joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Zeus

Zeus () oli kreikkalaisen mytologian ylijumala ja samalla taivaan, tuulen, pilvien, sateen ja ukkosen jumala. Roomalaiset samaistivat Zeuksen Juppiteriin.

Syntyperä 
Zeus oli titaanien Kronoksen ja Rhean poika. Zeuksen isovanhemmat olivat Uranos (taivas) ja Gaia (maa). Hän syntyi ja kasvoi Kreetalla. Saatuaan tietää lapsiensa kukistavan isänsä vallasta Kronos nieli kaikki lapsensa paitsi nuoren Zeuksen. Rhea nimittäin syötti Kronokselle kiven Zeuksen sijasta ja piilotti Zeuksen luolaan (Ídan luola tai Díktin luola). Zeus tuli ylijumalaksi vapautettuaan veljensä ja siskonsa sekä kukistettuaan Kronoksen ja tämän kannattajat titaanit kymmenvuotisessa sodassa.

Ylijumala 

Zeuksesta tuli taivaan jumala ja kaikkien jumalten johtaja, joka hallitsi Olympos-vuorella yhdessä muiden olympolaisten jumalien kanssa. Hänen sisaruksiaan olivat Hera (jumalien kuningatar, avioliiton jumalatar), Poseidon (meri), Demeter (maanviljelys), Hestia (kotiolot) ja Haades (manala). Zeuksella oli lisäksi yksi velipuoli, kentauri Kheiron, jonka äiti oli titaani Okeanoksen tytär Filyra. Olympoksen jumalista hänen lapsiaan olivat Apollon (aurinko, runous, parannustaito), Artemis (kuu, metsästys, öinen taivas), Ares (sota), Pallas Athene (viisaus, sota), Dionysos (viini, hedelmällisyys, traaginen taide, päihtynyt hurmio) ja Hefaistos (käsityöt, tuli, sepäntaidot). Zeus meni naimisiin siskonsa Heran kanssa, mutta hän oli hyvin uskoton aviomies ja vietteli useita titaaneja, nymfejä ja kuolevaisia naisia, yleensä jonkin eläimen hahmoiseksi muuttuneena. Hänellä oli näiden kanssa myös useita lapsia, joista luultavasti tunnetuin oli sankari Herakles, Zeuksen ja kuolevaisen Alkmenen poika. Zeus kohteli erittäin kunnioittavasti magian jumalatarta Hekatea.

Kreikan Olympia oli Zeukselle pyhitetty paikka, jossa järjestettiin joka neljäs vuosi hänen kunniakseen urheilukilpailut – Olympian kisat. Olympiaan rakennettiin 400-luvulla eaa. suuri Zeuksen temppeli, jossa oli Feidiaan veistämä Zeuksen kuvapatsas.

Jälkeläiset

Jumalattarien kanssa

Kuolevaisten, nymfien ja muiden kanssa

Zeus ja Raamattu 
Raamattu mainitsee Zeuksen tapauksessa johon liittyvät Paavali ja Barnabas: he olivat Lystran kaupungissa ja kun asukkaat näkivät Paavalin parantavan ramman miehen, he pitivät heitä jumalina ja sanoivat Paavalin olevan Hermes ja Barnabaan Zeus. Zeuksen pappi halusi uhrata väkijoukon kanssa ja toi sonneja ja seppeleitä. (Apostolien teot 14:8–13.) Lystran lähistöltä 1909 löydetyt kaksi vanhaa piirtokirjoitusta todistavat, että tuossa kaupungissa palvottiin näitä kahta jumalaa. Toisessa piirtokirjoituksessa viitataan ”Zeuksen pappeihin” ja toisessa mainitaan ”Suuri Hermes” ja ”taivaan ylijumala Zeus”. 

Zeus mainitaan myös apokryfisessä toisessa Makkabealaiskirjassa. Yrittäessään tehdä lopun juutalaisesta uskonnosta kuningas Antiokhos IV Epifanes määräsi Jerusalemin temppelin häväistäväksi ja vihki sen uudelleen Zeukselle (Jupiter Olympius). (2.Makkabealaiskirja 6:1, 2)

Lähteet
 Yrjö Karilas (toim.): Pikku Jättiläinen, Suomenmaa, 8. painos, WSOY 1958

Viitteet

Aiheesta muualla 

Antiikin Kreikan jumalat
Ukkosen jumalat
Seulonnan keskeiset artikkelit
Euro Hockey Tour

Euro Hockey Tour (EHT) on vuosittain pelattava jääkiekkosarja, johon ottavat osaa Suomen, Ruotsin,  Tšekin ja Sveitsin A-maajoukkueet. Sarjaan osallistuvat pelaajat pelaavat pääosin Euroopan pääsarjoissa sekä KHL-liigassa.

Pistelaskujärjestelmä 
Pisteitä jaetaan siten, että varsinaisella peliajalla saavutetusta voitosta saa 3 pistettä, jatkoajalla tai rangaistuslaukauksilla saavutetusta voitosta 2 pistettä, jatkoajalla tai rangaistuslaukauksilla kärsitystä tappiosta yhden pisteen ja varsinaisella peliajalla kärsitystä tappiosta ei saa pisteitä.

Historiaa ja voittajat 
Vuonna 2022 Suomen, Ruotsin ja Tšekin jääkiekkoliitot tiedottivat lopettaneensa yhteistyön Venäjän jääkiekkoliiton ja sen maajoukkueiden kanssa.

Venäjä suljettiin ulos keväällä 2022 pelattavista Ruotsin ja Tšekin EHT-turnauksista. Venäjän tilalle alettiin etsiä uutta osallistujamaata.

Sveitsi korvasi Venäjän vuoden 2022 Ruotsin EHT turnauksessa. Itävalta korvasi Venäjän vuoden 2022 Tšekin EHT turnauksessa. 

IIHF ilmoitti vuonna 2022 Sveitsin korvaavan Venäjän EHT:ssa seuraavan kahden kauden ajan.  

Sveitsi korvaa Venäjän EHT:ssä ensi kaudesta 2022-2023 lähtien. Keväällä 2022 solmittu sopimus on kaksivuotinen. Sveitsi tulee järjestämään EHT-turnauksen vuoden 2022 joulukuussa.

Tilasto kaikilta vuosilta 

* Päivitetty kauden 2018-2019 jälkeen.

Mitalitaulukko 

* Päivitetty kauden 2021-2022 jälkeen.

Televisiointi

Suomessa pelejä alkoi esittää Discovery vuodesta 2020 alkaen. Suomessa pelejä esitti Yleisradio vuodesta 2015 alkaen. Ennen vuotta 2015 Euro Hockey Tour näytettiin Suomessa MTV:n ja C Moren kanavilla.

Katso myös 
 Euro Hockey Challenge

Lähteet

Aiheesta muualla

Seulonnan keskeiset artikkelit
Epävirallinen talous

Epävirallinen talous (engl. informal economy), (myös neljäs sektori) koostuu taloudellisesta toiminnasta, joka tapahtuu työsopimuksiin ja veronkantoon perustuvan talouden ulkopuolella. Sen muodostavat suorat epäviralliset vaihtokaupat, katukauppa, pienyhteisöjen keskinäinen vapaaehtoistyö sekä harmaa talous. Suurin osa maapallon väestöstä elää ja tekee töitä epävirallisessa taloudessa.

Termejä 
Termi epävirallinen talous liitetään tavallisesti kehitysmaihin, joissa on 60 % työvoimasta. Kuitenkin kaikissa talouksissa osa toiminnasta on epävirallista. Teollisuusmaissa laitonta tai laillisuuden rajalla toimivaa epävirallista taloutta kutsutaan harmaaksi taloudeksi. Aiemmin puhuttiin epävirallisesta sektorista, mutta uudemmat tutkimukset käyttävät termiä epävirallinen talous.

Perhettä ja yksiköiden sosiaalisia suhteita sosiaalis-taloudellisena toimijana kutsutaan joskus neljänneksi sektoriksi. Tietyissä maanosissa, kansoissa ja yhteisöissä perheiden sosiaalinen merkitys korostuu ja yhdistää suvun yhteisöksi. Myös heimokulttuureissa, ja esimerkiksi Afrikan väkirikkaissa ja köyhissä kansoissa yhteisön jäsenten vastavuoroinen auttaminen on yleistä.

Yleisyys 
Tilastot epävirallisen talouden osuudesta ovat epäluotettavia, mutta suuntaa antavia lukuja voidaan esittää. Esimerkiksi maatalouden ulkopuolella toimivasta työvoimasta 48 % Pohjois-Afrikassa, 51 % Latinalaisessa Amerikassa, 65 % Aasiassa ja 72 % Saharan eteläpuolisessa Afrikassa työskentelee epävirallisessa taloudessa. Jos maataloustyö lasketaan mukaan monissa maissa, kuten Intiassa ja useissa Saharan eteläpuolisen Afrikan maissa, osuus nousee yli 90 %. Arviot kehittyneille maille ovat noin 15 %.

Epävirallisesta työstä noin 70 %  on itsenäistä yrittäjyyttä kehitysmaissa. Kehittyneissä maissa palkkatyö on yleisintä. Naiset muodostavat suurimman osan työntekijöistä.

Merkitys 
Perulainen kehitystaloustieteilijä Hernando de Soto huomauttaa, että epävirallisuudesta ja laillisen järjestyksen puuttumisesta hyötyy etenkin yhteiskunnan eliitti, jolla on varaa suojella itseään ja omaisuuttaan. Sen sijaan kehitysmaissa yleinen pienyrittäjyys taas kärsii omistussuhteiden epäselvyydestä, koska se hankaloittaa lainan saamista ja yrityksen kehittämistä.

Ruotsalaisen markkinataloutta ajavan Timbro-instituutin tutkija Johan Norberg on esittänyt kirjassaan Globaalin kapitalismin puolustus, että vapaakaupan avulla kehitysmaihinkin alkaisi vaurastumisen myötä kasvamaan keskiluokkaa, joka kykenisi vaatimaan oikeusvaltiota ja kansalaisoikeuksia. Hän esittää, että kehitys talouden virallistumiseen on useimmissa maissa alkanut vasta kaupan esteiden purkamisen sekä rajojen avaamisen jälkeen.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kepa: "Virallinen" maailma köyhdyttää "epävirallista" enemmistöä 
 Vapaa sana: Hernando de Soton haastattelu

Taloustiede
Yhteiskunnan sektorit
Sulautettu järjestelmä

Sulautettu järjestelmä () on tiettyyn tarkoitukseen tehty laite tai laitteisto, jota ohjaa tietokone. Sille on tyypillistä, että käyttäjän ei tarvitse olla tietoinen laitteen sisällä olevasta tietokoneesta, vaikka voikin sen olemassaolon helposti päätellä. Suomenkielisen termin sulautettu järjestelmä otti käyttöön 80-luvun alussa Lauri Gröhn Telenokialla työskennellessään.

Tyypillisesti sulautetun järjestelmän ohjelmisto ja laitteisto on suunniteltu juuri kyseistä tarkoitusta varten. Joissain (harvinaisissa) tapauksissa ne on suunniteltu yhtä aikaa yhteisillä välineillä, jolloin voidaan puhua yhteissuunnittelusta (). Monet sulautetut järjestelmät ovat suhteellisen pieniä, ja ne on toteutettu mikrokontrollerien avulla. Lisäksi järjestelmät voivat olla mobiileja (matkapuhelimet, GPS-laitteet) ja akkukäyttöisiä, mikä asettaa tiukkoja vaatimuksia energian kulutukselle. Toisaalta suurimmat sulautetut järjestelmät voivat sisältää useita hyvin tehokkaita tietokoneita (puhelinkeskukset, lentokoneiden avioniikkajärjestelmät).

Perinteisesti sulautetut järjestelmät ovat olleet suljettuja, eli niin sanottu kolmas osapuoli ei ole voinut tarjota niihin ohjelmiaan. Joissakin uudemmissa järjestelmissä on mahdollistettu tällaisten sovelluksien lisääminen järjestelmään (esimerkiksi joissain matkapuhelinmalleissa ja tallentavissa digitv-sovittimissa). Myös avoimen lähdekoodin käyttö on nopeasti yleistymässä sulautettujen järjestelmien kehityksessä. Esimerkiksi osa matkapuhelinten käyttöjärjestelmistä perustuu avoimeen lähdekoodiin (Symbian, Android).

Sulautetuilla järjestelmillä toteutetaan nykyään paljon sellaisia järjestelmiä, jotka aiemmin toteutettiin
elektroniikan erilliskomponenteilla ja ASIC-piireillä. Sulautettuja järjestelmiä on runsaasti automaation eri sovelluksissa (venttiilit, anturit, ohjausjärjestelmät), autoissa (moottorin ohjaus, lukkiutumattomat jarrut, luistonesto, ajotietokone), viihde-elektroniikassa (televisio, CD- ja DVD-soittimet), ja kodinkoneissa (mikroaaltouuni, astian- ja pyykinpesukone). Osa järjestelmistä on sellaisia, joita ei aiemmin ole voitu järkevästi edes toteuttaa (matkapuhelin, GPS-paikannin, pankkiautomaatti).

Historiallisesti sulautetut järjestelmät ovat olleet hyvin pieniä ja ovat toimineet ilman käyttöjärjestelmää: näiden tehtävänä on ollut vain muutaman sensorin seuranta. Esineiden internet -laitteissa kommunikointi (langallinen tai langaton) muiden järjestelmien kanssa on merkittävämmässä osassa ja vaatii enemmän ohjelmistotukea.

Sulautettujen järjestelmien ohjelmointiin käytetään usein C-kieltä ja myös C++ ja assembly ovat käytössä.

Katso myös
 Jokapaikan tietotekniikka
 Järjestelmäpiiri

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Sulautetut järjestelmät (PDF)

Sulautetut järjestelmät
Seulonnan keskeiset artikkelit
Nasaali

Nasaali eli nenä-äänne on äänne, jota lausuttaessa suussa on sulkeuma ja ilmavirta kulkee nenän kautta.

Suomen kielen nasaalit
Suomen kielessä on kolme nasaalia: bilabiaalinen [m], alveolaarinen [n] ja (palato)velaarinen [ŋ]. Äänteessä [m] sulkeuma on huulissa, äänteessä [n] hammasvallissa ja äänteessä [ŋ] suulaen takaosassa. Lainasanoissa esiintyy myös f:n edellä dentilabiaalinen [ɱ] (esimerkiksi kamferi) ja koartikulatorinen [n] (esimerkiksi konferenssi).

Lähteet

Viitteet

Fonetiikka
Isänpäivä

Isänpäivä on juhlapäivä, jota vietetään isien kunniaksi ja muistoksi. Suomessa, muissa Pohjoismaissa Tanskaa lukuun ottamatta sekä Virossa päivää vietetään marraskuun toisena sunnuntaina, puoli vuotta äitienpäivän jälkeen. Isänpäivää vietetään Yhdysvalloissa, ja monissa muissa maissa, kesäkuun kolmantena sunnuntaina. Muualla maailmassa ajankohta vaihtelee. Isänpäivä on ollut Suomessa virallinen liputuspäivä vuodesta 2019, sitä aiemmin se oli vakiintunut liputuspäivä vuosina 1987–2018. Myös isoisiä usein juhlistetaan isänpäivänä.

Vuonna [[{{#ifexpr:  < 319 |  |  }}]] isänpäivää vietetään Suomessa sunnuntaina [[{{#ifexpr:  < 319 |  |  }}. marraskuuta]].

Isänpäivän historia 
Isänpäivän idea kehittyi Yhdysvalloissa pian äitienpäivän vanavedessä. 1940-luvun lopulla pohjoismaiset kauppiaat ehdottivat päivän viettämistä marraskuun toisena sunnuntaina, jolloin kaupoissa on vielä hiljaista ennen joulusesonkia.

Suomessa isänpäivä oli merkitty Yliopiston almanakkaan ilman Helsingin yliopiston päätöstä jo vuosina 1970–1972. Se poistettiin, kun asia huomattiin, mutta vuonna 1987 yliopisto viimein katsoi päivän niin vakiintuneeksi, että se hyväksyttiin pysyvästi kalenteriin ja merkittiin myös liputuspäiväksi.

Suomessa isänpäivästä tuli 14. maaliskuuta 2019 virallinen liputuspäivä valtioneuvoston muutettua liputusasetusta.

Isänpäivän perinteitä 
Isää on isänpäivänä tapana muistaa kortilla, lahjoilla ja hemmottelulla, kuten aamukahvilla ja aamupalalla sänkyyn. Isän kanssa voidaan myös viettää yhteistä aikaa käyden jossain tai harrastaen jotain pientä yhdessä. Lapset joskus askartelevat isälle jotain päiväkodissa tai alakoulussa. Vuonna 2019 isänpäivän viettoon ei vielä ollut muotoutunut äitienpäivän kaltaisia perinteitä, vaan sen aikana oli olennaista isän ja lasten yhteinen aika.

Isänpäivä Suomessa tulevina vuosina 

{{#ifexpr:  < 319 |* : . marraskuuta}}
 : . marraskuuta
 : . marraskuuta
 : . marraskuuta
 : . marraskuuta
 : . marraskuuta
 : . marraskuuta
 : . marraskuuta
{{#ifexpr:  >= 319 |* : . marraskuuta}}

Isänpäivän päivämäärät eri maissa

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Matti Vilppula: Yksi isä ja monta äitiä . Kieli-ikkuna 7.5.2002.

Perheenjäsenten juhlapäivät
Marraskuun juhlapäivät
Suomen liputuspäivät
Suomalaiset juhlapäivät
Seulonnan keskeiset artikkelit
Karjala-turnaus

Karjala-turnaus on Suomessa vuosittain syksyllä järjestettävä jääkiekkoturnaus, joka kuuluu jääkiekon Euro Hockey Tour -turnaussarjaan. Turnauksen pääsponsori on Hartwallin Karjala-olut. 

Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran joulukuussa vuonna 1995 (niin kutsuttu ”Jouluturnaus”), jolloin mukana olivat Suomen, Ruotsin, Tšekin ja Ranskan maajoukkueet. Turnaus järjestettiin samaan aikaan Izvestija-turnauksen kanssa. Se on kantanut nykyistä nimeään vuodesta 1996, jolloin turnaus siirtyi marraskuun alkuun.

Karjala-turnauksessa pelaavat nykyisin Suomen, Ruotsin, Tšekin ja Sveitsin maajoukkueet. Suomi on voittanut turnauksen 12 kertaa, joista kahdeksan peräkkäisinä vuosina 1998–2005. Venäjä on voittanut turnauksen kahdeksan kertaa, Ruotsi viisi kertaa ja Tšekki kahdesti.

Turnausta on televisioinut ja lähettänyt Yleisradio. Vuoden 2021 Karjala-turnauksen televisiointioikeudet ovat Discovery Networks Finlandilla ja turnausta voi katsoa TV5:ltä ja Discovery+ -palvelusta.

Tulokset

Mitalitaulukko

Lähteet

Aiheesta muualla 
Karjala-turnaus 2021

Jääkiekkokilpailut
Suomen jääkiekko
Suomen urheilutapahtumat
Euro Hockey Tour
SA-1 (Apollo)

SA-1 oli Apollo-avaruusohjelman ensimmäinen Saturn I -kantoraketin lento.

Laukaisu tapahtui 27. lokakuuta 1961 kello 15:06:04 UTC Kennedy Space Centeristä ja lento kesti 15 minuuttia. Raketti saavutti 136,2 kilometrin korkeuden.

Apollo-ohjelma
Miehittämättömät avaruuslennot
Turun Palloseura

Turun Palloseura eli TPS on turkulainen palloilun yleisseura. Perustamishetkellä vuonna 1922 TPS oli ainoastaan jalkapalloseura, mutta vuonna 1937 mukaan liittyi myös jääkiekko ja 1995 salibandy. Mukana on ollut myös käsi- ja jääpallotoimintaa. Käsipallossa seura on saavuttanut SM-kultaa vuonna 1944. Jääpallon SM-sarjassa seura käväisi 1932.

Jääkiekossa TPS on pelannut monta vuotta pääsarjatasolla menestyen hyvin. Jalkapallossa joukkue nousi takaisin Suomen korkeimmalle sarjatasolle Veikkausliigaan kaudella 2017 vietettyään kaksi kautta Ykkösessä. Tuoreempi salibandypuoli pelasi kaudella 2007–2008 myös salibandyn pääsarjaa historiansa ensimmäistä kertaa.

Jalkapallo 

Turun Palloseura pelaa jalkapalloa Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Ykkösessä. Seura on voittanut kaikkiaan kahdeksan Suomen mestaruutta, kolme Suomen Cupia ja yhden Liigacupin. Naisten edustusjoukkue pelaa Naisten Ykkösessä.

Jääkiekko 

Turun Palloseuran jääkiekkotoiminta alkoi vuonna 1937. Seura pelaa SM-liigassa. TPS on saavuttanut jääkiekossa yhteensä yksitoista Suomen mestaruutta, joista viimeisimmän kaudella 2009–2010.

Salibandy 

TPS Salibandy r.y. on perustettu vuonna 1995. Joukkue pelaa pääsarjatasolla, Salibandyliigassa. Kotiareena on Kupittaan palloiluhalli.

Turun Palloseuran säätiö
Turun Palloseuran säätiön tarkoituksena on edistää ja tukea taloudellisesti Turun alueen jalkapalloilua, jääkiekkoilua, salibandya ja muuta palloilu-urheilua sekä erityisesti palloilu-urheilun junioreiden kasvua ja kehitystä. Säätiö merkittiin säätiörekisteriin 11. maaliskuuta 2011.

Aiheesta muualla 
Seuran sivusto

ru:ТПС (хоккейный клуб, Турку)
Lähioikeudet

Lähioikeudet eli tekijänoikeuden lähioikeudet ovat tekijänoikeutta lähellä olevia oikeuksia, joista säädetään Suomen tekijänoikeuslain 5. luvussa. Niillä suojataan esittäviä taiteilijoita ja heidän esityksiään, äänitetuottajia ja kuvatallenteen tuottajia, luetteloiden valmistajia, radio- ja televisioyrityksiä ja valokuvaajia. Tällaisia lähioikeuksia kutsutaan joskus myös naapurioikeuksiksi.

Lähioikeussuoja ei sulje pois varsinaista tekijänoikeussuojaa, jos kyse on teoksesta. Luettelo, taulukko ja tietokanta voivat saada varsinaista tekijänoikeussuojaa suppeampaa luettelosuojaa.

Valokuvaajan tuotoksia ja kopioita suojaa lähioikeus mahdollisen tekijänoikeuden lisäksi. Muita lähioikeuden piiriin kuuluvia ovat esimerkiksi videointi teatteriesityksestä, ääninauhoitus konsertista, äänitallenteiden tuotanto ja julkaisu, kuvatallenteen tuotanto ja julkaisu sekä radio- ja televisiotoiminta. Näiden oikeuksien suoja-ajat lasketaan esitys-, tallentamis-, julkaisemis-, lähetys- tai valmistamisvuodesta. Esitys ja julkaisematon tallennettu teos saa tekijänoikeussuojaa 50 vuoden ajaksi. Julkaistulla ja valmistetulla teoksella suoja-aika on 70 vuotta.

Euroopan parlamentti ja komissio päättivät vuonna 2011 pidentää esittäjien ja äänitetuottajien lähioikeuksien suojan 70 vuoteen. Direktiivi oli toteutettava kansallisessa lainsäädännössä vuoteen 2014 mennessä. Suomen tekijänoikeussäädökset yhteensovitettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston antamien direktiivien kanssa vuonna 2013 hyväksytyillä laeilla..

Katso myös 
 Tekijänoikeus
 Tekijänoikeus Suomessa
 Tekijänoikeuslainsäädännön historia

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Tekijänoikeuden perusteita  Opetus- ja kulttuuriministeriö

Tekijänoikeus
Buddha

Buddha (बुद्ध) on sanskritin ja paalin kielen sana ja tarkoittaa perusmerkityksessään 'hereillä olevaa'. Uskonnollisissa yhteyksissä sillä viitataan valaistumiseen, joka on buddhalaisen harjoituksen päämäärä.

Tiibetiksi buddha on sangye. Tiibetin sang merkitsee kaikista tahroista ja epäselvyyksistä täysin puhdistunutta, ja gye merkitsee kaikkien ominaisuuksien ja viisauden täydellistä avautumista, esiintuloa tai heräämistä.

Sanalla "buddha" tarkoitetaan usein Siddhārtha Gautamaa eli buddhalaisuuden historiallista perustajaa. Varsinkin mahāyāna- ja vajrayāna-buddhalaisissa kirjoituksissa ja traditioissa tunnetaan suuri joukko buddhia. Esimerkiksi Bhadrakalpika-sutran mukaan tämän maailmankauden (kalpan) aikana nimittäin ilmestyy peräti tuhat buddhaa. 

Kanonisessa buddhalaisessa kirjallisuudessa on paljon listoja buddhista. Varsin laajasti jaetun perinteen (theravāda, mahāyāna ja vajrayāna) mukaan tämän kalpan aikana on oleva viisi buddhaa:

 Krakucchanda-buddha (sanskrit) eli Kakusandha-buddha (paali) eli Khorvadjig (tiib.) 
 Kanakamuni-buddha (sanskrit) eli Konāgamana-buddha (paali) eli Serthub (tiib.) 
 Kāśyapa-buddha (sanskrit) eli Kassapa-buddha (paali) eli Ösung Chenpo (tiib.)
 Śākyamuni-buddha (sanskrit) eli Gotama-buddha (paali) eli Shakya Thubpa (tiib.)
 Maitreya-buddha eli Metteyya-buddha (paali) eli Djampa (tiib.)

Luettelo on kuitenkin vain yksi monista. Esimerkiksi paalinkieliseen kaanoniin kuuluvassa Mahāpadāna-suttassa kerrotaan ennen Śākyamuni-buddhaa olleen kuusi buddhaa (Vipaśyin, Śikhin, Visvabhū, Krakucchanda, Kanakamuni ja Kāśyapa) ja Buddhanāma-sūtra nimeää peräti 11 093 buddhaa.

Śākyamuni-buddhan ohella tietyt buddhat ovat nousseet eri perinteissä erityiseen asemaan, esimerkiksi Puhtaan maan buddhalaisuudessa keskeisessä asemassa on Amitābha-buddha. 

Lisäksi mahāyāna-perinteessä termi "buddha" voi viitata paitsi varsinaisiin buddhiin, myös ns. buddhaluontoon, joka on kaikissa olennoissa piilevä todellinen luonto. Vajrayāna-perinteessä puolestaan esiintyy lisäksi valaistuneen tajunnan eri aspekteja olennoivia niin sanottuja meditaatiobuddhia (dhyānabuddha), joista tunnetuimmat ovat niin sanotut viisi meditaatiobuddhaa (Akṣobhya, Amoghasiddhi, Vairocana, Ratnasaṃbhava ja Amitābha).

Taiteessa buddhaa kunnioitettiin aluksi erilaisilla symboleilla, joista yleisimmät ovat bodhipuu, kerjuukuppi ja opinpyörä. 100-luvulla jaa. buddhaa alettiin kuvata ihmishahmoisena. Lopullisen muotonsa buddha-hahmo saavutti 300–400-luvuilla.

Katso myös

 Vajrayana
 Bodhisattva
 Buddhalaisuus

Kirjallisuutta 
 Alan W. Watts: Zen, Buddhalaisuuden zen-haarasta
 
 

Buddhalaisuus
Seulonnan keskeiset artikkelit
Ekonofysiikka

Ekonofysiikka on tieteidenvälinen tutkimusala, jossa taloutta tutkitaan fysiikan tutkimusmenetelmillä. Tutkimuskohteina ovat erityisesti stokastiset ja epälineaariset ilmiöt.

Uuden tutkimusalueen synty perustuu edistykseen, jota tilastollisessa fysiikassa on tapahtunut viimeisten 30 vuoden aikana. Taloustieteiden eri alueita voidaan pitää kompleksisina systeemeinä, joihin voidaan soveltaa fysiikassa kehitettyjä menetelmiä. Suurin osa ekonofysiikan sovelluksista on rahoitusmarkkinoiden analysointia.

Aiheesta muualla 
 Rosario N. Mantegna, H. Eugene Stanley, An Introduction to Econophysics: Correlations and Complexity in Finance, Cambridge University Press, 2000, ISBN 0-521-62008-2
 Sitabhra Sinha, Arnab Chatterjee, Anirban Chakraborti, Bikas K Chakrabarti, Econophysics: An Introduction, Wiley-VCH, 2010.
 Econophysics Forum, Friedbergin Yliopisto

Monitieteisyys
Sovellettu fysiikka
Systeemit
Taloustieteen metodologia ja koulukunnat
Negatiivinen tulovero

Negatiivinen tulovero on sosiaaliturvan malli, jossa verovelvollinen maksaa yhteiskunnalle tuloveroa, kun hänen tulonsa ylittävät tietyn tason, verotettavan tulon alarajan. Verotettavan tulon alarajan alittavista tuloista valtio maksaa verovelvolliselle taloudellista tukea, negatiivista tuloveroa.

Yleistä
Osmo Soininvaaran mukaan perustulo ja negatiivinen tulovero voivat olla käytännössä vaikutuksiltaan identtiset, mutta laskennallisesti negatiivinen tulovero on osa verotusta ja vähentää kokonaisveroastetta, kun perustulo kasvattaa veroastetta. Negatiivisessa tuloveromallissa marginaalivero voi olla korkea, vaikka verovelvollisen tulovero olisikin negatiivinen. Marginaalivero määrää työnteon kannattavuuden, ei kokonaisveroaste.

Negatiivisen tuloveron kannatus
Tunnetuin negatiivisen tuloveron puolestapuhuja on ollut Milton Friedman. Yhdysvalloissa suoritettiin neljä negatiivisen tuloveron kokeilua vuosien 1968–1972 aikana. Presidentti Richard Nixon vakuuttui negatiivisen tuloveron käyttökelpoisuudesta ja esitti sosiaaliturvan uudistusta, jonka keskeinen osa negatiivinen tulovero oli. Suomessa negatiivisen tuloveron puolesta on kampanjoinut erityisesti Olli Kangas, joka toimii tutkimuspäällikkönä Kansaneläkelaitoksessa (Kela). Kangas on ehdottanut perustulokokeilun jatkoksi negatiivisen tuloveron kokeilua. Suomessa negatiivista tuloveroa kannattavat myös Katri Kulmuni ja Johnny Åkerholm. Vihreä puolue ajaa kompromissina negatiivista tuloveroa.

Maat joissa on käytössä negatiivinen tulovero
Israelissa negatiivinen tulovero on havaittu toimivaksi.

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla
Keskuskauppakamari: Negatiivinen tulovero tarjoaa selkeän sosiaaliturvajärjestelmän, joka kannustaa työntekoon ja yrittämiseen. Johnny Åkerholm. 2017.

Sosiaaliturva
Sielulintu

Sielulintu oli linnun hahmoinen sielueläin ja vertauskuva suomalaisessa ja karjalaisessa muinaisuskossa. Lintu ehkä toi sielun syntymässä, ja vei sen kuoleman hetkellä. Joidenkin perinteiden mukaan nukkuessa oli hyvä olla lähellä puusta veistetty sielulintu, joka pitäisi huolta sielusta unen aikana, ettei se lähtisi omille teilleen. Sielulintuja käytettiin Karjalassa vielä 1900-luvulla. Ihmisen kuoltua hänen puinen sielulintunsa laitettiin ortodoksisen hautaristin yläpuolelle. Tällaisia hautaristejä on vielä ollut olemassa 1900-luvun lopullakin.

Lintujen ruokkiminen jouluna on vanha tapa. Muinaissuomalaiset ehkä ajattelivat, että kuolleet eli sielulinnut olivat elävien kanssa mukana keskitalven juhlassa.

Voi olla, että ihtiriekko (*itse-riekko) oli äpärälapsen sielulinnun hahmoinen itse-sielu.

Lähteet 

Uskonto
Suomalaiset myyttiset esineet
Suomalaiset jumalat ja taruolennot
Suomalaiset taikaesineet
Kuvitteelliset linnut
Ekonomisti

Ekonomisti, kansantaloustieteilijä eli taloustieteilijä on taloustiedettä opiskellut asiantuntija, joka tutkii talouteen liittyviä asioita. Monien ekonomistien tärkeimmät työkalut taloutta tutkiessa ovat matemaattiset tai tilastolliset mallit. Ekonomistit työskentelevät yleensä julkisella tai yksityisellä sektorilla pankeissa, vakuutusyhtiöissä, rahoitukseen liittyvissä instituutioissa tai yrityksissä tai yliopistoissa tutkijoina.

Katso myös
Nobelin taloustieteen palkinto

Aiheesta muualla

 Honkapohja, S. 1999. Ekonomistit asiantuntijoina ja keskustelijoina. Kansantaloudellinen aikakauskirja 95(1), 45–49.
 
 Uusitalo, R. 2011. Suomalaisekonomistit mediassa. Kansantaloudellinen aikakauskirja 107(3), 341-349.
 Research Papers in Economicsin (RePEc) listaus suomalaisista taloustieteilijöistä.
 Taloustieteellinen yhdistys
W-CDMA

W-CDMA () on UMTS-verkoissa käytettävä radiorajapinta. Se määrittelee esimerkiksi, kuinka mobiililaitteet kommunikoivat tukiasemien kanssa ja miten signaalit moduloidaan.

Ominaisuudet 
W-CDMA:n ominaisuuksia, joita ei ole 2G-järjestelmissä:
 teoreettisesti jopa 21 Mbps tiedonsiirtonopeus, mutta käytännössä päästäneen enintään 10 Mbps nopeuksiin
 joustava tiedonsiirtokapasiteetti
 parempi taajuuksien uudelleenkäyttö, koska kaikki saman operaattorin solut käyttävät samoja taajuuksia

W-CDMA tukee kahta perustekniikkaa: FDD:tä ja TDD:tä. FDD-tekniikka perustuu siihen, että myötäsuunnalle ja paluusuunnalle on annettu omat 5 MHz:n taajuuskaistat, joita päätelaitteet ja tukiasemat voivat käyttää. Taajuudet 1 920–1 980 MHz on varattu paluusuunnan käyttöön ja taajuudet 2 110–2 170 MHz myötäsuunnalle. Tämä mahdollistaa noin 250 samanaikaisen puhekanavan käyttämisen.

TDD-tekniikassa puolestaan samaa taajuusaluetta käytetään tiedonsiirrossa molempiin suuntiin. Siirrossa toimitaan vuorosuuntaisesti samalla taajuusalueella ja tätä tekniikkaa varten on varattu taajuusalueet 1 900–1 920 MHz sekä 2 020–2 025 MHz. Tämä sallii vain noin 120 yhteyttä, mutta se myös vaatii vain puolet kaistanleveydestä.

Käyttöönotto 
Ensimmäinen kaupallinen W-CDMA:ta käyttävä verkko oli japanilaisen NTT DoCoMon FOMA, joka otettiin käyttöön vuonna 2001. TeliaSonera avasi oman W-CDMA-palvelunsa Suomessa 13. lokakuuta 2004.

Lähteet 

 
 

Matkapuhelinverkot
Seulonnan keskeiset artikkelit
Heidenheim an der Brenz

Heidenheim an der Brenz on kaupunki Baden-Württembergin osavaltiossa Saksassa. Lähimmät suuremmat kaupungit ovat Ulm ja Stuttgart.

Heidenheimin paikalla oli jo vuosina 85–150 roomalainen varuskunta Aquileia. Heidenheimin suurin nähtävyys on Hellensteinin linna. Kaupungin kuuluisin asukas on ollut sotamarsalkka Erwin Rommel.

Ystävyyskaupungit
 Jihlava, Tšekki
 Clichy, Ranska
 Sankt Pölten, Itävalta
 Newport, Wales
 Sisak, Kroatia
 Döbeln, Saksa
 Cleveland, Ohio, Yhdysvallat

Lähteet

Aiheesta muualla 

Baden-Württembergin kunnat
Saksan kaupungit
Ulm

Ulm on Saksan Baden-Württembergin osavaltiossa sijaitseva kaupunki, joka on parhaiten tunnettu siitä, että sen tuomiokirkon torni on maailman korkein (161,53 m) kirkon torni. Kaupunki sijaitsee Saksan eteläosassa parin tunnin matkan päässä Münchenistä. Asukkaita on noin 122 000, joista noin 22 000 on ulkomaalaisia. Sen lisäksi noin 50 000 ihmistä matkustaa kaupunkiin töihin päivittäin. Virallisesti Ulm sijaitsee Tonavan pohjoisrannalla ja eteläpuolella Tonavaa sijaitsee Neu-Ulm-niminen kaupunki, joka kuuluu Baijerin osavaltioon. Molemmilla kaupungeilla on oma hallintonsa, mutta kaupunkien välillä on paljon yhteistoimintaa. Niinpä osavaltion ja kaupunkien rajaa ei helposti huomaa. Ulm julistettiin kaupungiksi vuonna 1164. Kaupunki sijaitsee Tonavan alkulähteillä.

Kaupunki on myös kuuluisan fyysikon Albert Einsteinin syntymäpaikka.

Vuosina 1953–1968 kaupungissa toimi Bauhausin perinteitä jatkanut Ulmin muotoilukoulu.

Maantiede 
Ulm sijaitsee kohdassa, jossa Blau- ja Iller-joet yhtyvät Tonavaan 479 metrin korkeudella merenpinnasta. Suurin osa kaupungista, mukaan lukien vanhakaupunki, sijaitsee Tonavan vasemmalla rannalla. Vain Wiblingenin, Gögglingenin, Donaustettenin ja Unterweilerin kaupunginosat sijaitsevat oikealla rannalla. Vastapäätä vanhaakaupunkia joen toisella rannalla Baijerin osavaltiossa sijaitsee Neu-Ulmin ”kaksoskaupunki”. Se on Ulmia pienempi (60 000 as.) ja oli vuoteen 1810 saakka osa Ulmia. Lukuun ottamatta Tonavaa etelässä, kaupunki on metsien ja yli 620 metrin korkeuteen kohoavien kukkuloiden ympäröimä. Jotkut kukkuloista ovat osa Schwäbische Alb -ylätasankoa. Tonavan eteläpuolella tasangot ja kukkulat päättyvät lopulta Alppien pohjoiseen reunaan, joka on noin 100 kilometrin päässä Ulmista ja näkyvissä kaupungista selkeinä päivinä.

Kaupunki on jaettu 18 kaupunginosaan (Stadtteile): Ulm-Mitte, Böfingen, Donaustetten, Donautal, Eggingen, Einsingen, Ermingen, Eselsberg, Gögglingen, Grimmelfingen, Jungingen, Lehr, Mähringen, Oststadt, Söflingen (mit Harthausen), Unterweiler, Weststadt ja Wiblingen.

Ulmissa syntyneitä ihmisiä 
 Albert Einstein, fyysikko
 Dieter Hoeneß, jalkapalloilija
 Uli Hoeneß, jalkapalloilija
 Otl Aicher, graafinen suunnittelija ja typografi

Ulmissa kuolleita ihmisiä 
 Erwin Rommel, Saksalainen sotamarsalkka

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Kaupungin verkkosivusto  

Baden-Württembergin kunnat
Saksan kaupungit
David Berkowitz

David Richard Berkowitz (syntyjään Richard David Falco s. 1. kesäkuuta 1953) on pahamaineinen sarjamurhaaja, joka tunnetaan paremmin nimellä Samin poika (Son of Sam). Hän tappoi New Yorkissa 1970-luvulla kuusi ihmistä ja haavoitti useita muita. Hänen ristimänimensä oli Richard David Falco — Berkowitz oli hänen adoptiovanhempiensa nimi. Hänet adoptoitiin muutaman päivän ikäisenä. Davidin ollessa 14-vuotias hänen adoptioäitinsä kuoli. Berkowitzin äiti oli juutalainen, ja myös Berkowitz itse identifioi itsensä juutalaiseksi.

Berkowitz tapasi biologisen äitinsä vuonna 1975. Oikeudenkäynnin yhteydessä häntä tutkineen psykologin mukaan tappaminen oli kosto naissukupuolelle ja etenkin äidille. Berkowitzillä oli vaikeuksia hyväksyä olevansa adoptoitu, ja ettei hänen äitinsä ollut halunnut häntä.

Murhat alkoivat kolmivuotisen armeijauran jälkeen. Ensimmäiset tapahtuivat 29. heinäkuuta 1976, kun hän ampui autoa, jossa istui kaksi tyttöä. Jody Valentini haavoittui ja Donna Lauria kuoli.

Nimi ”Samin poika” oli peräisin Sam Carr -nimiseltä naapurilta, joka oli myös vuokraisäntä. Berkowitz väitti Carrin olevan demoni, jonka paha labradorinnoutaja käski häntä tappamaan. Viranomaiset huomasivat tammikuussa 1977 tapahtuneen 4. hyökkäyksen jälkeen Berkowitzin uhrien olevan joko pareja tai teinityttöjä, joilla oli pitkä, tumma tukka. Berkowitz pidätettiin 10. elokuuta. Hän oli saanut pysäköintisakon viimeisimmän rikospaikan läheisyydessä, mikä johdatti etsivät hänen luokseen. Berkowitz tunnusti heti. Hänet tuomittiin 12. kesäkuuta 1978 kuuteen elinkautiseen vankeuteen (vähintään 365 vuotta).

Son of Samin laki 
Son of Samin laki ajettiin läpi murhien jälkeen estämään rikollisia hyötymästä taloudellisesti teoistaan, kuten elämäkerran kirjoittamisella. Laki velvoittaa tiedottamaan rikosten uhreille jos tuomittu henkilö saa 10 000 dollaria tai enemmän mistä tahansa lähteestä.

Berkowitz elokuvissa
Spike Lee ohjasi Berkowitzista elokuvan Summer of Sam (1999), jossa Berkowitzia esittää Michael Badalucco.

Dokumentissa Samin poika (Son of Sam: The Hunt for a Killer, 2017) käydään läpi vuonna 1976 alkanutta murhasarjaa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yhdysvaltalaiset sarjamurhaajat
Yhdysvaltalaiset elinkautisvangit
Vuonna 1953 syntyneet
Elävät henkilöt
Työmarkkinat

Työmarkkinat ovat työnantajien ja työntekijöiden väliset markkinat, joilla työnantajat etsivät työntekijöitä ja työvoimaan kuuluvat henkilöt etsivät työtä; kun tarjonta kohtaa kysynnän, työnhakija ja työnantaja solmivat työsuhteen. 

Työmarkkina on talouden suurin yksittäinen markkina ja sillä on monia erityispiirteitä. Käytännössä työmarkkinat eroavat täydellisen kilpailun mallista erityispiirteidensä takia. Talousteorian perusmallissa työvoiman kysyntä ja tarjonta määräävät muun muassa eri ammattialojen palkkojen suuruuden. Teorian taustalla on ajatus, että kun työvoiman kysyntä nousee tai tarjonta laskee, työntantajat nostaisivat alan palkkoja. Palkkojen nousu lisäisi puolestaan alan houkuttelevuutta, jolloin työvoiman tarjonta lisääntyisi. Perinteinen mikrotaloustieteen analyysi täydellisen kilpailun oletuksin kuvaa kuitenkin huonosti työmarkkinoiden nykyistä toimintaa. Monen pienipalkkaisen alan palkat ovat laskeneet suhteessa muihin aloihin, vaikka Suomessa vallitsee työnantajajärjestöjen mukaan huutava pula henkilöistä, jotka olisivat halukkaita tekemään kyseisiä töitä. 

Työn taloustiede tutkii työmarkkinoiden toimintaa. Yleisiä kysymyksiä ovat, mitkä tekijät vaikuttavat työllistymiseen ja työttömyyteen sekä miten palkka määräytyy. Työttömyys ja sen pitäminen sopivalla tasolla ovat useimpien länsimaisten hallitusten prioriteettilistan kärjessä.

Katso myös
Työmarkkina-asema
Työn taloustiede

Lähteet

Aiheesta muualla 

Mikrotaloustiede
Arkkiatri

Arkkiatri ( ’yli-, pää-’ ja  iatros ’lääkäri’) on korkein Suomessa lääkärille myönnettävä arvonimi. Sen myöntää Tasavallan presidentti, ja Suomessa voi olla vain yksi arkkiatri kerrallaan. Itsenäisyyden ajan Suomessa arkkiatri on mielletty lääkärikunnan vanhimmaksi.

Muutoin arkkiatreilla on pitkä ja monivaiheinen historia. Arkkiatri oli alun perin hallitsijan henkilääkäri, esimerkiksi Rooman valtakunnassa keisarin henkilääkäri (archiatri palatini). Neron lääkäri Andromakhos vanhempi olikin ensimmäinen, jota kutsuttiin arkkiatriksi.

Ruotsin kuninkaan hovilääkäreitä alettiin kutsua arkkiatreiksi ensin Kaarle IX:n aikana. Hänen arkkiatrinsa oli Kasper Fidler eli Casparus Fidlerus (1570–1613). Myöhemmin arkkiatriksi nimettiin hovilääkärien lisäksi muitakin ansioituneita lääkäreitä. Arvonimeä myönnettiin Ruotsissa aina vuoteen 1856, ja se otettiin uudelleen käyttöön vuonna 1995.

Arkkiatrin arvon Suomessa on saanut kaikkiaan 12 lääkäriä, joista itsenäisyyden aikana vuoden 1928 jälkeen kuusi. Nykyiselle arkkiatrille, professori Risto Pelkoselle, arvonimi myönnettiin vuonna 1995.

Suomalaiset arkkiatrit

Viitteet 

Suomalaiset arvonimet
PSK

Vaiheavainnus eli PSK () kuuluu eksponentiaalisten modulaatiomenetelmien luokkaan. Vaihemoduloinnissa moduloiva signaali, viesti, muuttaa kantoaallon vaihetta suoraan ja hetkellinen vaihe kertoo sanoman arvon. Digitaalisessa vaihemoduloinnissa on päätettävä, mitä vaihetta käytetään millekin binäärisen symbolin arvolle. Esimerkiksi BPSK:ssa, binäärisessä vaiheavainnuksessa, voidaan määritellä vaihe nolla astetta merkitsemään viestin arvoa 0 ja +180 astetta merkitsemään viestin arvoa 1.

Vaihemoduloinnissa on lähetin ja vastaanotin synkronoitava.

PSK:n lajeja ovat:
 BPSK (2 vaihe-eroa)
 QPSK (4 vaihe-eroa)
 8PSK (8 vaihe-eroa)

BPSK 
BPSK, Binary Phase Shift Keying, binäärinen vaiheavainnus käyttää kahta kantoaallon vaihetta ilmaisemaan binäärisen viestin arvon 0 tai 1 esimerkiksi 0 ja +180 astetta. Modulointinopeus (Baud) on sama kuin bittinopeus, koska käytössä on vain kaksi symbolia. Yleinen ja yksinkertainen tapa synkronoida lähetin ja vastaanotin on lähettää nollavaiheista kantoaaltoa tietyn ajanjakson ajan ja vastaanotin synkronoi itsensä ja tietää, että tämä vaihe esittää binääristä nollaa.

QPSK 
QPSK, Quadrature Phase Shift Keying, nelivaiheinen vaiheavainnus käyttää neljää kantoaallon vaihetta, esimerkiksi 0, +90, +180 ja +270 astetta, ja voi ilmaista 4 numeroarvoa 0 - 3 eli kaksi bittiä (00, 01, 10, 11). QPSK signaalikonstellaatio on identtinen 4-QAM signaalin kanssa.

8PSK 
8PSK, 8-PSK, 8 Phase Shift Keying, 8-vaiheavainnus on PSK:n muoto, jossa symbolissa on käytössä 8 vaihetta ja siten voidaan ilmaista 8 numeroarvoa 0 - 7 eli kolme bittiä (000, 001, 010, 011, 100, 101, 110, 111). Esimerkiksi EDGE käyttää 8PSK-modulointia GSM-verkossa datasiirtoon (vrt. GMSK).

Modulointi
CFP-frangi

CFP-frangi (ransk. franc Pacifique tai franc CFP, CFP tulee sanoista Colonies françaises du Pacifique – Ranskan siirtomaat Tyynellämerellä) on rahayksikkö, jota käytetään Ranskalle kuuluvilla Tyynenmeren alueilla Ranskan Polynesiassa, Uudessa-Kaledoniassa ja Wallis ja Futunasaarilla. Sen virallinen valuuttalyhenne on XPF.

1. tammikuuta 1999 lähtien CFP-frangi on ollut sidottuna euroon kiinteällä kurssilla 1 € = 0,00838 CFP.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Oseanian rahayksiköt
Ranskan merentakaiset alueet
Ranskan talous
Rahaliitot
Menninkäinen

Menninkäinen on yksinäisillä paikoilla asustava, yleensä ihmisille suopea henkiolento. Nimitystä käytetään myös vastaavista hahmoista saduissa. Menninkäinen on pieni tai hyvin pieni pimeästä pitävä taruolento, joka muistuttaa tonttua, peikkoa ja keijukaista. Menninkäinen on ilmeisesti alun perin tarkoittanut vainajaa ja manalaista. Sana menninkäinen tulee todennäköisesti muinaisgermaanin muistoa tarkoittavasta sanasta. Joskus sanalla tonttu ja menninkäinen on tarkoitettu samaa asiaa mutta nykyään tonttua pidetään ystävällisempänä kuin menninkäistä.

Menninkäiset kerrotaan toisinaan karvaisiksi. Menninkäiset liikkuvat vain öisin, sillä ne eivät välttämättä kestä päivänvaloa. Menninkäisistä on monia erilaisia kuvauksia, mutta usein ne ovat vieraita ja outoja olentoja, joiden motiivit ovat tuntemattomat ihmisille, päinvastoin, kuin tiettyihin elementteihin liittyvien väkien. Menninkäiset ovat voineet tulla mellastamaan kirkkoon öisin, jolloin niitä on pidetty pikku paholaisina. Nykyajan lastentarinoissa menninkäiset esitetään yleensä herttaisina, ujoina ja mukavina olentoina.

Menninkäiset voivat asua metsänväen tavoin usein metsässä, kaukana ihmisistä. Ne saattavat pälyillä ihmisiä ikkunan tai puunrungon takaa, tai istuskella ryhmänä kivellä ihmistä tuijottaen. Menninkäiset järjestävät mielellään pitoja, joissa syödään, juodaan ja tanssitaan. Menninkäiset pitävät kiiltävistä esineistä.

Lähteet 

Taruolennot
Suomalaiset jumalat ja taruolennot
Ajattara (yhtye)

Ajattara on suomalainen black metal -yhtye. Ajattara oli alun perin solisti Pasi Koskisen (alias Ruoja) sooloprojekti, jonka hän perusti vuonna 1996 ja lopetti vuonna 2012. Vuosina 1996–2004 Koskinen oli vielä Amorphis-yhtyeen laulajana. Myöhemmin Koskinen jätti Amorphiksen ja keskittyi pääasiallisesti Ajattaraan. Vuonna 2016 yhtye teki paluun esiintymällä Nummirockissa.

Yhtyeen musiikki- ja sanoitustyyli
Ajattara soittaa perusolemukseltaan synkkää ja alakuloista black metallia. Yhtyeen musiikki koostuu yksinkertaisista riffeistä ja melodioista, joita tehostetaan kosketinsoittimilla, joilla luodaan yhtyeen kappaleille ominainen melankolinen tunnelma. Tyypillisestä black metalista poiketen useimmat kappaleet soitetaan keskitempolla ja joskus myös hidastempoisesti, joskin yhtyeellä onuseita nopeaitakin kappaleita. Yhtyeen laulukieli on suomi ja yhtyeen laulutyyli on pääasiassa black metalille ominaista huutoa, mutta joissakin kappaleissa kuulee myös niin sanottua puhdasta laulua. Joissain kappaleissa sanoitukset muistuttavat hieman myös kalevalaista runomittaa. Yhtyeen kappaleissa usein toistuvia aiheita ovat kuolema, pahuus ja pimeys.

Yhtyeen vaiheet

Yhtyeen kokoonpano on muuttunut monta kertaa. Viimeksi Ajattaran kokoonpano uudistui vuoden 2006 lopussa, kun kaikki jäsenet Pasi Koskista lukuun ottamatta jättivät yhtyeen. Yhtye palasi takaisin miehistönvaihdoksen myötä vuoden 2007 aikana. Ajattara julkaisi Kalmanto-albumin 5. syyskuuta 2007. Ajattara julkaisi 15. huhtikuuta 2009 Noitumaa-albumin. Yhtyeen kahdeksas studioalbumi Murhat julkaistiin 2. helmikuuta 2011. Yhtye lopetti 15. huhtikuuta 2012 ilmoitettuaan siitä Facebook-sivuillaan.

Jäsenet 
 Ruoja – laulu, kitara
 Malakias V – rummut
 Tohtori Kuolio – basso, taustalaulu
 Kalmos – kitara, taustalaulu
 Raajat – kosketinsoittimet
 Tartunta – kitara, taustalaulu

Entiset jäsenet 
 Malakias – rummut
 Malakias II – rummut
 Malakias III – rummut
 Orpo – rummut
 Malakias IV – rummut
 Samuel Lempo – kitara
 Atoni – basso
 Akir Kalmo – kosketinsoittimet
 Jarmo Ikala – kosketinsoittimet
 Irstas – kosketinsoittimet

Diskografia

Studioalbumit

Singlet 
 ”Ilon juhla” (2004)
 ”Joulu-single 2005” (2005)
 ”Sika” (2006)
 ”Tulppaani” (2007)
 ”Aura” (2011)
 ”Ave satana” (2017)

Demot

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Ajattaran virallinen kotisivu
 Ajattara Metal from Finland -sivustolla 
 
 

Suomalaiset black metal -yhtyeet
Seulonnan keskeiset artikkelit
Näkki

Näkki on taruolento, jonka sanotaan olevan joen, lähteen, sillan, lammikon tai kaivon ilkeä henki tai vartija. Näkki kiusaa usein ihmisiä, ja voi jopa viedä jonkun. Näkin ulkonäkö vaihtelee eri tarinoissa ja kuvissa. Melko usein se on muodoton, vesikasvien peittämä möhkäle, joka voi muistuttaa liskoa tai sammakkoa. Näkki saattaa olla komea nuorukainen tai kaunis neito, joka viettelee pahaa-aavistamattoman ohikulkijan riistääkseen tämän syvyyksiin.

Näkkiä ja sitä muistuttavia taruolentoja käytetään yleisesti lasten pelotteluun, esimerkiksi estämään lapsia uimasta liian syvälle järveen.

Suomalainen kansantarina
Kansantarina kertoo näkistä, jolla on fyysisenä olemuksena jättimäisen simpukan muoto. Tällainen Näkki viihtyy perinteisesti Saimaan syvivissä sopukoissa.

Erään vuonna 1928 tallennetun suomalaisen uskomuksen mukaan näkin voi karkottaa rannasta heittämällä kivi veteen. Kivi nimittäin aiheuttaa veteen kurimuksen, jossa asuu lohikäärme, jota näkki pelkää.

Myös loitsulla saa näkin karkotettua, heittämällä rannalta kiven veteen ja lausumalla : "Näkki maalle, minä veteen" ja taas vedestä noustessa heitetään kivi vedestä maalle ja lausutaan sanat: "Näkki veteen, minä maalle."

Vastaavia versioita
Ruotsalaisessa kansanperinteessä näkki kuvataan usein viulunsoittajana, joka soitollaan houkuttelee uhrin veden alle hukkumaan. Venäläisessä kansanperinteessä naispuolista Näkkiä vastaa Rusalka. Suomalainen Vetehinen vastaa joissain tapauksissa näkkiä, mutta itse näkki suomalaisessa mytologiassa on naispuolinen henkiolento, joka eli järvissä ja houkutteli ihmisiä sinne kauniilla laulullaan, jota oli miltei mahdoton vastustaa. Saamelaisilla näkkiä vastaava olento on Vesiraukka, hukkuneen sielu, joka yrittää houkutella muitakin hukkumaan. Myös japanilainen kilpikonnamainen taruolento Kappa on Näkin kaltainen olento, joka asustaa vesistöissä ja vetää niiden lähettyville tulevia ihmisiä ja etenkin lapsia veden pohjaan hukuttaen uhrinsa.

Taruolennot
Satuhahmot
Seulonnan keskeiset artikkelit
Vetehishevonen

Vetehishevonen eli jokihevonen on uskomuksen kaunis hevonen, joka seisoo virrassa tai laukkaa rannalla. Eläin käyttäytyy hyvin säyseästi, ja päästää pahaa aavistamattoman ihmisen ratsaille, mutta katoaa sitten virran syövereihin ukkosenjyrinän säestyksellä ihminen mukanaan. Skottien vetehishevonen on kelppi, irlantilaisten aughisky, ja myös ruotsalaiset tuntevat olennon.

Jethro Tull on tehnyt kappaleen Kelpie (1988), joka kertoo nuoresta naisesta jonka kelppi houkuttelee mukaansa.

Kelppitarinoilla saattaa olla samanlainen funktio kuin suomalaisilla Näkki-kertomuksilla: pelotellaan lapset pois vaarallisen virran ääreltä. Ne juontavat kuitenkin juurensa paljon vanhemmalle ajalle ja saattavat olla jäänteitä kelttien joen ja sään jumalien palvonnasta.

Suomessakin tunnetaan eläimiksi muuntautuvia näkkejä tai vetehisiä, jotka houkuttelevat ihmisiä selkäänsä. Eräässä tarinassa iso musta koira tuli rannassa leikkivien lasten luo. Leikittyään aikansa lasten kanssa koira pyysi lapsia selkäänsä. Lapset nousivat koiran selkään. Takimmaisena istuva lapsi ei kuitenkaan mahtunut kunnolla, joten hän päivitteli tilaa olevan yhtä vähän kuin näkin hännällä. Kuullessaan nimensä koiraksi muuntautunut näkki pelästyi, pudotti lapset selästään, ja katosi veteen. Yleensä ennen myrskyä saattaa kuulua kelpin vaikerointia ja kelppi saa halutessaan vedet tulvimaan.

Lähteet 
 Unknownexplorers.com - Kelpie 

Taruolennot
Juuttaan taistelu

Juuttaan taistelu käytiin Suomen sodassa 13. syyskuuta 1808. Siinä eversti Georg Carl von Döbeln voitti venäläisten joukot. J. L. Runebergin runo Döbeln Juuttaalla Vänrikki Stoolin tarinoissa kertoo tästä taistelusta. Taisteluun osallistui myös Döbelnin alaisena majuri Gyllenbögelin Vapaapataljoona. Taistelupaikka Juuttaan tienhaara sijaitsee Uudessakaarlepyyssä.

Taistelun kuvaus
Juuttaan taistelun ruotsalainen komentaja eversti von Döbeln oli sairasvuoteella Vaasassa, kun hän yhtyi sotavoimien ylipäällikkö sotamarsalkka Wilhelm Mauritz Klingsporin armeijan pääjoukkoihin Vaasassa. Vaasasta hän seurasi toipilaana armeijan pääjoukkoa Oravaisiin. Oravaisista Klingspor lähetti von Döbelnin komentaman porilaisista kootun 2. prikaatin, vahvistettuna Gyllenbögelin vapaajoukolla, varmistamaan armeijansa vetäytymistietä Uudenkaarlepyyn kautta Ouluun. 

Samaan aikaan toisaalla kenraali N. M. Kamenski antoi kenraali Koshatshovskille käskyn siirtyä Lapualta Uuteenkaarlepyyhyn johtavaa tietä Uuttakaarlepyytä kohti 2 000 miehen kera, katkaistakseen Klingsporin armeijan perääntymistien. Toisaalla von Döbeln marssitti prikaatinsa Oravaisista kohti Uuttakaarlepyytä, jonne hän ryhmitti joukkonsa puolustukseen Juuttaalle, Lapualta tulevan tien risteykseen 13. syyskuuta 1808. Itse hän jatkoi kulkuansa Uuteenkaarlepyyhyn. 

Kauan eivät Döbelnin joukot ennättäneet levätä, kun venäläiset aloittivat hyökkäyksen 13. syyskuuta 1808 kello 3 iltapäivällä. Döbeln itse riensi Uudestakaarlepyystä johtamaan prikaatiaan Juuttaalle, jossa hän saikin eloa puolustajiin. Venäläiset aloittivat hyökkäyksen saartoyrityksellä metsien kautta, mutta tähän Döbelnillä oli tarjota vastauksena ketjutaktiikka, jota hän oli opettanut joukoilleen kevään aikana. Lopullisesti venäläiset joukot lyötiin tykistön tukemalla vastahyökkäyksellä, ja ne perääntyivät aina Alahärmään saakka. Döbelnin voitto Juuttaalla takasi nyt pääarmeijan peräytymistien, mikä olikin tarpeen, sillä jo seuraavana päivänä koki Klingsporin armeija lopullisen kuoliniskun hieman etelämpänä käydyssä Oravaisten taistelussa.

Muistopatsas
Vuonna 1885 pystytettiin Juuttaan taistelun paikalle muistomerkki, jossa oleva von Döbelnin medaljonkikuva paljastettiin 13. syyskuuta 1885. Muistomerkissä on seuraava suomenkielinen teksti:

Lähteet 
 Gripenberg G. A.: Suomen sota 1808–1809. Helsinki: Otava 1908.
 Korhonen, Arvi (toim.): Suomen historian käsikirja I. Porvoo: Suomen tiedeakatemia 1949.
 Osmonsalo, Erkki K.: Suomen valloitus 1808. Porvoo: WSOY 1947.
 Sauri, Seppo: Suomalaisten suuret taistelut. Keuruu: Otava, 2002. ISBN 951-1-12624-5.

Viitteet 

Suomen sodan taistelut
1808
Uusikaarlepyy
Pohjanmaan historia