joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Keinumorsian

Keinumorsian on Valentin Vaalan ohjaama mustavalkoinen suomalainen elokuva vuodelta 1943. Elokuva perustuu Lauri Haarlan kansannäytelmään Keinu-morsian, jonka kantaesitys oli Turun Työväen Teatterissa 21. helmikuuta 1942. Elokuva oli 33-vuotiaan Vaalan kahdeskymmenes ohjaus.

Elokuvan aikajännettä laajennettiin käsikirjoitusvaiheessa kattamaan koko vuosi. Maatalon töiden kuvauksia tehtiin Urjalassa. Pääkuvaaja oli Eino Heino, jonka erityisalaa ovat olleet maisemakuvat, mutta tässä elokuvassa niitä kuvasi Aimo Jäderholm, joka kertoo siitä muistelmissaan Kultainen kamera. Tieto ei ollut kantautunut kriitikko Paula Talaskivelle, joka arvostelussaan kiitteli Heinon kuvaamaksi luulemaansa maisemakuvausta. Tukkisavotan ulkokuvat ovat peräisin aiemmasta Suomi-Filmin lyhytelokuvasta vuodelta 1939.

Tarina
Elokuva kertoo myllyrengin ja maalaistalon tyttären kivikkoisen rakkaustarinan. Tytön isälle renki ei kelpaa vävyksi, ja tämä saa lähteä muualle. Tytär naitetaan vanhempien hyväksymälle varakkaalle vanhemmalle miehelle. Renki palaa töihin entisen morsiamensa taloon, mutta aviomies ei tunnista häntä.

Arviot
Aikalaiskriitikoiden arvioissa vaikutti taustalla tuore teatteriesitys. Vertailussa elokuva sai sekä kiitosta että moitteita. Nimimerkki -torni- (Ilta-Sanomat) kirjoittaa: ”Teatteri kuultaa kautta linjan elokuvan läpi”, ja lisää, että näytelmä ”ei ole ollut mikään erikoisen kiitollinen elokuvattava”.  Olavi Veistäjä (Aamulehti) taas piti elokuvaa ”oivallisena näytteenä siitä, miten näytelmästäkin voidaan muovata filmi, joka ei ole elokuvattua teatteria”.

Monet totesivat että elokuva oli Vaalan kahdeskymmenes mutta ei kuitenkaan hänen parhaimpiaan, muun muassa Paula Talaskivi, (Helsingin Sanomat), ja samaa mieltä oli Hans Kutter (Hufvudstadsbladet). 

Televisioesityksen yhteydessä 1982 Markku Tuuli (Katso) arvioi: ”Filmi on kestänyt aikaa paremmin kuin monet muut raskaammalla paatoksella toteutetut maalaisdraamat.”

Eräs 2000-luvun kriitikko näkee pariutumisriiteistä kertovassa elokuvassa mielenkiintoista eroottista kuvasymboliikkaa, joka kuitenkin on hienostuneempaa kuin Teuvo Tuliolla.

Näyttelijät

Lähteet

Vuoden 1943 suomalaiset elokuvat
Suomalaiset mustavalkoelokuvat
Suomalaiset näytelmiin perustuvat elokuvat
Valentin Vaalan ohjaamat elokuvat
Press-on-Regardless Rally

Press-on-Regardles Rally on Detroitissa järjestettävä tierallikilpailu. Kilpailu järjestettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1949 ja vuodesta 1950 lähtien kilpailu on järjestetty aina vuosittain. Se on Yhdysvaltain vanhin yhtäjaksoisesti järjestetty rallikilpailu.

Ralli järjestettiin alun perin tasanopeusajona, jossa autokuntien tuli noudattaa reitille ennakkoon määrättyä keskinopeutta mahdollisimman tarkasti. Ensimmäinen erikoiskoetyyppinen osuus tuli mukaan vuoden 1968 ralliin, ja 1970-luvun alkuun mennessä ralli oli muuttunut kokonaan erikoiskoekilpailuksi. Vuosina 1973 ja 1974 kilpailu oli ralliautoilun MM-sarjan osakilpailu. Tuolloin kilpailun voittivat kanadalainen Walter Boyce ja ranskalainen Jean-Luc Thérier. Suomalaisista kilpailun ovat voittaneet Taisto Heinonen vuonna 1979 ja Hannu Mikkola vuonna 1983. Rallista tuli jälleen tasanopeusajo vuonna 1994.

Lähteet 

Rallin MM-sarjan osakilpailut
Detroitin urheilu
Yhdysvaltain moottoriurheilu
Eeva Koivusalo

Eeva Koivusalo on suomalainen muusikko. Hän on toiminut basistina, sovittajana, tuottajana ja säveltäjänä. Julkisuuteen Koivusalo tuli 1980-luvun alussa 17-vuotiaana Se-yhtyeen basistina. Tämän jälkeen hän on soittanut muun muassa Liisa Akimofin, Niko Ahvosen, Maritta Kuulan ja Jukka Pojan yhtyeissä. Koivusalo on myös säveltänyt elokuvamusiikkia.

Koivusalo tekee yhteistyötä Liisa Luxin ja Rosa Liksomin kanssa Liksom Lux -projektissa muusikkona, tuottajana ja taiteellisena johtajana.

Lähteet

Viitteet 

Suomalaiset basistit
Suomalaiset rockmusiikin säveltäjät
Suomalaiset elokuvasäveltäjät
Suomalaiset sovittajat
Suomalaiset musiikkituottajat
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Ljah’avitšy

Ljah’avitšy () eli Ljahovitši () on pientalovaltainen pikkukaupunki ja hallintopiirin keskus Valko-Venäjän Brestin alueen pohjoisosissa. Kaupungin mukaan nimetyn Ljah’avitšskin piirin naapureina ovat Baranavitšy luoteessa, Njasviž koillisessa, Kletsk idässä, Hantsavitšy etelässä ja Ivatsevitšy lounaassa. Lokakuun 2009 väestönlaskennan mukaan koko hallintopiirissä asui 30 498 henkeä, mikä sisältää Ljah’avitšyn kaupunkiväestön (10 997).

Liikenne 
Kaupungin linja-autoasema sijaitsee keskustan länsiosissa ja rautatieasema noin 2,5 km keskustasta lounaaseen. Liikenteellisesti merkittävä on kantatie P4, joka luo maantieyhteyden Baranavitšyyn (20 km:n päässä). Tämän kaupungin itäosien kautta päästään kantateille P2 ja P5 sekä moottoritielle M1. Ljah’avitšystä etelään mentäessä kantatie P4 liittyy 11 kilometrin päässä poikittaiseen P43-kantatiehen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Kaupunkikuvaus  (bycity.org)
Kaupunkikuvaus   (garady.org)
Tietoa kaupungista ja hallintopiiristä  (dorogiby.info)
Kaupunkikeskustan kartta  (bycity.org)
WikiMapia karttalinkki, kohteiden selitykset pääosin ,  tai 
Neuvostoliiton aikaista 1:200 000 topografikarttaa alueesta 
Valko-Venäjän juna-aikatauluja  
Kuvia kaupungin rakennuksista  (globus.tut.by)

Brestin alueen kaupungit
Georgetownin yliopisto

Georgetownin yliopisto on jesuiittojen ylläpitämä yksityinen yliopisto, jonka pääkampus sijaitsee Georgetownin historiallisessa kaupunginosassa Washingtonissa, Yhdysvalloissa. Vuonna 1789 perustettu yliopisto on maan vanhin katolinen yliopisto.

Vuonna 2016 U.S. News & World Report -lehden rankingissä Georgetownin yliopisto sijoitettiin 20. tilalle parhaiden yhdysvaltalaisyliopistojen joukossa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Washingtonin (DC) yliopistot ja korkeakoulut
Katoliset yliopistot
K. R. Narayanan

Kocheril Raman Narayanan (27. lokakuuta 1920 – 9. marraskuuta 2005) oli intialainen poliitikko. Hän oli Intian kymmenes presidentti vuosina 1997–2002. Sitä ennen  Narayanan toimi Intian varapresidenttinä 1992–1997. Hän oli ensimmäinen kastittomiin eli Dalit-ryhmään kuuluva poliitikko, joka pääsi presidentiksi Intiassa.

Lähteet 

Intian presidentit
Intian varapresidentit
Lok Sabhan jäsenet
Intian kongressipuolueen poliitikot
Vuonna 1920 syntyneet
Vuonna 2005 kuolleet
Henry Watson Fowler

Henry Watson Fowler (10. maaliskuuta 1858, Tonbridge – 26. joulukuuta 1933) oli englantilainen rehtori, leksikologi. Hän kirjoitti brittienglannin tyylioppaan A Dictionary of Modern English Usage ja oli yksi Concise Oxford English Dictionaryn kirjoittajista. Sanomalehti The Times kuvaili häntä sanasto-opin neroksi.

Fowlerin vanhemmat olivat kotoisin Devonista. Isä Robert Fowler oli pastori ja äiti Caroline, omaa sukua Watson. Robert Fowler oli valmistunut Cambridgen yliopistosta. Henryn syntymän aikaan hän opetti matematiikkaa Tonbridgessä, mutta perhe muutti pian Tunbridge Wellsiin. Henry oli seitsemästä lapsesta vanhin ja isän kuolema vuonna 1879 jätti hänet vastuuseen nuoremmista veljistään ja sisaristaan.

Aiheesta muualla

 

Englantilaiset henkilöt
Vuonna 1858 syntyneet
Vuonna 1933 kuolleet
Turkka Tamminen

Turkka Tamminen (s. 2. tammikuuta 1931) on entinen suomalainen jalkapalloilija.

Välihyökkääjänä pelannut Tamminen edusti urallaan Turun Tovereita 1948–1955 ja 1958–1961 sekä Turun Pyrkivää 1956–1957 ja 1965–1966. Kaikkiaan hän pelasi kuuden kauden aikana 87 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 19 maalia. Suomensarjassa Tamminen teki 41 maalia.

Tamminen pelasi Suomen maajoukkueessa vuosina 1953–1958 kolme maaottelua.

Lähteet 

Suomalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1931 syntyneet
Mahdollisesti elävät henkilöt
Saksan keskuspankki

Saksan keskuspankki (Deutsche Bundesbank, joskus lyhyesti Buba) on Saksan liittotasavallan keskuspankki, jonka pääpaikka on Frankfurt am Mainissa. Se kuuluu Euroopan keskuspankkijärjestelmään. Keskuspankki on perustettu 26. heinäkuuta 1957.

Presidentit

Keskuspankki neuvoston puheenjohtaja (Zentralbankrat)
 1948–1957: Karl Bernard
 1948–1957: Wilhelm Vocke

Keskuspankin presidentit
 1958–1969: Karl Blessing
 1969–1977: Karl Klasen
 1977–1979: Otmar Emminger
 1980–1991: Karl Otto Pöhl
 1991–1993: Helmut Schlesinger
 1993–1999: Hans Tietmeyer
 1999–2004: Ernst Welteke
 2004: Jürgen Stark, vt.
 2004–2011: Axel A. Weber
 2011-virassa: Jens Weidmann

Lähteet

Aiheesta muualla

 www.bundesbank.de

Euroopan keskuspankkijärjestelmän keskuspankit
Saksalaiset pankit
Suruadressi

Suruadressi voi tarkoittaa:

 Kirjoitettu tai tekstattu surunvalittelun sisältävä julkilausuma. Esimerkki adressista koristeellisena painatteena on korusähke. 

 Kaksitaitteinen, painettu kaavake, jota käytetään varsinaisesti surunvalitteluihin ja onnentoivotuksiin, ja josta koituvat tulot menevät yleishyödyllisiin tarkoituksiin.

Käytös- ja tapatieto
Uto-asteekkilaiset kielet

Uto-asteekit ovat laajalle levinnyt Amerikan alkuperäisten asukkaisen muodostama kieliperhe, jonka eri murteita on tavattu yhtä lailla niin Pohjois- kuin Väli-Amerikassakin. Eniten Uto-Asteekkien  murteet hallitsivat Pohjois-Amerikan länsirannikkoa, mutta kieli oli sangen yleinen myös Meksikossa, ja sitä puhuvia intiaanikansoja on tavattu myös pohjoisessa Guatemalassa.

Arizona, Nevadan, Kalifornian ja Utahin Uto-asteekinkieliset kansat  tunnetaan yleisesti Suuren syvänteen intiaaneina. He edustivat kieliperheen  Numic-ryhmää, joka haarautui useiksi eri heimoiksi. Heitä kulkeutui myös Coloradoon, Idahoon, Montanaan ja Oregoniin. Tunnetuimpia tämän haaran uto-asteekeista  olivat comanchet, shoshonit ja utet, joista kaikki omaksuivat alkuperäiseen kulttuuriinsa monia piirteitä tasankointiaaneille ominaisesta perinteistä. Uto-asteekkien tanoan-haaran  kansoista tunnetaan parhaiten kiowat.

Kaikki uto-asteekin eri murteita analysoineet tiedemiehet myöntävät tämän kieliperheen valtavan laajuuden ja monimuotoisuuden. Jotkut  ovat löytäneet todistusaineistoa siitä, että Uto-asteekkien esi-isät ovat olleet lähtöisin pohjoisista. Toinen koulukunta uskoo kieliryhmän juurten löytyvän Kaliforniasta. Edelleen Uto-asteekkien kieli yhdistetään  myös Meksikon asteekkeihin.

Lähteet

Seulonnan keskeiset artikkelit
Agonizing Journey Through the Burning Universe and Transcendental Ritual of Transfiguration


Agonizing Journey Through the Burning Universe and Transcendental Ritual of Transfiguration on puolalaisen death metal -yhtye Anima Damnatan ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin 15. joulukuuta 2003.

Kappaleet

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2003 esikoisalbumit
Anima Damnatan albumit
Tormenting Pale Flesh of the Syphilic Holy Whore


Tormenting Pale Flesh of the Syphilic Holy Whore on puolalaisen death metal -yhtye Anima Damnatan EP-levy, joka on julkaistu vuonna 2005.

Kappaleet
1>W Obrzydliwoœci i BluŸnierwstwie Oddajemy siê Rozkoszy: Part I — Sanctimissimi Corporis Satanas
Part II — Ciasna Pizda Maryji (Tight Cunt of Holy Mother)
Part III — Sraj na Grób (Shit on a Grave)
2>Death to Christianity: Part I - Scorn
Part II — Sanctus Satanas

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Vuoden 2005 EP:t
Anima Damnatan albumit
Atrocious Disfigurement of the Redeemer’s Corpse at the Graveyard


Atrocious Disfigurement of the Redeemer's Corpse at the Graveyard on puolalaisen death metal -yhtye Anima Damnatan toinen studioalbumi, joka on julkaistiin tammikuussa 2007.

Kappaleet

Arvostelut 
 Metal.de: 8/10

Lähteet

Aiheesta muualla 
 

Anima Damnatan albumit
Vuoden 2007 albumit
TV7 Uutiset

TV7 Uutiset on kristillinen jäsen- ja tiedotuslehti, joka ilmestyy viisi kertaa vuodessa Taivas TV7:n työn hyväksi. Lehti sisältää ajankohtaista tietoa kanavan toiminnasta, ohjelmista ja ohjelmantekijöistä, kolumnin, haastatteluja sekä henkilökuvia.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Taivas TV7 - TV7 Uutiset 
TV7 Uutiset, numerot sähköisessä muodossa

Suomalaiset uskonnolliset sanomalehdet
Suomalaiset kristilliset aikakauslehdet
Johan Clarey

Johan Clarey (s. 8. tammikuuta 1981 Annecy) on ranskalainen alppihiihtäjä, syöksylaskun olympiahopeamitalisti ja supersuurpujottelun MM-hopeamitalisti. Hän edustaa seuratasolla CS Tignesiä.

Clarey on kilpaillut maailmancupissa vuodesta 2003 lähtien. Hän on sijoittunut toiseksi Kvitfjellin syöksylaskussa maaliskuussa 2014, Kitzbühelin supersuurpujottelussa 2019, Beaver Creekin syöksylaskussa joulukuussa 2019 ja Kitzbühelin syöksylaskussa tammikuussa 2021 ja tammikuussa 2022 sekä kolmanneksi Val Gardenan syöksylaskukilpailussa vuosina 2009 ja 2013, Kitzbühelin syöksylaskussa tammikuussa 2017 ja Garmisch-Partenkirchenin syöksylaskussa helmikuussa 2020. Syöksylaskucupissa hän on sijoittunut neljänneksi kaudella 2020–2021.

Clarey osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Vancouverissa 2010. Tuolloin hän oli syöksyssä kahdeskymmenesseitsemäs, mutta keskeytti alppiyhdistetyssä. Clarey sijoittui kahdeksanneksi syöksylaskussa Garmisch-Partenkirchenin MM-kisoissa 2011. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli supersuurpujottelussa 19:s. Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui syöksylaskussa 16:nneksi.  Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli samassa lajissa 18:s. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa Clarey voitti 38-vuotiaana uransa ensimmäisen arvokisamitalin, oltuaan supersuurpujottelussa yhdessä Itävallan Vincent Kriechmayrin kanssa hopealla. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti 41-vuotiaana syöksylaskussa hopeaa.

Johan Clareyn nimissä on maailmancupin nopeusennätys, kun hän vuonna 2013 saavutti Sveitsissä lasketussa Wengenin syöksylaskussa noin 162 kilometrin tuntinopeuden.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Johan Clareyn kotisivut 

Ranskalaiset alppihiihtäjät
Ranskalaiset olympiamitalistit
Vuonna 1981 syntyneet
Elävät henkilöt
Heikki Kokko

Heikki Sakarias Kokko (6. heinäkuuta 1926 Lappee – 3. marraskuuta 2013 Lappeenranta) oli suomalainen poliitikko ja kansanedustaja. Hänen puolueensa oli Suomen Keskusta.

Kokko toimi kahden vaalikauden ajan Kymen läänin vaalipiirin kansanedustajana vuosina 1983–1991. Hän ei enää asettunut ehdolle vuoden 1991 eduskuntavaaleihin. Kokko oli varsinaisena jäsenenä kahdessa eduskunnan valiokunnassa, puolustusasiainvaliokunnassa ja laki- ja talousvaliokunnassa, ja toisella kansanedustajakaudellaan hän toimi jälkimmäisen puheenjohtajana.

Poliittisella urallaan Kokko toimi myös presidentin valitsijamiehenä vuoden 1982 presidentinvaalissa sekä Lappeen ja Lappeenrannan kunnallispolitiikassa. Vuosina 1978–1982 hän oli Lappeenrannan kaupunginhallituksen puheenjohtaja.

Kokko syntyi maanviljelijäperheeseen ja oli itsekin varsinaiselta ammatiltaan maanviljelijä. Hän toimi vuosina 1982–1991 MTK:n johtokunnan jäsenenä. Hänen muihin politiikan ulkopuolisiin luottamustehtäviinsä kuuluivat muun muassa Eläkeliiton hallituksen jäsenyys ja varapuheenjohtajuus sekä Kirkkohallituksen jäsenyys. Kokko sai vuonna 1981 kunnallisneuvoksen arvonimen.

Kokko oli kahdesti naimisissa ja hänellä on kaksi poikaa.

Lähteet 

Kansanedustajat
Suomen Keskustan poliitikot
Lappeenrannan kaupunginvaltuutetut
Lappeen kunnanvaltuutetut
Kymen vaalipiiri
Vuonna 1926 syntyneet
Vuonna 2013 kuolleet
Samba Sow

Samba Sow (s. 29. huhtikuuta 1989 Bamako, Mali) on malilainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelaava Sow edustaa ranskalaisseura RC Lensia.

Seurajoukkueura
Sow on edustanut vuodesta 2006 lähtien ranskalaista RC Lensia. Hän pelasi aluksi joukkueen reservijoukkueessa vuosina 2006–2009. Tammikuussa 2009 Sow siirtyi Lensin edustukseen, jossa hän pelasi aluksi vain yhden ottelun avauskaudellaan. Toisella kaudellaan Sow oli pelaamassa 31 sarjaottelussa, joissa hän onnistui kerran maalinteossa.

Maajoukkueura
Sow on edustanut Malia vuodesta 2009 lähtien. Hänet valittiin ensimmäisiin arvokisoihinsa vuoden 2010 Afrikan-mestaruuskisoihin.

Lähteet
 Samba Sowin profiili LFP:ssä 
 National Football Teams 

Malilaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
Etyyli-tert-butyylieetteri

Etyylitertiääributyylieetteri, etyyli-tert-butyylieetteri eli ETBE (C6H14O) on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön, helposti syttyvä neste, jonka moolimassa on 102,18 g/mol, sulamispiste −94 °C, kiehumispiste 70–73 °C, tiheys 0,75 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste −19 °C c.c., itsesyttymislämpötila 375 °C ja CAS-numero 637-92-3. Aine liukenee huonosti veteen 25 °C:n lämpötilassa eli 1,2 g/100 ml.
Aineesta käytetään myös nimiä 2-etoksi-2-metyylipropaani ja etyyli-1,1-dimetyylietyylieetteri.

Etyylitertiääributyylieetteriä voidaan käyttää bensiinissä lisäaineena. Se toimii tällöin oksygenaattina eli hapettimena parantamassa bensiinin palamista ja vähentämällä pakokaasupäästöistä mm. hiilimonoksidin (CO) määrää.

Ainetta voidaan valmistaa 2-metyylipropeenin (C4H8) ja etanolin (C2H5OH) reagoidessa keskenään happaman ioninvaihtohartsin katalysoidessa reaktiota.

Katso myös 
Metyylitertiääributyylieetteri, MTBE, (C5H12O)

Aiheesta muualla 

Harri Halinen, Miikka Tulonen: ETBE:n tuotanto, Lappeenrannan teknillinen yliopisto, 11.05.2006  (pdf)
PubChem: Ethyl tert-butyl ether 
ChemBlink: tert-Butyl ethyl ether 

Eetterit
Polttoaineet
Uinti kesäolympialaisissa 1952 – miesten 4 × 200 metrin vapaauintiviesti

Miesten 4 × 200 metrin vapaauintiviestiin Helsingin olympiakisoissa osallistui 17 joukkuetta yhteensä 74 uimarin voimin. Kilpailu suoritettiin kahdessa vaiheessa. Välieriä ei ollut, vaan alkukilpailun kahdeksan nopeinta joukkuetta selvisi suoraan loppukilpailuun. Vaihdot alku- ja loppukilpailun välissä olivat sallittuja ilman rajoituksia. Näin ollen esimerkiksi Yhdysvallat vaihtoi loppukilpailuun koko miehistön. Kilpailu käytiin 28.–29. heinäkuuta Helsingin uimastadionilla.

Alkuerät

Loppukilpailu

Lähteet
 Tulokset puolan kielellä

Uinti kesäolympialaisissa 1952
Vatanen

Vatanen voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:

 Ari Vatanen (s. 1952), ralliautoilija
 Arvo Vatanen (1939–2015), graafikko
 Atte Vatanen (s. 1989), pesäpalloilija
 August Vatanen (1856–1923), agitaattori ja SDP:n kansanedustaja
 Helena Vatanen (1871–1937), poliitikko ja SDP:n kansanedustaja
 Helena Hyvönen (aik. Vatanen, s. 1950), tekstiilitaiteilija ja dekaani, Taideteollisen korkeakoulun rehtori 2008–2009
 Jooel Vatanen, PT Vatanen, kuntosaliyrittäjä, personal trainer ja sosiaalisen median vaikuttaja
 Jussi Vatanen (1875–1936), poliitikko ja SDP:n kansanedustaja
 Jussi Vatanen (s. 1978), näyttelijä
 Kaisa Vatanen (ent. Penny, s. 1981), poliitikko
 Leo Vatanen (1941–2016), yritysjohtaja
 Sami Vatanen (s. 1991), jääkiekkoilija ja olympiavoittaja
 Väinö J. Vatanen (1900–1961), lehtimies ja kirjailija.

Kuvitteellisia henkilöitä
 Anni Vatanen, sosiaalityöntekijä televisiosarjassa Salatut elämät
 Jussi Vatanen, henkilö Maiju Lassilan romaanissa Tulitikkuja lainaamassa
 Kaarlo Vatanen, hahmo Arto Paasilinnan romaanissa Jäniksen vuosi
Axel Ehnström

Axel Ehnström (s. 23. lokakuuta 1990 Kirkkonummi) on suomenruotsalainen laulaja-lauluntekijä. 

Hän voitti vuonna 2011 Suomen euroviisukarsinnan Paradise Oskar -taiteilijanimellä esittämällään kappaleella ”Da Da Dam”. Saksan Düsseldorfissa järjestetyissä Euroviisuissa hän selviytyi semifinaalista finaaliin, jossa jäi 21. sijalle. Eurooppalaiset median edustajat valitsivat Paradise Oskarin vuoden 2011 viisujen suosikiksi ja hänelle myönnettiin parhaan ja suosituimman viisuedustajan Marcel Bezencon -palkinto finaalipäivänä 14. toukokuuta 2011. Taiteilijanimi Paradise Oskar tulee Astrid Lindgrenin kirjasta Rasmus ja kulkuri.

Evitskogista kotoisin olevalla Paradise Oskarilla on levytyssopimus Warner Music Finlandin kanssa, ja hänen ensimmäinen albuminsa Sunday Songs julkaistiin 4. toukokuuta 2011.

Euroviisujen jälkeen Ehnström on tehnyt pääasiassa kappaleita muille artisteille, kuten Lost Frequenciesille, Alle Farbenille, Deependille, Mikael Gabrielille, Pyhimykselle, Teflon Brothersille, Anna Abreulle ja Isac Elliotille. Hän on Elements Musicin listoilla sanoittajana ja säveltäjänä. Ehnström laulaa Lost Frequenciesin Less Is More -albumin ”All Or Nothing” -kappaleella.

Sen lisäksi että Ehnström on yksi Suomen kansainvälisesti menestyneimpiä lauluntekijöitä, hän on mukana Pilven Piirtäjät ja Folkhem -yhtyeissä. Axel oli aikoinaan myös laulajana Satin Circus -yhtyeessä.

Diskografia

Albumit

Singlet

Kirjoittajana
 2013: Isac Elliot – New Way Home (co-write) Single
 2013: Anna Abreu – Right in Front of You (co-write)Single
 2014: Kasmir – #WOWWOWWOW (co-write) Single
 2014: Sofi De La Torre – Vermillion (co-write) Single
 2016: Alle Farben - Bad Ideas
 2017: Lost Frequencies - All or Nothing (ft. Axel Ehnström)
 2017: Mikael Gabriel - Riippumatto
 2018: Abreu - Yhen Elämän Juttu
 2019: Pyhimys - Muistuta Mua
 2019: Abreu - Teipillä tai Rakkaudella
 2020: Petra - Miljoona syytä (co-write)
 2020: Petra - Laita mut taskuun (co-write)

Lähteet

Aiheesta muualla 
Axel Ehnström Discogissa

Suomalaiset laulajat
Suomalaiset lauluntekijät
Suomen euroviisuedustajat
Vuoden 2011 euroviisuedustajat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Lapsiavioliitto

Lapsiavioliitto on avioliitto, jossa avioliiton jokin osapuoli on lapsi. Tässä tilanteessa lapsella tarkoitetaan tyypillisesti alaikäistä eli alle 18-vuotiasta henkilöä. Lapsiavioliitot ovat usein myös niin sanottuja järjestettyjä avioliittoja, joissa itse avioliiton solmimisesta ja koostumuksesta päättää jokin ulkoinen taho, tyypillisesti vanhemmat. Jos avioliitto on täysin ulkoisten tahojen määräämä, käytetään myös termiä pakkoavioliitto.

Tyypillisessä lapsiavioliitoissa tyttölapsi päätyy usein vanhemman miehen vaimoksi. Lapsimorsiamet päätyvät usein myös lapsiäideiksi sekä joutuvat usein parisuhdeväkivallan kohteeksi. Raskaus ja synnytyskomplikaatiot ovat 15–19-vuotiaiden tyttöjen yleisin kuolinsyy maailmassa.

Lapsiavioliitot ovat tyypillisimpiä köyhissä maissa ja köyhien keskuudessa. Vaikka useimmat maat ovat sitoutuneet lapsiavioliittojen lopettamiseksi, naitetaan joka kolmas lapsi kehitysmaissa ennen 18 vuoden ikää ja joka yhdeksäs naitettu tyttö on alle 15-vuotias.

Lapsiavioliitto maittain 
Vuonna 2017 Honduras kielsi avioliiton ehdottomasti alle 18-vuotiailta. Säädetty laki nostaa avioitumisen ikärajan 16 vuodesta 18 vuoteen ja alaikäiset eivät voi astua avioon edes vanhempiensa luvalla. Tähän asti joka neljäs hondurasilainen on avioitunut ennen kuin täyttää 18 vuotta.

Suomessa alaikäinen ei voi enää mennä naimisiin edes poikkeusluvalla. Toukokuun loppuun 2019 saakka oikeusministeriö sai antaa poikkeusluvan avioliittoon kirjallisella hakemuksella. Syiksi lapsiavioliittoihin olivat kelvanneet raskaus taikka uskonnollinen tai kulttuurinen syy. Muun muassa Suomen lapsiasiavaltuutettu sekä Unicef olivat kritisoineet alaikäisenä avioitumisen mahdollistavaa lainsäädäntöä. Useimmat poikkeusluvan saaneet olivat 17-vuotiaita tyttöjä, jotka perustelivat tarvetta uskonnollisella vakaumuksella. Sitä nuoremmille lupia on myönnetty vain harvoin, mutta nuorin 2010-luvulla poikkeusluvan saanut oli vasta 15-vuotias tyttö.

Myös Ruotsi, Norja, Tanska, Saksa ja Alankomaat ovat viime vuosina lopettaneet mahdollisuuden avioitua alaikäisenä. Alaikäisenä avioituminen on oikeuslaitoksen antamalla erityisluvalla vielä mahdollista esimerkiksi Virossa, Latviassa, Irlannissa,, Tšekissä,, Belgiassa, Ranskassa, Italiassa, Maltalla, Bulgariassa ja Kreikassa. Puolassa tyttö voi mennä naimisiin oikeuden luvalla 16-vuotiaana, mutta pojan on oltava täyttänyt 18. 16–17-vuotias voi avioitua vanhempiensa luvalla Englannissa, Itävallassa ja Portugalissa. Skotlannissa naimisiinmenon ikäraja on 16.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Avioliitto
Ihmisoikeusloukkaukset
Tennessee Waltz (The Violents)

Tennessee Waltz on ruotsalaisen, vuonna 1959 perustetun ja 1960-luvulla Jerry Williamsin säestysyhtyeenä tunnetun The Violentsin singlejulkaisu. Sen on kustantanut levy-yhtiö Sonet luettelotunnuksella T-7589. Single on painettu violetinväriselle vinyylille.

Kappaleet

Lähteet 
 The Violents s. Tennessee Waltz / "Cheatin' Baby" (Sonet T-7589)

Vuoden 1962 kappaleet
Ruotsalaiset popkappaleet
Kaappaus Bermudan kolmiossa

Kaappaus Bermudan kolmiossa on 11. maaliskuuta 1977 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen katastrofielokuva. Elokuvan ohjasi Jerry Jameson ja tuotti Universal Pictures-tuotantoyhtiö. Elokuvan pääosissa näyttelevät Jack Lemmon, Lee Grant ja Brenda Vaccaro.

Elokuva on kolmas osa Airport-katastrofielokuvien sarjassa, jonka aiemmat osat ovat Kiitorata (Airport, 1970) ja Jättiläinen taivaalla (Airport 1975, 1974). Neljäntenä valmistui vielä Airport ’80 – Concorde (1979).

Rooleissa

Vastaanotto
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsui elokuvaa kliseiseksi mutta siedettäväksi ja antoi sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
 Katso-lehden Markku Tuuli antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä. Hän piti tv-ohjaajana tunnetun Jerry Jamesonin ensimmäistä teatterielokuvaa sujuvana työnä mutta käsikirjoitusta niin tavanomaisena, että elokuvaa luulee välillä parodiaksi.

Lähteet

Yhdysvaltalaiset katastrofielokuvat
Vuoden 1977 yhdysvaltalaiset elokuvat
Théo Sarapo

Théo Sarapo oik. Theophanis Lamboukas (26. tammikuuta 1936 Pariisi – 28. elokuuta 1970 Limoges) oli ranskalainen laulaja-näyttelijä. Hän oli naimisissa laulaja Édith Piafin kanssa vuosina 1962–1963.

Elämäkerta

Lapsuus ja nuoruus
Theophanis Lamboukas syntyi kreikkalaiskatoliseen perheeseen. Hänen kampaajaisänsä asettui asumaan Pariisin esikaupunkialueelle. Nuori Theophanis aloitti laulamisen varhain ja osallistui 18-vuotiaana laulukilpailuun. Hän kävi kauppakorkeakoulun ja työskenteli isänsä kampaamossa. Vuonna 1956 hän suoritti varusmiespalveluksen, ja meni kolmeksitoista kuukaudeksi Algeriaan.

Edith Piaf
Palattuaan Pariisiin hän vietti iltojaan Edith Piafin luona ja kävi hänen luonaan sairaalassa. Piaf huomasi Sarapon kyvyt ja rupesi kouluttamaan tätä laulajaksi ja esiintyjäksi. 9. lokakuuta 1962 Sarapo meni naimisiin häntä parikymmentä vuotta vanhemman ja vakavasti sairaan laulajan, Edith Piafin kanssa. Heillä oli kirkkohäät Pariisissa, kreikkalaiskatolisessa kirkossa.

Sarapo lauloi Piafin kanssa paljon duettoja, joista tunnetuin ehkä Michel Emerin laulu nimeltä "A quoi ca sert l'amour".
Piafin kuoleman jälkeen hän ei laulanut pitkään aikaan.

Kuolema
Sarapo kuoli auto-onnettomuudessa vuonna 1970 vain 34-vuotiaana. Hänet haudattiin vaimonsa Edith Piafin viereen Père-Lachaisen hautausmaalle Pariisiin.

Elokuvat
 Judex - salaperäinen kostaja (Judex), 1963
 Pahaa ei tapa pirukaan (Un condé), 1970

Lähteet

Ranskalaiset laulajat
Ranskalaiset näyttelijät
Kampaajat
Édith Piaf
Liikenneonnettomuudessa kuolleet
Vuonna 1936 syntyneet
Vuonna 1970 kuolleet
Ramón Mascort

Ramon Mascort Amigó on espanjalainen lintutieteilijä, yrittäjä ja lakimies.

Mascort oli perustamassa Lynx Edicions kustannusyhtiötä 1988 yhdessä Josep del Hoyon, Jordi Sargatalin ja Andy Elliottin kanssa. Hän toimii yhtiön toimitusneuvoston puheenjohtajana.

Nuorena Mascort oli olympiatason jousiampuja, mutta urheilu jäi ammatillisten tehtävien takia. Mascort perusti Mascortin säätiön (Fundació Mascort) Torroella de Montgríin Kataloniaan, ja toimii säätiön puheenjohtajana. Säätiö toimii Mascortin iso-isoisän Ramon Galibern Casanovasin rakennuttamassa palatsissa.

Lähteet 
The Internet Bird Collection 
Fundació Mascort, kotisivu 

Ornitologit
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Antonio Eguino

Antonio Eguino (s. 1938) on bolivialainen elokuvaohjaaja ja -kuvaaja. Hän opiskeli  Yhdysvalloissa ja palasi Boliviaan 1967. Hän työskenteli Jorge Sanjinesin kuvaajana, ja he loivat yhdessä Latinalaisen Amerikan elokuvaklassikoita.

Pitkiä elokuvia 
 2005 Los Andes no creen en Dios 
 1984 Amargo Mar
 1977 Chuquiago
 1975 Pueblo Chico

Lähteet

Aiheesta muualla 
http://www.imdb.com/name/nm0251151/

Bolivialaiset elokuvaohjaajat
Berg (Norja)

Berg on Norjan kunta Tromssan läänissä, Senjan saaren luoteisosassa. Sen rajanaapureita ovat idässä Lenvik, etelässä Tranøy ja lounaassa Torsken.

Kunnan väestö on jakautunut maantieteellisesti kahteen osaan. Noin 40 % väestöstä asuu kunnan pohjoisosassa Mefjordværin ja Senjahopenin kalastajakylissä. Loppuosa asuu eteläosassa, jossa sijaitsee myös kunnan hallintokeskus, Skalandin kylä. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan koko kunnassa oli 924 asukasta. Väkiluku on laskenut vuodesta 1980 lähtien.

Lähteet

Aiheesta muualla

Tromssan läänin kunnat
Mellari

Mellari oli Mellunmäen ja sen lähialueiden asukkaiden kohtaamispaikka Helsingissä. Se sijaitsee noin kymmenen minuutin kävelymatkan päässä Mellunmäen metroasemalta. Mellari on kutsumanimi, ja paikan virallinen nimi on Naapuruustalo Mellari. Nimi muuttui naapuruustaloksi vuoden 2021 alussa, kun tila siirtyi Helsingin kaupungilta Kalliolan setlementin ylläpitämäksi. Aikaisemmin paikka tunnettiin nimellä asukastalo Mellari. Mellarin toiminnan tavoitteena on tukea alueen asukkaiden kohtaamista ja yhdessä tekemistä. Tilaa voi käyttää maksutta erilaiseen yleishyödylliseen ja asukkaiden ideoimaan yhteisöllisyyttä lisäävään toimintaan. Kalliolan toimintaperiaatteiden mukaisesti Mellari on uskonnollisesti ja poliittisesti sitoutumaton, päihteistä ja syrjinnästä vapaa tila. 

Mellarin toiminta käynnistyi keväällä 2008 paikallisen Mellunmäki-Seura ry:n ylläpitämänä. Tuolloin Mellari sijaitsi "vanhan ostoskeskuksen" alakerrassa ja tilaa toiminnalle oli noin 600m2. Mellarissa toimivat vuokralaisina myös sosiaalivirasto, partiolaiset, kahvila Eden sekä kierrätyspiste. Helsingin Kulttuurikeskus ylläpiti Mellarissa Mellupistettä, jonka tietokoneilla pystyi maksutta käyttää Internetiä. Toiminta ostoskeskuksen tiloissa päättyi sen tultua puretuksi. Tilalle valmistui kerrostaloasuntoja ja Attendon hoivakoti vuonna 2019.

Lähteet 
Naapuruustalo Mellari
https://www.helsinginuutiset.fi/paikalliset/1198281

Aiheesta muualla 
Mellarin avaamisesta

Mellunkylä
Helsingin rakennukset ja rakennelmat
Dyrøy

Dyrøy on Norjan kunta Tromssan läänissä. Sen rajanaapureita ovat koillisessa Sørreisa ja etelässä Salangen. Koillisessa kunnan vesialue rajoittuu Senjan saareen. Kunta koostuu Dyrøyan saaresta (53 km²) sekä itäosan mannermaa-alueesta.

Kunnan väkiluku on laskenut Toisen maailmansodan jälkeen. Asutus on hajautunut tasaisesti rannikkoalueille, sekä mannermaan puolella etelä-pohjoissuuntaiseen Bjørkebakkdalenin laaksoon ja Langbakkalle. Kunnassa ei ole taajamia - hallintokeskus on Brøstadbotnin kylässä mannermaalla. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 1 190 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Tromssan läänin kunnat
Gratangen

Gratangen on Norjan kunta Tromssan läänissä. Sen rajanaapureita ovat pohjoisessa ja idässä Lavangen, etelässä Narvik ja lännessä Skånland. Astafjordenin takana luoteessa sijaitsee Ibestad.

Asutus on hajaantunut tasaisesti rannikkoalueille, erityisesti Gratangen-vuonon sisäosiin ja Gratangsbotnin eteläpuolelle. Kunnassa ei ole taajamia. Suurimpia kyliä ovat hallintokeskus Årstein, Elvenes/Fjordbotn ja Foldvik. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 1 119 asukasta.

Maantiede 

Gratangenin kunta sijaitsee Gratangenvuonon ympärillä. Kunnan luoteispuolella sijaitsee Astavuono. Kunta koostuu vuonon molemmin puolin laakso- ja vuonoalueista. Kunnan korkein huippu on Leigastind (saameksi Leaiggasoaivi), 1 332 metriä, joka sijaitsee Gratangenin ja Narvikin rajalla. Noin 1/3 kunnasta sijaitsee metsärajan alapuolella. Vuorilla on porojen laidunmaita. Gratangenin väestössä on jonkin verran saamelaisvaikutusta, ja suurimmalla osalla vuorista ja järvistä on sekä saamelaiset että norjalaiset nimet.

Historia 
Gratangenin kunta perustettiin 1. heinäkuuta 1926 erottamalla se Ibestadin kunnasta. Gratangenin tuolloinen väkiluku oli 1 967. Kunnan rajat eivät ole muuttuneet perustamisen jälkeen.

Väestö 
Kunnan väkiluku oli vuoden 2018 alussa 1 117.Suurin ulkomaalaissyntyisten ryhmä kunnassa olivat puolalaiset, joita oli 31 henkeä. Muita huomionarvoisia väestöryhmiä olivat ruotsalaiset (20 henkeä) sekä liettualaiset (16) ja eritrealaiset (16).

Uskonto 
Vuonna 2017 oli 79,5% väestöstä Norjan kirkon jäseniä. Muihin uskonnollisiin tai katsomuksellisiin yhdyskuntiin kuului 7,1% väestöstä. Norjan kirkolla on paikkakunnalla yksi seurakunta, (sokn), joka kuuluu Nord-Hålogalandin hiippakuntaan Trondenesin rovastikuntaan. Seurakunta on:

31. maaliskuuta 2018 jäi Gratangenin seurakunnan kirkkoherra Tore Vatne Helland eläkkeelle ja ilmoitti samalla eroavansa Norjan kirkosta, sillä samaa sukupuolta olevien avioliittoon vihkimisen hyväksyminen oli hänen mielestään tuonut kirkkoon sukupuolineutraalin evankeliumin ja jumalakuvan, jota hän ei löydä Raamatusta. Helland liittyi Luterilainen kirkko Norjassa (Den lutherske kirke i Norge) -nimiseen tunnustusluterilaiseen kirkkokuntaan. Hän siirtyi johtamaan kyseisen kirkon paikallista seurakuntaa, joka toimittaa jumalanpalveluksia Gratangenin Gratangsbotnissa sekä Narvikissa.

Hallinto 
Osterøyn kunnanvaltuustossa on 15 jäsentä. Vuosina 2015-2019 sen kokoonpano on seuraavanlainen: Työväenpuolue 7 paikkaa, Keskustapuolue 3 paikkaa, paikallinen ryhmittymä Gratangen Demokratiske Liste 3 paikkaa ja toinen paikallinen ryhmittymä Gratangen Fellespolitiske Liste 2 paikkaa. Puheenjohtajana toimii kunnanjohtaja Eva Ottesen, joka on Työväenpuolueen jäsen. Varapuheenjohtaja Roy Sandberg kuuluu Gratangen Fellespolitiske Liste:en.

Lähteet

Aiheesta muualla
Ibestad

Ibestad on Norjan kunta Tromssan läänissä. Kunnan alue koostuu Rollan (107 km²) ja Andørjan (135 km²) saarista, jotka sijaitsevat Harstadista itään.

Kunnan hallintokeskus, Hamnvikin taajama, sijaitsee Rollan saaren kaakkoisosassa. Kunnan väkiluku on ollut laskussa Toisesta maailmansodasta lähtien. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 1 421 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Tromssan läänin kunnat
Kalsa

Kalsa (, ) on Norjan kunta Tromssan läänissä. Sen rajanaapureita ovat etelässä Tromssa ja idässä Lyngen ja Skjervøy. Kunta sijaitsee kokonaisuudessaan saarilla, joista suurimpia ovat Fugløya (21 km²) koillisessa, josta etelään seuraavat Vanna (225 km²) ja Karlsøy (8 km²). Vannasta länteen sijaitsee Helgøya (43 km²), Nord-Kvaløy (84 km²) ja Grøtøy (18 km²). Kuntaan kuuluu myös suuria osia Rebbenesøyn, Ringvassøyn ja Reinøyn saarista.

Vuoden 1950 jälkeen kunnan väkiluku on laskenut ja useat saaret, kuten Helgøya, Nord-Kvaløy, Fugløya ja Grøtøy, ovat jääneet asumattomiksi. Nykyinen asutus on keskittynyt suhteellisen kapealle osalle rannikkoa. Vannalla ja Ringvassøylla on eniten asutusta. Kunnan hallintokeskus ja ainut taajama Hansnes (331 as., 2004) sijaitsee Ringvassøylla. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan koko kunnassa oli 2 317 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Kalsa
Transformers: Dark of the Moon (videopeli)

Transformers: Dark of the Moon (Wiillä ja Nintendo 3DS:llä Transformers: Dark of the Moon - Stealth Force Edition) on vuoden 2011 kesäkuussa julkaistu videopeli. Se perustuu elokuvaan Transformers: Kuun pimeä puoli. Pelin kehittäjänä on toimii High Moon Studios Xbox 360 ja PlayStation 3 -alustoille sekä Behavior Interactive Wii, Nintendo 3DS ja Nintendo DS -alustoille.

Tarina
On kulunut kolme vuotta siitä Megatron ja Decepticonit viimeksi uhkasivat Maata. Maan johtajat uskovat Megatronin häipyneen, mutta Optimus ei. Autobotit saavat selville, että Megatron yrittää tuoda kaaoksen ihmisten keskuuteen ja vapauttaa vaarallisimman taistelijansa, Shockwaven. Autobottien on pysäytettävä Megatron ennen kuin on liian myöhäistä.

Hahmot 

 On mukana, esiintyy pelissä, mutta ei ole pelattavana hahmona.

‡Hahmo on saatavilla GameStopista pelin esitailuksessa.
≠Hahmo on saatavilla Amazon.comista pelin esitilauksessa.
×Hahmolle on saatavilla uusi väri 3DS-versioon Toys "R" Usista pelin esitilauksessa.
§Hahmo on saatavilla deco in-pelihahmona Targetista pelin esitilauksessa.

Äänirooleissa

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Transformers-videopelit
Toimintaseikkailupelit
PlayStation 3 -pelit
Xbox 360 -pelit
Wii-pelit
Vuoden 2011 videopelit
Nintendo 3DS -pelit
Nintendo DS -pelit
iOS-pelit
Symbian-pelit
BlackBerry-pelit
Scifipelit
Kolmannen persoonan ammuntapelit
Supersankarivideopelit
Unreal Engine -pelit
Valko-Venäjän sosialistinen neuvostotasavalta (1919)

Valko-Venäjän sosialistinen neuvostotasavalta ( (SSRB), ) oli lyhyen aikaa vuonna 1919 toiminut neuvostotasavalta Valko-Venäjän alueella. Neuvostotasavalta perustettiin Venäjän keisarikunnan hajoamisen ja lokakuun vallankumouksen seurauksena.

Historia
Bolševikit perustivat Valko-Venäjän neuvostotasavallan 1. tammikuuta 1919 Smolenskissa Puna-armeijan miehitettyä vetäytyneen Saksan keisarikunnan ensimmäisen maailmansodan seurauksena hallitsemat Valko-Venäjän alueet. 

Valko-Venäjän SNT korvasi Valko-Venäjän kansallisen tasavallan. Bolsevikit eivät aluksi olleet vastustaneet valkovenäläisten kansallista liikehdintää. Kun huomattiin, että valkovenäläiset haluavat ottaa kansansa kohtalon omiin käsiinsä, muuttui suhtautuminen. Valko-Venäjän kansallisen tasavallan julistettiin olleen pelkän porvarillisen juonen, jonka tarkoituksena oli irrottaa maa Venäjästä. Valkovenäläisten kansallinen liikehdintä oli kuitenkin pakko ottaa huomioon. Siksi Venäjän kommunistipuolueen keskuskomitea antoi 1. tammikuuta 1919 julistuksen Valko-Venäjän sosialistisen neuvostotasavallan luomisesta. Uuden neuvostotasavallan rajoista ei aluksi ollut selvyyttä. Itäisimmät alueet liitettäisiin Venäjään ja Minskin alue tulisi liittää perusteilla olevaan Liettuan sosialistiseen neuvostotasavaltaan. Valkovenäläisten mielipiteitä ei kuunneltu.

Koko toimikautensa ajan Valko-Venäjän neuvostotasavallan johtajana toimi Źmicier Žyłunovič. Vain kuukautta myöhemmin valtion perustamisesta, se yhdistettiin Liettuan neuvostotasavallan kanssa Liettualais-valkovenäläiseksi neuvostotasavallaksi. Liettualais-valkovenäläisen neuvostotasavallan hajottua Valko-Venäjän alueelle syntyi Valko-Venäjän sosialistinen neuvostotasavalta, joka oli yksi Neuvostoliiton perustajavaltioista.

Lähteet

Viitteet 

Varhaiset neuvostotasavallat
Valko-Venäjän historia
Kvæfjord

Kvæfjord on Norjan kunta Tromssan läänissä. Se on läänin läntisin kunta, joka rajoittuu idässä Harstadiin, etelässä Tjeldsundiin ja Lødingeniin sekä lännessä ja pohjoisessa Sortlandiin.

Noin puolet asutuksesta on keskittynyt kunnan hallintokeskukseen ja taajamaan Borkenesiin (1466 as., 2004), joka sijaitsee Hinnøyan saarella. Muutoin asutus on hajautunut rannikkoalueille. Väkiluku on ollut laskeva vuodesta 1980 lähtien. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan koko kunnassa oli 3 082 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla
Lavangen

Lavangen tai Lavangen kommune (pohjoissaameksi: Loabát tai Loabáit suohkan) on Norjan kunta Tromssan läänissä. Sen rajanaapureita ovat pohjoisessa Salangen, idässä Bardu, etelässä Narvik ja lännessä Gratangen.

Kunnan asutus on keskittynyt pääasiassa alueen keskiosiin, kun taas Spansdalenin laakso on harvempaan asuttua. Kunnan hallinto sijaitsee Tennevollin taajamassa, vuononpohjukassa. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 1 012 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Tromssan läänin kunnat
Lenvik

Lenvik on entinen Norjan kunta Tromssan läänissä. Sen rajanaapureita olivat kaakossa Målselv, idässä Sørreisa, sekä lännessä Tranøy ja Berg. Pohjoisessa Malankivuonon takana sijaitsevat Tromssa ja Balsfjord. Kunnan alue sijaitsi Gisundetin, joka erottaa Senjan saaren mannermaasta, molemmin puolin. Noin 60 % kunnan asukkaista asui mantereen puolella. Vuonna 2020 kunta liitettiin Bergin, Torskenin ja Tranøyn kanssa yhteen uudeksi Senjan kunnaksi.

Asutus oli keskittynyt erityisesti Gisundetin rannoille. Hallintokeskus Finnsnes (3907 as., 2005) sijaitsi mannermaalla, josta kulkee silta Silsandin (1271 as.) taajamaan Senjan saarelle. Senjalla sijaitsevat edelleen Gibostadin (377 as.), Husøyn (235 as.) ja Fjordgardin (225 as.) taajamat. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan koko kunnassa oli 11 455 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Tromssan läänin kunnat
Norjan entiset kunnat
MM-rallikausi 2011

MM-rallikausi 2011 oli rallin maailmanmestaruussarjan 39. kausi. Kausi alkoi 10. helmikuuta Ruotsissa ja päättyi 13. marraskuuta Walesissa. Maailmanmestaruuden voitti Sébastien Loeb, joka varmisti mestaruuden kauden päättävässä Walesin rallissa kun hänen pahin kilpailijansa Mikko Hirvonen keskeytti avauspäivänä tekniseen vikaan jolloin Loeb siirtyi tavoittamattomaan kahdeksan pisteen johtoon. Mestaruus oli myös Loebin kahdeksas peräkkäinen.

Kalenteri
Kaudella 2011 ajettiin 13 rallia. Edellisvuonna ajettujen Bulgarian, Japanin, Turkin ja Uuden-Seelannin rallien tilalle palasivat Italian, Argentiinan, Akropolis- ja Australian rallit.

Tallit ja kuljettajat

Tulokset

Kuljettajat 

1 2 3 viittaa kuljettajien sijoitukseen rallin päättävällä ns. "Power Stagella", jonka kolmelle nopeimmalle jaetaan MM-lisäpisteitä kaavalla 3-2-1.

Lähteet
Målselv

Målselv on Norjan kunta Tromssan läänissä. Sen rajanaapureita ovat pohjoisessa Lenvik, Balsfjord ja Storfjord, etelässä Bardu ja lännessä Sørreisa. Idässä kunta rajoittuu Ruotsiin.

Kunnan asukkaista noin puolet on keskittynyt taajamiin, joita ovat hallintokeskus Moen (840 as., 2005), Andselv (741 as.), Skjold (212 as.) sekä Andslimoen (541 as.). Vaikka Moen on hallintokeskus, on asutuksen pääpaino Bardufossin alueella Andselvin lähistöllä. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan koko kunnassa oli 6 630 asukasta.

Historia
Målselv erotettiin Lenvikistä omaksi kunnakseen 1848. Øverbygd erotettiin omaksi kunnakseen 1925, mutta ne yhdistyivät jälleen 1964. Samaan aikaan kuntaan liitettiin myös Aursfjordenin länsipuoliset osat Malangenin kunnasta. Vuonna 1966 kuntaan liitettiin Sørelvsmon alue Aursfjordenin pohjukasta, Balsfjordin kunnasta.

Lähteet

Aiheesta muualla
Salangen

Salangen on Norjan kunta Tromssan läänissä. Sen rajanaapureita ovat pohjoisessa Dyrøy ja Sørreisa, idässä Bardu, etelässä Lavangen ja lännessä Sagfjordenin takana Ibestad.

Kunnan asutus on suhteellisen harvaa, keskittyen lähinnä teiden varsille. Ainut taajama on hallintokeskus Sjøvegan (723 as., 2005). Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan koko kunnassa oli 2 220 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Tromssan läänin kunnat
Viuhkaperhoset

Viuhkaperhoset (Alucitidae) on pieni perhosheimo. Sen noin 130 lajia elävät maapallon lauhkeilla ja subtrooppisilla alueilla.

Viuhkaperhosten keskeinen tuntomerkki ovat viuhkamaiset siivet, jotka muodostuvat ohuista, höyhenmäisistä liuskoista. Etusiipi on kapea, muodostuu kuudesta liuskasta ja sen yläpinnalla on suojaväri. Takasiipi muodostuu 6–7 liuskasta ja liittyy etusiipeen frenulumin avulla.

Toukat elävät yleensä kovertajina ravintokasvinsa varren, silmujen, kukkien tai siementen sisällä.

Lajit Suomessa 
Suomessa tavataan kahta viuhkaperhoslajia.

Kuusamaviuhkanen (Pterotopteryx dodecadactyla)
Tarhaviuhkanen (Alucita hexadactyla)

Lähteet

Aiheesta muualla 
Suomen viuhka- ja sulkaperhoset
Markku Savela: Alucitidae 

Viuhkaperhosmaiset
Raisivuono

Raisivuono (, ) on Norjan kunta ja sen samanniminen keskustaajama Tromssan läänissä. Kunnan rajanaapureita ovat pohjoisessa Lenvik, idässä Målselv ja Bardu, etelässä Salangen ja lännessä Dyrøy.

Kunnan asutus on keskittynyt Reisfjorden-vuonon sisäosiin, Reisvannetin järven ympärille vuonon pohjukkaan sekä lounasosissa sijaitsevaan Skøelvdalenin laaksoon. Vuonon ja järven välillä sijaitsee kunnan ainut taajama ja hallintokeskus Sørreisa (1427 as., 2006). Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan koko kunnassa oli 3 407 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Tromssan läänin kunnat
Torsken

Torsken on Norjan kunta ja siellä sijaitseva samanniminen taajama Tromssan läänissä, Senjan saaren länsiosassa. Kunta rajoittuu pohjoisessa Bergiin sekä etelässä ja idässä Tranøyhin.

Asutuksesta suurin osa on tyypillisiä kalastajakyliä, joista taajamia ovat hallintokeskus Gryllefjord (414 as., 2006) ja Torskenin taajama (223 as., 2001). Kunnan keskiosan tärkeimpiä kyliä ovat Medby, Grunnfarnes ja Sifjord. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan koko kunnassa oli 880 asukasta. Kunnan nykyiset rajat muodostuivat vuonna 1964, jolloin Selfjordenin vuonon eteläpuoliset osat liitettiin Tranøyhin.

Lähteet

Aiheesta muualla

Tromssan läänin kunnat
Tranøy

Tranøy on Norjan kunta Tromssan läänissä, Senjan saaren eteläosassa. Sen rajanaapureita ovat pohjoisessa Torsken ja Berg sekä idässä Lenvik. Vuonojen takana sijaitsevat idässä Dyrøy, etelässä Ibestad sekä lounaassa Bjarkøy.

Kunnan hallintokeskus sijaitsee Vangsvikin kylässä, Solbergfjordenin vuonon varrella kunnan itäosassa. Kunnassa ei ole taajamia. Tammikuussa 2013 tehdyn väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 1 514 asukasta.

Lähteet

Aiheesta muualla

Tromssan läänin kunnat
Óscar Soria

Oscar Soria (28. joulukuuta 1917 La Paz – 14. maaliskuuta 1988) oli bolivialainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hän nousi maineeseen vuodesta 1954 alkaen käsikirjoittajana. Hän perusti vuonna 1959 Jorge Sanjinesin kanssa Ukamau-elokuvaryhmän, joka teki seuraavan kahdenkymmenen vuoden aikana Bolivian merkittävimmät elokuvat. Vuonna 1962 Sorian ja Sanjinesin elokuva Revolucion oli ensimmäinen, joka sai palkintoja ulkomailla.

Pitkiä elokuvia 
(Sorian käsikirjoitus, Sanjinesin ohjaus)
 Ukamau (Sabinan kuolema, 1966), 
 Yawar Mallku (Blood of the Condor, 1969), 
 El Coraje del Pueblo (lyöty kansa, 1971)

Lähteet 
 
 

Bolivialaiset elokuvaohjaajat
Elokuvakäsikirjoittajat
Vuonna 1917 syntyneet
Vuonna 1988 kuolleet
Senja (saari)

Senja on saari Norjassa, Tromssan läänissä. Se on Norjan mannermaan rannikon toiseksi suurin saari. Pohjoisessa ja luoteessa saarta ympäröi meri, koillisessa Malankivuono, idässä kapea Gisundetin salmi, etelässä Solbergfjorden sekä Vågsfjorden ja lounaassa suhteellisen avoin osa Andfjordenia. Senjan saarella on kaikkiaan neljä kuntaa, Berg, Tranøy, Torsken ja Lenvik, joista viimeisellä on osia myös mannermaalla.

Maantiede 

Senjalla on useita teräviä tunturinhuippuja, 600 - 1000 metriä merenpinnasta, joista korkein on Breitinden (985 m). Huippujen välissä on ahtaita solia ja myös avoimempia, soisia laaksoja. Saarella on useita järviä. Kunnan länsiosaa halkovat syvät vuonot. Asutus on siten keskittynyt kalastajakyliin ja paikkoihin, joissa asuminen on yleensä mahdollista. Neljä taajamaa, Gryllefjord, Senjahopen, Fjordgard ja Husøy, sekä Skalandin ja Torskenin kylät. Itäpuolella sijaitsevat Silsandin ja Gibostadin taajamat.

Liikenne 
Silta Silsandista Finnsnesiin yhdistää saaren mantereeseen, maantiellä 86. Jokaiseen taajamaan pääsee ilman lauttayhteyttä.

Ånderdalenin kansallispuisto 
Saaren lounaisosassa sijaitsee Ånderdalenin kansallispuisto.

Nimi
Senja-nimen alkuperä on epävarma. Erääksi lähteeksi arvellaan muinaisnorjan kielen sanaa sundr, "toisistaan erotettu", joka tarkoittaisi jakautunutta rannikkoa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Norjan saaret
Tromssan lääni
Citroën DS3 WRC

Citroën DS3 WRC on Citroënin WRC-luokan ralliauto, joka teki debyyttinsä kauden 2011 MM-sarjan avanneessa Ruotsin MM-rallissa. Auto suunniteltiin vastaamaan MM-sarjan vuodeksi 2011 muuttuneita sääntöjä, ja korvaamaan aiemmin käytössä ollut Citroën C4 WRC. Autossa on 1,6 litran turbomoottori ja aikaisempiin WRC-autoihin nähden vähemmän elektroniikkaa. 

Autolla kilpailvat vuoden 2011 MM-sarjassa muiden muassa Sébastien Loeb, Sebastien Ogier, Petter Solberg ja Kimi Räikkönen. Citroën voitti kausilla 2011 ja 2012 DS3 WRC:llä tallien merkkimestaruuden ja Loeb kuljettajien maailmanmestaruuden.

DS3 WRC