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli
 Seth Rollins (s. 1986), yhdysvaltalainen vapaapainija
 Sonny Rollins (s. 1930), yhdysvaltalainen tenorisaksofonisti
Peter Michal Bohúň

Peter Michal Bohúň (1822-1879) oli slovakialainen taidemaalari. Hän syntyi lähellä Bielsko-Białan kaupunkia, joka kuuluu nykyisin Puolaan.
Hän lähti 1844 opiskelemaan taidetta Prahaan, mutta joutui palaamaan kotimaahansa isänsä kuoltua. Hän osallistui aktiivisesti vuoden 1848 mielenosoituksiin.

Aiheesta muualla 

 Peter Michal Bohúň / výtvarné umenie Osbnosti.sk

Slovakialaiset taiteilijat
Taidemaalarit
Vuonna 1822 syntyneet
Vuonna 1879 kuolleet
Ptšovža

Ptšovža () on maalaiskunta ja sen keskustaajama Leningradin alueen Kirišin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Olhavanjoen sivujoen Ptšovžan varrella noin 20 kilometriä Kirišistä kaakkoon. Kunnassa on 1600 asukasta (vuonna 2009).

Taajama on perustettu vuonna 1934 Kirišin metsäteollisuuspiirin keskukseksi. Aluksi sen nimenä oli Vytjažnoi. Myöhemmin se nimettiin uudelleen ohi virtaavan joen mukaan. Toisen maailmansodan aikana Ptšovža oli saksalaisten miehittämänä. Metsäteollisuuspiirin toiminta kehittyi sodan jälkeen ja saavutti huippunsa 1960–1980-luvuilla.

Ptšovžan kunta rajoittuu pohjoisessa Olhavan ja koillisessa Tihvinän piireihin, idässä ja kaakossa Kirišin piirin Budogoštšin kuntaan, lounaassa Novgorodin alueeseen, lännessä Kirišin kaupunkiin ja luoteessa Ptševan kuntaan. Keskustaajaman lisäksi siihen kuuluu kuusi kylää: Belaja, Bereznjak, Borutino, Gortšakovo, Porog ja Železnaja Gora.

Taajaman kautta kulkee Kirišin ja Budogoštšin välinen rautatie ja maantie. Tärkein työnantaja on puunhankintaa harjoittava Kirišlesprom. Palveluihin kuuluu keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, poliklinikka, posti ja muutama kauppa.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Ptšovžan kunnan sivusto 

Kirišin piirin kunnat
Joseph Powathil

Joseph Powathil (s. 14. elokuuta 1930) on intialainen syyrialais-malabarilaisen katolisen kirkon arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Changanacherryn arkkieparkiaan 3. lokakuuta 1962 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Caesarea Philippin titulaaripiispaksi 7. tammikuuta 1972. Piispaksi konsekroinnin suoritti 13. helmikuuta paavi Paavali VI, jota avustivat Bernard Jan Alfrink ja William John Conway.

Powathil sai 26. helmikuuta 1977 nimityksen Kanjirapallyn syyrialais-malabarilaisen hiippakunnan piispaksi ja 5. marraskuuta 1985 Changanacherryn arkkipiispaksi. Hän jäi eläkkeelle 22. tammikuuta 2007.

Lähteet 

Intialaiset katoliset arkkipiispat
Vuonna 1930 syntyneet
Elävät henkilöt
Joseph Pallikaparampil

Joseph Pallikaparampil (s. 10. huhtikuuta 1927) on intialainen syyrialais-malabarilaisen katolisen kirkon piispa. Hänet vihittiin papiksi Palain hiippakuntaan 23. marraskuuta 1958 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Abyduksen titulaaripiispaksi 16. kesäkuuta 1973. Piispaksi vihkiminen seursai 15. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joseph Parecattil, jota avustivat Sebastian Vayalil ja Sebastian Valloppilly.

Pallikaparampil sai 6. helmikuuta 1981 nimityksen Palain piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 18. maaliskuuta 2004.

Lähteet 

Intialaiset katoliset piispat
Vuonna 1927 syntyneet
Elävät henkilöt
Quinkana

Quinkana on sukupuuttoon kuollut krokotiilieläinsuku, joka eli Australiassa noin 24 miljoonaa – 40 000 vuotta sitten.

Quinkana oli muiden krokotiilien tavoin kovien suomujen peitossa. Pienin laji, Quinkana meboldi, kasvoi kaksi metriä pitkäksi ja suurin, Quinkana fortirostrum, viidestä kuuteen metriä pitkäksi.
Quinkana on suurimpia krokotiilieläimiä, joita maapallolla on elänyt. Se saalisti Megalanian tavoin suuriakin saaliita. Nimi ”quinkana” tulee aborginaalien myyteistä.

Lähteet 

Krokotiilit
Pleistoseenin sukupuuttoon kuollut megafauna
Esihistorialliset matelijat
Renault Cléon-Alu -moottori

Renault Cléon-Alu -moottori ovat nestejäähdytteisiä, nelisylinterisiä rivimoottoreita. Ketjukäyttöinen nokka-akseli sijaitsee lohkossa, venttiilikoneisto on työntötankokäyttöinen OHV, kaksi venttiiliä / sylinteri. Märät sylinteriputket. Tuotannossa 1965 - 93.

A-sarja kehitettiin 1960-luvun alussa, puhtaalta pöydältä, Renault'n uusien keskiluokan autojen voimanlähteeksi. Jo tuotannossa olevat Billancourt- ja Cléon-Fonte -moottori olivat tilavuudeltaan pienempiä, ja uusiin malleihin haluttiin isompi ja moderni moottori. Ensimmäinen versio oli A1K ja se asennettiin uuden Renault R16:n keulalle. Ajan kuluessa moottorista tehtiin eri versioita ja niiden variantteja.

A1K ( 697 ) 
1470 cc, poraus 76 mm, isku 81 mm, kaasutin yksikurkkuinen Solex 35DITA, 35DISA tai Zenith 36, puristussuhde 8,6:1 

Sovellukset:

Renault 16 1.5 1965 - 70, 63 hv / 5000 rpm ( 697-01 )
Renault 16 1.5 1965 - 70, 60 hv / 5000 rpm ( 697-02 )

AxL
1470 cc ja 1565 cc, puolipallonmuotoiset palotilat, poraus 76 mm, isku 81 mm ja 77 mm x 84 mm, 

Variantit:

A2L ( 807 ) 1565 cc, puristussuhde 8,6:1, joillain markkina-alueilla 7,6:1, kaksikurkkuinen Weber, 83 hv / 5750 rpm, 123 Nm / 3500 rpm.

Sovellukset:

Renault 16 1.6 1968 - 80, 87 hv / 5750 rpm
Renault 16 1.6 1974 - 80, 83 hv / 5750 rpm

A2L ( 821 ) 1565 cc, puristussuhde 8,6:1, myös 7,6:1, kaksikurkkuinen Weber, 70 hv / 5000 rpm, 113 Nm / 3000 rpm

Sovellukset:

Renault 16 1.5 1965 - 70, 1470 cc, 63 hv / 5000 rpm ( 821-02)
Renault 16 1.6 1968 - 80, 1565 cc, 70 hv / 5200 rpm ( 821 )

A2L ( 807-10 ) 1565 cc, puristussuhde 9,25:1, kaksikurkkuinen Weber, 90 hv / 5500 rpm, 122 Nm / 3000 rpm

Sovellukset:

Renault 15 1.6 1972 - 75,  90 hv / 5500 rpm ( 807-10 / 11 )
Renault 17 1.6 1972 - 75,  90 hv / 5500 rpm ( 807-10 / 11 )
Renault 17 1.65 1972 - 75,  90 hv / 5500 rpm ( 807-11 )

A2L ( 807-20 ) puristussuhde 10,25:1, kaksikurkkuinen Weber 45 DCOE

Sovellukset:

Renault 12 1.6 1972 - 80, 125 SAE hv (113-115 DIN hv lähteestä riippuen) / 6250 rpm 

A2L ( 807-G ) 1596 cc, poraus 77,8, puristussuhde 11,5:1, 160 SAE hv (145DIN hv), 167 Nm. Vain kilpakäytössä Renault R12 Gordini -autoissa

A3L ( 807-12 ) Renault'n ensimmäinen  polttoaineen epäsuorasuihkutusmoottori, puristussuhde 10,25:1, 108 DIN hv / 6000 rpm, 134 Nm / 5500 rpm. Puolivälistä 1973 versio 1605 cc, 124 SAE hv (108 DIN hv)

Sovellukset:

Renault 17 1.6 1972 - 75,  108 hv / 6000 rpm

A5L ( 807 ) Garrett-turboahdin, välijäähdytin, kaasutin Solex 32DIS, puristussuhde 8,6:1, teho 110 hv / 5000 rpm, 181 Nm / 2250 rpm

Sovellukset: 

Renault Fuego 1.6 Turbo 1981 - 83, 110 hv / 5000 rpm
Renault 18 1.6 Turbo 1981 - 83, 109 hv / 5000 rpm

AxM
A2M, A3M, A5M poraus 79 mm, tilavuus 1647 cc, teho vaihtelee asennusversioittain

841 
Renault 16 1970 - 80, 79 hv / 5500 rpm
Renault Trafic I 1980 - 93, 67 hv / 5000 rpm

841-25 / 26
Renault 18 1978 - 81, 79 hv / 5500 rpm ( Espanja )

843
Renault 16 1974 - 80, 90 hv / 6000 rpm

843-705 / 06
Renault 17 1975 - 79, 98 hv / 5750 rpm

843-720 / 721
Renault 20 1.6 1976 - 77, 90 hv / 5750 rpm
Renault 20 1.65 1981 - 84, 96 hv / 5750 rpm

Lähteet 

Renault
Ashimba

Ashimba (oikealta nimeltään Andrew Daudi Shimba) on tansanialainen laulaja-lauluntekijä sekä kitaristi. Ashimba osaa useita itä-afrikkalaisia kieliä ja yhdistää niitä saumattomasti musiikissaan. Hän on toiminut myös kitaristina ja taustalaulajana Jhikomanin Yapo-levyllä. Ashimba keikkaili vuonna 2006 Euroopassa Afrikali yhtyeensä kanssa. Vuonna 2009 julkaistiin Ashimban ensimmäinen levy Nuru Nyikani, Maisha Music levy-yhtiön kautta. Levyn tuotti Jakob Poll, joka toi Ashimban akustiseen musiikkiin elektronisia vaikutteita. Ashimba teki vuonna 2009 ja 2011 Euroopan kiertueet esiintyen muun muassa Suomessa, Tanskassa ja Espanjassa. Toisen pitkäsoittonsa Ashimba on tehnyt yhteistyössä tuottaja ja muusikko Samuli "Teho" Majamäen kanssa. Ashimban toinen albumi on nimeltään Wakukaya ja sen on ilmoitettu ilmestyvän 17. elokuuta 2012.

Diskografia

Albumit
 Nuru Nyikani (2009)
 Wakukaya (2012)

Lähteet

Aiheesta muualla
 
 Ashimba myspace
 Ashimba: Nuru Nyikani. Maisha Music sivustolla 
 This is Africa sivustolla 
 womex.com sivustolla

Tansanialaiset muusikot
Elden Francis Curtiss

Elden Francis Curtiss (s. 16. kesäkuuta 1932 Baker City) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Bakerin hiippakuntaan 24. toukokuuta 1958 ja nimitettiin Helenan hiippakunnan piispaksi 4. maaliskuuta 1976. Piispaksi konsekroinnin suoritti 28. huhtikuuta Cornelius Michael Power, jota avustivat Thomas Joseph Connolly ja Francis Peter Leipzig.

Curtiss sai 4. toukokuuta 1993 nimityksen Omahan arkkipiispaksi, joksi hänet asetettiin 25. kesäkuuta 1993 ja jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 3. kesäkuuta 2009.

Lähteet 

Yhdysvaltalaiset katoliset piispat
Katoliset arkkipiispat
Vuonna 1932 syntyneet
Elävät henkilöt
Pribina

Pribina oli slaavilainen ruhtinas, joka 800-luvulla hallitsi Nitran kaupungin ympäristöön sijoittunutta ruhtinaskuntaa nykyisen Slovakian länsiosassa. Häntä pidetään ensimmäisenä slaavien johtajana, joka esitteli kristinuskon kansalleen vuonna 828. Hän rakennutti Nitraan kivikirkon ja kutsui Salzburgin arkkipiispan siunaamaan sen. 

Samaan aikaan Karpaattien toisella puolella ruhtinas Mojmir I hallitsi Määriä. Vuonna 833 Mojmir valloitti Nitran, ja yhdistyneestä ruhtinaskunnasta alkoi kehittyä Suur-Määri.

Pribina pakeni Frankkien kuninkaan Ludvig Saksalaisen turviin, ja pääsi myöhemmin hallitsemaan Pannoniaa (nykyisessä Unkarissa). Hän rakennutti sinnekin kirkkoja.

Pribinan surmasivat noin vuonna 861 samat moravialaiset joita hän oli paennut kymmeniä vuosia aikaisemmin. Ludvig Saksalaisen poika Karloman oli liittoutunut Moravian Rosislavin kanssa ja he hyökkäsivät Ludvigille uskollisten kreivien kimppuun.

Pribina ja Mojmir esiintyvät romantiikan ajalta alkaen monien eeppisten runojen, proosan ja näytelmien sankareina.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Slovakian historia
Unkarin keskiaika
Syntymävuosi tuntematon
860-luvulla kuolleet
Obuh’iv

Obuh’iv (, ) on kaupunkipiiri ja keskikokoinen kaupunki Ukrainan Kiovan alueella, 38 kilometriä maan pääkaupungista Kiovasta etelään. Obuh’iv on  Obuh’ivin piirin hallintokeskus. Vuoden 2011 alussa Obuh’ivin kaupungissa arvioitiin asuvan 32 615 henkeä (lisäksi kaupunkipiiriin kuului myös 444 maaseutuasukasta) ja ympäröivässä piirissä 35 547 henkeä. Kesällä 2020 Obuh’ivin piiriä laajennettiin osana Ukrainan aluehallinnon uudistusta; tällöin Obuh’ivista tuli osa Obuh’ivin piiriä.

Liikenneyhteyksistä merkittävimpiin kuuluvat Kiovasta eteläkaakkoon johtava, kaupungin itälaidalta ohittava valtatie M04 sekä Obuh’ivistä länteen Vasylkiviin vievä kantatie P-35. Lähin rautatieasema on noin 10 kilometriä kaupungin itäpuolella Obuh’ivin piirin Ukrajinkan (Українка) kaupungissa.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Ympäröivän Obuh’ivin piirin kotisivut  (obukhovrda.gov.ua)
 Numerotietoa Obuh’ivin piiristä  (oblstat.kiev.ua)
 Topografiakarttoja alueelta 
 Kiovan alueen eteläosat kattava 1:200 000 topografiakarttalehti v.2006 (jpg)
 Mayoral elections in Obukhiv sound alarm bells for opposition 

Kiovan alueen kaupungit
Dinofelis

Dinofelis oli keskikokoinen, noin 70 senttimetriä korkea mutta vahva kissaeläin. Se oli hyvin menestynyt ja sopeutuvainen peto, joka eli käytännössä koko maapallolla. Laji oli levinnyt Pohjois-Amerikkaan, Aasiaan, Eurooppaan ja Afrikkaan. Dinofelis eli 5–1,4 miljoonaa vuotta sitten metsissä ja tasangoilla. Dinofelis tarkoittaa "kauheaa kissaa".

Saalistus 
Dinofeliksen lihakset olivat hyvin kehittyneitä eturaajoissa ja niiden avulla se sai voimaa kaataa saaliinsa maahan. Sitten se puraisi saalista kaulaan kulmahampaillaan. Dinofelis saalisti antilooppeja, sikoja, nuoria hevosia ja Afrikassa paviaaneja sekä jopa Australopithecus afarensiksen kaltaisia ihmisen esi-isiä. Dinofelis luultavasti käyttäytyi kuin leopardi. Se ei ollut erityisen nopea, vaan odotti saalistaan piilossa, tappoi sen ja raahasi sitten saaliinsa puuhun, jossa se sitten söi saaliin rauhassa. Fossiiliaineistoon on jäänyt merkkejä tällaisesta käytöksestä. Dinofelis kuoli sukupuuttoon juuri viimeisimmän jääkauden alussa.

Lähteet 
↑ Haines, Tim & Chambers, Paul: Esihistoriallinen eläinmaailma, s. 181. Gummerus, 2007. ISBN 978-951-20-7276-7.

Esihistorialliset nisäkkäät
Pleistoseenin sukupuuttoon kuollut megafauna
Kissaeläimet
Holmes

Holmes voi tarkoittaa seuraavia:

 Holmesin piirikunta, piirikunta Floridassa, Yhdysvalloissa
 Holmesin piirikunta, piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa
 17P/Holmes, Edwin Holmesin löytämä lyhytjaksoinen komeetta

Sukunimenä 

 Augusta Holmès (1847–1903), ranskalainen säveltäjä
 Chelsea Holmes (s. 1987), yhdysvaltalainen maastohiihtäjä
 Chris Holmes (s. 1958), yhdysvaltalainen kitaristi
 David Holmes (s. 1981), brittiläinen näyttelijä
 David Holmes (s. 1969), pohjoisirlantilainen muusikko, säveltäjä ja DJ
 David Holmes (1769–1832), yhdysvaltalainen poliitikko, Mississippin kuvernööri 1820–1825
 Derek Holmes (s. 1939), kanadalainen jääkiekkovalmentaja
 Edward Holmes (1880–1924), brittiläinen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti
 Edwin Holmes (1842–1919), brittiläinen tähtitieteilijä
 Elizabeth Holmes (s. 1984), yhdysvaltalainen keksijä ja yrittäjä
 Geoffrey Holmes (1894–1964), brittiläinen jääkiekkoilija
 Harry Holmes (1892–1941), kanadalainen jääkiekkomaalivahti
 Henry Howard Holmes (1860–1896), yhdysvaltalainen sarjamurhaaja
 Jackie Holmes (1920–1995), yhdysvaltalainen Indianapolis 500 -kuljettaja
 James Holmes-Siedle (1910–1995), irlantilainen lähetyssaarnaaja ja piispa
 John Holmes (1944–1988), yhdysvaltalainen pornonäyttelijä
 John Clellon Holmes (1926–1988), yhdysvaltalainen kirjailija ja beat-sukupolven johtohahmo
 Katie Holmes (s. 1978), yhdysvaltalainen näyttelijä
 Kelly Holmes (s. 1970), brittiläinen juoksija
 Khaled Holmes (s. 1990), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
 Larry Holmes (s. 1949), yhdysvaltalainen nyrkkeilijä
 Lindell Holmes (s. 1957), yhdysvaltalainen nyrkkeilijä
 Nick Holmes (s. 1971), englantilainen laulaja
 Odetta Holmes (1930–2008), yhdysvaltalainen laulaja ja kitaristi
 Oliver Wendell Holmes (1809–1894), yhdysvaltalainen lääkäri ja kirjailija
 Oliver Wendell Holmes (nuorempi) (1941–1935), yhdysvaltalainen juristi, professori ja korkeimman oikeuden tuomari
 Rupert Holmes (s. 1947), brittiläis-yhdysvaltalainen muusikko, lauluntekijä, levytuottaja ja kirjailija

Kuvitteellisia henkilöitä 

 Sherlock Holmes, salapoliisi Arthur Conan Doylen romaaneissa ja novelleissa
 Enola Holmes, Sherlock Holmesin sisar samannimisessä elokuvassa vuodelta 2020.
Sungurlare

Sungurlare () on kaupunki ja kunta Burgasin alueella Koillis-Bulgariassa. Kunnan asukasluku on 12 600 (vuonna 2011). Sungurlaren alue on viininviljelyaluetta, jonka läpi virtaa Kamtšijajoki.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Bulgarian kaupungit
Harmanli

Harmanli () on kaupunki Haskovon alueella Kaakkois-Bulgariassa. Kaupungissa asuu 18 429 ihmistä (2011).

Lähteet 

Bulgarian kaupungit
Tsarevo

Tsarevo () on kunta ja kaupunki Burgasin alueella Kaakkois-Bulgariassa. Kunnan pinta-ala on 513 neliökilometriä ja sen asukasluku oli 9291 vuonna 2011. Kaupungin asukasluku oli 6071 ja pinta-ala 35 neliökilometriä vuonna 2011.

Lähteet
 Carevo (Carevo, Burgas / Бургас, Bulgaria) - population statistics, map and location

Bulgarian kaupungit
Vasylkiv

Vasylkiv (, ) on kaupunki Kiovan alueella Ukrainassa, linnuntietä 34 kilometriä maan pääkaupungin Kiovan keskustasta etelälounaaseen. Se on käytännössä Kiovan esikaupunki. Heinäkuusta 2020 lähtien kaupunki on ollut osa Kiovan alueen Obuh’ivin piiriä.

Vasylkiv on ollut aluehallinnollisesti itsenäinen, Kiovan alueen kuntatason yksikkö. Vasylkivin kaupunki toimi Ukrainan aluehallinnolliseen uudistukseen heinäkuussa 2020 saakka myös ympäröivän Vasylkivin piirin hallintokeskuksena. 

Vuonna 2021 kaupungin väkiluvuksi arvioitiin 37 310. (vuonna 2011: 36 357 as.)

Kaupungissa toimii piirin historiaa esittelevä kotiseutumuseo.

Kaupunkiin johtaa sivuraide Kiovasta lounaaseen vievältä pääradalta, mutta se on lähinnä rahtiliikenteen käytössä. Taajamajunat pysähtyvät pääradan varrella Kalynivkan taajamassa sijaitsevalla Vasilkiv-1 -asemalla, joka sijaitsee 8 kilometriä kaupungin luoteispuolella. Maantieyhteyksistä tärkeimpiin kuuluu kaupungin länsipuolitse kiertävä Ukrainan valtatie M05, joka on osa eurooppatietä  (Pietari-Homel-Kiova-Odessa).

Kaupungin pohjoispuolella sijaitsee Vasylkivin lentotukikohta, jonka Venäjä yritti valloittaa helmikuussa ja tuhosi maaliskuussa 2022.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Valokuvia kaupungista
 Vasilkiv-1 rautatieaseman aikatauluhaku: lähitunteina lähtevät junat 

Kiovan alueen kaupungit
Ekolalia

Ekolalia on automaattista, tahdostariippumatonta  sanojen tai fraasien toistamista. Termi on johdettu kreikankielen sanoista ἠχώ (antiikin kreikassa ēkhō, nykykreikassa ikho), kaiku ja λαλιά (laliá), puhe. Ekolalia on läheisesti yhteydessä ekopraksian kanssa, jolla tarkoitetaan tahdosta riippumatonta muiden ihmisten liikkeiden imitointia.

Ekolalian muodot 
Ekolalia voi olla välitöntä tai viivästynyttä. 
Välittömässä ekolaliassa henkilö toistaa juuri kuulemansa asian heti kuulemisen jälkeen. Viivästyneessä ekolaliassa henkilö taas toistaa aiemmin kuulemansa fraasin tai sanan toisessa yhteydessä.

Ekolalian vaikeusasteet 
Ekolaliaa voi esiintyä eri vaikeusasteina. ”Puhtaalla” ekolalialla tarkoitetaan sitä, että henkilö toistaa kaiken sanasta sanaan. Esimerkiksi kysyttäessä ”Miten voit?” henkilö vastaisi ”Miten voit?”. Lieventyneenä (= mitigated) ekolaliaa pidetään, kun henkilö muuttaa osan sanoista. Useimmiten muutokset kohdistuvat persoonapronomineihin ja verbien muotoon. Näin ollen edellisen esimerkin mukaisessa tilanteessa henkilö, jolla ekolalia on lieventynyttä vastaisi ”Miten voin?”

Ekolalia lapsilla 
Ekolalia on tavallista lapsille, jotka ovat opettelemassa puhumaan. Lapsi kehittää puheenmuodostustaan ja ymmärrystään sanojen merkityksestä toistelemalla sanoja ja fraaseja. Suurin osa lapsista kasvaa ulos tästä kehityksen vaiheesta ja kehittää kyvyn muodostaa lauseita itse sen sijaan, että hän imitoisi muita. 
Sanojen toisteleminen voi toimia myös lapselle stressinhallinta- ja itserauhoittamiskeinona. Varsinkin autistiset lapset, jotka usein ilmentävät merkkejä ekolaliasta, saattavat kokea, että tuttu lause helpottaa ahdistuksen tunteita.

Ekolalia aikuisilla
Aikuisilla ekolalia liittyy pääsääntöisesti aivojen häiriötiloihin tai tauteihin kuten skitsofreniaan tai Alzheimerin tautiin.

Liityntäkohdat erilaisiin oireyhtymiin 
Ekolalia ilmenee usein osana vakavammanlaatuista tilaa. Korostuneesti autismin yhteydessä. Sen kuitenkin myös liitetty Alzheimerin tautiin, Aspergerin oireyhtymään, afasiaan, Rubinstein-Taybin oireyhtymään , Touretten oireyhtymään sekä katatoniseen skitsofreniaan.

Lähteet 

Touretten syndrooma
Neurologia
Postmodernin lumo

Postmodernin lumo on kokoelma sosiologi Zygmunt Baumanin kirjoituksia, joka ilmestyi vuonna 1996 Vastapainon kustantamana.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Heikki Hellman: Unohda derridada, ymmärrä asia. Helsingin sanomat 20.2.1997.
 Riikka Jokinen: Postmodernin mahdollisuus? Niin & näin 2/1997.
 Markku Soikkeli: Identiteetti on raskas velvollisuus. Kulttuurintutkimus 1997.

Kirjat sosiologiasta
Vuoden 1996 kirjat
Santiago García Aracil

Santiago García Aracil (8. toukokuuta 1940 Valencia – 28. joulukuuta 2018) oli espanjalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Valencian arkkihiippakuntaan 21. syyskuuta 1963 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Croaen titulaaripiispaksi 20. marraskuuta 1984. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Miguel Roca Cabanellas, jota avustivat Gabino Díaz Merchán ja Rafael González Moralejo.

García Aracil sai 31. toukokuuta 1988 nimityksen Jaénin piispaksi ja 9. heinäkuuta 2004 Mérida-Badajozin arkkipiispaksi.

Lähteet 

Espanjalaiset papit
Katoliset arkkipiispat
Vuonna 1940 syntyneet
Vuonna 2018 kuolleet
Stanley Rogers Resor

Stanley Rogers Resor (5. joulukuuta 1917 New York – 17. huhtikuuta 2012 Washington) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja upseeri. Hän oli puolustusministerin alainen maavoimaministeri (Secretary of the Army) Yhdysvaltain puolustusministeriössä 1965-1971.

Resor opiskeli Yalen yliopistossa ja palveli toisessa maailmansodassa upseerina. Sodan loppuvaiheessa hän oli taistelutehtävissä Euroopan rintamalla. Sotapalvelunsa Resor päätti everstiluutnanttina; hänelle myönnettiin kunniamerkit Silver Star, Bronze Star sekä Purple Heart.

Toimittuaan pitkään yritysjuristina newyorkilaisessa lakiasiaintoimistossa Resor siirtyi 1965 puolustusministeriön palvelukseen. Hän palveli Vietnamin sodan aikaan armeijan ministerinä sekä demokraattipresidentti Lyndon B. Johnsonia että republikaanipresidentti Richard Nixonia. Resor esitti myöhemmin kritiikkiä Yhdysvaltain puolustuspoliittista linjaa vastaan. Hän esiintyi vuonna 1997 julkisuudessa Naton itälaajentumisen vastustajana, koska hän pelkäsi sen hankaloittavan aseistariisuntaneuvotteluja Venäjän kanssa.

Lähteet

Viitteet 

Yhdysvaltalaiset sotilaat
Yhdysvaltalaiset poliitikot
Vuonna 1917 syntyneet
Vuonna 2012 kuolleet
Suomi muotoilee

Suomi muotoilee -näyttelyitä järjesti Suomen Taideteollisuusyhdistys, nykyisin Design Forum Finland, 1980-luvulla. Näyttelyt aloitettiin vuonna 1979 ja viimeinen näyttely järjestettiin vuonna 1998. Suomi muotoilee -näyttelyihin tuotteet valitsi Suomen muotoiluraati, jonka jäsenet vaihtelivat kausittain.

Lähteet
 Takala-Schreib, Vuokko. Suomi muotoilee. Unelmien kuvajaisia diskurssien vallassa. Helsinki: Taideteollinen korkeakoulu, julkaisu A23. 2000. ISBN 951-558-027-7.

Viitteet 

Suomen taidenäyttelyt
Muotoilu
Augusto Lauro

Augusto Lauro (s. 29. marraskuuta 1923 Tarvisio) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1947 ja nimitettiin Cosenzan vihkipiispaksi sekä Bigastron titulaaripiispaksi 8. syyskuuta 1975. Piispaksi konsekroinnin suoritti 28. lokakuuta Enea Selis, jota avustivat Domenico Picchinenna ja Giuseppe Vairo.

Lauro sai 7. huhtikuuta 1979 nimityksen San Marco Argentano-Scalean piispaksi. Hän jäi eläkkeelle 6. maaliskuuta 1999.

Lähteet 

Italialaiset piispat
Katoliset piispat
Vuonna 1923 syntyneet
Elävät henkilöt
Kaunotar ja Kulkuri II – Pepin seikkailut

Kaunotar ja Kulkuri II – Pepin seikkailut () on Disneyn vuonna 2001 valmistama yhdysvaltalainen animaatioelokuva, joka on jatkoa aiemmalle osalle Kaunotar ja Kulkuri. Elokuvan on ohjannut Darrell Rooney.

Juoni 
Kaunottaren ja Kulkurin Pepi-pentu karkaa kotoa ja tapaa kadulla Enkelin, raisun koiratytön, josta hän saa uuden ystävän. Enkeli saattaa Pepin koirajengiin, jota johtaa ilkeä Kusti. Pepi ja Enkeli alkavat pitää toisistaan, mutta ovat erilaisia. Enkeli tahtoo olla kotikoira. Kusti sanoo antavansa Pepille mahdollisuuden, mutta pian Pepi saa selville, että Kusti on huijannut häntä. Pepi menee antamaan Kustille opetuksen ja Kulkurin sanoilla palaa kotiin ja Enkeli saa perheen Pepin luota.

Pääosat 
Pääosissa mm. Alyssa Milano, Bill Fagerbakke, Bronson Pinchot, Cathy Moriarty, Chazz Palminteri, Jeff Bennett, Jodi Benson, Mickey Rooney, ja Scott Wolf.

Suomenkieliset äänet 
Antti L. J. Pääkkönen - Pepi
Marja Salo - Enkeli
Maija Kinnunen - Enkeli (laulu)
Seppo Pääkkönen - Kusti
Pekka Kuorikoski - Kulkuri
Veikko Honkanen - Jalo
Esa Saario - Tupsu
Karin Pacius - Kaunotar
Ulla Renko - Kaunotar (laulu)
Jarkko Tamminen - Pummi
Jarmo Koski - Välkky
Petteri Summanen - Raksius
Rea Maurainen - Ryppy
Rauha Rentola - Saara-täti

Vuoden 2001 yhdysvaltalaiset elokuvat
Disneyn animaatioelokuvat
Elokuvat koirista
Darrell Rooneyn ohjaamat elokuvat
Luigi Barbarito

Luigi Barbarito (19. huhtikuuta 1922 – 12. maaliskuuta 2017) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän loi uran kirkon diplomaattisissa tehtävissä. Hänet vihittiin papiksi 20. elokuuta 1944 ja nimitettiin Fiorentinon titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Haitiin 11. kesäkuuta 1969. Piispaksi konsekroinnin suoritti 10. elokuuta Amleto Giovanni Cicognani, jota avustivat Agostino Casaroli ja Pasquale Venezia.

Barbarito sai 5. huhtikuuta 1975 nimityksen apostoliseksi pro-nuntiukseksi Nigeriin ja Senegaliin; lisäksi hänet nimitettiin apostoliseksi delegaatiksi Guinea-Bissauun, Maliin ja Mauritaniaan. 10. kesäkuuta 1978 hänet nimitettiin apostoliseksi pro-nuntiukseksi Australiaan. 21. tammikuuta 1986 Barbarito sai nimityksen apostoliseksi pro-nuntiukseksi ja 13. huhtikuuta 1993 nuntiukseksi Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Hän jäi eläkkeelle 31. heinäkuuta 1997.

Barbarito palkittiin työstään Royal Victorian Orderin myöntämällä kunniaritarin suurristillä vuonna 1996. Vuonna 2013 Barbarito sai Pyhän Yrjön pyhän militaarisen konstantinolaisjärjestön myöntämän Ecclesiastical Knight Grand Cross of Grace -arvonimen.

Lähteet 

Italialaiset piispat
Katoliset arkkipiispat
Pyhän istuimen diplomaatit
Vuonna 1922 syntyneet
Vuonna 2017 kuolleet
Paul Bassim

Paul Bassim (14. marraskuuta 1922 Zgharta – 21. elokuuta 2012) oli libanonilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin paljasjalkaisten karmeliittojen papiksi 29. kesäkuuta 1946 ja nimitettiin Beirutin apostoliseksi vikaariksi sekä Laodicea ad Libanumin titulaaripiispaksi 8. syyskuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alfredo Bruniera, jota avustivat Nasrallah Pierre Sfeir ja Bonaventure Akiki.

Bassim toimi apostolisen vikariaatin johdossa, kunnes jäi eläkkeelle 30. heinäkuuta 1999.

Lähteet 

Libanonilaiset papit
Katoliset piispat
Vuonna 1922 syntyneet
Vuonna 2012 kuolleet
Cristo Redentore

Cristo Redentore tai Christ the Redeemer of Maratea () on Jeesusta esittävä patsas Maratean kylässä etelä–Italiassa.

Patsaan suunnitteli ja veisti italialainen kuvanveistäjä Bruno Innocenti. Jeesus-patsaan rakentaminen aloitettiin vuonna 1963 ja patsas valmistui vuonna 1965. Se on valmistettu Carraran marmorista.

Veistos on 21,23 metriä korkea, mikä tekee siitä kolmanneksi suurimman Jeesus-patsaan Euroopassa.

Jeesus-patsaat
Potenzan maakunta
Italian patsaat ja veistokset
Neiti Tuittupää

Neiti Tuittupää on Valentin Vaalan ohjaama elokuva vuodelta 1943. Se perustuu Hilja Valtosen romaaniin Opettajan villikko (1928).

Juoni
Tarinassa savolainen kansakoulun opettajan sanavalmis tytär Anna Tipuli Pusu (Lea Joutseno) ei pääse toivomiensa musiikkiopintojen pariin, joita hänen säestämänsä viulisti jatkaa ulkomailla saakka. Sukulaiset vastustavat pianistin uraa, jota eivät pidä kunnon ammattina.  

Anna aloittaa veljensä kehotuksesta virkamiestutkintoon tähtäävät lakiopinnot Helsingin yliopistossa, opiskelee ahkerasti ja menestyksekkäästi, mutta villi opiskelijaelämä ja hienostelevat osakuntatoverit eivät sovi hänelle. 

Anna päätyy lääkäriveljensä vaimon Lahjan neuvosta sairaanhoitajaharjoittelijaksi, koska "eihän lakitiede sovi naiselle". Hän työskentelee sairaalassa kaksi vuotta. Kosijaksi hän saa keski-ikäisen ylilääkärin, mutta kohtaa aina välillä vanhan ihastuksena viulisti-Erkin, joka on kihlautunut toisaalle.

Näyttelijät

Vastaanotto 
Aikalaisarvioijien (Paula Talaskivi, Salama Simonen) mukaan elokuvaan ei ole onnistuttu saamaan valtosmaista kepeyttä ja pirteyttä. Olavi Vesterdahlin (Aamulehti) mielestä se kuitenkin puolustaa viihde-elokuvana paikkaansa. Aiemmin kiitosta saanut Lea Joutseno ei Toini Aaltosen (Suomen Sosialidemokraatti) mielestä ole entisellään pirteänä komediennena.

Myöhemmin televisioesityksen yhteydessä kirjoittaneiden kriitikoiden mukaan elokuva ei ole parhaita Valtosen romaaneista tehtyjä filmitulkintoja. Lea Joutseno saa kuitenkin kiitosta komediennena ja myös näppärää sanailua arvostetaan.

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Suomalaiset komediaelokuvat
Valentin Vaalan ohjaamat elokuvat
Suomalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Suomalaiset mustavalkoelokuvat
Vuoden 1943 suomalaiset elokuvat
Bird

Bird voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

Sukunimenä 
 Brad Bird (s. 1957), yhdysvaltalainen animaatio-ohjaaja ja käsikirjoittaja
 Derrick Bird (1957–2010), useita ihmisiä Cumbriassa vuonna 2010 surmannut ammuskelija
 Henry Bird (1830–1908), englantilainen shakinpelaaja ja shakkikirjailija
 Isabella Bird (1831–1904), englantilainen matkailija ja matkakirjailija
 Jessica Bird (s. 1969), yhdysvaltalainen kirjailija
 Larry Bird (s. 1956), yhdysvaltalainen koripalloilija ja valmentaja
 Leopoldina Bird, Poldy Bird (1941–2018), argentiinalainen kirjailija ja runoilija
 Lester Bird (1938–2021), Antiguan ja Barbudan pääministeri 1994–2004
 Robert Byron Bird (s. 1924), yhdysvaltalainen kemianteknikko
 Sam Bird (s. 1987), brittiläinen moottoriurheilija
 Simon Bird (s. 1984), englantilainen näyttelijä
 Sue Bird (s. 1980), yhdysvaltalainen koripalloilija

Muita merkityksiä 
 Bird, Clint Eastwoodin ohjaama elokuva vuodelta 1988
 Charlie ”Bird” Parker, yhdysvaltalainen jazzmuusikko
 ”Bird” Thongchai McIntyre, thaimaalainen laulaja.
 Bird, sähköpotkulautoja vuokraava yhtiö.

Katso myös 

 Byrd

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan