joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Moisio (muinaissuomalainen suurtila)

Moisio on muinaissuomalainen suurtila, jollaisia oli Suomessa ainakin rautakaudella niin sanottuna ristiretkiaikana. 

Moisioita tunnetaan erityisesti Varsinais-Suomesta. Nousiaisten Moisio on toistaiseksi ainoa kohde, josta on tehty rikkaita arkeologisia löytöjä.

Moisio-nimisillä paikoilla on usein myös yhteys keskiaikaisten kirkkojen paikkoihin. Ainakin Mynämäellä, Nousiaisissa, Paimiossa ja Lohjalla kirkko on rakennettu pitäjän ainoan Moisio-nimisen talon maalle. Tästä on päätelty, että lounaisrannikon kirkonpaikat olivat saaneet alkunsa näille ristiretkiaikaisille suurtiloille perustetuista saarnahuoneista. 

Ruotsin vallan voimistuessa 1200-luvun lopulla ja 1300-luvulla Moisiot ovat joutuneet kruunun tai kirkon omistukseen. Tämän on nähty olleen osoitus vallanvaihdosta yhteiskunnassa. Tällaisia kruunun tai kirkon omistamia taloja on ollut Liedossa, Piikkiössä, Uskelassa, Nousiaisissa ja Mynämäellä. Vallanvaihdon seurauksena tuskin kukaan suomalaisista suurtalonpojista pääsi nousemaan myöhemmin uuden Ruotsin vallan aatelissäätyyn. Tästä huolimatta 1300-luvulla Hyvälempi- ja Mielivalta-nimiset henkilöt esiintyvät aatelisvaltakirjoissa, mutta suomalaiset nimet katoavat myöhemmin. 

Keskiajalla Moisio-nimellä tunnetut suurtilat eivät enää monissa tapauksissa koostuneet laajoista tiluksista tai kartanolääneistä, vaan ne olivat vauraita vertaistensa joukossa. Moisioiden isännät eivät pystyneet välttämättä tarjoamaan varustettua ratsua kuninkaan palvelukseen, ja täten he eivät voineet nousta Ruotsin vallan aikana Alsnön säännön mukaisesti vapaasäätyyn.

Moisiot muualla 
Suomen sanalla moisio on etymologinen vastine viron sanaan mõis (paikannimissä myös genetiivimuodossa mõisa). Myös virossa moisioita lienee ollut jo esihistoriallisella ajalla, mutta sana viittaa nykyään pääasiassa aateliskauden baltiansaksalaisiin kartanoihin. Sanalla moisio on etymologiset vastineet myös liivin, vatjan ja inkeroisen kielissä. Lisäksi sana on virosta lainattu latvian kieleen (muiža ’kartano’) ja joidenkin arveluiden mukaan venäjään (мы́за).

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Piispankirkko ja pakanakalmisto, Suomen Kuvalehti, 13.12.1930, nro 50, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot

Varsinais-Suomen historia
New Golgotha Rising


New Golgotha Rising on suomalaisen black metal -yhtye Clandestine Blazen kahdeksas studioalbumi. Se julkaistiin 2. huhtikuuta 2015 levymerkillä Northern Heritage. Vinyylipainos julkaistiin 3. kesäkuuta 2015.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Mikko Aspa – laulu, kaikki instrumentit

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 
 Metalliluola.fi: 6+/10

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Clandestine Blazen albumit
Vuoden 2015 albumit
Tesoman koulu

Tesoman koulu on Tampereella sijaitseva vuosiluokkien 1–9 koulu, joka toimii Tesoman koulutalossa Ristimäessä, Ikurin koulutalossa Ikurissa ja Kalkun sekä Kalkunvuoren toimipisteissä Kalkussa.

Tesoman koulun alueelle on rakentumassa uusi Tesoman yhtenäiskoulu, jonka rakentaminen alkoi toukokuussa 2016. Sen on arvioitu valmistuvan kokonaan vuoden 2018 alussa. Koulu muuttaa uuteen rakennukseen helmi–maaliskuussa 2018, jolloin alkaa myös sivurakennuksen remontti. Remontin jälkeen sivurakennus yhdistetään uuteen rakennukseen ja myöhemmin kesällä vanha päärakennus puretaan. Elokuussa Tesoman päiväkoti sekä alakoulun luokat muuttavat yhtenäiskoulun rakennukseen.

Lähteet 

Tampereen peruskoulut
Ristimäki
Ikuri
Kalkku
Luettelo Ponssen tuotteista

Vieremäläinen Ponsse valmistaa metsätyökoneita saksalaisen MTU:n (Mercedes-Benz-pohjaisia teollisuusmoottoreita) voimanlähteillä.
Ponssen valmistamat tuotteet:

Harvesterit
Ponssen harvesterituotteisiin kuuluvat 

Ponsse Beaver
Ponsse Fox
Ponsse Cobra 
Ponsse Ergo

Ponsse Scorpion
Ponsse Scorpion King
Ponsse Scorpion Giant 
Ponsse Bear

Kuormatraktorit
Ponssen kuormatraktoreita eli ajokonetuotteita ovat 

Ponsse Gazelle
Ponsse Wisent
Ponsse Elk
Ponsse Buffalo

Ponsse Buffalo King
Ponsse Elephant
Ponsse Elephant King
Ponsse Mammoth

Yhdistelmäkoneet
Ponssen korjuri eli yhdistelmäkonetuote on Ponsse Buffalo Dual

Harvesteripäät
Ponssen harvesteripäätuotteita (käytetään myös nimeä hakkuupää) ovat 

H5
H6
H7

H7euca
H77euca
H7HD

H8
H8HD
H10

Muut tuotteet
Ponsse valmistaa myös nostureita ja kuormaimia , energiapuun taloudelliseen korjaamiseen suunniteltuja tuotteita , Ponsse Ohjaamo -istuimia , puunhankintaketjussa tarvittavia tietojärjestelmiä  ja simulaattoreita .

Lähteet

Ponssen tuotteista
Ponsse
Metsänhakkuu
Metsätalouskoneet
Moottorityökoneet
Ounasjärvi

Ounasjärvi () on pienehkö järvi Kemijoen päävesistössä. Se sijaitsee Enontekiön keskustassa, Hetan kylässä. Järven itäpäästä alkaa Ounasjoki. Järvi on kapea, noin 10 kilometrin pituinen länsi-itäsuuntainen vesiallas, joka saa vetensä Vajekoskea myöten Muotkajärvestä. Järven eteläpuolella on Pallas-Yllästunturin kansallispuisto.

Lähteet

Enontekiön järvet
Tohtori Kiminkinen

Tohtori Kiminkinen on tammikuussa 2009 Yle TV1-kanavalla alkanut televisio-ohjelma, jossa seurataan lääkäri Tapani Kiminkisen työtä terveysasemalla.

Jaksot

Ensimmäinen tuotantokausi

Toinen tuotantokausi

Kolmas tuotantokausi

Lähteet 

Suomalaiset televisio-ohjelmat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut 2016

Vuoden 2016 Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut oli kansainvälinen baseballturnaus Alankomaissa. Turnaus pelattiin 9.-18. syyskuuta  Hoofddorpissa.

Karsinnat

Kymmenen parasta joukkuetta vuoden 2014 kilpailuista selviytyi suoraan turnaukseen.

12 joukkuetta pelasi B-sarjan turnauksissa 2015. Ruotsi ja Kroatia selvisivät EM-turnaukseen.

Alkulohkot

Lohko A

Lohko B

Yläindeksi tuloksen perässä ilmoittaa pelattujen vuoroparien määrän silloin kun se poikkeaa normaalista yhdeksästä. Ottelu keskeytetään vähintään 7 vuoroparin jälkeen, kun joukkue johtaa vähintään 10 juoksulla vuoroparin täyttyessä.

Lohkojen kolme parasta pelaavat ylemmässä jatkosarjassa (lohko C). Alkulohkojen neljänsiksi sijoittuneet pelaavat ottelun sijoista 7–8 ja lohkojen kaksi heikointa pelaavat alemmassa jatkosarjassa (lohko D). Alkulohkossa toisensa kohdanneet joukkueet eivät kohtaa uudelleen jatkosarjassa, vaan niiden keskinäisen ottelun tulos seuraa mukana jatkosarjan taulukkoon. C lohkon kaksi parasta pelaavat loppuottelussa.

Jatkolohkot

C-lohko

Ottelu 7. sijasta

D-lohko

Loppuottelu

Lopulliset sijoitukset

Euroopan mestari  2016
 Alankomaat
22. mestaruus

Lähteet 

2016
Vuoden 2016 baseball
Alankomaiden baseball
Arman LIVE

Arman LIVE on 27. syyskuuta 2016 Nelosella alkanut Arman Alizadin juontama suorana lähetettävä keskusteluohjelma, jossa hän haastattelee tunnettuja ja ajankohtaisia vieraita.

Jaksot

Lähteet 

Suomalaiset keskusteluohjelmat
2010-luvun televisiosarjat
2020-luvun televisiosarjat
Nelosen televisio-ohjelmat
Pimeä verkko

Pimeä verkko tai dark web tai anonyymit verkot on joukko verkkosivuja, joka toimivat julkisen internetin rakenteissa, mutta joihin pääsy edellyttää erityisiä toimia. Pimeä verkko on anonyymi eli se salaa liikenteen ja reitittää sen useiden eri solmujen kautta. Pimeän verkon sivustoille ei voi löytää tavanomaisilla hakukoneilla tai tavallisilla verkkoselaimilla. Pimeää verkkoa käyttävät ensisijaisesti yksityisyyden suojaa ja sananvapautta kaipaavat ihmiset.

Useimmat pimeän verkon sivustot käyttävät Tor-ohjelmistoa. Pimeään verkkoon pääsee myös esimerkiksi I2P:llä tai Freenetillä. Pimeään verkkoon pääsee lataamalla tarvittava ohjelmisto, kuten Tor-selainpaketti. Pimeän verkon sisällön tärkein hakemisto on The Hidden Wiki.

Pimeää verkkoa käytetään niin laillisiin kuin laittomiinkin tarkoituksiin. Suljetuissa ja totalitaristisissa maissa asuvat ihmiset käyttävät pimeää verkkoa viestiäkseen ulkopuolisen maailman kanssa. Myös länsimaissa asuvat verkon käyttäjät voivat haluta piilottaa itsensä hallinnon urkinnalta. Tavalliset ihmiset haluavat estää www-sivuja tarkkailemasta heitä, viestiä anonyymisti tai kiertää palveluntarjoajiensa asettamia sivustoestoja. Toimittajat haluavat keskustella turvallisesti toisinajattelijoiden ja ilmiantajien kanssa. Kansalaisjärjestöt haluavat antaa työntekijöillensä mahdollisuuden olla yhteydessä organisaatioonsa ilmoittamatta ulkopuolisille, että he työskentelevät kyseisessä organisaatiossa. Aktivistiryhmät suosittelevat pimeää verkkoa keinona säilyttää kansalaisoikeudet tietoverkoissa. Yritykset käyttävät sitä kilpailukykyiseen analysointiin ja arkaluontoisten tietojen salaamiseen. Sotilasviranomaiset voivat käyttää sitä tiedusteluun ja lainvalvojat verkkosivujen valvontaan häivyttämällä käyttämänsä hallituksen IP-osoitteet.

Pimeässä verkossa toimii hyvin paljon laittomuuksiin suuntautuneita sivustoja, joilta voi ostaa huumeita, aseita ja tilata jopa palkkamurhia. Maksut suoritetaan yleensä kryptovaluutta Bitcoinilla.

Suomessa anonyymien verkkojen käyttö on sinänsä laillista. Suomessa pimeää verkkoa tutkii Keskusrikospoliisi.

Pimeä verkko on osa laajempaa syvää verkkoa (deep web). Siihen kuuluvat pimeän verkon lisäksi kaikki muutkin internetissä olevat sivut, joille hakukoneet eivät löydä, kuten käyttäjätietokannat, kirjautumista vaativat keskustelufoorumit tai maksumuurin takana olevat sivustot.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Dark Webin esittelyvideo YouTubessa

 
Internet
Kaurilan rautatieasema

Kaurilan rautatieasema (lyh.Kri) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Tohmajärven kunnan alueella rataosuudella Säkäniemi-Niirala.

Historia 
Asema on Karjalan radan alkuperäisiä asemia ja sekä rata että asemarakennus Kaurilaan valmistuivat 1894. Kaurilan alkuperäinen nimi oli Haiseva läheisen lammen mukaan mutta se vaihdettiin kyläläisten vaatimuksesta Kaurilaksi 1895. Rautatie toi kylälle uusia asukkaita, joka mahdollisti mm. meijärin ja kansakoulun perustamisen. Asemalla toimi lisäksi ajalle tyypillisesti posti. Liikenne sotien aikana oli vilkasta rajan läheisyyden takia, ja mm. marsalkka C. G. Mannerheim kävi asemalla. Aseman merkitys väheni sotien jälkeen, kun vanhan Karjalan radan liikenne väheni ja Kaurilaan perustettiin uusi seisake aseman itäpuolelle, lähemmäksi uuden Värtsilän kuntakeskusta. Kaurilan miehitys lopetettiin 1958, tavaraliikenne päättyi 1970 ja henkilöliikenne 1987. Ratapiha on purettu, ja liikennepaikka on lakkautettu 27.5.1990. Kaurilan rautatieaseman ratakilometri oli 01. joulukuuta 1970 saakka 560+421 ja alkuperäinen lyhenne oli Krl.
Entiseltä asemalta hieman Tohmajärven suuntaan on tasoristeys nimeltään Kaurila (Patsola).

Aseman siirto 
Pian miehityksen loputtua asema jäi vaille käyttöä ja se pääsi ränsistymään. Kaurilan asemalle löytyi kuitenkin uutta käyttöä, kun rakennus päätettiin siirtää asuinkäyttöön Helsingin Meilahteen. Rakennus siirrettiin kivijalkaa myöten maanteitse Helsinkiin, jonne se pystytettiin uudelleen Villa Meilahti-nimellä. Rakennukseen tehtiin pieniä lisäyksiä, kuten lasikuisti ja veranta, mutta muuten se pyrittiin säilyttämään alkuperäisessä asussaan. Tavaramakasiini jäi Kaurilaan, jossa se on yhä olemassa. Myös ratavartijan talo sivurakennuksineen ovat edelleen pystyssä.

Lähteet 

Pohjois-Karjalan lakkautetut rautatieliikennepaikat
Tohmajärven rautatieliikennepaikat
Juhani Kolehmainen

Juhani Erik Kolehmainen (s. 1933) on suomalainen vakuutusjohtaja, koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän on ollut Eläke-Varman apulaisjohtaja 1965–1970, johtaja 1970–1979 ja toimitusjohtaja 1979–1993.

Lähteet 

Suomalaiset yritysjohtajat
Vuonna 1933 syntyneet
Elävät henkilöt
Timo Koponen (suurlähettiläs)

Timo Heikki Koponen (s. 1942) on suomalainen diplomaatti, koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. Hän on ollut ministerineuvos Kööpenhaminassa 1981–1985, toimistopäällikkö ulkoministeriössä 1985–1989, Suomen suurlähettiläs Jakartassa 1989–1992 ja Bukarestissa 1992–1996. Hän on ollut suurlähettiläs myös Reykjavikissa 2000–2004.

Lähteet 

Suomen suurlähettiläät
Vuonna 1942 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomen Muotoilukasvatusseura

Suomen Muotoilukasvatusseura (SuoMu ry) on muotoiluoppimiseen vihkiytynyt yhdistys. SuoMu tuottaa oppimateriaalia ja alan tutkimusta, toimii eri kohderyhmien parissa tapahtumissa ja kouluissa sekä suunnittelee konsepteja opetukseen ja yrityksille.

SuoMu perustettiin vuonna 2013 edistämään muotoilukasvatuksen käyttöä. SuoMun toiminnassa on mukana eri alojen muotoilijoita, opettajia, kädentaitajia sekä kulttuuri-, viestintä- ja markkinointialan tekijöitä. SuoMu tuottaa opetus- ja tapahtumasisältöjä sekä tekee yhteistyötä opetus- ja kulttuurialan toimijoiden kanssa. Vuonna 2014 SuoMu julkaisi muotoilukasvatusta peruskouluun yhteistyössä Taiteen edistämiskeskuksen ja Designmuseon kanssa.

SuoMu tekee yleisötyötä tuottamalla SuoMun Kiertävän Muotoilukoulun tapahtumia muun muassa kirjastoissa, kulttuuritaloilla ja yleisötapahtumissa. Kiertävä muotoilukoulu tekee yhteistyötä koulujen kanssa työpajojen ja projektien muodossa. SuoMun ohjaajat ovat muotoilijoita, opettajia ja muotoilua ammatissaan käyttäviä eri alojen toimijoita, joille toiminta tarjoaa uudenlaisen ammatillisen kentän yleisötyön, opetuksen ja ohjaustoiminnan parissa.

Aiheesta muualla 
 Verkkosivut
 SuoMu Mediassa: http://www.muotoilukasvatus.info/mediassa/
 Yle Puhe: http://areena.yle.fi/1-2756162
 Uutta Helsinkiä: http://www.uuttahelsinkia.fi/fi/uutiset/2015-10-14/muotoilukasvatuksen-paikka-peruskoulussa
 Opettaja-lehti: http://www.opettaja.fi/cs/opettaja/jutut&juttuID=1408911954167 

Suomalaiset järjestöt
Bull vs. Vertti

Bull vs. Vertti on 19. syyskuuta 2016 Fox-kanavalla alkanut tositelevisiosarja, jossa personal trainerit Jari "Bull" Mentula ja Vertti Harjuniemi kilpailevat valmentajina. Sarjan jokaisessa jaksossa seurataan kahta kilpailijaa, jossa heidät laitetaan kisaamaan keskenään erilaisissa lihasvoimaa vaativissa lajeissa. Voittajaksi selviytyy se parivaljakko joka onnistuu saamaan seuraavan kymmenen viikkoa kestäneessä fyysisessä ja henkisessä valmennuksessa suurimmat muutokset aikaiseksi.

Jaksot

Lähteet 

Suomalaiset tositelevisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Tähdet, tähdet (3. tuotantokausi)

Tähdet, tähdet -televisiosarjan kolmannen tuotantokauden esittäminen alkoi MTV3-kanavalla 2. lokakuuta 2016. Kaudella Suomen parhaan esiintyjän -tittelistä kilpailivat Evelina, Antti Ketonen, Mikko Alatalo, Arttu Wiskari, Pete Parkkonen, Eini, Johanna Försti, Essi Luttinen ja Benjamin.

Vakiotuomareina kaudella toimivat edellisten kausien tapaan Maria Veitola ja Juhani Merimaa. Viikoittain ohjelmassa nähdään tuomarina myös yksi kyseisen viikon musiikkigenren ammattilainen. Kauden juontaa edelliseen tapaan Mikko Leppilampi.

1. suora lähetys (2.10.2016) 
Ensimmäisen jaksossa teemana on tanssipop ja vierailevana tuomarina toimi musiikkituottaja Jurek Reunamäki. Ensimmäisessä jaksossa kukaan kilpailijoista ei vielä pudonnut kilpailusta.

2. suora lähetys (9.10.2016) 
Toisen jakson teemana oli suomirock. Vierailevana tuomarina toimi muusikko Costello Hautamäki. Ensimmäisenä kilpailusta putosi Essi Luttinen.

3. suora lähetys (16.10.2016) 
Kolmannen jakson teemana oli hip hop. Vierailevana tuomarina toimi räppäri Iso H. Toisena kilpailusta putosi Evelina.

4. suora lähetys (23.10.2016) 
Neljännen jakson teemana oli 1970-luku. Vierailevana tuomarina toimi laulaja Maarit Hurmerinta. Kolmantena kisasta putosi Eini.

5. suora lähetys (30.10.2016) 
Viidennen jakson teemana oli ooppera. Vierailevana tuomarina toimi oopperalaulaja Johanna Rusanen-Kartano. Neljäntenä kilpailusta putosi Mikko Alatalo.

6. suora lähetys (6.11.2016) 
Kuudennen jakson teemana oli heavy. Vierailevana tuomarina toimi laulaja Timo Kotipelto. Viidentenä kilpailusta putosi Antti Ketonen.

7. suora lähetys (13.11.2016) 
Seitsemännen jakson teemana oli elokuvamusiikki. Vierailevana tuomarina toimi elokuvaohjaaja Dome Karukoski. Juuri ennen semifinaalia kilpailusta putosi Benjamin.

Elokuvamusiikki

Duetto

8. suora lähetys (20.11.2016) 
Kahdeksannen jakson teemana oli musikaalit. Vierailevana tuomarina toimi Marco Bjurström. Kilpailusta viimeisenä ennen finaalia putosi Arttu Wiskari.

Ensimmäinen kierros

Toinen kierros

9. suora lähetys (27.11.2016) 
Kauden finaalissa molemmat kilpailijat esittivät kolme kappaletta; yhden kappaleen kuluneelta kaudelta, yhden oman kappaleensa sekä yhden omasta mielestään ”kaikkien aikojen” kappaleen. Vierailevana tuomarina toimi edellisen kauden voittanut Waltteri Torikka.

Yleisöäänestyksessä kauden voittajaksi äänestettiin Pete Parkkonen. Hän sai 55 prosenttia annetuista äänistä.

Oma esitys kuluneelta kaudelta

Oma kappale

Kaikkien aikojen biisi

Special-jakso (4.12.2016) 
Kolmas tuotantokausi koostui yhdeksästä varsinaisesta kilpailujaksosta, jonka päätteeksi 4. joulukuuta 2016 esitettiin erikoisjakso, jossa nähtiin kahdella edellisellä kaudella ohjelmassa kilpailleet Diandra, Laura Voutilainen, Irina, Krista Siegfrids, Stig, Roope Salminen, Jarkko Ahola, Olli Herman, Jari Sillanpää ja Waltteri Torikka esittäen yhdessä duettoja. Erikoisjaksoa seurasi 384 000 katsojaa.

Jaksolistaus

Lähteet 

Suomalaiset televisiosarjat
Tuotantokaudet
Clearview

Clearview on Poets of the Fallin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 30. syyskuuta 2016. Albumilta julkaistiin 5. elokuuta 2016 single ”Drama for Life”.

Albumi debytoi Suomen virallisen listan toisella sijalla.

Kappaleet

Arvostelut 
 Soundi:

Lähteet 

Poets of the Fallin albumit
Vuoden 2016 albumit
Siperia opettaa

Siperia opettaa on joulukuussa 2011 Jim-kanavalla esitetty 3-osainen dokumenttisarja, jossa seurataan valokuvaajan Andrea Schilirón ja kolmen lumilautailijan Naku Piiraisen, Tomi Passin sekä Stefano Benchimolin matkaa kohti siperiaa.

Jaksot 

Suomalaiset televisiosarjat
2010-luvun televisiosarjat
Dokumenttiohjelmat
Hartfordin roomalaiskatolinen arkkihiippakunta

Hartfordin roomalaiskatolinen arkkihiippakunta () on katolisen kirkon arkkihiippakunta Connecticutin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Siihen kuului 405 pappia, 307 diakonia ja 723 000 jäsentä vuonna 2013.

Piispat ja arkkipiispat 
 William Tyler (1843–1849)
 Bernard O'Reilly (1850–1856)
 Francis Patrick McFarland (1858–1874)
 Thomas Galberry (1875–1878)
 Lawrence Stephen McMahon (1879–1893)
 Michael Tierney (1893–1908)
 John Joseph Nilan (1910–1934)
 Maurice Francis McAuliffe (1934–1944)
 Henry Joseph O'Brien (1945–1968)
 John Francis Whealon (1968–1991)
 Daniel Anthony Cronin (1991–2003)
 Henry Joseph Mansell (2003–2013)
 Leonard Paul Blair (2013– )

Lähteet 

Connecticut
Yhdysvaltain katoliset hiippakunnat
Unto Katajamäki

Unto Katajamäki on tamperelainen kirjailija, joka on aiemmin toiminut muun muassa lukion rehtorina ja opetustoimenjohtajana. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri, pääaineena yleinen historia.

Unto Katajamäki on julkaissut parikymmentä kirjaa: historiallisia romaaneja, jännitysromaaneja sekä tieto- ja oppikirjoja. Jännitysromaaneissa hän käsittelee ajankohtaisiin tapahtumiin liittyviä rikoksia. Historialliset romaanit sijoittuvat lähihistoriaan, muun muassa toisen maailmansodan jälkeisiin traagisiin tapahtumiin.

Unto Katajamäki on Suomen Kirjailijaliiton, Suomen tietokirjailijat ry:n, Pirkkalaiskirjailijoiden ja Suomen Dekkariseuran jäsen.

Teokset

Jännitysromaanit

Historialliset romaanit 
 
 Kun kellot vaikenivat. Bookcover, 2017. ISBN 9789526862637.
 Kosolan kujanjuoksu. Bookcover, 2018. ISBN 9789526899008.
 Maanpetturit. Bookcover 2019. ISBN 9789526899084.
 Veritorstai. Bookcover 2020. ISBN 9789527349076.

Oppi- ja tietokirjat 
 Lukion historian kertauskirja 1900-luku.WSOY 1981.ISBN 951-0-10585-6
 Lukion historian kertauskirja 1800-luku. WSOY 1983.ISBN 951-0-11197-X
 Lukion yhteiskuntaopin kertauskirja. WSOY 1984.ISBN 951-0-12656-X
 Etelä-Pohjanmaan kotiseutuhistoria (työryhmä). Etelä-Pohjanmaan maakuntaliitto 1985
 Historian ydin 1.WSOY 1991. ISBN 951-0-16598-0
 Historian ydin 2.WSOY 1992. ISBN 951-0-16600-6
 Repetitionsbok i historia. Söderström &C:o 1985. ISBN 951-52-0976-5
 Elävää historiaa 8 (työryhmä). kustannuskiila Oy 1991. ISBN 951-657-333-9
 Elävää yhteiskuntaoppia 9 (työryhmä). Kustannuskiila Oy 1988. ISBN 951-657-243-X
 Opettajan opas 8 (työryhmä). Kustannuskiila Oy 1989. ISBN 951-657-244-8
 Opettajan opas 9 (työryhmä) Kustannuskiila Oy 1991. ISBN 951-657-344-4
 Lukion historian kertauskirja (työryhmä). WSOY 2007. ISBN 978-951-0-32441-7

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset kirjailijat
Suomen koulujen rehtorit
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Frauke Petry

Frauke Petry (s. 1. kesäkuuta 1975 Dresden) on saksalainen poliitikko ja Saksan liittopäivien jäsen sitoutumattomana edustajana ja Saksi-Anhaltin osavaltioparlamentin jäsen. Hän toimi Vaihtoehto Saksalle (AfD)-puolueen puheenjohtajana 2015–2017.

Petry opiskeli kemiaa Readingin yliopistossa Englannissa ja väitteli myöhemmin tohtoriksi Göttingenin yliopistossa. Ennen politiikkaan siirtymistä hän työskenteli yrittäjänä.

Syyskuussa 2017 pidettyjen liittopäivävaalien jälkeen Petry erosi puolueen parlamenttiryhmästä, puheenjohtajan tehtävästä ja seuraavana päivänä koko puolueesta. Taustalla epäillään olevan erimielisyyksiä Petryn ja toisen puheenjohtajan Jörg Meuthen edustamien linjojen välillä.

Petryn puoliso on AfD:n paikallispoliitikko Marcus Pretzell. Petryllä on kuusi lasta, joista neljä aiemmasta avioliitosta ja kaksi Pretzellin kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Meaney, Thomas: The New Star of Germany's Far Right The New Yorker. 26.9.2016.

Vaihtoehto Saksalle
Saksalaisten puolueiden puheenjohtajat
Saksalaiset poliitikot
Vuonna 1975 syntyneet
Elävät henkilöt
Kahuluin lentoasema

Kahuluin lentoasema  on lentoasema Mauin saarella Havaijilla. Se sijaitsee viisi kilometriä itään Kahuluin kaupungista. Lentoaseman omistaja ja ylläpitäjä on Havaijin liikenneministeriö. Sitä käytti noin 5 350 000 matkustajaa vuonna 2010. Lentoasemalla on kaksi kiitotietä ja helikopterien laskeutumisalusta.

Historia 
Yhdysvaltain laivasto rakensi kentän vuonna 1942, koska Yhdysvaltain liityttyä toiseen maailmansotaan se tarvitsi toisenkin lentotukikohdan Mauin saarelle. Jo vuonna 1947 oli suunnitelmissa siirtää kaupalliset lennot vanhalta Puunenen lentoasemalta Kahuluin lentoasemalle, ja joulukuussa 1947 laivasto luovuttikin lentoaseman Havaijin osavaltiolle. Pitkien neuvottelujen jälkeen lopullinen päätös kaupallisen liikenteen siirtämisestä tehtiin kuitenkin vasta vuonna 1951, ja kaupalliset lennot alkoivat korjaus- ja uudistustöiden jälkeen kesäkuussa 1952.

Vuonna 1955 lentoasemalla oli kolme päällystettyä kiitotietä: edelleen käytössä olevat 02/20 ja 05/23 sekä lisäksi 17/35. Sitä käyttivät säännöllisesti Hawaiian Airlines sekä Trans-Pacific Airlines ja epäsäännöllisesti Andrew Flying Service, Havaijin kansalliskaarti ja Yhdysvaltain asevoimat. Uusi lennonjohtotorni sinne valmistui lokakuussa 1958 ja uusi terminaali kesäkuussa 1966. Ensimmäiset tilauslennot Manner-Yhdysvalloista alkoivat vuonna 1975 ja reittilennot vuonna 1983. Viiden vuoden suunnittelun ja rakentamisen jälkeen uusi terminaali valmistui vuonna 1990. Vanha terminaali muutettiin matkatavara-aulaksi, ja uuden terminaalin laajennus valmistui vuonna 1993.

Tilastoja

Vilkkaimmat reitit

Markkinaosuudet

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Havaijin rakennukset ja rakennelmat
Yhdysvaltain lentoasemat
Fritz S.

S/S Fritz S. oli suomalaisen varustaja Ernst Sohnin omistaman Rederi Sohn Ab -laivanvarustamon nimissä ollut höyryrahtilaiva eli "rahtihöyry".

Laiva valmistettiin Norjan Kristianiassa vuonna 1907 Nylands Verkstedin (Nylands Værksted) telakalla. Tuolloin laivan nimenä oli D/S Biscaya. Vuonna 1917 laiva siirtyi Britannian hallituksen omistukseen kahdeksi vuodeksi ja palautui taas alkuperäiselle omistajalleen Dampskibs-I/S Garonne:lle Norjaan vuonna 1919 säilyttäen alkuperäisen nimensä.

Vuonna 1938 Ernst Sohn osti laivan rahtilaivaksi Suomeen ja antoi sille nimeksi Fritz S. Laivan kotisatama vaihteli: aluksi se oli Helsinki, sitten järjestyksessä: Koivisto, Pori, Viipuri, Helsinki, Espoo ja jälleen Helsinki.  Aluksesta tuli jatkosodan aikana viipurilainen ja tuolloin aluksen omistajaksi merkittiin Ernst Sohnin tytäryhtiö Trångsunds Ångfartygs Ab.

Laulu laivasta
Laivasta kerrotaan 13-säkeistöisessä merimieslaulussa "Skönemanni-Heikki" (eli "Eldari-Heikki"):

Skönemanneja tunnen ma monta, yksi niistä on voittamaton.Elo hällä ol´niin voittamatonta ja siit´ei välitä hän hitto vie.Fritz S:ssä föörissä siellä, hänet Heikkinä tunnettihinja jos kohtaamme elämän tiellä, jälleen yhdessä ryypättäisiinLaulu loppuu säkeistöön: Fritz S:ssä föörissä siellä, käy dunkkina Heikin nyt tie,ja jos kohtaatte elämän tiellä, skönemannien terveiset vie.''

Historia 
 1907 - 1917  D/S Biscaya, D/S I/S Garonne, Kristiania (nyk. Oslo), Norja 
 1917 - 1919: D/S Biscaya, British Government, Lontoo, Englanti
 1919 - 1938: D/S Biscaya, D/S I/S Garonne, Kristiania (nyk. Oslo), Norja
 1938 - 1957: S/S Fritz S., Rederi Sohn Ab. (Ernst Sohn, Lönnrotink. 23) Helsinki (myös Pori, Kotka, Uuras)
 23.11.1957: Alus romutetaan J. Bakker:in toimesta Bruggessa, Belgiassa.

Lähteet

Lisää aiheesta 
  http://digitaltmuseum.no/011014232405 valokuva: Digitalt Museum, Norja (kuvassa D/S Biscaya Norjassa) 
  http://www.aanimeri.fi/gallery2/main.php?g2_itemId=21179 valokuva: Äänimeri, Suomi (kuvassa S/S Fritz S.)
  http://www.aanimeri.fi/gallery2/main.php?g2_itemId=21183 valokuva: Rauman merimuseon kokoelmista (kuvassa S/S Fritz S.)
  http://www.aanimeri.fi/gallery2/main.php?g2_itemId=21185 valokuva: Sjöhistoriska Museét, Tukholma, J. Robert Bomanin kokoelmista (kuvassa S/S Fritz S.)
  http://www.aanimeri.fi/gallery2/main.php?g2_itemId=23985 valokuva_ Rauman merimuseo (kuvassa Fritz S:n miehistöä Lontoossa vuonna 1951)

Höyrylaivat
Jälkilämpö (televisiosarja)

Jälkilämpö on vuonna 2010 Yle TV1-kanavalla esitetty suomalainen 3-osainen draamasarja, jonka käsikirjoitti ja ohjasi Paavo Westerberg.

Rooleissa

Päärooleissa

Muissa rooleissa

Jaksot

Aiheesta muualla 
 Jälkilämpö Kinotarin sivuilla 
 Jälkilämpö Ylen sivuilla

Suomalaiset draamasarjat
2010-luvun televisiosarjat
Jako kahteen

Jako kahteen on vuosina 2006–2007 Yle TV2 -kanavalla esitetty suomalainen kymmenosainen draamasarja, jonka käsikirjoitti Selja Ahava ja ohjasi Saara Saarela.

Rooleissa

Jaksot

Aiheesta muualla 
 Jako kahteen Ylen sivuilla

Suomalaiset draamasarjat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Yle TV2:n televisio-ohjelmat
Ruokokoski

Ruokokoski on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

Erkki Ruokokoski (1938–2005), näyttelijä
Irma Ruokokoski, maastohiihtäjä
Jalmari Ruokokoski (1886–1936), taidemaalari.
Marc Bohan

Marc Roger Maurice Louis Bohan (s. 22. elokuuta 1926 Pariisi, Ranska) on ranskalainen muotisuunnittelija, joka tunnetaan parhaiten 30-vuotisesta urastaan Diorin muotitalossa.

Nuoruus ja uran alku 
Bohan syntyi Pariisissa ja asui lapsuutensa Sceaux'ssä. Hänen modistina työskennellyt äitinsä rohkaisi häntä ryhtymään muotialalle.

Bohan kävi kotikaupunkinsa Lycée Lakanal -koulua, ja vuonna 1945 hän pääsi töihin Robert Piguet'n muotitaloon, jossa hän oli neljä vuotta. Seuraava työpaikka oli Edward Molyneux'n muotitalo vuodesta 1949, ja vuonna 1952 hän suunnitteli Madeleine de Rauchille. Vuonna 1953 Bohan avasi oman salongin Pariisissa ja esitteli yhden oman kokoelman. Vuonna 1954 hän sai työtarjouksen Jean Patoulta ja suunnitteli siellä haute couture -kokoelman. Bohan viipyi Patoulla vuoteen 1958 asti.

Suunnittelijana Christian Diorilla 
Vuosina 1958–1960 Bohan suunnitteli Diorille Lontooseen. Syyskuussa 1960 muotitalon silloinen taiteellinen johtaja Yves Saint-Laurent kutsuttiin asepalvelukseen, ja Bohan nousi hänen tilalleen.

Bohanin ensisilmäyksellä koruton ja elegantti tyyli haki vaikutteita 1920-luvulta eikä seurannut uusimman muodin ääri-ilmiöitä. Yksi merkittävä kokoelma sai venäläisvaikutteita elokuvasta Tohtori Živago.

Bohanin klassiset asut ovat päässet eri puolilla maailmaa museoiden kokoelmiin. Vuonna 2009 Christian Diorin museossa Granvillessa oli esillä laaja Bohanin töiden retrospektiivinen näyttely.

Bohan siirtyi vuonna 1989 Diorilta Lontooseen Norman Hartnellille, ja työskenteli siellä vuoteen 1992. Sen jälkeen hän on työskennellyt itsenäisenä suunnittelijana.

Huomattavia asiakkaita 
Bohanin suunnittelemiin asuihin on pukeutunut muun muassa Monacon ruhtinatar Grace, joka avasi Baby Dior -boutiquen vuonna 1967.

Jacqueline Kennedy oli Bohanin luomusten ihailija, Oleg Cassini ja Chez Ninon lainasivat vaikutteita Bohanilta suunnitellessaan asuja rouva Kennedylle.

Silvia Sommerlath avioitui vuonna 1976 Ruotsin kuninkaan Kaarle XVI Kustaan kanssa, ja Marc Bohan valittiin Ruotsin tulevan kuningattaren hääpuvun suunnittelijaksi. Kaksi vuotta myöhemmin hän suunnitteli hääpuvun Monacon prinsessa Carolinelle, joka avioitui Philippe Junot'n kanssa.

Yksityiselämä 
Bohan avioitui vuonna 1950 Dominique Gaboritin kanssa, joka kuoli vuonna 1962. Hänen toinen puolisonsa on Huguette Rinjonneau, jonka kanssa hänellä on tytär Marie-Anne.

Bohanilla on 1700-luvulta peräisin oleva entistetty maaseutuasunto Burgundissa.

Palkintoja ja kunnianosoituksia 
 Sports Illustrated, Vuoden suunnittelija (1963)
 Schiffli Lace and Embroidery Institute, palkinto (1963)
 Kunnialegioonan ritari, 1979
 Ordre de Saint-Charles, Monaco

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 Marc Bohan Fashion Model Directoryssä

Ranskalaiset muotisuunnittelijat
Vuonna 1926 syntyneet
Elävät henkilöt
Affinity (Hakenin albumi)

Affinity on lontoolaisen progressiivisen metalliyhtyeen Hakenin neljäs studioalbumi. Levyn julkaisi Inside Out Music 29. huhtikuuta 2016.

Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 23.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Ross Jennings – laulu
 Richard Henshall – kitara, kosketinsoittimet
 Charles Griffiths – kitara
 Conner Green – basso
 Diego Tejeida – kosketinsoittimet, sound design
 Raymond Hearne – rummut

Muut jäsenet 
 Einar Solberg (Leprous) – vieraileva laulaja (kappale 5)
 Pete Rinaldi (Headspace) – akustinen kitara (kappale 9)

Tuotanto 
 Jens Bogren – miksaaja, masteroija

Arvostelut 
 Imperiumi.net: 
 Kaaoszine: 8.5/10
 Metal Injection: 8.5/10
 Sputnikmusic:

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
 Hakenin viralliset kotisivut 
 
 

Vuoden 2016 albumit
Hakenin albumit
Hugo L. Mäkinen

Hugo L. Mäkinen, kirjailijanimi Eräs-Mies (9. heinäkuuta 1908 Rockland, Maine, Yhdysvallat – 26. syyskuuta 2010 Helsinki) oli amerikansuomalainen kirjailija, toimittaja ja tiedotussihteeri. Mäkisen perhe palasi Yhdysvalloista Suomeen vuonna 1921. Hän toimi OTK:n (Osuustukkukauppa) tiedotusihteerinä ja useiden työväenlehtien toimittajana.

Mäkisen nimelle on perustettu Hugo L. Mäkisen 100-vuotisrahasto, jonka tavoitteena on nuorten koulutus ja opiskelu sekä kulttuuri- ja liikuntatoiminta.

Mäkinen on kääntänyt useita kirjoja englannista suomeksi ja pitänyt radioesitelmiä. Hän on kirjoittanut useita osuusliikkeiden historiikkejä.

Mäkinen on mukana MTV3:n Juha Muurisen toimittamassa dokumentissa Talvisotaa ulkomaille. Siinä Mäkinen kertoo muun muassa, miten hän toimi talvisodassa ulkomaisten kirjeenvaihtajien oppaana.

Opinnot
 Työväen Akatemia
 Yhteiskunnallinen korkeakoulu

Jäsenyyksiä, luottamustoimia
 Talvi- ja jatkosodan aikana Valtion tiedotuslaitoksen ja Päämajan propagandayksikkö
 TK-Kilta
 Lännen lehtimiehet
 Vanhat toverit
 Suomi-Seura johtokunta

Teokset
 Matka maailman ympäri 1975, (2008), ISBN 978-952-92-4004-3 (julkaissut oikeuksien omistaja Raine Mäkinen omakustanteena)
 (toim.) Puoli vuosisataa osuusurheilua - 1930-1980, (1980), ISBN 951-99278-8-3
 Kolme näytelmää. Helsinki: Suomen sos.-dem. raittiusliitto, 1939. Sisältö: Suunnistautumisretkellä, kirjoittanut Iso-Haukka; Toiminta on elämää, kirjoittanut Veikko Rajatie; Kesälomamatka, kirjoittanut Eräs-Mies

Lähteet
 Riku Kauhanen: Hugo L. Mäkinen – monipuolinen amerikansuomalainen, Siirtolaisuus 3/2013
 KSR:n rahastot
 Kielitaito teki Mäkisestä lehtimiesten oppaan talvisodassa - MTV Uutiset
Hugo Mäkinen, Työväenperinne
Arkiston aarteita, Siirtolaisuusinstituutti, Turun yliopisto

Viitteet 

Suomalaiset kirjailijat
Suomalaiset toimittajat
Vuonna 1908 syntyneet
Vuonna 2010 kuolleet
Amerikansuomalaiset henkilöt
Oseanian miekkailuliitto

Oseanian miekkailuliitto on järjestö, joka hallinnoi miekkailua Oseaniassa. Se on kansainvälisen miekkailuliiton jäsen. Liiton tehtävänä on kehittää ja promota miekkailua Oseanian alueella. Liiton jäsenjärjestöjä ovat Australian miekkailuliitto, Uuden-Seelannin miekkailuliitto ja Guamin miekkailulliitto. Lisäksi sen liittännäisjäseniä ovat Uuden-Kaledonian miekkailuliitto ja Polynesian miekkailuliitto.

Lähteet

Australian urheilu
Uuden-Seelannin urheilu
Guamin urheilu
Uusi-Kaledonia
Polynesia
Itä-Aure

Itä-Aure on kylä entisessä Kurun kunnassa, joka on nykyään osa Ylöjärven kuntaa. 

Se kuului ennen Kurun pitäjän Aurejärven kylään, joka oli nimetty kylän keskellä sijaitsevan Aurejärven mukaan. Kylä oli jo 1870-luvulla erkaantunut kahteen osaan: Iso- ja Wähä-Aureeseen. Vuoden 1925 lopussa pitäjän rajoja tarkastettiin asukkaiden toiveesta. Järven ja sen alapuolisen vesistön länsipuoli liitettiin Parkanon pitäjään ja samalla Aurejärven kylä jakautui kolmeen osaan: Kurun Itä-Aureeseen, Kurun Länsi-Aureeseen ja Parkanon Aurejärveen.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Pohjois-Kuru

Kurun kylät
Kahle

Kahle (The Defiant Ones) on Stanley Kramerin tuottama ja ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1958. Kahden toisiinsa kahlitun vankikarkurin, musta- ja valkoihoisen (Tony Curtis ja Sidney Poitier), pakomatkasta kertova elokuva perustuu Nedrick Youngin tarinaan, josta käsikirjoituksen laati Harold Jacob Smith.

Kahle tuotti kahdeksan Oscar-ehdokkuutta, joista se voitti parhaan alkuperäiskäsikirjoituksen ja parhaan mustavalkokuvauksen Oscarit. Sidney Poitier voitti roolistaan Berliinin elokuvajuhlilla Hopeisen karhun.

The New York Timesin kriitikot valitsivat Kahleen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Stanley Kramerin ohjaamat elokuvat
Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat
Vuoden 1958 yhdysvaltalaiset elokuvat
Liemessä

Liemessä on vuosina 2004–2005 MTV3-kanavalla esitetty ruokaohjelma, jonka pääosissa nähtiin Harri Syrjänen, Jyrki Sukula, Aki Wahlman ja Hans Välimäki.

Jaksot

Ensimmäinen tuotantokausi

Toinen tuotantokausi

Kolmas tuotantokausi

Lähteet 

Suomalaiset televisio-ohjelmat
2000-vuosikymmenen televisiosarjat
Ruokaohjelmat
Arshile Gorky

Arshile Gorky (Vostanik Manoug Adoian, ; 15. huhtikuuta 1904 Khorgom, Osmanien valtakunta  – 21. heinäkuuta 1948 Sherman, Connecticut, Yhdysvallat) oli armenialaissyntyinen, Yhdysvaltoihin muuttanut taidemaalari. Gorky tunnetaan maalauksistaan, joissa hän muisteli lapsuuttaan ja nuoruuttaan Armenian kansanmurhan aikoihin.
 
Gorkyn vaikutus abstraktin ekspressionismin syntyyn oli merkittävä. Hän omaksui surrealististen taidemaalareiden biomorfisia muotoja, mutta vapautui myöhemmin niistä korostamalla itse maalausprosessia, lyyrisiä värejä ja henkilökohtaista sisältöä. Lähestymistavallaan väriin ja muotoon hän pystyi viestimään katsojalle Armenian kansanmurhan tuskallisia lapsuudenkokemuksiaan, sekä kadotettua kotimaataan kohtaan tuntemiaan miellyttäviä ja nostalgisia tunteita. Gorkyn työ kuvastaa myös New Yorkin kulttuuriympäristöä 1940-luvulla ja sotien jälkeistä eksistentialistista filosofiaa. Se julisti elämän järjettömyyttä samalla kun se vetosi ihmisten vastuuseen luoda oma merkityksensä, jonka Gorky toteutti luomalla kauneutta henkilökohtaisesta tragediastaan.

Lapsuus ja nuoruus 
Gorky syntyi Länsi-Armeniassa Van-järven rannalla olevassa kylässä. Hän kuvasi varhaisinta lapsuuttaan onnelliseksi. Noin kymmenvuotiaasta asti hän joutui kokemaan Armenian kansanmurhan. Perheen isä oli muuttanut Yhdysvaltoihin ja hän oli äitinsä hoidossa. Hän vaelsi Vanista jalkaisin äitinsä ja sisarensa kanssa Jerevaniin. Siellä sisarukset todistivat äitinsä nälkäkuoleman. Paettuaan ensin Istanbuliin, Gorky emigroitui Yhdysvaltoihin vuonna 1920.

Tuotanto

Teoksia

Suomessa 
Viisi Arshile Gorkyn maalausta, muun muassa Viettelijän päiväkirja (1945), Kalenteri (1946-47) ja Tuska (1947) oli esillä Helsingin Taidehallissa tammikuussa 1954 järjestetyssä yhdysvaltalaisen taiteen kiertonäyttelyssä.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Artcyclopedia, Arshile Gorky
The Arshile Gorky Foundation

Yhdysvaltalaiset taidemaalarit
Vuonna 1904 syntyneet
Vuonna 1948 kuolleet
Amerikanarmenialaiset
Anders Wijkman

Anders Wijkman on ruotsalainen poliitikko (Ruotsin kristillisdemokraatit) ja ilmastotoimija. Hän on ollut europarlamentaarikko vuosina 1999–2009 ja on toiminut Rooman klubin puheenjohtajana. Wijkman on ollut myös Ruotsin kierrätysteollisuuden yhdistyksen puheenjohtaja ja maailman tulevaisuusneuvoston jäsen.

Lähteet 

Ruotsalaiset poliitikot
Niklas Jokelainen

Niklas Jokelainen (s. 30. maaliskuuta 2000, Oulu) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa hyökkääjänä Veikkausliigan AC Oulussa. Jokelainen debytoi Veikkausliigassa kaudella 2017 Ilveksen riveissä.

Seurajoukkueet 

Niklas Jokelaisen pelaajaura aikuisten tasolla alkoi kaudella 2015, kun hän nousi vain 15-vuotiaana Ykkösessä pelanneen AC Oulun kokoonpanoon. Jokelaisesta tuli 15 vuoden ja yhden kuukauden ikäisenä nuorin AC Oulun paidassa sarjaottelussa esiintynyt pelaaja. Hän pelasi kausina 2015 ja 2016 kuudessa Ykkösen ottelussa, kunnes siirtyi kaudeksi 2016–17 Englannin liigassa pelanneen Stoke Cityn Akatemiaan.

Jokelainen siirtyi elokuussa 2017 Veikkausliigassa pelanneen Ilveksen riveihin. Hän debytoi Veikkausliigassa 8. huhtikuuta 2018 ottelussa HJK–Ilves. Jokelainen pelasi kaudella 2018 yhteensä 18 liigaottelua ja yhden Eurooppa-liigan karsintaottelun. Ensimmäisen liigamaalinsa hän teki 25. huhtikuuta 2018 VPS:aa vastaan. Ilves oli kaudella 2018 Veikkausliigassa viides. Jokelainen siirtyi kaudeksi 2019 liigassa pelanneeseen RoPS:iin. Jokelainen pelasi kaudella 2019 yhteensä 20 liigaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Hän pelasi myös RoPS:in molemmissa Eurooppa-liigan karsintaotteluissa. RoPS oli kaudella 2019 Veikkausliigassa kymmenes.

Jokelainen palasi kaudeksi 2020 takaisin Ykkösen AC Ouluun. Hän pelasi kaudella 2020 yhteensä 21 sarjaottelua ja teki viisi maalia, kun AC Oulu voitti Ykkösen ja nousi Veikkausliigaan. Jokelainen teki AC Oulun kanssa sopimuksen myös kaudesta 2021.

Maajoukkue 

Niklas Jokelainen debytoi poikien maajoukkueessa 14-vuotiaana 10. maaliskuuta 2015 Consdorfissa pelatussa ottelussa Luxemburg–Suomi. Debyytti tapahtui vuotta vanhempien (1999) ikäluokan mukana. Jokelainen pelasi yhteensä 44 poikien maaottelua. Hän kuului Suomen joukkueeseen Vaasassa ja Seinäjoella pelatuissa vuoden 2018 alle 19-vuotiaiden EM-kisoissa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Niklas Jokelainen Palloliiton sivuilla
 Niklas Jokelainen Veikkausliigan sivuilla
 Niklas Jokelainen Soccerwayn sivuilla

Suomalaiset jalkapalloilijat
AC Oulun pelaajat
Vuonna 2000 syntyneet
Elävät henkilöt
Alexander Isak

Alexander Isak (s. 21. syyskuuta 1999 Solna) on ruotsalainen jalkapalloilija, joka edustaa Primera Divisiónissa pelaavaa Real Sociedadia. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Isakin sukujuuret ovat Eritreasta.

Seurajoukkueessa 

Isak teki debyyttinsä AIK:ssa 28. helmikuuta 2016 Ruotsin cupin ottelussa Tenhults IF:ia vastaan. Hän teki ottelussa maalin ja oli AIK:n nuorin maalintekijä virallisissa otteluissa. Isak teki debyyttinsä Allsvenskanissa 7. huhtikuuta 2016 Östersunds FK:ta vastaan. Tammikuussa 2017 hän siirtyi Borussia Dortmundiin. Hän pelasi Bundesliigassa viisi ottelua, joista yhden avauskokoonpanossa. Mestarien liigassa hän pääsi kentälle yhdessä ja Eurooppa-liigassa kolmessa ottelussa. Tammikuussa 2019 hän siirtyi lainalle Willem II Tilburgiin. Hän pelasi 16 Eredivisie-ottelua ja teki niissä 13 maalia. Maaliskuun lopulla hän teki hattutempun Fortuna Sittardia vastaan.

Isak teki kesäkuussa 2019 viiden vuoden sopimuksen Real Sociedadin kanssa. Ensimmäisen maalinsa La Ligassa hän teki viidennessä ottelussaan Espanyolia vastaan. Ensimmäisellä La Liga -kaudellaan hän pelasi 37 ottelua ja teki niissä yhdeksän maalia. Toisella kaudella hän pelasi 34 liigaottelua ja teki niissä 17 maalia, millä hän oli koko liigan kuudenneksi paras maalintekijä. Tammi-helmikuussa hän teki kuudessa peräkkäisessä liigaottelussa vähintään yhden maalin ja viimeisessä niistä hattutempun Alavésia vastaan. Eurooppa-liigassa hän pelasi tuolla kaudella kahdeksan ottelua.

Maajoukkueessa 

Isak teki debyyttinsä Ruotsin maajoukkueessa 8. tammikuuta 2017 Norsunluurannikkoa vastaan, ja ensimmäisen maajoukkuemaalinsä hän teki neljä päivää myöhemmin Slovakiaa vastaan tullen maajoukkueen kaikkien aikojen nuorimmaksi maalintekijäksi 17 vuoden ja 114 päivän iässä. Hän palasi A-maajoukkueeseen vuonna 2019 ja teki kymmenessä EM-karsintaottelussa kolme maalia.

Maalit Ruotsin A-maajoukkueessa 
Ruotsin maalit mainittu ensin.

Lähteet 

Ruotsalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Lauri (täsmennyssivu)

Lauri tarkoittaa seuraavia:

 Lauri, miehen etunimi

Sukunimi 
 Arvo Lauri (1931–2015), eversti
 Hannele Lauri (s. 1952), näyttelijä
 Hannu Lauri (s. 1945), näyttelijä
 Maris Lauri (s. 1966), virolainen taloustieteilijä, poliitikko ja ministeri
 Sirkka Lauri (s. 1939), hoitotieteen professori
 Urpo Lauri (1919–1962), teatteriohjaaja, radiokuunnelmien ohjaaja, dramaturgi ja kääntäjä

Nimen muita käyttöyhteyksiä
Lauri on radioaakkosissa L (”L niin kuin Lauri”)
S/S Lauri, Saimaalla liikennöivä yksityinen hinaaja
Tieto-Lauri, nuorten tietokirjojen tekijöille myönnettävä palkinto
Vantaan Lauri, Vantaan seurakuntien lehti

Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Sirkka Lauri

Sirkka Helena Lauri (o.s. Ihalainen; s. 17. maaliskuuta 1939 Ilmajoki) on suomalainen erikoissairaanhoitaja ja filosofian tohtori, joka toimi hoitotieteen tutkijana ja on hoitotieteen emeritaprofessori sekä Turun yliopistollisen keskussairaalan (TYKS) aiempi ylihoitaja. 

Lauri tuli ylioppilaaksi Kuopion tyttölyseosta (1958). Hän suoritti Helsingissä erikoissairaanhoitajan tutkinnon (1963), valmistui kasvatustieteen kandidaatiksi Jyväskylän yliopistosta (1972) ja filosofian tohtoriksi Joensuun korkeakoulusta (myöhempi Joensuun yliopisto; FT 1979). Hän kävi opinto- ja tutkimusmatkalla Kalifornian yliopistossa vuonna 1976.  Hänen suomenkielinen väitöskirjansa (1979) oli otsikoitu Terveydenhoitaja 1-2-vuotiaan lapsen hoidon ja kasvatuksen ohjaajana. Hän oli Kuopion korkeakoulun terveyden- ja sairaanhoidon didaktiikan dosentti (1980–1983).

Työuransa alkupuolella Lauri oli HYKS:n sairaanhoitaja (1961–1962), SPR:n terveydenhoitaja (1963–1964), Pohjois-Karjalan sairaanhoitajaopiston opettettaja (1964–1967) ja Honkalammen keskuslaitoksen ylihoitaja (1971–1973). Kasvatustieteen korkeakoulututkinnon suoritettuaan hän oli Joensuun korkeakoulun assistentti (1973–1977) ja yliassistentti (1978–1982). Sitten hän toimi Kuopion korkeakoulun terveyden- ja sairaanhoidon apulaisprofessorina (1983–1986), vuodesta 1984 Kuopion yliopistossa, ja oli saman yliopiston hoitotieteen professori (1986–1988) sekä johti yhteiskuntatieteen osastoa (1984–1986). Vuodesta 1988 vuoteen 2002 saakka hän oli Turun yliopiston hoitotieteen professori toimien samalla osan aikaa hoitotieteen laitoksen johtajana (1989–1995 ja 1998–2000) sekä TYKS:n ylihoitajana (1991– eläkkeelle jäämiseensä saakka). Hän oli kanadalaisen Manitoban yliopiston vieraileva professori vuonna 1992. Hän jäi Turun yliopistosta eläkkeelle 2002. 

Turun yliopistossa Sirkka Lauri oli hoitotieteen ensimmäinen professori 1.7.1988 lukien. Hoitotieteen laitos puolestaan perustettiin Turkuun 1.1.1989. Hoitotieteellinen tutkimus käynnistettiin Turussa erityisesti tieteellisen jatkokoulutuksen alettua syksyllä 1988. Laitoksen ensimmäinen tutkimusohjelma laadittiin vuonna 1991. Tutkimuksen lähtökohta oli terveystieteellinen, ja se kohdistui hoidollista toimintaa koskevan tiedon eri alueille.

Hänen tutkimuskohteitaan ovat olleet hoitotieteen teoria ja käytäntö. Lauri oli luottamustehtävänään esimerkiksi aikakauskirja Hoitotieteen päätoimittaja (1989–1991) ja Turun kesäyliopiston rehtori (1997–1998). 

Laurin saamiin tunnustuksiin kuuluu Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan I luokan ritarin arvo.

Lähteet 

Suomalaiset tieteilijät
Suomalaiset professorit
Kuopion yliopiston professorit
Turun yliopiston professorit
Vuonna 1939 syntyneet
Elävät henkilöt
Kaitajärvi

Kaitajärvi voi tarkoittaa seuraavia:

 Kaitajärvi, järvi Hirvensalmella
 Kaitajärvi, järvi Ikaalisten Karpanperällä
 Kaitajärvi, järvi Ilomantsissa
 Kaitajärvi, järvi Jyväskylän Korpilahdella
 Kaitajärvi, järvi Jyväskylän Markkulanjärvellä
 Kaitajärvi, järvi Jyväskylän Reijunperällä
 Kaitajärvi, järvi Jyväskylän Synsiällä
 Kaitajärvi, järvi Jämsän Jämsänniemellä
 Kaitajärvi, järvi Jämsän Rasissa
 Kaitajärvi, järvi Karjalan tasavallan Suojärven piirissä Venäjällä
 Kaitajärvi, järvi Kuhmoisten Ouninpohjalla
 Kaitajärvi, järvi Kuhmoisten Pihlajakoskella
 Kaitajärvi, järvi Lemillä
 Kaitajärvi, järvi Lempäälässä
 Kaitajärvi, järvi Lohjalla
 Kaitajärvi, järvi Mikkelissä
 Kaitajärvi, järvi Mäntyharjun Ketunkylässä
 Kaitajärvi, järvi Mäntyharjussa
 Kaitajärvi, järvi Padasjoen Arrakoskella
 Kaitajärvi, järvi Padasjoen Kailankuilmalla
 Kaitajärvi, järvi Padasjoen Vakkilassa
 Kaitajärvi, järvi Pirkkalassa
 Kaitajärvi, järvi Puumalassa (sen rannalla on Kaitajärven kalliomaalaus)
 Kaitajärvi, järvi Sastamalan Horniossa
 Kaitajärvi, järvi Sastamalan Kiikassa
 Kaitajärvi, järvi Sysmässä
 Kaitajärvi, järvi Virroilla lähellä Keihään kylää
 Kaitajärvi, järvi Ylitornion Lohijärvellä
 Kaitajärvi, järvi Ylitornin Mellajärvellä
 Takainen Kaitajärvi, järvi Ylitornion Mellajärvellä
 Iso Kaitajärvi, järvi Ylöjärven Kaidankylässä
 Vähä Kaitajärvi, järvi Ylöjärven Kaidankylässä
 Tammelan Kaitajärvi, järvi Tammelassa

Järvien täsmennyssivut
Birgitan polku

{
    "type": "ExternalData",
    "service": "geoline",
    "ids": "Q27995617"
  }

Birgitan polku on Lempäälän alueella kulkeva retkeilypolkuverkosto. Se muodostaa noin 50 kilometriä pitkän ympyräreitin. Polkureitin varressa on monia laavuja. Birgitan polulta on yhteys Kangasalan Kaarinanpolulle.

Kohteita polulla 
 Siisjärvi
 Ammejärvi
 Kaitajärvi
 Kirskaanniemi Höytämöjärven rannalla
 Vähä-Riutta ja Iso-Riutta
 Haapalammi, Vähä-Kausjärvi, Kyynäröjärvi, Haapalammi
 Hääkiven rautakautinen polttokenttäkalmisto
 Lempäälän kirkko eli Pyhän Birgitan kirkko

Historia 
Birgitan polku avattiin käyttöön vuonna 1997. Polku on saanut nimensä Lempäälän keskustassa sijaitsevan Pyhän Birgitan kirkon mukaan. 

Birgitan polku valittiin Vuoden retkikohteeksi vuonna 2006.

Lähteet 
Birgitan polku -esite

Viitteet

Aiheesta muualla 

 Birgitan polku; Lempäälän kunta
 Birgitan polku, esittely 
Lempäälän luonto
Vaellusreitit
Veripihkapuut

Veripihkapuut (Pterocarpus) on suku hernekasvien heimossa. Siihen kuuluu 41 lajia, joita kasvaa enimmäkseen tropiikissa. Useat veripihkapuulajit ovat taloudellisesti merkittäviä puutavaran lähteitä.

Lajeja 
 Pterocarpus angolensis – afrikanveripihkapuu
 Pterocarpus dalbergioides – andamaanienveripihkapuu
 Pterocarpus erinaceus – senegalinveripihkapuu
 Pterocarpus indicus – manilanveripihkapuu
 Pterocarpus macrocarpus – burmanveripihkapuu
 Pterocarpus marsupium
 Pterocarpus rotundifolius – pyöröveripihkapuu 
 Pterocarpus santalinus – intianveripihkapuu, myös punasanteli ja padouk
 Pterocarpus soyauxii – punaveripihkapuu

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Veripihkapuut (Pterocarpus)
 ITIS: Pterocarpus 
 United States Department of Agriculture (USDA): Pterocarpus 
 Flora of China: Pterocarpus 

Hernekasvit
Puut
Linnunjalat

Linnunjalat (Ornithopus) on suku hernekasvien heimossa. Siihen kuuluu kuusi lajia ruohoja, joita esiintyy Euroopassa, Välimeren alueella, Lounais-Aasiassa ja Etelä-Amerikassa.

Lajeja 
 keltalinnunjalka (Ornithopus compressus)
 pikkulinnunjalka (Ornithopus perpusillus)
 tikaslinnunjalka (Ornithopus pinnatus)
 peltolinnunjalka (Ornithopus sativus)

Lähteet

Aiheesta muualla 
Suomen Lajitietokeskus: Linnunjalat (Ornithopus)
Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Linnunjalat (Ornithopus)
ITIS: Ornithopus 
United States Department of Agriculture (USDA): Ornithopus 

Hernekasvit