joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Lakeuden Etappi

Lakeuden Etappi Oy on kahdeksan kunnan omistama jätehuoltoyhtiö, jonka tehtävänä on vastata jätehuollon järjestämisestä toiminta-alueellaan. Tähän sisältyy jätteen kuljetus, käsittely sekä tiedotus ja neuvonta. Yhtiön toiminta-alueella on noin 130 000 asukasta, ja osakaskuntia ovat Alavus, Ilmajoki, Kihniö, Kuortane, Kurikka, Lapua, Seinäjoki ja Ähtäri. 

Yhtiö on osakkaana Westenergyn jätteenpolttolaitoksessa, ja sillä on myös oma biokaasulaitos ja jätehuoltokeskus Ilmajoella. Lisäksi yrityksen toimintaan kuuluu noin 70 ekopistettä ja jäteasemia, joita on vähintään yksi joka kunnassa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Lakeuden Etappi Oy 

Suomalaiset yritykset
Eteläpohjalaiset yritykset
Pirkanmaa
Jätehuoltoyhtiöt
Jätehuolto Suomessa
Ziguinchorin alue

Ziguinchorin alue () on hallintoalue Senegalin lounaisosassa. Sen hallinnollinen keskus on Ziguinchorin kaupunki. Alueen pinta-ala on 7 339 neliökilometriä. Asukkaita on 549 151 henkeä (vuonna 2013, väestönlaskenta).

Ziguinchorin alue käsittää 3,73 % Senegalin pinta-alasta. Se rajoittuu idässä Sédhioun alueeseen, pohjoisessa Gambiaan, etelässä Guinea-Bissauhun ja lännessä Atlantin valtamereen.

Alueella virtaavat Casamance ja sen sivujoki Soungrougrou, jotka muodostavat rämealueita. Ilmasto on trooppisen kostea ja kasvillisuus ja eläinkunta runsasta.

Entisestä Casamancen alueesta vuonna 1984 erotettu alue jakautuu Bignonan, Oussouyen ja Ziguinchorin departementteihin. Ne käsittävät kahdeksan arrondissementtia, 30 kuntaa ja noin 502 kylää. Kaupunkiasutuksia ovat Bignona, Diouloulou, Oussouye, Thionck-Essyl ja Ziguinchor.

Alueella asuu 4 % Senegalin väestöstä. Kaupunkiväestön osuus on 45,9 %. Suurimmat etniset ryhmät ovat vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan diolat (57,8 %), mandinkat (11,1 %), fulbet (10,5 %), wolofit (3,9 %), mandjakot (3,5 %), balantet (2,9 %), sererit 2,7 %) ja mankanjat (2,4 %). Vallitsevat uskonnot ovat islam (78 %) ja kristinusko (18 %). Oussouyen departementissa on paljon perinteisen uskonnon harjoittajia (32,7 %).

Alueen kehitysnäkymät perustuu metsien hyödyntämiseen, maatalouteen, karjanhoitoon ja matkailuun. Taloutta haittaavat heikot liikenneyhteydet sekä viimeaikaiset levottomuudet.

Lähteet

Senegalin alueet
Mensuvaaran lentokenttä

Mensuvaaran lentokenttä oli Toisen maailmansodan aikana käytössä ollut lentopaikka Uukuniemellä,  lähellä Sortavalaa.
Sijainti: 61 41N; 31 10E, Metsäisellä kankaalla Uukuniemi-Niva tie pohjoispuolella, 27km Sortavalasta suuntaan 268 astetta.

Korkeus +90m.

Laskualue 800x1800m.

Pääsuunta E-W. Maaperä kantava hiekkakangas.

Ympäristö metsää.

Konesuojat:Yhdenkoneen suoja. Majoitus 4 taloa. Viestiyhteys 2/2 puhelinlinlinjaa.

Ristilahden keskukseen (8km). Liikenne maantie Nivan rt asema 13km.

Lähteet 

 

Sortavala
Suomen sodanaikaiset lentokentät
Axel Tuanzebe

Axel Tuanzebe (s. 14. marraskuuta 1997 Bunia, Kongon DT) on kinshasankongolaissyntyinen englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Manchester Unitedia. Oikeajalkainen ja kentällä vahvana johtajana tunnettu Tuanzebe on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.

Manchester Unitedin kasvatti Tuanzebe debytoi seuran edustusjoukkueen paidassa Englannin valioliigassa toukokuussa 2017 Arsenalia vastaan. Hän pelasi Valioliigassa loppukauden aikana neljässä ottelussa. Kahdella seuraavalla kaudella hän pelasi lainasopimuksella mestaruussarjan Aston Villassa. Kausilla 2019–2021 hän pelasi Manchester Unitedissa kaikkiaan 14 valioliigaottelua. Kaudella 2017–2018 hän pelasi yhden ottelun Mestarien liigassa ja kaudella 2019–2020 kolme ottelua Eurooppa-liigassa. Kaudella 2020–2021 hän pelasi viidessä Mestarien liigan ja kolmessa Eurooppa-liigan ottelussa mukaan lukien tappiollinen finaali.

Tuanzebe pelasi syyskaudella 2021 lainasopimuksella Aston Villassa yhdeksän valioliigaottelua. Kevätkauden 2022 hän oli lainalla SSC Napolissa, mutta pelasi vain yhdessä Serie A:n ja Italian Cupin ottelussa.

Tuanzebe on edustanut Englantia nuorten maajoukkuetasolla. Hän voi kuitenkin edustaa aikuisten maajoukkuetasolla myös synnyinmaataan Kongon demokraattista tasavaltaa.

Lähteet 

Englantilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1997 syntyneet
Elävät henkilöt
Sédhioun alue

Sédhioun alue () on hallintoalue Senegalin lounaisosassa. Sen hallinnollinen keskus on Sédhioun kaupunki. Alueen pinta-ala on 7 330 neliökilometriä. Asukkaita on 452 994 henkeä (vuonna 2013, väestönlaskenta).

Sédhioun alue käsittää 3,7 % Senegalin pinta-alasta. Se rajoittuu idässä Koldan ja lännessä Ziguinchorin alueisiin, pohjoisessa Gambiaan sekä etelässä Guinea-Bissauhun.

Alueen läpi virtaavat Casamance ja sen sivujoki Soungrougrou. Seutu kuuluu Sudanin–Guinean ilmastovyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on noin 1 000 millimetriä.

Vuonna 2008 perustettu alue jakaantuu kolmeen departementtiin, jotka ovat Bounkiling, Goudomp ja Sédhiou. Kyliä on yhteensä 920.

Alueella asuu 3,35 % Senegalin väestöstä. Kaupunkiväestön osuus on 19,2 %. Asukkaat ovat mandinkoja, balanteja, mankanjoja, dioloja ja fulbeja.

Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, riisi ja maissi. Myytäväksi kasvatetaan maapähkinää, puuvillaa ja seesamia. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa, kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Liikenneyhteydet ovat heikot. Matkailupalveluja on lähinnä Sédhioussa ja Diendéssä.

Lähteet

Senegalin alueet
Sairaalamuseo

Sairaalamuseo on museo jonka tarkoituksena on esitellä pääasiallisesti sairaaloissa nykyisin ja aikaisemmin jo käytöstä poistettua sairaalaesineistöä ja kuvata potilaille annettuja hoitoja.

Psykiatrinen sairaalamuseo puolestaan on museo, jossa esitellään psykiatrian hoidossa käytettyä esineistöä, kuten esimerkiksi vanhoja sähköhoitolaitteita. Psykiatrisissa sairaalamuseoissa saatetaan esitellä myös esimerkiksi taideteoksia tai käsitöitä, joita usein monia vuosia sairaalassa asuneet potilaat ovat tehneet.

Sairaalamuseoita Suomessa 
Sairaalamuseo voi olla esimerkiksi psykiatrinen sairaalamuseo (mielisairaalamuseo), joita Suomessa on melko runsaasti. Esimerkkeinä mainittakoon Harjamäen sairaalamuseo Siilinjärvellä,, Kellokosken sairaalamuseo Tuusulassa, Moision sairaalamuseo Mikkelissä, Pitkäniemen sairaalamuseo Tampereella ja Törnävän sairaalamuseo Seinäjoella.

Muita sairaalamuseoita ovat tai ovat olleet esimerkiksi Keski-Suomen sairaanhoitopiirin sairaalamuseo Jyväskylässä, Länsi-Uudenmaan sairaalamuseo Tammisaaressa (Raaseporissa), Oulaskankaan sairaalamuseo Oulaisilla,  Sotilaslääketieteen museo Lahdessa, Tarinan sairaalamuseo (KYSin sairaalamuseo) Siilinjärvellä, Turun Lasarettimuseo (sis. Paimion sairaala), Turun Terveydenhuoltomuseo, ja Töölön sairaalan museo Helsingissä.

Lähteet

Lääketieteen historia
Sairaalamuseot
Museot
Marja-Leena (laulaja)

Marja-Leena Hyvärinen (taiteilijanimeltään Marja-Leena, o.s. Hentunen, s. 7. tammikuuta 1950 Sorsakoski) on suomalainen iskelmälaulaja, jonka kulta-aikaa oli 1970-luku. Hänen tunnetuimpiin kappaleisiinsa kuuluu muun muassa Sätkynukke.

Hyvärinen työskenteli laulajauransa loputtua yli kaksikymmentä vuotta ravintolassa ja opiskeli sittemmin lähihoitajaksi sekä teki töitä leikkipuiston ohjaajana kunnes jäi eläkkeelle vuoden 2016 lopulla. Vaikka Hyvärinen syntyi Sorsakoskella, vietti hän silti suurimman osan elämästään Helsingissä, josta hän muutti kesällä 2017 Varkauteen. 

Marja-Leenalla on vuonna 1983 syntynyt poika, joka on myös harrastelijamuusikko, -laulaja ja -kirjailija.

Lähteet 

Suomalaiset iskelmälaulajat
Vuonna 1950 syntyneet
Elävät henkilöt
Koldan alue

Koldan alue () on hallintoalue Senegalin eteläosassa. Sen hallinnollinen keskus on Koldan kaupunki. Alueen pinta-ala on 13 721 neliökilometriä. Asukkaita on 662 455 henkeä (vuonna 2013, väestönlaskenta).

Koldan alue käsittää 7 % Senegalin pinta-alasta. Se rajoittuu idässä Tambacoundan ja lännessä Sédhioun alueisiin, pohjoisessa Gambiaan sekä etelässä Guinea-Bissauhun ja Guineaan.

Alueella virtaavat Casamancejoki ja Geban alkujoki Kayenga. Seutu kuuluu Sudanin–Guinean ilmastovyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä vaihtelee 700 ja 1 300 millimetrin välillä.

Nykymuodossaan vuonna 2008 perustettu alue jakautuu kolmeen departementtiin, jotka ovat Kolda, Médina Yoro Foula ja Vélingara. Arrondissementteja ja kuntia on yhdeksän, maalaisyhteisöjä 31 ja kyliä 1 589.

Alueella asuu 4,9 % Senegalin väestöstä. Kaupunkiväestön osuus on 26 %. Asukkaat ovat fulbeja, mandinkoja, wolofeja, soninkeja, dioloja ja sererejä.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi, durra, riisi ja fonio. Myytäväksi kasvatetaan maapähkinää, puuvillaa, lehmänpapua, maniokkia ja seesamia. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset, aasit, siat ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Liikenneyhteydet ovat heikot.

Lähteet

Senegalin alueet
Pyhäjärvi (Konnevesi)

Pyhäjärvi  on yksi Keski-Suomen merkittävistä lintujärvistä ja osa Natura 2000 järviluonnon suojelualuetta Konneveden Pyhälahdessa. 

Pyhäjärvi on merkittävä kevätmuuton aikainen levähdyspaikka. Järvellä tavataan monet vesilinnut, pedot, kahlaajat ja peltolinnut. Pyhäjärven rannalla on kaksi lintutornia. Pesimälajistoon kuuluvat kaikki tavalliset puolisukeltajasorsat, sotkat ja mustakurkku-uikku. Loppukesällä järvellä saalistaa paljon petolintuja. Harvinaisuuksista on havaittu mm. kiljukotka, punajalkahaukka, lampiviklo ja allihaahka. Paikka on ainutlaatuinen myös muun järviluonnon ja kasviston sekä hyönteisten osalta. Pyhäjärven laskujoki on Pyhäjoki (Konnevesi), joka laskee Keiteleseen .

Natura 2000 suojeltu lintujärvi
Pyhäjärvi on osa Natura 2000 järviluonnon suojelualuetta lähellä Pohjois-Keitele- järveä. Se kuuluu rantojensuojeluohjelmaan jossa järven runsas linnusto saatiin palautettua padon ja avovesilampareiden avulla. Ohessa Pyhäjärven sijainti Googlen kartalla. 
Alueella voi tavata mm. joutsenia, sorsia, suokukkoja, kapustarintoja, kanahaukkoja, ruskosuohaukkoja ja nuolihaukkoja. Harvinaisuuksista on havaittu mm. kiljukotka, punajalkahaukka, lampiviklo ja allihaahka. Lisätietoa lajistosta löytyy Natura
2000 -kohdekuvauksesta .

Kasvistollinen arvo
Pyhäjärven rakenteellisesti monipuolinen ja laaja luhtavyöhyke kiertää koko järven yhtenäisenä, mutta ulkoreunaltaan piisamien aikaansaannosten takia pirstaleisena. Itärannalla on laidunniittyä. Pyhäjärven umpeenkasvua on kiihdyttänyt järven lasku-uoman perkaaminen alueen alavien peltojen ja metsämaiden kuivattamiseksi vuonna 1959. Pyhäjärven veden laskun estämiseksi rakennetulla padolla ei ole saatu estettyä umpeenkasvua. Umpeenkasvua ovat vauhdittaneet myös järven valuma-alueella tehdyt ojitukset, jotka ovat tuoneet järveen lisää kiintoainesta. Järvelle on tehty kunnostussuunnitelma ja kunnostustoimet on käynnistetty .

Pyhäjärvessä pesivät linnut
mustatattiainen
ampuhaukka
kalatiira
kurki
laulujoutsen
liro
luhtahuitti
mustakurkku-uikku
pikkulokki
ruskosuohaukka
sinisuohaukka
suokukko
uivelo
vesipääsky

Pyhäjärven muuttolinnut
harmaahaikara
heinätavi
härkälintu
jouhisorsa
jänkäkurppa
lapasorsa
metsähanhi
mustaviklo
naurulokki
nuolihaukka
punajalkaviklo

Pyhäjärvessä tavattuja lintuja
haapana
isokuovi
metsäviklo
pensastasku
silkkiuikku
sinisorsa
taivaanvuohi
tavi
telkkä
töyhtöhyyppä
tukkasotka
valkoviklo
konnanulpukka

Lähteet

Konneveden järvet
Justin Kluivert

Justin Kluivert (s. 5. toukokuuta 1999 Amsterdam) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä, joka edustaa italialaista Romaa. Kaudella 2020–2021 hän pelasi lainasopimuksella Saksan Bundesliigan RB Leipzigissa. Hän on maajoukkuejalkapalloilija Patrick Kluivertin poika.

Kluivert on pelannut useissa Alankomaiden juniorimaajoukkueissa. Miesten maajoukkueessa hän pääsi ensi kerran kentälle maaliskuussa 2018 Portugalia vastaan ja toisen kerran syyskuussa 2018 Perua vastaan.

Lähteet 

Alankomaalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1999 syntyneet
Elävät henkilöt
Lähtöpiste...


Lähtöpiste... on Maria Lundin ja Mikko Rantanivan yhteisalbumi, joka julkaistiin vuonna 2004.

Kappaleet

Lähteet 

Vuoden 2004 esikoisalbumit
Maria Lundin albumit
Haarala

Haarala on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

 Anna-Maria Haarala (1910–1982), opettaja ja kirjailija
 Hannu Haarala (s. 1981), jalkapalloilija
 Juuso Haarala (s. 1996), maastohiihtäjä
 Olavi Haarala (1925–1978), taidemaalari
 Santeri Haarala (s. 1999), jalkapalloilija
 Santeri Haarala (s. 2000), jääkiekkoilija
 Seija Haarala (s. 1938), näyttelijä
 Soili Nystén-Haarala (s. 1958), kauppaoikeuden professori.
Suoranta

Suoranta voi tarkoittaa:

Sukunimenä 
 Anne Suoranta, yleisurheiluvalmentaja
 Hugo Suoranta (1897–1968), jääkärimajuri
 Juha Suoranta (s. 1966), tietokirjailija ja professori
 Katri Suoranta (s. 1899), runoilija
 Paavo Suoranta (1917–2002), kaukopartiomies ja Mannerheim-ristin ritari
 Simon Suoranta (s. 1992), jääkiekkoilija

Muut 
 Osasto Suoranta, Talvisodan Lapin Ryhmään kuulunut osasto
Jesus Perversions


Jesus Perversions on Azazelin ensimmäinen täyspitkä albumi, joka julkaistiin 22. lokakuuta 2012 levymerkillä Werewolf Records.

Kappaleet

Muusikot 
 Lord Satanachia – laulu
 Wakboth – kitara
 Sandh – kitara, basso
 Zetekh – basso
 Shu-Ananda – rummut, kitara

+

 Werfolf – taustalaulu, miksaaja

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

 Vuoden 2012 albumit
Azazelin albumit
Viisipistepirkko

Viisipistepirkko (Coccinella quinquepunctata) on 4-5 millimetriä pitkä leppäkerttulaji, jolla on punaisissa peitinsiivissään viisi mustaa täplää. Viisipistepirkko on peto ja se syö erityisesti kirvoja. Viisipistepirkko muistuttaa lähisukulaistaan seitsenpistepirkkoa. Suomessa viisipistepirkkoa esiintyy laajasti koko maassa ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi lajiksi. Lajia esiintyy myös paikoitellen Keski-Euroopassa ja Venäjällä.

Aiheesta muualla 
Laji.fi: Viisipistepirkko (Coccinella quinquepunctata)
Ötökkätieto: Viisipistepirkko (Coccinella quinquepunctata)
iNaturalist: Viisipistepirkko (Coccinella quinquepunctata)
Viisipistepirkko (Coccinella quinquepunctata) 
Fauna Europaea: Coccinella (Coccinella) quinquepunctata 
Pherobase: Semiochemicals of Coccinella quinquepunctata, the Five-spot ladybird 

59.6 Selkärangattomat
Leppäkertut
Takeo Fukuda

Takeo Fukuda (; 14. tammikuuta 1905 Takasaki – 5. heinäkuuta 1995 Tokio) oli japanilainen liberaalidemokraattisen puolueen poliitikko, joka toimi Japanin pääministerinä vuosina 1976–1978. Aikaisemmin hän oli toiminut Japanin ulkoministerinä 1971–1973 ja valtiovarainministerinä 1969–1971.

Takeo Fukudalla on viisi lasta, joista hänen vanhin poikansa Yasuo Fukuda toimi myös lyhyesti Japanin pääministerinä.

Vuonna 1905 syntyneet
Vuonna 1995 kuolleet
Japanin pääministerit
Japanin ulkoministerit
Nigerian siirtomaa ja protektoraatti

Nigerian siirtomaa ja protektoraatti () oli alue, josta kehittyi lopulta nykypäivän Nigeria. Siirtomaata hallitsi brittiläinen imperiumi 1800- ja 1900-luvuilla. Brittien vaikutus alueella alkoi orjuuden lakkauttamisen aikana vuonna 1807. Britannia liitti Lagosin imperiumiinsa vuonna 1861.

Siirtomaa-aika Nigeriassa kesti vuodesta 1900 vuoteen 1960, jolloin maa itsenäistyi Nigerian liittovaltiona ja pysyi sellaisena kolme vuotta, kunnes siitä tuli nykyinen Nigerian liittotasavalta.

Katso myös
Brittiläinen Länsi-Afrikka

Lähteet 

Britannian entiset siirtomaat ja protektoraatit Afrikassa
Brittiläinen Länsi-Afrikka
Nigerian historia
Pohjois-Nigerian protektoraatti

Pohjois-Nigerian protektoraatti () oli brittiläisen imperiumin protektoraatti, joka sijaitsi nykyisen pohjoisen Nigerian alueella vuodesta 1900 vuoteen 1914. 

Protektoraatin pinta-ala oli 660 000 neliökilometriä ja siihen kuuluivat Sokoton kalifaatin ja Bornun valtakunnan valtiot, jotka Britannia oli valloittanut vuonna 1902. 

Protektoraatti kesti 1. tammikuuta 1914 asti, jolloin se yhdistyi Etelä-Nigerian protektoraatin ja Lagosin siirtomaan kanssa. Tällöin protektoraatista tuli Nigerian siirtomaan ja protektoraatin pohjoinen provinssi.

Historia
Nigerjoki oli merkittävä kauppapaikka Länsi-Afrikassa. Brittiläiset kauppiaat olivat navigoineet joessa pitkän aikaa. Alue tunnettiin tosin ”valkoisen miehen hautana”, sillä muun muassa malaria, keltakuume ja monet muut taudit lyhensivät eritoten sisämaan eurooppalaisten elinikää. Alue oli myös tiheästi asuttu eivätkä kaikki afrikkalaiset olleet ystävällisiä eurooppalaisia kohtaan. 

Kaikki eurooppalaiset eivät tosin pelänneet ankaran ympäristön tutkimista. Britit kilpailivat erityisesti ranskalaisten kanssa Nigerjoen alkulähteen löytämisestä. Joet olivat tärkeitä kommunikoinnin ja kaupankäynnin kannalta, joten oli tärkeää turvata pääsy koko joelle. Mungo Park, Richard ja John Lander, Dixon Denham sekä Hugh Clapperton yrittivät kaikki löytää joen alkulähteen, matkustaen usein pohjoisesta tai lännestä sillä se oli vaarattomampaa. 

Britit olivat olleet tyytyväisiä asuttaessaan vain rannikkoa ja joensuita. 1880-luvulla ranskalaiset näyttivät, että he halusivat lisätä vaikutustaan alueella. He olivat lähettäneet retkikuntia Länsi-Afrikasta ympäröimään Kultarannikon ja Sierra Leonen siirtomaita. Britit yrittivät estää saman tapahtumista myös Etelä-Nigerian tapauksessa. George Goldie oli liikemies, joka oli kiinnostunut alueesta. Hän käytti United African Company -kauppakomppaniaansa ostaakseen maata alueelta ja yhdistääkseen sen Britannian alueeseen.

Myös saksalaisten saapuminen alueelle kannusti toimenpiteisiin. He olivat liittäneet Togomaan ja Kamerunin imperiumiinsa ja näyttivät, että he halusivat lisää alueita. Tässä vaiheessa Euroopan suurvallat pitivät Berliinin konferenssin selvittääkseen asian alueiden omistuksesta. Tämän jälkeen britit ottivat haltuun George Goldien (uudelleennimetyn) Royal Niger Company -kauppakomppanian johtaakseen sitä Goldien sijaan. 

Kauppakomppanian oli tosin mahdotonta pärjätä valtioiden tukemia Ranskan ja Saksan protektoraatteja vastaan, jonka johdosta 1. tammikuuta 1900 Royal Niger Company myi alueensa Britannian valtiolle 865 000 punnan hintaan.

Vuonna 1914 kansainvälisten jännitteiden ja sodanuhan takia Pohjois-Nigeria yhdistettiin Etelä-Nigerian kanssa, jolloin siitä muodostui Nigerian siirtomaa ja protektoraatti.

Katso myös
Brittiläinen Länsi-Afrikka

Lähteet

Britannian entiset protektoraatit
Britannian entiset siirtomaat ja protektoraatit Afrikassa
Brittiläinen Länsi-Afrikka
Nigerian historia
Ulrikke Falch

Ulrikke Falch (17. heinäkuuta 1996 Oslo, Norja) on norjalainen näyttelijä. Falch on tullut tunnetuksi nuortensarjasta Skam, missä hän näytteli Vilde Hellerud Lieniä. Hän on  myös Norjan merkittävin kehoaktivisti. Ulrikke harrastaa vapaa-ajallaan potkunyrkkeilyä.

Aiheesta muualla 
 Tsekkaa Skam-näyttelijä Ulrikke Falchin huikea Instagram – alusvaatetanssia, kaksoisleukakuvia ja feministivuohia Ylex

Norjalaiset näyttelijät
Skam
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Ben Small

Benjamin 'Ben' Small (s. 1971) on brittiläinen ääninäyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Tuomas-hahmon ääninäyttelijänä brittiläisissä Tuomas Veturi -animaatioissa.

Televisiosarjat

Lähteet

Brittiläiset näyttelijät
Vuonna 1971 syntyneet
Elävät henkilöt
Portugalin kuningaskunta

Portugalin kuningaskunta (, ) oli kauan kestänyt monarkia Iberian niemimaalla. Se kesti vuodesta 1139 vuoteen 1910. Vuoden 1248 jälkeen se tunnettiin myös Portugalin ja Algarven kuningaskuntana. Vuosien 1815 ja 1822 välillä se tunnettiin Portugalin, Brasilian ja Algarven yhdistyneenä kuningaskuntana.

Portugalin kuningaskunnan kansallislaulu oli Hymno Patriótico vuosina 1808–1826 ja Hino da Carta vuosina 1826–1910.

Katso myös 
 Portugalin siirtomaat

Lähteet

Aiheesta muualla 

Euroopan entiset monarkiat
Kuningaskunta
Isoveltto

Isoveltto (Totoaba macdonaldi) on rummuttajien heimoon kuuluva vaarantunut kalalaji. Se on sukunsa ainoa laji.

Ulkonäkö ja koko 
Isoveltto on suuri merikala ja heimonsa suurin laji. Niiden pituudeksi on mitattu yli kaksi metriä ja ne voivat painaa jopa sata kiloa.

Levinneisyys ja elinympäristö 
Isoveltto on yksi monesta endeemisestä lajista joita tavataan vain Kalifornianlahdesta, Meksikosta.

Ne asuttavat pääosin lahden ylempää puolta ja veden 23 metriä. Coloradojoen suisto on isovelton lisääntymisaluetta. Se tarjoaa kutemiselle välttämäröntä lämmintä, vähäsuolaista vettä, jota ei löydy muualta lahdesta. Veden lämpötila vaihtelee kutuaikana 14–26 asteen välillä.

Lisääntyminen 
Aikuisten isovelttojen parvet vaeltavat talvella pohjoiseen Kalifornianlahden itärannikkoa pitkin Coloradojoen suistolle, missä ne pysyvät viikkoja ennen kuin ne kutevat keväällä. Sitten täysikasvuiset yksilöt palaavat etelään länsirannikkoa pitkin ja pysyvät siellä lopun ajan vuodesta. Poikaset pysyvät ylempänä lahdessa kaksi vuotta ennen kuin ne aloittavat vaelluksen. Naaraat alkavat lisääntyä toisen neljän vuoden ja koiraat viiden vuoden jälkeen. Niiden uskotaan voivan elää jopa 25-vuotiaiksi.

Ravinto 
Täysikasvuiset isoveltot käyttävät ravinnokseen suuria taskurapuja sekä sardiineja. Poikaset syövät pieniä kaloja ja pieniä pohjanläheisiä eliöitä, kuten katkoja, katkarapuja sekä taskurapuja.

Käyttö 
Kiinassa isoveltton uimarakko on erityisen haluttu ruoka-aine, jolla uskotaan olevan myös terveysvaikutuksia. Sen uimarakoista maksetaan jopa 8 500 dollaria kilolta. Sen salakalastaminen on samalla aiheuttamassa kalifornianpyöriäisen sukupuuton.

Lähteet 

Percoidei
Uhanalaiset kalat
Hyyppä (täsmennyssivu)

Hyyppä voi tarkoittaa:

Sukunimenä 
 Eddie Hyyppä (1890–1958), sirkus- ja varieteetaiteilija
 Eero Hyyppä (s. 1961), laulaja, lauluntekijä ja muusikko
 Esa Hyyppä (1902–1977), geologi
 Juha Hyyppä (s. 1964), diplomi-insinööri ja professori
 Jussi Hyyppä (1930–2018), diplomi-insinööri ja tietekniikan professori
 Markku T. Hyyppä, neurologi, dosentti, kirjailija sekä ylilääkäri
 Seppo Hyyppä (1933–2019), yrittäjä ja yritysjohtaja, teollisuusneuvos

Muut 
 Hyyppä, Kauhajoen kylä
 Hyypänmäki eli Hyyppä, Hailuodossa sijaitseva paraabelidyyni
Lähetystalo

Lähetystalo oli Suomen Lähetysseuran toimitalo Helsingin  Tähtitorninmäellä Ullanlinnan kaupunginosassa. Lähetystalon vanhempi osa on osoitteessa Tähtitorninkatu 18 ja uudempi osa osoitteessa Tähtitorninkatu 16.

Talon on suunnitellut vapaaherra K. A. Wrede ja se on valmistunut vuonna 1900. Wrede lahjoitti piirustukset Lähetysseuralle ilman korvausta. Talon rakennuskustannukset olivat 199 600 markkaa.

Lähetysseura oli vuonna 1890 ostanut puutalon tontteineen Vuorimiehenkadun varrelta, mutta Lähetystalon rakentamiseen antoi varsinaisen kimmokkeen erään yksityishenkilön vaatimaton 100 markan lahjoitus, joka oli osoitettu Lähetystalon rakentamiseen. Uuteen taloon tuli mm. rukoushuone (nykyinen Lähetyskirkko), kolme luokkahuonetta ja asuintilat Lähetyskoululle, kokoontumistilat ompeluseuroille, huoneisto lähetysjohtajaa varten, toinen huoneisto vahtimestaria varten, tilat seuran toimistolle, kirjavarasto ja Lähetysmuseon tilat.

Talo vihittiin käyttöönsä ensimmäisenä adventtina vuonna 1900. Sitä laajennettiin viereiselle tontille itään päin, kun kauppaneuvos Lars Krogius tarjosi Lähetysseuralle ostettavaksi kyseisen naapuritontin, joka oli vielä rakentamatta. Myös lisärakennuksen suunnitteli Wrede, ja rakentaminen tuli maksamaan 185 000 markkaa tontin hinnan, 35 000 markan lisäksi. Uusi osa valmistui vuoden 1906 puolessavälissä.

Lähetysseura myi Lähetystalon toimistotilat vuonna 2018 ja ne muutettiin asuinhuoneistoiksi, Lähetyskirkko jäi edelleen Lähetysseuran omistukseen. Lähetysseuran toimisto sijaitsee nykyisin Pasilassa Mall of Triplan ja Pasilan aseman vieressä osoitteessa Maistraatinportti 2a.

Lähteet

Aiheesta muualla

Ullanlinna
Suomen evankelis-luterilainen lähetystyö
Storbacka

Storbacka on sukunimi. Se on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

 Guy Storbacka (s. 1953), yleisurheiluvalmentaja
 Harald Storbacka (1915–1990), Mannerheim-ristin ritari
 Karin Storbacka (s. 1987), keskimatkojen juoksija
 Niklas Storbacka (s. 1977), jalkapalloilija ja jalkapallovaikuttaja
 Oskari Storbacka myöhemmin Oskari Jalkio, maallikkosaarnaaja, kirjailija
Denys Harmaš

Denys Viktorovytš Harmaš (, s. 19. huhtikuuta 1990 Melovoje, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Ukrainan jalkapalloliigassa pelaavaa Dynamo Kiovaa ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Lähteet

Aiheesta muualla

 Denys Harmaš National Football Teams -sivustolla 
 

Elävät henkilöt
Vuonna 1990 syntyneet
Ukrainalaiset jalkapalloilijat
Liedenpohja

Liedenpohja on kylä Virtain kunnassa Pirkanmaan maakunnan pohjoisosassa. Kylä sijaitsee kantatien 66 varrella Toisveden rannalla järven pohjoispäässä. Etäisyys Virtain keskustaan on noin 20 kilometriä ja Alavudelle 24 kilometriä. Kylässä on noin 160 ympärivuotista asuntoa ja noin 130 loma-asuntoa.

Liedenpohjan kaksiopettajainen koulu tunnetaan myös nimellä Maaseutu- ja luontokoulu Ilmarinen. Kylässä on myös oma kirkko (os. Hollitie 992), joka on tehty vanhasta koulurakennuksesta 1960-luvun alussa. Toisesta vanhasta koulutalosta on tehty kylätalo, jossa toimii kansalaisopisto ja vuonna 2000 rekisteröity kyläyhdistys. Kylässä on myös opettaja Voipa Nuorukainen Sulkavan vuonna 1968 perustama kylämuseo, joka on naapuripitäjästä Peräseinäjoelta siirretty vanha savupirtti.

Historiaa
Liedenpohjan kylässä on ollut asutusta ainakin 1500-luvun puolestavälistä asti. Ensimmäisiä maatiloja olivat Liedenpohja ja Tulijoki. Paikan nimi lienee peräisin sanasta liete, joka tarkoittaa veden kuljettamaa hienoa hiekkaa tai vesijättömaata.

Vuonna 1895 perustettu Pohjan meijeri toimi Liedenpohjassa 1940-luvun lopulle. Samana vuonna perustettiin kylän ensimmäinen koulu Ylä-Tulijoen taloon. 1900-luvun alussa kauppias Toivo Aleksanteri Peltomäki perusti kylään sahan ja myllyn sekä pienen voimalan, josta kylään saatiin sähkövalo. Nuorisoseura toimi kylässä vuodesta 1902 aina 1950-luvulle, ja työväenyhdistys perustettiin 1915.

1960-luvulla Vainionpää-yhtiö alkoi valmistaa Liedenpohjassa hirsitaloja. Tuolloin kylään saatiin myös muun muassa lasten kesäsiirtola, kirkko, kylämuseo ja pankin sivukonttori. Kauppoja Liedenpohjassa oli enimmillään kolme. Niistä viimeinen, Lehtovaaran kyläkauppa lopetti toimintansa vuonna 2020.

Lähteet

Virtain kylät
Tyynenmerensardiini

Tyynenmerensardiini eli perunsardiini (Sardinops sagax) on sillikalojen lahkoon kuuluva kalalaji. Se kuuluu sukuun Sardinops, yhteen kolmesta tavallisesti sardiineiksi kutsutusta kalasuvusta. Sardinops sisältää viisi tai neljä erillistä, maantieteellisesti suuresti eriytynyttä kantaa eri puolilla Tyyntämerta ja Intian valtamerta. Tavallisesti niitä on pidetty erillisinä lajeina, mutta muun muassa FishBase luokittelee ne nykyään yhdeksi lajiksi, Sardinops sagax. IUCN luokittelee Tyynenmeren itärannikon kannan elinvoimaiseksi. Sardinops-kalat voivat kasvaa noin 30 senttimetriä pitkäksi, ja ne ovat australialaista kantaa lukuun ottamatta kaupallisesti merkittäviä kaloja. Kalasta käytetyt kauppanimikkeet ovat kannasta riippuen australiansardiini, kaliforniansardiini, perunsardiini, japaninsardiini ja silmäsardiini.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 
ITIS: Sardinops sagax 
South Australian Sardine Industry Association: Sardines 
Food and Agriculture Organization of the United Nations (FAO): Sardinops sagax  (käsittelee vain eteläamerikkalaista kantaa)

Sillit
Edis Matusevičius

Edis Matusevičius (s. 30. kesäkuuta 1996) on liettualainen keihäänheittäjä. Hänen ennätyksensä on heinäkuussa 2019 heitetty 89,17 m. Tulos on myös Liettuan ennätys. 

Matusevičius on Liettuan mestari vuosilta 2015–2021. Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 hän ei päässyt loppukilpailuun ollessaan karsinnan 21:s. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 Matusevičius jäi karsinnassa ilman tulosta. Hän sijoittui kymmenenneksi Berliinin EM-kilpailuissa 2018 tuloksella 77,64. Hän karsiutui loppukilpailusta Dohan MM-kilpailuissa 2019 ja vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa.

Nuorten arvokisoihin Matusevičius on osallistunut viisi kertaa. Paras saavutus hänellä on pronssimitali alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuista vuonna 2015. Hän sijoittui viidenneksi alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017. Vuonna 2014 hän oli 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa kuudes ja kesällä 2013 hän karsiutui loppukilpailusta sekä alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa että alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa.

Hänen isänsä Edmuntas Matusevicius on uransa päättänyt keihäänheittäjä ja baseballin pelaaja. Hänen ennätyksensä on 79,92 vuodelta 1987.

Lähteet 

Liettualaiset keihäänheittäjät
Vuonna 1996 syntyneet
Elävät henkilöt
Botniarosk

Oy Botniarosk Ab on kahdeksan kunnan omistama jätehuoltoyhtiö, jonka tehtävänä on järjestää alueen jätehuolto lain mukaisesti. Vuonna 1996 perustetun yhtiön osakaskunnat ovat Isojoki, Kurikka, Karijoki, Kaskinen, Kauhajoki, Kristiinankaupunki, Närpiö ja Teuva.  Kurikan kaupungin osalta entisen Jurvan kunnan alue kuuluu Botniaroskin toiminta-alueeseen, loput Kurikasta on Lakeuden Etapin alaisuudessa.  Vuoden 2013 lopussa yhtiön toiminta-alueella asui 45 330 henkilöä. 

Botniaroskin toiminta-alueella on noin 100 ekopistettä.  Lisäksi alueen jokaisessa kunnassa on hyötykäyttöasema. Isommat jäte-erät toimitetaan Teuvalla sijaitsevaan jätekeskukseen. Botniarosk on myös osakkaana Westenergyn jätteenpolttolaitoksessa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Oy Botniarosk Ab

Suomalaiset yritykset
Eteläpohjalaiset yritykset
Pohjanmaa
Jätehuoltoyhtiöt
Jätehuolto Suomessa
Kasper kiltti kummitus

Kasper kiltti kummitus () on Harvey Comicsin luoma kummitushahmo, jonka suunnitteli Seymour Reit ja Joe Oriolin kanssa Yhdysvalloissa vuonna ￼￼1939￼￼. Kasper on esiintynyt sarjoissa ja elokuvissa.  

Ensi kertaa Kasper esiintyi Paramount Picturesin The Friendly Ghost -animaatiosarjassa 1946. Jatkosarja There's Good Boos Tonight esitettiin 1948 alkaen. 55 lyhytelokuvan jälkeen Kasperista tuli myös sarjakuvahahmo, kun St. John Publishing alkoi julkaista sarjakuvaa vuonna 1949. Kasper nähtiin 1960-luvulla ohjelmassa "The New Casper Cartoon Show". Tauon jälkeen Kasper esiintyi vuonna 1979 Hanna-Barberan "Casper and the Angels (eli Kasper ja avaruusenkelit)" -sarjassa. Kasperin viimeisin esiintyminen oli 1990-luvulla elokuvassa nimeltä Casper. Universal Picturesin teki samannimisen animaatiosarjan Casper. 

Suomessa julkaistiin Kasper kiltti kummitus VHS-kasetteja 1980-luvun lopussa ja sitten vielä 1990-luvun alussa. Suomenkielisestä jälkiäänityksistä ovat vastanneet Golden Voice Oy ja Tuotantotalo Werne Oy.

Suomenkieliset ääninäyttelijät
Vuoden 1989 dubbaus

Äänet: Golden Voice Oy 

 Pertti Nieminen
 Ulla Ollikainen
 Erkki Murto
 Päivi Sorsa
 Leena Margit Rautiainen
 Anna-Liisa Rikman

Vuoden 1994 dubbaus 

Näyttelijät: 

 Katja Ståhl 
 Mari Vainio 
 Heikki Kujanpää
 Ari Parviainen 
 Olli Parviainen
 Jarkko Rantanen 
 Veikko Honkanen 
 Suomenkielinen toteutus: Tuotantotalo Werne Oy  
 Äänityöt: Tiina Raekallio, Magnus Axberg, Markus Degerman, Jari Ikonen  
 Käännös, sovitus ja ohjaus: Annamari Metsävainio, Ari Parviainen

Suomessa ilmestyneet julkaisut
VHS-julkaisut

 Kasper kiltti kummitus (suomenkielinen puhe, dubbauksesta vastasi Golden Voice Oy) 
 Kasper kiltti kummitus ja Kalpeakorva (suomenkielinen puhe, dubbauksesta vastasi Golden Voice Oy)
 Casper kiltti pikkukummitus: Kummituksia ja hälinää (suomenkielinen puhe, dubbauksesta vastasi Tuotantotalo Werne Oy)
 Casper kiltti pikkukummitus: Jännittävä aikamatka (suomenkielinen puhe, dubbauksesta vastasi Tuotantotalo Werne Oy)

Lähteet 

Piirrossarjat
Kummitukset
Elsa Álvarez

Elsa Álvarez Malvar (s. 21. huhtikuuta 1981) on espanjalainen karateka. Hän on seitsenkertainen Kyokushinin Euroopan-mestari ja MM-pronssimitalisti katassa.

Kilpaura
Álvarez aloitti karaten harrastamisen 12-vuotiaana.

Marraskuussa 2010 Álvarez oli voittamassa Gorzów Wielkopolskissa KWF-liiton EM-kultaa katassa. Maaliskuussa 2012 Álvarez voitti Espanjan mestaruuden katassa. Hän voitti toiseksi sijoittuneen Vivien Halaszin.

Helmikuussa 2013 Álvarez saavutti Espanjan Openin mestaruuden katassa ennen Laura Valverdeä. Toukokuussa hän oli neljäs EM-kilpailuissa Ukrainassa. Mestaruuden katassa vei Maija Bragina.

Maaliskuussa 2014 Álvarez saavutti Espanjan Openin mestaruuden katassa. Toukokuussa sen sijaan hän voitti EM-kultaa katassa ennen toiseksi tullutta Kamila Krzakia. Marraskuussa hän saavutti EM-pronssia katassa, kun Maija Bragina voitti kultaa. 

Hän aloitti 2015 vuoden voittamalla tammikuussa Espanjan Cupin ja myöhemmin maaliskuussa Ranskan cupin katassa. Huhtikuussa Álvarez osallistui Fuerteventura Openiin, jossa hän saavutti mestaruuden katassa. Toukokuussa hän voitti EM-pronssia Saksassa. Mestaruuden vei Jianu Raluca. Heinäkuussa 2015 Álvarez edusti katasassa Euroopan joukkuetta Brasiliassa pidetyissä World Team Cupissa. Joukkueeseen kuuluivat Oliveri Roberto, Vivien Halasz, Rudolf Conquet ja Alejandro Navarro. Joukkue saavutti pronssia. Marraskuussa 2015 Álvarez voitti Belgian Openissa kultaa katassa. Kuukautta myöhemmin Puolassa hän saavutti EM-hopeaa häviten mestaruuden Monika Sowalle. 

Toukokuussa 2016 Álvarez voitti EM-kultaa katassa. Kuukautta myöhemmin kesäkuussa Hän voitti kultaa myös All American Openissa, New Yorkissa, jossa Álvarez voitti toiseksi tulleen Vivien Halaszin.

Marraskuussa 2016 Álvarez voitti EM-kultaa katassa Puolassa.

Maaliskuussa 2017 Álvarez voitti Espanjan Openissa kultaa katassa ennen toiseksi tullutta Unkarin Vivien Halaszia. Hän voitti myös uransa viidennen Euroopan-mestaruuden katassa 2017 Ranskassa. Marraskuussa Álvarez saavutti uransa toisen EM-hopean katassa Romaniassa.

Maaliskuussa 2018 Álvarez saavutti Espanjan Openissa kultaa yksilö- ja joukkuekatassa yhdessä Eva Martínezin ja Tejeron kanssa. Lokakuussa hän saavutti Saksan Openissa kultaa katassa.

Toukokuussa 2019 Álvarez voitti uransa seitsemännen Euroopan mestaruuden katassa, kun hän voitti loppuottelussa maanaisensa Cristina Romeron.

Álvarez oli mukana vuoden 2021 EM-kilpailuissa Puolassa, jotka järjestettiin poikkeuksellisesti marraskuussa koronaviruspandemian vuoksi. Tällä kertaa hän ei päässyt loppukierrokselle ja jäi ilman mitalia.

Marraskuussa 2022 Álvarez saavutti Euroopan Openissa pronssia.

Lähteet

Espanjalaiset karatekat
Kyokushinin harjoittajat
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Joseph Cinqué

Joseph Cinqué (n. 1814 – n. 1879), joka tunnetaan myös nimellä Sengbe Pieh, oli länsiafrikkalainen mendeväestöön kuulunut mies, joka johti kapinaa espanjalaisella orjalaivalla Amistadilla muiden afrikkalaisten kanssa. Sen jälkeen, kun Yhdysvaltain rannikkovartiosto otti laivan huostaan, Cinqué sekä muut afrikkalaiset joutuivat oikeuden eteen tappaessaan orjalaivan upseereita oikeusjutussa, joka tunnetaan nimeltä United States v. The Amistad. Oikeusjuttu päättyi Cinquén sekä laivalla olleiden muiden afrikkalaisten vapauttamiseen perustein, että he olivat oikeutetusti puolustaneet itseään estääkseen joutumisen orjuuteen laittoman Atlantin orjakaupan kautta. Amerikkalaiset keräsivät rahaa, jotta Cinqué sekä muut laivalla olleet afrikkalaiset pääsisivät palaamaan takaisin Afrikkaan.

Lähteet

Aiheesta muualla

Orjat
Sierra Leonen historia
Sierraleonelaiset henkilöt
Vuonna 1814 syntyneet
Vuonna 1879 kuolleet
Azazel / Goatmoon


Azazel / Goatmoon on Azazelin ja Goatmoonin vuonna 2011 julkaistu yhteisalbumi.

Kappaleet

Azazel

Goatmoon

Kokoonpano

Azazel 
 Lord Satanachia – laulu
 Wakboth – kitara
 Shu-Ananda – kitara, rummut, taustalaulu
 Sandh – basso

Goatmoon 
 BlackGoat Gravedesecrator – kaikki soittimet

Lähteet 

Azazelin albumit
Goatmoonin albumit
Vuoden 2011 split-albumit
Ukkoniluri

Ukkoniluri (Dendroctonus micans) on musta kaarnakuoriaislaji, joka on noin vajaan senttimetrin mittainen. Se aiheuttaa tuhoa juurikääpien infektoimissa havupuissa erityisesti kuusessa. Se on sukunsa ainoa Suomessa tavattu laji.

Elintavat 

Ukkoniluri on kaarnakuoriaisten ryhmässä suurin, lähes senttimetrin pituinen ja tummanruskea, miltei musta. Siinä on havaittavissa kellertävää karvoitusta. Lajin toukka on jalaton, ja se tekee syömällä käytäviä havupuuhun. Ukkonilurien parveiluaika sijoittuu alkukesään ja lajin sukupolvet kestävät kolmekin vuotta. Laji voi talvehtia toukkana, mutta myös aikuismuodossa. Kotelovaiheen pituus on yleensä vain kuukauden luokkaa. Naaras munii pitkin kesää yleensä vioittuneisiin kuusiin, harvemmin mäntyihin. Hyönteisen menoaukkoon muodostuu tyypillinen pihkatappi. Kuusia vioittavat useimmiten salamaniskut ja kuusenjuurikääpä (Heterobasidion parviporum) sekä mekaaniset ja pakkasvauriot. Toukat aiheuttavat tyypillisesti pihkan vuotoa, joka puunpurun kanssa muodostaa tunnistettavia laattoja kuusen juurelle. Suomessa ukkonilurin tuhot ovat yleensä lähinnä paikallisia. Laji iskee vain eläviin puihin.  

Ukkonilurin saalistajia ovat ainakin seuraavat: tammenrunkokiitäjäinen (Dromius quadrimaculatus), lehtopikiseppä (Melanotus villosus), hukkakartukas (Nudobius lentus), Placusa depressa, mäntykäärmekorento (Raphidia ophiopsis), Raphidia xanthostigma, ukkokaarniainen (Rhizophagus grandis), kämäräpihkalude (Scoloposcelis pulchella), Thanasimus dubius, pikkumuurahaiskuoriainen (Thanasimus femoralis) ja isomuurahaiskuoriainen (Thanasimus formicarius).

Metsätuhot 
Suomessa ukkonilurin tuhot ovat harvassa ja kohdistuvat enimmäkseen vioittuneisiin puihin, erityisesti juurikääpien vaivaamiin puihin, ja ne tekevät käytäviään lähelle juuria. Keski-Euroopassa nilurien aiheuttamat tuhot ovat merkittäviä, erityisesti sitkankuusiviljelmillä, ja tämä koskee myös eurooppalaisen ukkonilurin tuhovoimaa. Amerikkalaisperäistä vuoristoniluria (Dendroctonus ponderosae) pidetään erityisen uhkaavana. Jotkin nilurilajit levittävät sinistäjäsieniä..

Lähteet

Aiheesta muualla 
Laji.fi: Ukkoniluri (Dendroctonus micans)
iNaturalist: Ukkoniluri (Dendroctonus micans)
ITIS: Dendroctonus micans 
UniProt: Taxonomy - Dendroctonus micans (Great spruce bark beetle) 
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Dendroctonus micans 
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Dendroctonus micans (great spruce bark beetle) 
Pherobase: Semiochemicals of Dendroctonus micans, the Great spruce bark beetle 

Metsätuhot
Kaarnakuoriaiset
Lucayanit

Lucayanit  olivat nykyisen Bahamasaarten alkuperäisasukkaita. Bahamasaarten asutus syntyi 600-luvulla ja esimerkiksi keramiikan perusteella saarten asukkaat edustivat esimerkiksi Hispaniolan ja Jamaikan saarten kaltaista taino-kulttuuria. Lucayaneja oli hieman ennen eurooppalaisten saapumista arviolta 80 000, mutta Kristoffer Kolumbuksen saavuttua Karibialle heidän määränsä romahti kulkutautien ja orjuutuksen myötä. Bahamasaaria on tavallisesti pidetty tyhjentyneinä vuoteen 1513 mennessä, mutta on mahdollista että lucayaneja eli saarilla vielä jonkin aikaa tämän jälkeenkin.

Historia
Bahamasaaret asutettiin suhteellisen myöhään, todennäköisesti vasta 600-luvulla. Tuolloiset Bahamasaaret olivat metsien tai savannien peitossa ja niiltä löytyi Karibian saarten olosuhteissa tärkeitä makean pohjaveden lähteitä, vaikka matalilla saarille ei muuten esimerkiksi jokia ollutkaan. Bahamat asukkaat saapuivat Hispaniolata tai Kuubasta. Samaan aikaan Bahamasaarten kanssa ihmisasutus levisi Jamaikalle, mikä saattaa viitata olosuhteiden muuttumiseen muualla siten, että ihmisten oli pakko lähteä etsimään uusia asuinalueita. Muuttoaalto Bahamalle kesti kaksi tai kolme vuosisataa. Lucayanien jälkeensä jättämä keramiikka on samankaltaista, kuin Jamaikan ja Hispaniolan keramiikka, joten heidän voidaan olettaa edustaneen samaa taino-kulttuuria. Lucayanien asuinpaikkoja tunnetaan Bahamasaarten 19 suurimmalla saarilla, tai pienemmillä saarilla niiden välittömässä läheisyydessä. Asuinpaikkoja tunnetaan nykyisen Bahaman alueen ohella Turks- ja Caicossaarilta.

Kristoffer Kolumbus saapui ensimmäisenä eurooppalaisena Karibialle vuonna 1492. Lucayaneja oli eurooppaalaisten saapuessa ehkä noin 80 000, mutta heidän määränsä romahti sittemmin nopeasti. Lucayanit kärsivät todennäköisesti samoista kulkutaudeista, jotka tuhosivat Karibian alueen tainoyhteisöjä. Suuria määriä kaapattiin myös orjuuteen ja kuljetettiin esimerkiksi Hispaniolaan ja Venezuelaan. Peter Martyrin mukaan orjuuteen päätyi jopa 40 000 lucayanilaista. Bahamasaaria on pidetty usein kokonaan tyhjentyneinä vuoteen 1513 mennessä, jolloin espanjalainen Juan Ponce de León matkusti Floridaan. Joidenkin esimerkiksi asuinpaikkojen ajoitukseen perustuvan tutkimuksien mukaan lucayaneja asui Bahamasaarilla kuitenkin vielä jonkin aikaa vuoden 1513 jälkeenkin.

Lähteet

Bahama
Esikolumbiaaniset kulttuurit
Keski-Amerikan alkuperäiskansat
Turks- ja Caicossaaret
Migration


Migration on brittiläisen muusikon ja DJ:n Bonobon kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 13. tammikuuta 2017 levy-yhtiöllä Ninja Tune.

Albumi ylsi Suomessa virallisen albumilistan sijalle 33. Yhdysvalloissa se nousi Billboard 200 -listan sijalle 59.

Kappaleet

Arvostelut 
 Metacritic: 76/100
 AllMusic: 
 Pitchfork Media: 7.3/10

Lähteet 

Bonobon albumit
Vuoden 2017 albumit
Rossinhylje

Rossinhylje eli kalmarihylje (Ommatophoca rossii) on hyljelaji, joka elää Eteläisessä jäämeressä. Se on sukunsa Ommatophoca ainoa laji.

Se on erittäin arka ja pystyy sukeltamaan todella syvälle meressä.

Ulkonäkö ja koko 
Se on runsaat 2 metriä pitkä, sillä on suuret silmät ja sillä on heikko hampaisto.

Ravinto 
Rossinhylje syö vain ruskolevää, mustekaloja ja merenpohjalla eläviä pehmeäkuorisia eläimiä.

Lähteet 

Hylkeet
Feedback (Rushin albumi)


Feedback on rockyhtye Rushin cover-albumi, joka on samalla yhtyeen 30-vuotisjuhla-albumi. Se julkaistiin 29. kesäkuuta 2004 levymerkillä Anthem Records. Albumin on tuottanut sekä miksannut David Leonard. Phase one studion pro tools äänitykset viimeistelivät Michael Jack ja hänen assistanttinsa Jeff Muir. Stephen Marcussen masteroi albumin.

Kappaleet

Kokoonpano 
 Geddy Lee – laulu, basso
 Alex Lifeson – kitara
 Neil Pert – rummut, lyömäsoittimet

Arvostelut 
 Allmusic: 
 Stylus Magazine: F
 USA Today:

Lähteet 

Rushin albumit
Vuoden 2004 albumit
Cover-albumit
Des enfants gâtés

Des enfants gâtés (kansainvälisesti Spoiled Children) on vuonna 1977 ensi-iltansa saanut Bertrand Tavernierin ohjaama ja käsikirjoittama ranskalainen draamakomediaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Michel Piccoli, Christine Pascal ja Michel Aumont. Tavernierin lisäksi elokuvan käsikirjoitusta oli laatimassa Christine Pascal ja Charlotte Dubreuil. Michel Piccoli, Alain Sarde ja Daniel Toscan du Plantier olivat elokuvan tuottajina. Michel Aumont sai roolisuorituksestaan parhaan miessivuosan César-ehdokkuuden.

Juoni 

Des enfants gâtés kertoo menestyvästä Bernard Rougerie -nimisestä elokuvantekijästä (Michel Piccoli), joka kärsii inspiraation puutteesta kirjoittaessaan uusimman elokuvahankkeensa käsikirjoitusta. Hän aloittaa rakkaussuhteen kauniin naapurinsa, häntä paljon nuoremman Anne Torrinin (Christine Pascal), kanssa. Bernard, Anne ja muut naapurit alkavat kamppailla julmaa vuokraisäntää vastaan, jotta he saavat tältä oikeudenmukaista kohtelua.

Näyttelijät

Tuotanto 
Des enfants gâtés kuvattiin Pariisissa. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Gaumont, Sara Films, Films 66 ja Little Bear.

Julkaisu 
Des enfants gâtés sai ensi-iltansa Ranskassa 7. syyskuuta 1977, oli Gaumontin teatterilevittämä ja keräsi teatterikierroksensa aikana 445 242 katsojaa. Elokuva julkaistiin DVD:lle Ranskassa vuonna 2002.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 
 Des enfants gâtés AlloCinéssä 
 Des enfants gâtés UniFrancessa 
 Des enfants gâtés JP’s Box-Officessa 

Vuoden 1977 ranskalaiset elokuvat
Ranskalaiset draamakomediaelokuvat
Bertrand Tavernierin ohjaamat elokuvat
Surukalastaja

Surukalastaja (Todiramphus funebris) on pyhimyskalastajien sukuun kuuluva kuningaskalastajalaji. Se elää kotoperäisenä Molukkeihin kuuluvalla Halmaheran saarella Indonesiassa. Laji luokitellaan vaarantuneeksi.

Surukalastaja on kuningaskalastajaksi suhteellisen kookas, pituudeltaan 28 cm. Ääni on hitaasti erottuva ”ki... ki... ki”.

Lajin elinympäristöä ovat soiset metsät, korkeat metsät, metsän reunat, mangrovet ja joskus puutarhat. Se syö suuria niveljalkaisia, mukaan lukien heinäsirkat, sekä käärmeitä ja liskoja.

Lähteet 

Kuningaskalastajat
Uhanalaiset linnut
Vihreät (Venäjä)

Vihreät (venäjäksi Зелёные, Zeljónye [zʲɪˈlʲɵnɨje]) on ympäristöpuolue Venäjällä. Vihreiden puheenjohtajana on toiminut sen perustamisesta lähtien Anatoli Panfilov.

Edustajat 

Vuonna 2013 Vihreillä oli edustajia Kabardi-Balkarian tasavallan ja Jaroslavlin alueen lainsäädäntökokouksissa. Paikallisissa itsehallintoelimissä edustajia oli Baškortostanin tasavallassa, Taka-Baikalian aluepiirissä sekä Vladimirin, Moskovan, Penzan ja Sverdlovskin alueella. Kunnallistasolla puolueella oli yksi edustaja Belgorodin kaupungin valtuustossa.

Historia 
Syyskuussa 1993 venäläinen ympäristöliike Kedr piti kokouksen, joka johti Kedr-nimisen ympäristöpuolueen perustamiseen marraskuussa 1994. Vuonna 2002 puolue muutti nimensä Vihreiksi.

Vuoden 2003 parlamentin alahuoneen duuman vaaleissa Vihreät sai 0,42 prosenttia äänistä. Puolue ei osallistunut joulukuun 2007 duuman vaaleihin. Se päätti vetäytyä myös maaliskuun 2008 presidentinvaaleista, koska omaa ehdokasta pidettiin epäkäytännöllisenä. Vihreät asettui kannattamaan varapääministeri Dmitri Medvedeviä, joka toimi myös valtion energiayhtiö Gazpromin johtokunnan jäsenenä.

Vihreät suhtautui myönteisesti Nord Stream -kaasuputken rakentamiseen Itämeren pohjaan sillä edellytyksellä, että ympäristösopimuksia noudatetaan. Puolueen Leningradin alueen johtaja Leonid Glovatski sanoi vuonna 2008, että hanke jopa tukee Itämeren tutkimusta, koska reitin tutkimukseen käytetään kymmeniä miljardeja dollareita ja se tuottaa paljon lisätietoa Itämeren tilanteesta.

Lähteet 

Vihreät puolueet
Venäjän puolueet
Transporter: The Series

Transporter: The Series () on Luc Bessonin ja Robert Mark Kamenin Transporter-elokuvien pohjalta luotu toimintasarja.

Sarjan esittäminen aloitettiin saksalaisella RTL Televisionin kanavalla 11. lokakuuta 2012. Marraskuussa 2015 kerrottiin, että toinen kausi jää sarjan viimeiseksi.

Juoni 
Sarjassa seurataan elokuvista tutun Frank Martinin (Chris Vance) seikkailuja alamaailman kuriirina.

Näyttelijät

Tuotanto 
Sarjan pilottijakson ohjasi Lost-sarjan tuottajana tutuksi tullut Stephen Williams.

Kuvauspaikkoina ovat toimineet muun muassa Pariisi, Berliini, Nizza ja Toronto.

Lokakuussa 2011 Chris Vance loukkaantui sarjan kuvauksissa ja se viivästytti koko tuotantoa.

Tuotantokaudet

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivusto 
 

Elokuviin perustuvat televisiosarjat
Kanadalaiset televisiosarjat
Ranskalaiset televisiosarjat
Saksalaiset televisiosarjat
Toimintasarjat
RTL Televisionin televisio-ohjelmat
M6:n televisio-ohjelmat
Bethesda (Maryland)

Bethesda on kaupunkimainen väestönlaskennallinen paikka (CDP) Yhdysvaltojen Marylandin osavaltion Montgomeryn piirikunnassa ja yksi pääkaupunki Washington D.C.:n suurista esikaupungeista. Washingtonin luoteispuolella sijaitsevassa Bethesdassa on pientaloasutuksen lisäksi tornitaloista muodostuva keskusta-alue. Asukasluku Bethesdan väestölaskenta-alueella vuonna 2000 oli 55 277. Bethesda on suoraan piirikunnan alaisuudessa toimiva kunnallishallinnoton alue (), jolla ei ole tarkkoja rajoja. Bethesda kuuluu pääkaupunkiseudun hallintoalueeseen nimeltä Baltimore-Washington Metropolitan Area. Monet asukkaista ovat hyvätuloisia pääkaupungissa työssä käyviä virkamiehiä. Bethesdaan kulkee Washingtonin metron punainen linja.

Nimen alkuperä
Bethesda on saanut nimensä vuonna 1820 rakennetusta Bethesda Presbyterian Church -kirkosta. Aramean kielen sanat  beth hesda tarkoittavat ”armon huonetta”. Raamatussa Johanneksen evankeliumin 5. luvussa Jeesus parantaa miehen Betesdan altaalla.

Talous

Bethesdan suuriin työnantajiin kuuluu Yhdysvaltojen terveysvirasto (NIH), jonka päämaja ja monet laitokset sijaitsevat kaupungissa. Bethesdassa pääkonttoriaan pitävät myös muun muassa puolustusteollisuusyhtiö Lockheed Martin ja maailman suurin hotelliyhtiö Marriott International. Videopeliyhtiö Bethesda Softworks perustettiin 1986 Bethesdassa, mutta yritys muutti jo vuonna 1990 Marylandin Rockvilleen. Paikkakunnalla sijaitsee myös Yhdysvaltain presidenttien terveydenhoidosta tunnettu sotilassairaala Walter Reed National Military Medical Center.

2010-luvulla Movoto-kiinteistövälitysyhtiö arvioi Bethesdan Washingtonin pääkaupunkiseudun kolmanneksi parhaaksi asuinalueeksi niin ikään Marylandin puolella sijaitsevien Chevy Chasen ja Kensingtonin jälkeen.

Lähteet

Aiheesta muualla