joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Shafi’i

Shafi'i () on yksi neljästä suuresta sunnalaisen islamin lakikoulukunnasta. Nimensä sille on antanut koulukunnan perustajana kunnioitettu imaami Muhammad al-Shafi‘i (767–820). Koulukunta uudisti laintulkintaa siirtymällä "elävästä traditiosta" eli oppineiden yksimielisyydestä siihen, että islamilaisen lain sisällöt haettiin profeetta Muhammedin esikuvasta, joka löytyi hadith-kertomuksista. Hadith tarkoittaa 'traditiota', ja suuntausta kutsutaan traditionismiksi. 

Shafi'i-koulukunta sai alkunsa Kairossa, missä al-Shafi’i eli viimeiset vuotensa. Koulukunta levisi Egyptiin, Hijaziin, ja Itä-Afrikkaan, kuten Somaliaan. Koulukunta levisi myös Irakiin ja sen kannattajia ovat melkein kaikki muslimit Indonesiassa, Malesiassa ja muualla Kaakkois-Aasiassa.

Merkittäviä shafi'i - oppineita olivat muun muassa Bukhari, Muslim, Tirmidhi, Nasa'i, Ibn Majah, Abu Dawud, Dhababi ja Nawawi eli muun muassa kaikki kutub al-sittah -kirjojen tekijät.

Al-Shafi'i 

Luotettavat tiedot al-Shafi'in elämästä ovat kadonneet, sillä hänestä kirjoitettiin elämäkerta vasta 900-luvulla eli sata vuotta kuoleman jälkeen. Ibn Abi Hatim al-Razin (k. 939) laatima kirjoitus on kokoelma anekdootteja, jotka ovat sävyltään pyhimyslegendoja eivätkä historiankirjoitusta. Al-Shafi'i kirjoitti kaikkiaan 113 teosta, mutta hänen toiveensa oli, että "ihmiset tulisivat tuntemaan tämän tiedon lukematta siitä yhtään kirjainta minun ansiokseni".  Zakaria Ansari on tähän huomauttanut: "Jumala täytti hänen toiveensa, sillä harvoin kuulee hänen näkemyksistään ilman, että ne olisi luettu jonkun muun ansioksi kuten Rafi'i, Nawawi tai  Zarkashi". Muuan al-Shafi'iin perustuva kirja on Ahmad ibn an-Naqib al-Misrin (1302–1367) teos Umdat al-salik.  Kirja on yhteenveto shafi’i -koulukunnan tärkeimmistä opeista ja tiivistää eräänlaisena sisällysluettelona al-Shafi‘in teoksen Al-Majmu. Umdat al-salik on julkaistu englanniksi kokoelmassa Reliance of the Traveller. Al-Azharin yliopiston todistuksen mukaan kirja vastaa oikeauskoisen sunniyhteisön uskoa ja käytänteitä.

Al-Shafi'in merkittävin teos on Risala (Kirje). Se oli ensimmäinen teos, missä tutkittiin šarian perusteita.

Periaatteita 
Al-Shafi'i edusti islamilaisessa laintulkinnassa "traditionalisteja", jotka halusivat korvata perinnäisen, lainoppineiden yksimielisyyteen eli "elävään traditioon" perustuvan tulkintamallin uudella. Se perustui siihen, että lakisäädös johdettiin profeetta Muhammedin esikuvasta nojautumalla 'traditioon' (eli hadith), joka löytyi lyhyistä profeetan puheita ja tekoja selostavista kertomuksista (hadith).

Lähteet

Viitteet 

Šaria
Islam
Miika Herrala

Miika Anttoni Herrala (s. 22. toukokuuta 2001 Kotka) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue Kokkolan Hermeksessä. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.

Ura

Seuraura 
Herrala on Kotkan Titaanien kasvatti. Hän siirtyi 14-vuotiaana Grankulla IFK:hon kaudeksi 2015–2016. Kaudeksi 2016–2017 Herrala siirtyi Oulun Kärppien C-nuoriin, jossa hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Kaudeksi 2017–2018 Herrala palasi pääkaupunkiseudulle ja siirtyi Helsingin IFK:n B-nuoriin. Hän voitti siellä kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Kaudella 2018–2019 Herrala oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 14+29=43. Kaudella 2019–2020 hän oli 17 osumallaan HIFK:n A-nuorten kolmanneksi paras maalintekijä.

Kaudeksi 2020–2021 Herrala siirtyi Saimaan Pallon U20-joukkueeseen. Huhtikuussa 2021 hän teki seuran kanssa 1+1-vuotisen SM-liigasopimuksen. Herrala aloitti kauden 2021–2022 SaiPan U20-joukkueessa. Hän oli tehoilla 15+31=46 joukkueen toiseksi paras pistemies Okko Kangasniemen jälkeen. Herrala sijoittui koko U20 SM-sarjan alku- ja jatkosarjan yhteenlasketussa pistepörssissä kahdeksanneksi. Marraskuussa SaiPa lainasi hänet joulutaukoon asti kestävällä sopimuksella Mestis-joukkue Kokkolan Hermekseen, jossa Herrala pelasi 12 ottelua tehopistein 1+1=2. Hän debytoi kauden aikana myös SaiPan SM-liigajoukkueessa, jossa Herrala pelasi viisi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän teki liigadebyyttinsä 5. tammikuuta 2022 Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Herrala merkittiin joukkueen nelosketjun vasempaan laitaan David McIntyren ja Okko Kangasniemen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 11.37 minuuttia.

Kesäkuussa 2022 Herrala teki vuoden mittaisen sopimuksen Mestis-joukkue Kiekko-Vantaan kanssa. Hänen sopimuksensa purettiin kuitenkin jo elokuun lopulla ja Herrala palasi kauden 2022–2023 kattavalla sopimuksella edellisen kauden lainaseuraansa Kokkolan Hermekseen.

Maajoukkueura 
Herrala on pelannut yhden poikien maaottelun.

Muuta 
Herrala valmistui ylioppilaaksi Mäkelänrinteen lukiosta keväällä 2021.

Tilastot

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset jääkiekkoilijat
Kokkolan Hermeksen pelaajat
Vuonna 2001 syntyneet
Elävät henkilöt
Kristilliseen yhteiskuntaan

Kristilliseen yhteiskuntaan on Suomen Kristillisen Liiton puheenjohtaja Raino Westerholmin kirjoittama kirja. Kirjassa esitetään seikkaperäisesti SKL:n ideologiaa ja kristillistä politiikkaa. Kirja on julkaistu vuonna 1978. Teoksessa Westerholm käsittelee pohjoismaista kristillistä yhteiskuntakäsitystä. Kirjan on julkaissut Kirjayhtymä.

Lähteet 

Kirjat yhteiskunnasta
Vuoden 1978 kirjat
Suomen Kristillisdemokraatit
Lindesnesin majakka

Lindesnesin majakka on Lindesnesin kunnassa Norjassa sijaitseva majakka. Se on perustettu vuonna 1656 ja seisoo Norjan mannermaan eteläisimmällä niemellä.

Historia
Kuningas Fredrik III antoi luvan perustaa Norjan eteläisimpään kohtaan Norjan ensimmäinen majakka vuonna 1655. Rakennettiin yksinkertainen puutorni, johon sytytettiin kolmekymmentä kynttilää 27. helmikuuta 1656. Niistä tuleva valo oli kuitenkin heikko, ja asiasta tuli valituksia. Syksyllä tilanne parani hieman, kun saatiin käyttöön hiiliroihu, mutta majakka lakkautettiin kuitenkin lokakuussa.

Samalle paikalle perustettiin uusi majakka 69 vuotta myöhemmin, vuonna 1725. Roihuja sytytettiin kaksi, jottei majakka sekoittuisi Skagenin majakkaan. Vuonna 1799 toinen niistä sijoitettiin kuusi metriä korkeaan kivitorniin, ja vuonna 1822 molemmille rakennettiin uudet tornit. Myöhemmin alettiin hiilen sijaan polttaa parafiinia. Toinen majakkatorneista purettiin vuonna 1844, kun oli saatu käyttöön linssijärjestelmä, joka erotti sen Skagenin majakasta.

Nykyinen rautainen torni rakennettiin vuonna 1915, ja samalla siirryttiin sähkövaloon. Majakalla työskentelee edelleen kaksi majakanvartijaa, ja se on nykyään Norjan ainoa miehitetty majakka.

Matkailukohde
Majakan viereen on rakennettu majakkamuseo. Lindesnesin majakalla  vierailee vuosittain noin 100 000 kävijää.

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla
 Majakan kotisivut 

Norjan majakat
Norjan museot
Lindesnes
Heikki Hortling

Heikki Wilhelm Hortling (10. maaliskuuta 1951 Iisalmi – 10. huhtikuuta 2016 Iisalmi) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Hortlingin vanhemmat olivat panimomestari Kalle Einari Hortling ja Else Margit Rasmussen ja puoliso  Rosa Laitinen. Neljännen sukupolven johtaja Olvissa tuli ylioppilaaksi Iisalmen lyseosta 1973 ja valmistui kauppatieteen maisteriksi Itävallassa. Olvin palveluksessa Hortling oli markkinointipäällikkö 1981–1986 ja tämän jälkeen materiaalijohtajana vuoteen 1998 asti. Olvin hallituksen jäseneksi ja varapuheenjohtajaksi Hortling, henkilöstön parissa tuttavallisesti "Hessu", tuli vuonna 1987 ja oli vuodesta 1998 hallituksen päätoiminen puheenjohtaja. Kokoomuslainen Hortling oli useita vuosia Iisalmen kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen jäsen ja osallistui myös laajemmin Ylä-Savon kehittämiseen. Vuodesta 2010 Hortling oli Ponssen hallituksen varapuheenjohtaja. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 2012. Liike-elämässä vaikuttanut Hortling tunnettiin myös aktiivisena kotiseututyön ja veneilyn harrastajana.

Lähteet

Suomalaiset yritysjohtajat
Iisalmen kaupunginvaltuutetut
Vuonna 1951 syntyneet
Vuonna 2016 kuolleet
Lahden konserttitalo

Lahden konserttitalo on Heikki Sirenin ja Kaija Sirenin suunnittelema, vuonna 1954 valmistunut, Lahdessa sijaitseva rakennus. Viipurin Musiikkiopiston Omakotisäätiö järjesti vuonna 1952 Lahden konserttitalosta kutsukilpailun, jonka helsinkiläiset arkkitehdit voittivat.

Tontille ja rakennukseen saatiin sijoitettua monenlaisia tiloja ja toimintoja, vaikka ahdas tontti oli haaste. Kymmenkerroksisessa torniosaan sijoitettiin musiikkiopisto ja harjoitussalit. Matalassa osassa puolestaan olivat tavaratalo, ravintola ja konserttisali. Lisäksi Lahden konserttitalossa oli alun perin myös asunto musiikkiopiston johtajalle ja keilahalli. Myös Lahden pääkirjasto ja sen musiikkilainasto toimivat konserttitalolla vuosina 1967–1990.

Felix Krohn -konserttisaliin mahtuu 600 henkeä. Rakennuksen on sanottu olevan arkkitehtuuriltaan "funktionalistisen pidättyväinen", mutta konserttisali näkyy ulospäin "veistosmaisena simpukanmuotona". Hollolankadun puolella rakennusta tukeva pilaristo muodostaa arkadikäytävän, joka "rytmittää katutilaa".

Lähteet

Aiheesta muualla
 Lahden konserttitalon verkkosivu
 Lahden konserttitalo - Visitlahti.fi

Suomen konserttitalot
Heikki ja Kaija Sirenin suunnittelemat rakennukset
Lahden rakennukset ja rakennelmat
Keski-Lahti
Kainuun hyvinvointialue

Kainuun hyvinvointialue on Kainuun maakunnan kattava hyvinvointialue, joka perustettiin osana maakunta- ja soteuudistusta.

Kunnat 
Hyvinvointialueeseen kuuluu 8 kuntaa, joista kaksi on kaupunkeja.

 Hyrynsalmen kunta
 Kajaanin kaupunki
 Kuhmon kaupunki
 Paltamon kunta
 Puolangan kunta
 Ristijärven kunta
 Sotkamon kunta
 Suomussalmen kunta

Vuoden 2022 huhtikuussa hyvinvointialueella asui 70 960 asukasta.

Palvelut 
Lakisääteinen sosiaali- ja terveydenhuollon sekä pelastustoimen järjestämisvastuu siirtyy kunnilta hyvinvointialueelle 1. tammikuuta 2023 alkaen.

Sairaanhoito 
Kainuun hyvinvointialueen kunnat kuuluvat Kainuun sairaanhoitopiiriin. Alueen keskussairaalana toimii Kainuun keskussairaala Kajaanissa.

Pelastustoiminta 
Pelastustoiminnan osalta hyvinvointialueen kunnat kuuluvat Kainuun pelastuslaitoksen toimialueeseen.

Aluevaltuusto 
Vuoden 2021 elokuun väestötietojen perusteella Kainuun hyvinvointialueen aluevaltuuston kooksi tuli 59 valtuutettua. Ensimmäiset aluevaalit järjestettiin 23. tammikuuta 2022, ja aluevaltuustot aloittivat toimintansa maaliskuussa 2022.

Katso myös 

 Kainuun maakuntavaltuusto

Lähteet 

Hyvinvointialue
Suomen hyvinvointialueet
Richard Powers

Richard Powers (s. 18. kesäkuuta 1957 Evanston) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän sai vuonna 2006 National Book Awardin teoksesta The Echo Maker (suom. Muistin kaiku) ja vuonna 2019 Pulitzer-palkinnon teoksesta The Overstory (suom. Ikipuut).

Powersin tuotannossa toistuvia teemoja ovat tiede ja tutkimus sekä musiikki. Hän on opiskellut yliopistossa fysiikkaa ja kirjallisuutta. Powers on työskennellyt tietokoneohjelmoijana ja opettanut luovaa kirjoittamista Stanfordin yliopistossa.

Suomennetut teokset

Lähteet

Aiheesta muualla
 Richard Powersin verkkosivut 
 Richard Powers Gummeruksen verkkosivuilla

Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Vuonna 1957 syntyneet
Elävät henkilöt
Spider-Man: Across the Spider-Verse

Spider-Man: Across the Spider-Verse on vuonna 2023 ensi-iltansa saava yhdysvaltalainen tietokoneanimoitu supersankarielokuva, joka perustuu Marvel Comicsin sarjakuviin. Elokuvan ovat ohjanneet Joaquim Dos Santos, Kemp Powers ja Justin K. Thompson, ja käsikirjoittaneet Phil Lord, Rodney Rothman ja Dave Callaham. Sen pääosissa ovat Shameik Moore, Jake Johnson, Hailee Steinfeld, Oscar Isaac ja Issa Rae.

Elokuva on jatkoa vuoden 2018 elokuvalle Spider-Man: Kohti hämähäkkiversumia, ja sijoittuu edeltäjänsä tavoin multiversumiin nimeltä ”hämähäkkiversumi” ().

Elokuva saa teatteriensi-iltansa Yhdysvalloissa 2. kesäkuuta 2023.

Rooleissa

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Hämähäkkimies-elokuvat
Vuoden 2023 yhdysvaltalaiset elokuvat
Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat
3D-elokuvat
Puer natus in Bethlehem

”Puer natus in Bethlehem – Piltin synnytt’ Betlehem” on yksi vanhoista, myös Suomessa käytetyistä joulu- ja loppiaisvirsistä. Sen on tullut tunnetuksi  jo Jacobus Finnon virsikirjassa, jossa se oli sekakielisenä suomeksi ja latinaksi.

Se on alkuaan latinankielinen joululaulu 1300-luvulta, ja sitä on laulettu eri puolilla Eurooppaa osin kansan- osin latinankielisenä monissa eri muodoissa ja säkeistömäärältään erilaisina ja se ollut  alkuaan 10 säkeistöinen. Sitä lienee käytetty ennen muuta jouluseimihartauksissa.  Sekakielisiä muotoja on laulettu siten, että kuoro on laulanut latinankieliset ja seurakunta kansankieliset osat. Se oli myös Piae Cantiones kokoelmassa 1583 ja Suomen vuoden 1701 virsikirjassa myös latinaksi. Suomessa se jäi pois virsikirjasta 1800-luvulla, se ollut enää vuoden 1886 virsikirjassa.

Puer natus-laulun asemasta jouluvirsien joukossa kertoo sekin, että oululaisessa Tiernapoikanäytelmässä on lukuisia lainauksia tästä virrestä. Tiernapojat laulavat: ”Piltin synnytti Petlehem ja Petlehem, josta iloitsee koko Jerusalem”. Tässä ”piltti” tarkoittaa vastasyntynyttä Jeesus-lasta.

Virren sävelmä on ilmestynyt painettuna Böömissä 1553, mutta se on säilynyt vanhempina käsikirjoituksina, kuten tekstikin, johon se on aina liittynyt. Tosin sitä on laulettu myös muilla sävelmillä.

Laulusta on useita erilaisia suomennoksia, esimerkiksi

 Vuoden 1701 virsikirja  virsi 139
 Puer natus in Bethlehem, Bethlehem, Unde gaudet Jerusalem, Halle Halleluja.(latinaksi)
 Piltin synnytt' Betlehem,/ Betlehem,/ Jost' ihastui Jerusalem,/ Halle Halleluja. (suomeksi)
 Pver natus in Betlehem, Unde gaudet Jerusalem, Halleluja./ Piltin synnytt' Betlehem, Jost' ihastui Jerusalem, Haleluia.(sekakielinen muoto),
 Piae Cantiones Vanhoja kirkko- ja kuorolaluja
 Synnytti piltin Beetlehem, Beetlehem./ Siis riemuitkoon Jerusalem. Halleluja, Halleluja. (Suom. Samppa Asunta)
 Hengellisiä lauluja ja virsiä 37 
 Kas kirkas tähti taivaaltaan, Halleluja, Viisaille koitti itämaan. Halleluja, halleluja! (Suom. Per Boreman 1944, säv. Rudolf Lagi 1866)
 Siionin virret 193
 Beetlehemin piltti vain /piltti vain/ Riemuni on autuain. / Aamen, halleluja! (Suom. Jaakko Haavio 1971 säv. keskiaikaisen sävelmän toisinto Etelä-Pohjanmaalta))
 Laula, kaikki maa 12
 On kirkas tähti taivaalla,/halleluja./Se johti idän viisaita,/halleluja, halleljua.
 Ruotsin kirkon virsikirja 130 
 Taivaalla tähti välkehti,/ se välkehti/viisaiden miesten riemuksi./Halleluja! Halleluja! (Suom. Pekka Kivekäs 1996)
 Cantemus 52
 Synnytti Pojan Betlehem, halleluja,/siis riemuitsee Jerusalen/ halleluja, halleluja (Latinankielisen tekstin, laulu 51, pohjalta Kaisu Vuolio)

Lähteet 

Virret
Joululaulut
Dudeismi

Dudeismi on uskonto ja elämäntyyli, joka perustuu taolaisuuteen sekä elokuvan Big Lebowski (1998) päähenkilöön The Dudeen.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Dudeism.com

Uudet uskonnolliset liikkeet
Axel Wilhelm Toivola

Axel Wilhelm Toivola oli Helsingissä 15.11.1894 syntynyt punaupseeri, joka toimi Pietarin kansainvälisen punaupseerikoulun poliittisten aineiden opettajana vuosina 1922-33, suoritti sotilaspoliittisen akatemian ja toimi sotakorkeakoulun topografian ja strategian opettajana vuosina 1930-31. Hän toimitti oppikirjan Poliittinen työ puna-armeijassa sodan aikana, joka julkaistiin vuonna 1931. Hän oli taistellut Suomen ja Venäjän sisällissodissa. Vuonna 1933 Toivola siirtyi Karjalan erillisen jääkäriprikaatin tykistön komentajaksi. Lisäksi hän toimi prikaatin esikunnan poliittisen osaston päällikkönä ja prikaatin komentajan poliittisena apulaisena eli prikaatinkomissaarina vuosina 1933-35. Toivola erotettiin puna-armeijasta ja kommunistisesta puolueesta syksyllä 1935, vangittiin Petroskoissa 29.1.1937 ja lähetettiin Leningradin tutkintavankilaan. Hänet tuomittiin kuolemaan Leningradin sotilaspiirin sotatribunaalissa 26.-27.9.1937 ja ammuttiin 5.1.1938. Toivola haudattiin muiden teloitettujen kanssa Levašovoon.

Lähteet 

PunaupseeritStalinin vainoissa kuolleet
Shtetl

Shtetl oli aškenasijuutalaisten asuttama kylä tai pikkukaupunki Euroopassa, jossa puhuttiin jiddishiä. Shtetl oli etenkin Itä-Euroopan juutalaisille tyypillinen asumismuoto, mutta vastaavia asutusyhteisöjä oli myös Keski-Euroopassa. Shtetlissa asui myös ei-juutalaista väestöä vähemmistönä. 

Shtetl sai alkunsa juutalaisten asumismuotona 1500-luvulla Puolassa ja oli Itä-Euroopan juutalaisten yleisin asumisyhteisö toiseen maailmansotaan asti. Suurin osa shtetl-yhteisöjen asukkaista kuoli holokaustissa.

Shtetlilla on ollut symbolinen merkitys aidon juutalaisen kansanperinteen keskittymänä 1800-luvulta lähtien, kun Länsi-Euroopassa alkunsa saanut haskala-liike saavutti Itä-Euroopan juutalaiset. Holokaustin jälkeen shtetl on liitetty myös sen uhrien muistoon.

Kuvia

Lähteet 

Juutalainen kulttuuri
Asutut paikat
Teledifusão de Macau

Teledifusão de Macau (, lyh. TDM) on Macaon yleisradioyhtiö. Ohjelmaa lähetetään kantoninkiinaksi, portugaliksi ja englanniksi. Kanava aloitti toimintansa vuonna 1984. Tuohon asti Macao oli varsin riippuvainen Hongkongin mediasta.

TDM:n suurin yksittäinen osakkeenomistaja on Macaon hallitus. Yhtiön hallituksen jäsenet nimeää Macaon hallintojohtaja. Yhtiön puheenjohtajana toimii Ma Iao Hang.

Alkuvuodesta 2021 yhtiötä syytettiin kommunistisen puolueen mielistelystä, kun sen toimittajia kiellettiin kirjoittamasta mitään negatiivista Hongkongiin suunnitelluista vaalilain muutoksista. Yhtiön johto kiisti väitteet.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 TDM:n YouTube-kanava

Yleisradiotoiminta
Macaolaiset viestimet
Vesijärvenkadun sähkölaitos

Vesijärvenkadun sähkölaitos tai Lahden sähkölaitos on Valter Jungin ja Emil Fabritiuksen suunnittelema, vuonna 1908 valmistunut, Lahdessa sijaitseva rakennus. Lahden kaupungin sähkölaitoksen toiminta alkoi jo vuonna 1907, ja vuotta myöhemmin rakennettu sähkölaitos oli kaupungin ensimmäinen julkinen rakennuskohde. Teknisestä toteutuksesta vastasivat helsinkiläinen diplomi-insinööri Bernhard Wuolle ja Insinööritoimisto Zitting & Co.

Vanha sähkölaitos edustaa jugend-tyylisuuntaa. Rakennuksen alkuperäisestä käyttötarkoituksesta viestivät salamakuviot julkisivussa.

Lähteet 

Lahden rakennukset ja rakennelmat
Keski-Lahti
Anglosaksinen pakanuus

Anglosaksinen pakanuus oli anglosaksien 400–600-luvuilla seuraama polyteistinen uskonto. Germaanit toivat uskonnon mukanaan 400-luvulla asuttaessaan Britannian. Anglosaksit eivät jättäneet jälkeensä kirjoitettuja lähteitä, ja heidän pakanauskonnostaan on jäljellä vain vähän todisteita. Tutkijat ovat käyttäneet lähteinään paikannimiä ja hautapaikkoja.

Uskonto 

Anglosaksit uskoivat moniin jumaliin ja yliluonnollisiin voimiin. Tutkijat ovat paikannimistä ja riimuista päätelleet joidenkin heidän jumaltensa nimiä: Tiw, Ing, Woden, Thunor ja jumalatar Freo. Heillä ei luultavasti ollut papistoa, mutta paikannimien perusteella heillä oli kuitenkin julkisia pyhäköitä. He käyttivät taikakaluja ja -juomia, jalokiviä ja taikoja suojana pahoja henkiä ja sairauksia vastaan.

Anglosaksien pakanauskontoon kuului myös myyttejä. Erään myytin mukaan anglosaksien kuningassuvut syntyivät jumalista polveutuneista hevosihmisistä, jotka johtivat Etelä-Englannin valloitusta. Hevosenlihan syömiselläkin saattoi olla anglosakseille uskonnollinen merkitys. Heidän hautausmenoistaan tiedetään, että vainajat joko tuhkattiin ja haudattiin uurnissa, tai haudattiin tuhkaamatta. Anglosaksit jättivät vainajille myös hautalahjoja: 400- ja 500-luvuilta peräisin olevista hautapaikoista on löydetty aarteita, vaatekappaleita, hevosia, aseita ja ruokaa. Eräs tunnettu, mahdollisesti pakanallinen veneeseen tehty hautaus sijaitsee Sutton Hoossa. Hauta on ajoitettu noin vuodelle 625.

Anglosaksien kääntyminen kristinuskoon 
500-luvun loppupuolella Roomasta ja Irlannista saapui Britanniaan lähetyssaarnaajia, jotka alkoivat käännyttää anglosaksihallitsijoita kristinuskoon. Irlantilaiset kristityt olivat käännytystyössään onnekkaampia, sillä anglosaksit tykästyivät luostarilaitokseen, jonka puolesta irlantilaiset puhuivat. Kristinuskoon kääntyminen saattoi olla hallitsijoille hyödyllistä siinä mielessä, että uusi uskonto toi mukanaan luku- ja kirjoitustaidon, jota anglosaksien kasvavat kuningaskunnat tarvitsivat lakien ja asiakirjojen kirjoittamista varten. 600-luvun aikana kristityt rakensivat Englantiin kirkkoja ja luostareita, ja monet anglosaksit kääntyivät kristinuskoon. 

Siirtymä pakanuudesta kristinuskoon ei ollut yksinkertainen, ja joskus kristityn hallitsijan jälkeen valtakunnan johtoon saattoi nousta pakanahallitsija. Toiset hallitsijat saattoivat puolestaan noudattaa sekaisin kristinuskoon ja pakanauskontoon kuuluneita tapoja. Toisaalta kirkko myös sulautti monia pakanatapoja omiin oppeihinsa. Lisäksi uskotaan, että monet Englannin ensimmäiset kirkot rakennettiin pakanallisille palvontapaikoille.

Lähteet 

Anglosaksit
Pakanuus
MacOS Monterey

macOS Monterey on macOS-käyttöjärjestelmän kahdeksastoista versio, joka julkistettiin 7. kesäkuuta 2021 WWDC 2021 -tapahtumassa. Virallisesti käyttöjärjestelmä ilmestyi 25. lokakuuta, josta lähtien sen on pystynyt päivittämään.

Versio on nimetty Kalifornian rannikolla sijaitsevan Montereynlahden mukaan.

Lähteet 

MacOS
Talvi-Erkki

Erik (Erkki, Eerikki) Henriksson Turpeinen eli Talvi-Erkki oli suomalainen Kivijärvellä 1800-luvulla elänyt rahanväärentäjä. Hän teki jo 15-vuotiaana kaupunkimatkoillaan varkauksia, ja hänestä kehittyi taitava rahanväärentäjä. 

Vuonna 1852 hän jäi ensimmäisen kerran kiinni väärän rahan levittämisestä ja sai 20 raippaparin rangaistuksen. 1850-luvulla Talvi-Erkki tuomittiin useita kertoja väärennyksistä, murroista ja ryöstelystä. Vuonna 1863 hänet tuomittiin sitten elinkautiseen pakkotyöhön Siperiaan, mutta hän onnistui karkaamaan ja palasi kävellen takaisin Suomeen. Talvi-Erkki eli sitten viranomaisia piileskellen Kivijärvellä, ja ollessaan kuolinvuoteellaan hän luovutti kirkkoherra Krankille yhden väärennysmuotin, jolla hän oli valmistanut 1850-luvulla vääriä 25 kopeekan kolikoita. Talvi-Erkin väärennysmuotti on nykyisin Kansallismuseon rahakammion kokoelmissa.

Talvi-Erkki syntyi 1840-luvun alkupuolella Talviaisten talossa Kivijärven Kuivaniemen kylässä viisilapsisen perheen nuorimpana. Kertoman mukaan hän oppi kirjoitustaidon ja vääränrahan tekotaidon Kupari-nimiseltä mieheltä, joka majaili Talviaisten talossa Erkin lapsuus- ja nuoruusvuosina. Väärän rahan valmistamisen hän aloitti 16-vuotiaana, ja pian hän kierteli lähipitäjien taloissa muun muassa Pihtiputaalla ja Viitasaarella tekemässä väärää rahaa. Hän joutui ensimmäisen kerran pidätetyksi, kun eräs talollinen, jolle hän oli tehnyt väärää rahaa, ilmiantoi hänet.

Talvi-Erkki karkotettiin kaksi kertaa Siperiaan, mutta hän onnistui pakenemaan sieltä takaisin Suomeen. Hän joutui kuitenkin piileskelemään viranomaisia. Hän ei enää myöskään tehnyt väärää rahaa, koska rahat olivat Erkin karkotusaikana muuttaneet muotoaan ja tulleet vaikeammin väärennättäviksi. Erkillä ei myöskään enää ollut työssä tarvittua näkökykyä ja käden tarkkuutta. Noin 7–8 vuotta Siperiasta paluunsa jälkeen Talvi-Erkki sairastui syöpään. Hän kuoli noin 60-vuotiaana Kivijärvellä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Talvi-Erkki kivijärveläinen rahanväärentäjä, Sisä-Suomi, 9.11.1935, nro 260, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
 Talvi-Erkin kätköt. Merkillinen "aarrelöytö" Saarijärvellä, Suomen Kuvalehti, 2.1.1937, nro 1, s. 56, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Suomalaiset rikolliset
Väärentäjät
Suomen suuriruhtinaskunnan rikoshistoria
1840-luvulla syntyneet
We Are the Apocalypse


We Are the Apocalypse on black metal -yhtye Dark Funeralin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 18. maaliskuuta 2022 levymerkillä Century Media Records.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Lord Ahriman - kitara
 Heljarmadr - laulu
 Chaq Mol - kitara
 Jalomaah - rummut
 Adra Melek - basso

Arvostelu 
 Imperiumi: 8½/10
 Kaaoszine:

Lähteet 

Dark Funeralin albumit
Vuoden 2022 albumit
Birger Huhta

Birger Johannes Huhta (11. lokakuuta 1916 Kaarlela – 16. syyskuuta 2007 Kokkola) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Huhdan vanhemmat olivat Johan Erik Huhta ja Edla Elisabeth Karr-Räbb ja puoliso Solveig Remell. Huhta ryhtyi nahka-alalle heti kansakoulun jälkeen, työskennellen useita vuosia Kokkolan Krominahkatehdas -yhtiössä. Vuonna 1948 hän suoritti nahkateknikon tutkinnon Kööpenhaminassa ja oli sitten osakas ja työntekijä kahdessa eri nahkatehtaassa vuoteen 1956 asti. Hän perusti tuolloin oman käsineitä valmistavan tehtaan Kaarlelan Vitsariin. Käsineiden valmistusta siirrettiin jo 1960-luvulla osittain myös Portugaliin. Yritys, josta tuli osakeyhtiö Oy B. Huhta Ab vuonna 1978, oli Suomen johtavia käsinevalmistajia. 

Maastohiihtäjien erikoiskäsineille Huhta sai vuonna 1975 patentin Yhdysvalloissa, joka oli voimassa vuoteen 1993 asti.  Huhta myös toimitti Suomea olympialaisissa edustaneille urheilijoille yrityksensä tuotteita. Hän oli aktiivinen paitsi yrityksensä markkinoinnissa ja tuotekehityksessä, myös alansa kansainvälisenä asiantuntijana, osallistuen muun muassa Suomen ja Neuvostoliiton välisiin kauppaneuvotteluihin.  Huhta oli lisäksi osakas ja toimi jonkin aikaa johtajana  turkistarhayhtiössä Karleby Mink, ja oli herkkusienien viljely- ja -jalostamoyrityksen omistajia.

Kaarlelan kunnanhallituksen jäsen Huhta oli kymmenen vuotta, toimien myös kunnanhallituksen puheenjohtajana, ja kunnanvaltuuston  jäsen 1964–1968 ja puheenjohtaja vuonna 1967. Teollisuusneuvoksen arvonimen Huhta sai vuonna 1969.

Lähteet

Suomalaiset yrittäjät
Suomalaiset yritysjohtajat
Vuonna 1916 syntyneet
Vuonna 2007 kuolleet
Ahjon konepaja

Ahjon Konepaja Osakeyhtiö - Aktiebolaget Ahjo Mekaniska Verkstad oli Helsingin Siltasaaressa osoitteessa Hakaniemenkatu 4 – Näkinkuja 9–11 1920- ja 1930-luvuilla toiminut konepaja.

Ahjo konepajayhtiö perustettiin vuonna 1919 ja se jatkoi 1918 perustetun yrityksen Ahjo Konetehdas J. L. Ilmonen toimintaa ostettuaan sen. Uuden yrityksen suurin omistaja oli Emissioniosakeyhtiö. Samalla paikalla oli aiemmin toiminut John von Julinin vuonna 1853 perustama konepaja, vuodesta 1871 Stenbergin konepaja sekä Nikolajeffin omistama, vuonna 1909 perustettu Konetehdas Alfa.

Ahjon konepaja valmisti höyrykattiloita, erilaisia kuljetus- ja siirtolaitteita, maatalous- ja nostokoneita, vene- ja maatalousmoottoreita, vanne- ja sirkkelisahoja, halonsahaus- ja pilkkomiskoneita, vesipumppuja, rakennuskoneita, kottikärryjä, tietekokoneita ym. Konepaja toimi myös autokorjaamona.

Ahjon konepajatoiminta myytiin vuonna 1939 Verkkosaarenkatu 4:ssä toimineelle uudelle Ahjo Oy:lle, ja Ahjon Konepaja Osakeyhtiö toimi tämän jälkeen pelkkänä kiinteistöyhtiönä. Ahjon entinen konepajakiinteistö oli vuoteen 1958 saakka Oy Nikolajeff Ab:n moottorikorjaamon käytössä, ja sen jälkeen siinä toimi paperialan tukkukauppaa harjoittanut Oy O. J. Dahlberg Ab. Ahjon Konepaja Osakeyhtiön nimeksi muuttui vuonna 1952 Oy Ahjon Auto Ab ja vuonna 1958 Kiinteistö Oy Hakaniemenkatu 4. Yhtiö fuusioitiin vuonna 1977 Ab Investor Oy:hyn, jonka omisti varatuomari Lars Nygren (1913–1980).

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ahjon konepaja osakeyhtiön pienpainatteita, Kansalliskirjasto digitaaliset aineistot

Suomalaiset metalliteollisuusyhtiöt
Entiset suomalaiset teollisuusyritykset
Moottorivalmistajat
Hakaniemi
Josif Unschlicht

Josif Stanislavovitš Unschlicht (1879–1938) oli puna-armeijan upseeri, joka toimi vuosina 1925–1930 Neuvosto-Venäjän apulaissotakomissaarina eli kansankomissaarin 1. sijaisena. Unschlicht toimi myös Valko-Venäjän GPU:ssa, ylimmän sotaneuvoston jäsenenä ja järjesti puna-armeijan yhteistyötä Saksan armeijan kanssa. Josif Unshlicht pidätettiin vuonna 1937 suuren puhdistuksen aikana ja teloitettiin vuonna 1938.

Puna-armeijan strategi 
Josif Unschlicht esitti Venäjän kommunistisen puolueen keskuskomitean sotilasjaostolle 17.–19.3.1927 järjestetyssä kokouksessa Neuvostoliiton länsirajan turvaamista koskevan ehdotuksen, jonka mukaan Suomen suunnalla olisi kyettävä luomaan strateginen tilanne, jossa Leningrad jäisi sotatoimien ulkopuolelle. Se edellytti Kaakkois-Suomen valtaamista. Keskuskomitea hyväksyi Unschlichtin suunnitelman 22.3.1927 ja siihen perustuva operatiivinen yleisohje annettiin Leningradin sotilaspiirin esikunnalle. Yleisohjeen mukaan puna-armeijan tuli valmistautua hyökkäämään Suomen rannikon suuntaan, valtaamaan Karjalankannas ja Viipuri sekä työntämään rintama Kotkan - Lappeenrannan linjalle.

Lähteet 

Puna-armeija
Stalinin vainoissa kuolleet
Alam Ara

Alam Ara on intialainen historiallinen fantasiaelokuva vuodelta 1931. Se perustuu Joseph Davidin saman nimiseen näytelmään, ja sen ohjasi ja tuotti Ardeshir Irani. 14. maaliskuuta 1931 ensi-iltansa saanut Alam Ara oli Intian ensimmäinen puhuttu elokuva. Elokuvasta ei tiedetä säilyneen yhtäkään painosta, joten se on kadonnut elokuva.

Juoni 
Kuningas ja hänen kaksi vaimoaan, Navbahar ja Dilbahar, ovat lapsettomia. Pian fakiiri (Muhammad Wazir Khan) kertoo kuninkaalle, että ensimmäinen vaimo synnyttää pojan, jonka nimeksi tulee Qamar (Master Vithal), mutta lapsi kuolee 18-vuotissyntymäpäivänsä jälkeen, jos Navbahar ei löydä fakiirin pyytämää kaulakorua. Sillä välin kuningas saa tietää Dilbaharin suhteesta kenraali Adiliin (Prithviraj Kapoor), jolloin kuningas pidättää Adilin ja häätää tämän raskaana olevan vaimon, joka myöhemmin synnyttää Alam Aran (Zubeida).

Näyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla 

Vuoden 1931 intialaiset elokuvat
Intialaiset romanttiset draamaelokuvat
Intialaiset fantasiaelokuvat
Intialaiset mustavalkoelokuvat
Hindinkieliset elokuvat
Kadonneet elokuvat
Rød Ungdom

Rød Ungdom (suom. Punainen Nuoriso; lyh. RU) on vuonna 1973 perustettu norjalainen poliittinen nuorisojärjestö. Sen emopuolue on Punaiset.

Historia
RU:n edeltäjä Sosialistisk Ungdomsforbund (SUF) perustettiin vuonna 1963 sosialistisen kansanpuolueen nuorisojärjestöksi, mutta se irtautui emopuolueestaan vuonna 1969 kansainvälisen opiskelijaliikkeen ja maolaisuuden vaikutuksesta ja julistautui marxisti-leninistiseksi. Sille perustettiin uusi emopuolue kommunistinen työväenpuolue (AKP) vuonna 1973, ja SUF jatkoi sen nuorisojärjestönä uudella, nykyisellä nimellään Rød Ungdom. Vuonna 2007 AKP sulautui punaisen vaaliliiton kanssa (jonka nuorisojärjestönä RU myös toimi) uuteen Punaiset-puolueeseen, ja RU jatkoi sen nuorisojärjestönä.

Politiikka

RU kuvailee olevansa vallankumouksellinen järjestö, joka tavoittelee kommunismia. Se kannattaa myös feminismiä ja kansainvälistä solidaarisuutta, vaatii Norjan eroa Schengen-alueesta ja ETA:sta sekä tavoittelee läksytöntä koulua.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Järjestön kotisivut 

Norjalaiset poliittiset nuorisojärjestöt
Kommunistiset järjestöt
Jussi Koski

Jussi Koski (s. 9. elokuuta 1979 Forssa) on suomalainen evankelis-luterilaisen kirkon pappi ja tubettaja.

Koski julkaisee YouTube-videoita Olarin seurakunnan nuorisopapin työstä ja elämästään Pastorific-nimiselle kanavalle. Hänen kanavallaan on yli 13 000 tilaajaa ja yli 1,3 miljoonaa näyttökertaa. Vuonna 2019 hänestä tuli Suomen ensimmäinen palkattu päätoiminen tubepappi.

Vuosina 2017–2019 Koski johti Suomen tubettajat ry:tä puheenjohtajana ja vastasi yhdistyksen profiilin korotuksesta. Samoina vuosina Koski johti Suomen Tubecon-suurtapahtumaa ja mediataloa hallituksen puheenjohtajana. Hän oli vastuussa Tubecon-tapahtuman laajentamisesta Helsingin Messukeskukseen ja rakenneuudistuksesta, jossa tapahtuman ohjakset pyrittiin palauttamaan tubettajien omiin käsiin. Vuoden 2019 jälkeen hän toimii edelleen Suomen tubettajat ry:n (nyk. Suomen videovaikuttajat ry) hallituksessa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Jussi Koski vieraana Ylen Aamussa: “Tapasimme kirkon ensimmäisen tubettajapappin” (11.4.2019)

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit
Suomalaiset tubettajat
Vuonna 1979 syntyneet
Elävät henkilöt
Tuulivoima Alankomaissa

Tuulivoiman osuus kokonaisenergian kulutuksesta Alankomaissa oli vuonna 2017 vähäinen. Vuonna 2021 maan merituulivoiman kokonaiskapasiteetti oli noin 2,5 gigawattia. Vuoteen 2023 mennessä sen odotetaan kasvavan 4,5 gigawattiin, joka vastaisi 3,3 % Alankomaiden kokonaisenergian tarpeesta. Vuonna 2020 maan maatuulivoiman kokonaiskapasiteetti oli puolestaan noin 4,1 gigawattia.

Alankomaat on linjannut, että vuoteen 2050 mennessä kaiken maan energian on oltava peräisin uusiutuvista lähteistä. Tuulivoima on tavoitteen saavuttamisessa tärkeässä asemassa. Maan hallituksen tavoitteena on kasvattaa hallituksen alaisena olevan merituulivoiman osuutta niin, että vuodesta 2026 alkaen valtion ei enää tarvitsisi avustaa uusia merituulivoimaloita. Marraskuussa 2021 hallitus julkistikin ohjelman, joka vuosina 2022–2027 toimiessaan kasvattaisi merituulivoiman määrää ja samalla vähentäisi hiilidioksidipäästöjen määrää EU:n ilmastotavoitesuunnitelman vuodelle 2030 mukaisesti. Alankomaiden merituulivoiman kokonaiskapasiteettitavoite vuodelle 2030 on 22,2 gigawattia.

Historia 
Kiinnostus tuulivoimaan kasvoi Alankomaissa voimakkaasti vuoden 1973 öljykriisin jälkeen. Ensimmäinen kansallinen tutkimusohjelma aloitettiin vuonna 1976 tuulivoiman potentiaalin selvittämiseksi. Yleinen näkemys oli, että Alankomaista tulisi tulla maailmanlaajuinen johtaja tuulivoiman hyödyntämisen suhteen. Tutkimusohjelman tulokset vahvistivat tuulivoiman mielikuvaa oli lupaavana energianlähteenä. 1970–1980-luvuilla Alankomaat keskittyi tekemään teknisiä parannuksia tuulivoimaloihin.

1980-luvun alussa Alankomaiden hallitus asetti kansallisen tavoitteen kasvattaa tuulivoimalla tuotetun energian määrää maassa 1 gigawattia vuoteen 2000 mennessä. 1990-luvulla käyty huolestunut keskustelu ilmastonmuutoksesta vaikutti siihen, että tuulivoimaa pidettiin yhtenä Alankomaiden tärkeimmistä uusiutuvan energian vaihtoehdoista. Samaan aikaan tuulivoiman mainetta alkoivat toisaalta heikentää kansalaisten ja paikallisten järjestöjen huolet siitä, että tuulivoimalat rumensivat maisemaa ja aiheuttivat meluhaittaa ja lintujen kuolemia. Myös alankomaalaisia poliitikkoja kääntyi tuulivoimaa vastaan perustellen kantansa sillä, että tuulivoima ei ollut tarpeeksi taloudellinen energianlähde. Tuulivoiman kohtaama vastustus oli pääsyynä sille, että 1990-luvulla kävi selväksi, että Alankomaat ei saavuttaisi 1980-luvulla asetettua 1 gigawatin tavoitetta.

2000-luvulla merituulivoima alkoi saada kannatusta. Merituulivoimaloiden rakentamista vaikeutti kuitenkin etenkin rahoituksen saamisen epävarmuus valtiolta.

Lähteet 

Tuulivoima maittain
Alankomaiden talous
Knut Arild Hareide

Knut Arild Hareide (s. 23. marraskuuta 1972 Bømlo) on norjalainen kristillisen kansanpuolueen poliitikko. Hän oli puolueensa puheenjohtaja vuosina 2011–2019. Hän on toiminut myös Norjan liikenne- ja viestintäministerinä (2020–2021) sekä ympäristöministerinä (2004–2005). Hän istui suurkäräjillä vuosina 2009–2021. Vuoden 2022 alusta lähtien hän on johtanut Norjan merenkulkulaitosta.

Elämä ja ura

Hareide valmistui vuonna 1997 diplomiekonomiksi Norjan kauppakorkeakoulusta, minkä jälkeen hän työskenteli Schibsted-konsernissa, kunnes hänet valittiin vuonna 2009 suurkäräjille. Hän oli jo aiemmin toiminut ympäristöministerinä Bondevikin hallituksessa vuosina 2004–2005, jolloin hän oli siihen mennessä nuorin kristillisen kansanpuolueen ministeri. Hän on myös ollut suurkäräjien varajäsen vuodesta 1997 sekä kristillisen kansanpuolueen varapuheenjohtaja 2003–2007.

Vuonna 2011 Hareide valittiin kristillisen kansapuolueen puheenjohtajaksi. Hän ilmoitti tavoitteekseen porvarillisen hallituksen saamisen Norjaan, mutta ei vienyt puoluettaan Erna Solbergin johtamaan hallitukseen, vaan kristilliset ja liberaalipuolue jättäytyivät hallituksen ulkoisiksi tukipuolueiksi. Vuoden 2017 suurkäräjävaaleissa kristilliset saivat huonoimman tuloksensa sitten toisen maailmansodan, ja jatkoivat tukipuolueena samalla kun liberaalit menivät hallitukseen.

Syksyllä 2018 Hareide alkoi tavoitella yhteistyötä työväenpuolueen kanssa, mikä aiheutti hajaannusta puolueen sisällä. Hareiden linja kuitenkin hävisi puoluekokouksen äänestyksessä, ja kristilliset liittyivät Solbergin hallitukseen. Hareide erosi puheenjohtajan tehtävästä, koska hän ei halunnut samaan hallitukseen edistyspuolueen kanssa. Kun edistyspuolue erosi hallituksesta vuonna 2020, Hareide suostui ottamaan vastaan liikenne- ja viestintäministerin salkun. Solbergin hallituksen jouduttua eroamaan vuoden 2021 vaalien jälkeen Hareidesta tuli Norjan merenkulkulaitoksen (Sjøfartsdirektoratet) johtaja.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Knut Arild Hareide Norjan suurkäräjien verkkosivuilla 

Norjan ministerit
Norjan ympäristöministerit
Liikenneministerit
Norjalaisten puolueiden puheenjohtajat
Elävät henkilöt
Theodora (Kreikan ja Tanskan prinsessa)

Prinsessa Theodora (s. 9. kesäkuuta 1983 Lontoo) on eurooppalainen kuninkaallinen, joka on työskennellyt Yhdysvalloissa näyttelijänä taiteilijanimellä Theodora Greece. Hän on Kreikasta vuonna 1967 paenneen kuningasparin Konstantin II:n ja Anne-Marien toiseksi nuorin lapsi. Hänen äitinsä on Tanskan kuningatar Margareeta II:n sisar, joten Theodora on myös Tanskan kuninkaallisen perheen jäsen.

Theodora on Britannian kuningatar Elisabet II:n kummilapsi. Hän on syntynyt ja kasvanut Englannissa. Vuonna 2010 Theodora muutti Lontoosta Los Angelesiin, koska halusi työskennellä näyttelijänä. Näkyvimmän roolityönsä Theodora on tehnyt Kauniit ja rohkeat -saippuasarjassa, jossa hän on esittänyt Bill Spencerin (Don Diamont) sihteeriä Alison Montgomerya.

Marraskuussa 2018 Theodoran ilmoitettiin kihlautuneen yhdysvaltalaisen lakimiehen Matthew Kumarin kanssa. Heidän oli tarkoitus avioitua kreikkalaisella Spétsesin saarella toukokuussa 2020, mutta häät jouduttiin perumaan koronaviruspandemian takia.

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Brittiläiset näyttelijät
Kreikan kuninkaalliset
Tanskan kuninkaalliset
Prinsessat
Vuonna 1983 syntyneet
Elävät henkilöt
Gillespie

Gillespie on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

 Dizzy Gillespie (1917–1993), yhdysvaltalainen jazzmuusikko ja trumpetisti
 Haven Gillespie (1888–1975), yhdysvaltalainen populaarimusiikin sanoittaja
 Keith Gillespie (s. 1975), pohjoisirlantilainen jalkapalloilija
 Rhondda Gillespie (1941–2010), australialainen pianisti
 Thomas Gillespie (1892–1914), brittiläinen soutaja ja olympiamitalisti

Etunimenä 
 James Gillespie Blaine, yhdysvaltalainen poliitikko ja lakimies
Korkeusjärjestelmä

Koordinaatti- ja korkeusjärjestelmän avulla voidaan kertoa kohteen sijainti kartalla tai paikkatietoaineistoissa.

Suomessa on joulukuusta 2012 lähtien käytetty korkeusjärjestelmää N2000, etenkin pääkaupunkiseudulla.

Korkeusjärjestelmien historia 
Suomessa on kehitetty vuosikymmenten aikana useampi korkeusjärjestelmä. Suomen ensimmäinen valtakunnallinen korkeusjärjestelmä on NN-korkeusjärjestelmä (Normaali nolla), joka syntyi Ensimmäisen tarkkavaaituksen tuloksena. Tämä Ensimmäinen tarkkavaaitus suoritettiin vuosina 1892-1910. Toisen tarkkavaaituksen edetessä luotiin tilapäiseksi tarkoitettu N43-korkeusjärjestelmä. Vuosina 1973-1975 tehtiin uusintamittaus Kemistä Karigasniemelle. Mitatut korkeudet julkaistiin tilapäisessä korkeusjärjestelmässä LN (Lapin nolla). N60-korkeusjärjestelmä kehitettiin vuoteen 1960 mennessä. Se luotiin tasoittamalla Toisen tarkkavaaituksen vaaitusverkko. Noin vuonna 2000 Geodeettinen laitos alkoi luomaan uutta N2000-korkeusjärjestelmää. Siinä on otettu huomioon myös eurooppalainen näkökulma. N2000-järjestelmän lähtötasoksi otettiin Amsterdamin nollapiste (Normaal Amsterdams Peil, NAP).

Ennen koordinaatti- ja korkeusjärjestelmien luomisesta ja ylläpidosta vastasi Geodeettinen laitos, joka liitettiin vuonna 2015 Maanmittauslaitokseen.

Lähteet

Aiheesta muualla

 https://kartta.paikkatietoikkuna.fi/
 https://www.maanmittauslaitos.fi/tutkimus

Maanmittaus
Geodesia
Auob

Auob on Namibiassa ja Etelä-Afrikassa virtaava ajoittainen joki, joka on Nossob-joen sivujoki, joka puolestaan laskee Molopoon ja tämä edelleen Pohjois-Kapmaassa Oranjeen.

Alkulähde
22.6514°S 17.286°E Namibiassa Windhoekin kaakkoispuolella.

Suu
26.4333°S 20.6167°E, Nossob

Kulku
Auob virtaa kaakkoon n. 400 km Namibian ja Pohjois-Kapmaan alueella.

Namibian joet
Etelä-Afrikan joet
Dansk Melodi Grand Prix

Dansk Melodi Grand Prix on Tanskan yleisradioyhtiö Danmarks Radion vuosittain järjestämä laulukilpailu, jossa valitaan Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu järjestettiin ensimmäistä kertaa Tanskan aloittaessa osallistumisen Eurovision laulukilpailuun vuonna 1957 ja on tuosta alkaen järjestetty joka vuosi Tanskan osallistuessa Eurovision laulukilpailuun. Kilpailua ei järjestetty vuosina 1967-1977, koska noina vuosina Tanska piti  taukoa kansainvälisestä laulukilpailusta. Myöskään vuosina 1998 ja 2003 kilpailua ei järjestetty, koska Tanska joutui edellisvuosien heikon tuloksen vuoksi jättämään noina vuosina Eurovision laulukilpailun väliin. Vuonna 1965 kilpailu pidettiin kokonaan sisäisesti eikä sitä lähetetty televisiossa.

Lähteet
https://eurovisionworld.com/national/denmark

Euroviisukarsinnat
Tanskan musiikki
Pikselitaide

Pikselitaide on digitaalisen taiteen muoto, jossa bittikarttaa muokataan pikselitasolla. Tämän tyyppisen grafiikan estetiikka tulee 8- ja 16-bittisistä pelikonsoleista. Tyyliä on käytetty myös muissa teknisesti rajoittuneissa järjestelmissä kuten graafisista laskimista. Pikselitaiteissa käytetty väripaletti on kooltaan rajallinen ja joissakin pikselitaidetoksissa käytetään vain kahta väriä.

Määritelmä 
Suurin osa pikselitaiteilijoista on sitä mieltä, että kuva voidaan luokitella pikselitaiteeksi vain, kun taiteilija manipuloi kuvaa ja hallitsee tarkoituksellisesti kunkin yksittäisen pikselin sijoittelua. Muun muassa digitoidut valokuvat ja vektorigrafiikka eivät ole pikselitaidetta vaikka ne voidaan esittää pikseleistä koostuvana.
Tällä tavalla muokattaessa muutaman pikselin sijainnin muuttamisella voi olla dramaattinen vaikutus kuvaan. Useimmat pikselitaiteilijat eivät pidä suodattimilla muokattuja kuvia pikselitaiteena, koska taiteilija ei tietoisesti sijoita kuvan muodostavia pikseleitä.

Pikselitaiteen yhteinen piirre on kuvan alhainen värien kokonaismäärä. Pikselitaide välineenä jäljittelee monia vanhemman videopeligrafiikan piirteitä, jotka pystyivät tuottamaan vain rajoitetun määrän värejä kerralla. Lisäksi monet pikselitaiteilijat ovat sitä mieltä, että useimmissa tapauksissa suuren värimäärän käyttäminen, varsinkin kun ne ovat arvoltaan hyvin samankaltaisia, on tarpeetonta ja heikentää kuvan yleistä puhtautta ja saa sen näyttämään sotkuisemmalta. Monet kokeneet pikselitaiteilijat suosittelevat, että värejä ei käytettäisi enempää kuin on tarpeen.

Uusi paluu 
Pikselitaide on tehnyt noin vuosikymmenen ajan paluuta videopeleihin muiden tyylien rinnalle. Aiemmin pikselityylin käyttöä on vähennetty 3D-grafiikan hyväksi, mutta on ollut myös poikkeuksia.
Moderneilla alustoilla ei ole vastaavia teknisiä rajoituksia kuin on ollut aikaisemmin ja vaikka tyylilaji näyttää vanhalta peleissä käytetään monimutkaisempaa grafiikkaa kuin aiemmin olisi ollut mahdollista käyttää. Varhaisessa pikselitaiteessa kuvat suunniteltiin alhaisen kuvatarkkuuden kuvaputkinäytöille, kirkkaille fosforeille sekä heikkotehoisille videosignaaleille. Moderni pikselitaide suunnitellaan korkean kuvatarkkuuden nestekidenäytöille.

Tekniikan kehittyessä pyrkimyksenä oli fotorealismi, jossa 3D-grafiikka toimi apuna. Pelimoottorien ja middleware-ohjelmistojen avusta huolimatta näissä tarvitaan edelleen paljon ihmisen taitoa ja arviointia. Eräät pelisarjat kuten Metal Slug pysyivät pikselitaiteessa tästä kehityskulusta huolimatta.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 How to start making pixel art #1

Artskene
Demoskene
Videopelit
Chivasso

Chivasso () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa  . Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 23 017 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Kaikukaa kellot

"Kaikukaa, kellot, on keskiyön hetki" on tanskalaisen teologin ja kirjailija Nikolai Frederik Severin Grundtvigin kirjoittama jouluvirsi "Kimer, I klokker" vuodelta 1856. 

Grundtvig on kirjoittanut virren ystävänsä ja virsikirjan julkaisijan Peter Rördamin toivomuksesta, että Grundvig kirjoittaisi virsiä saksalaiseen ”Lobet den Herren” sävelmään. Grudtvig kirjoitti neljä virttä ja ne julkaisiin kesäkuussa 1856 Dansk Kirketidene -lehdessä. Virsistä vain tämä jouluvirsi on jäänyt elämään ja se on  suosittu jouluvirsi Tanskassa ja Norjassa. Tanskan kirkon virsikirjaan se tuli 1869

Jouluyönä soivat kirkonkellot ja kuuluttavat Jeesuksen syntymää. Virsi oni tarkoitettu laulettavaksi jouluaamun jumalanpalveluksessa, kun vielä on pimeää. Virren alun keskiyö ei tarkoita vain joulukuista pimeää, vaan myös muuta pimeyttäː uusi päivä, uusi aika on koittanut. Vuoden kierto on kääntymässä talvipäivän seisauksen jälkeen kohti kevättä ja aurinkoa. Virressä toistuu myös monien vanhojen jouluvirsien kuva Jeesus-lapsesta aurinkona, joka loistaa seimestä. Virttä sävyttää joulun aamun jumalanpalveluksen ilo ja siinä on kirkonkellojen kaiulla oma merkityksensä. Kolmannen säkeistön tekstistä voi lukea, että Grundtvig olisi tarkoittanut tämän virren etenkin lasten virreksi, kun hän kirjoittaa: ”Synger og danser og klapper i eders småhænder” - (Laulakaa, tanssikaa, taputtakaa pieniä käsiänne). Kunkin säkeistön päättävä ”Jumalan kunnia olkoon” liittyy selkeästi enkelten lauluun Betlehemin kedon keskiyössä  

Virrestä on Lauri Pohjanpään suomennos Hengellisiä lauluja ja virsiä-kokoelmassa, laulu 21 "Soittakaa, kellot, nyt aamua pimeän mailla!". Ruotsin kirkon virsikirjassa on Niilo Rauhalan 1995 tekemä suomennos "Kaikukaa, kellot, on keskiyön hetki jo mailla!" 

Suomalainen säeltäjä Heino Kaski on tehnyt virteen sävelmän.

Tanskassa kirkon virsikirjassa virren sävelmänä on tanskalaisen säveltäjän Henrik Rungin sävelmä vuodelta 1857. Yleisimmin sitä lauletaan Saksassa, Stralsundissa 1665 julkaistulla sävelmä joka liittyy virteen ”Kiitos nyt Herran” (Suomen ev. lut. kirkon virsikirja 329, Ruotsin kirkon virsikirja 2).

Lähteet 
Virret
Joululaulut
Jari Lehikoinen

Jari Lehikoinen on joensuulainen opettaja ja sarjakuvakirjailija. Hän  on kirjoittanut Rieku ja Raiku -sarjan sarjakuva-albumit Rieku ja Raiku: Tiputarhan Kuvakirja sekä Me Rieku ja Raiku.

Lähteet 

Suomalaiset sarjakuvantekijät
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Hannu Lajunen

Hannu Lajunen on suomalainen visuaalinen suunnittelija, animaattori ja muusikko. Hän on tehnyt värit ja sävyt Rieku ja Raiku -sarjakuva-albumiin Rieku ja Raiku: Tiputarhan kuvakirja sekä Me Rieku ja Raiku. Lajunen on myös Kelpo Pojat- ja Kumikameli-yhtyeiden rumpali.

Lähteet 

Suomalaiset sarjakuvantekijät
Suomalaiset rumpalit
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Tore Tallqvist

Tore Gustav Tallqvist (s. 25. joulukuuta 1941 Helsinki) on suomalainen arkkitehti. Hän toimi arkkitehtuurin historian professorina Tampereen teknillisessä korkeakoulussa 1988–2009.

Tallqvist valmistui ylioppilaaksi Svenska normallyceumin klassiselta linjalta vuonna 1959 ja arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1969. Tekniikan lisensiaatiksi hän valmistui vuonna 1983. Tallqvist opetti Teknillisessä korkeakoulussa 1972–1986 ja toimi Vanhan Porvoon neuvonta-arkkitehtina 1986–1988 sekä valtion rakennustaidetoimikunnan puheenjohtajana 1992–1997.

Tallqvistin isä oli kulttuuritoimittaja J. O. Tallqvist. Hänen vaimonsa Barbara Tallqvist on myös arkkitehti. Heillä on kuusi lasta.

Lähteet

Aiheesta muualla
  

Suomalaiset arkkitehdit
Suomalaiset professorit
Vuonna 1941 syntyneet
Elävät henkilöt
Keijunlilja

Keijunlilja (Gloriosa superba) on myrkkyliljakasveihin kuuluva koristekasvina tunnettu kukka. Se on yleensä noin metrin korkuiseksi kasvava ruohomainen rentovartinen kasvi. Lehdet kapenevat pitkiksi kärhimäisiksi kärjiksi, joilla kasvi voi kiinnittyä ympäristöönsä. Lehtihankaisiin kukkaperiin kasvavat suuret, huomiota herättävät kukat, joissa on kuusi kaksiväristä, punaista ja keltaista, taakse kaartunutta kehälehteä ja myös pitkät taipuneet heteet. Laji on myrkyllinen. Keijunlilja esiintyy alkuperäisenä trooppisessa Afrikassa ja Etelä-Aasiassa.

Lähteet 

Myrkkyliljakasvit
Grugliasco

Grugliasco () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 36 700 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Torinon metropolikaupungin kunnat
Fono

Fono on Amerikan Samoan kaksikamarinen parlamentti, jolla on lainsäädännöllinen valta territorion sisäisissä asioissa. Parlamentti kokoontuu Pago Pagossa.

Fonon kaksi kamaria ovat:

 Senaatti
 Edustajainhuone

Lähteet 

Amerikan Samoa
Parlamentit