joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Sirmium

Sirmium (nykyinen Srijemska Mitrovica Serbiassa) oli antiikin aikainen kaupunki Savajoen varrella Pannonia Inferiorin provinssissa Balkanilla. Roomalaiset valloittivat kaupungin keisari Augustuksen aikana ja asettivat sinne vahvan varuskunnan. Vespasianuksen aikana kaupunki sai colonia-aseman. Keisari Diocletianuksen uudistuksen jälkeen siitä tuli keisarillinen residenssikaupunki, ja myöhemmin Illyricumin prefektuurin ja Pannonia Secundan provinssin pääkaupunki.

Lähteet 
 

Rooman valtakunnan kaupungit
Siivooja

Siivooja on henkilö, joka siivoaa ammatikseen. Siivoustyön tavoitteena on siivottavien tilojen pitäminen siisteinä ja puhtaina. Työympäristö vaihtelee suuresti kohteen mukaan. Siivousta tehdään muiden muassa toimistoissa, hotelleissa, tuotantolaitoksissa, kouluissa, sairaaloissa ja yksityishenkilöiden kodeissa.

Siivoojan tyypillisiin työtehtäviin kuuluu esimerkiksi tilan puhdistus liasta ja pölystä, sovittujen kohteiden pesu, roskien tyhjentäminen ja muut siivouskohteen mukaan vaihtuvat tehtävät. Siivooja työskentelee usein kiinteistö- ja toimitilapalveluyrityksessä tai itsenäisenä yrittäjänä.

Tehtävänimikkeet ja koulutus Suomessa 
Suomessa siivooja on myös tehtävänimike. Sen lähinimikkeitä ovat monenlaisten siivooja-loppuisten nimikkeiden lisäksi esimerkiksi siistijä ja hyttiemäntä. 

Siivoustyönohjaaja, jonka nimikkeenä voi olla esimerkiksi palveluohjaaja, tiimivastaava tai ryhmän vetäjä, työskentelee puhdistusalan ammattilaisena esimerkiksi siivous- ja palvelutehtävissä sekä perehdyttää ja ohjaa muita siivoustyöhön. Siivoustyönjohtaja, jonka lähinimikkeitä ovat palveluesimies ja siivousesimies, toimii siivousalan esimiestehtävissä esimerkiksi vastaten työn laadusta valvomissaan kohteissa.

Suomessa siivoojan ammattiin voi opiskella toisen asteen ammatillisissa oppilaitoksissa. Puhtaus- ja kiinteistöpalvelualalla voi suorittaa ammatillisen perustutkinnon, ammattitutkinnon tai erikoisammattitutkinnon. Tutkinnot voi suorittaa työn ohessa oppisopimuksella. Puhdistuspalvelualalla on mahdollista pätevöityä työkokemuksen kautta saavutetun ammatillisen osaamisen ja ammattikoulutuksen lisäksi täydennyskoulutuksella. Ammattitutkinnon suorittaneen ammattinimike määräytyy valittujen osaamisalaopintojen mukaan, esimerkiksi puhdistuspalvelujen perustutkinnon suorittaneen ja siivousalaan erikoistuneen henkilön tutkinto on toimitilahuoltaja. Koulutusvaihtoehtoja ovat myös kodinhuoltaja, laitoshuoltaja sekä siivousteknikon ja siivoustyönohjaajan erikoisammattitutkinnot. Koulutuksen voi suorittaa näyttötutkintona ja usein siitä vastaa yhteistyössä työnantaja. SSTL Puhtausala ry on todennut puhdistuspalvelualan koulutustiedoista, että Tilastokeskuksen ammattirekisterin mukaan vuonna 2004 siivoojista lähes puolella ei ollut mitään ammatillisesti eriytynyttä tutkintoa ja vain neljänneksellä oli puhdistuspalvelujen ammatillinen tutkinto.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Puhtaus- ja kiinteistöpalvelualan ammatit
Oberhof

Oberhof on Thüringenin osavaltiossa Saksassa sijaitseva kaupunki. Kaupungissa oli vuoden 2019 arvioiden mukaan noin 1 650 asukasta. Se on yksi Saksan talviurheilukeskuksista. Kaupungissa käy paljon turisteja vuosittain. Oberhof sai virallisen kaupungin aseman vuonna 1985, jolloin se oli osa Saksan demokraattista tasavaltaa.

Kansainvälisiä urheilutapahtumia 
1931 Hiihdon MM-kilpailut
1973 Ohjaskelkkailun maailmanmestaruuskilpailut
1985 Ohjaskelkkailun maailmanmestaruuskilpailut
2004 Ampumahiihdon MM-kilpailut
2008 Ohjaskelkkailun maailmanmestaruuskilpailut

Ystävyyskaupungit 
 Winterberg, Saksa
 Bad Neustadt an der Saale, Saksa
 Lillehammer, Norja

Lähteet

Aiheesta muualla 

Oberhofin kaupungin kotisivut 

Saksan talviurheilukeskukset
James L. Jones

James Logan Jones Jr. (19. joulukuuta 1943) on yhdysvaltalainen entinen merijalkaväen kenraali, joka on toiminut merijalkaväen komendanttina 1999–2003 sekä USEUCOMin ja samalla Nato-joukkojen komentajana vuosina 2003–2006. Vuonna 2007 ulkoministeri Condoleezza Rice nimitti hänet Lähi-idän erikoislähettilääksi.

Hän toimi presidentti Barack Obaman kansallisena turvallisuusneuvonantajana 20. tammikuuta 2009 – 8. lokakuuta 2010.

Sotilasuran jälkeen
Jäätyään eläkkeelle asevoimien palveluksesta Jones on toiminut Chevronin ja Boeingin hallitusten jäsenenä. Chevronin hallituksesta hän erosi 5. joulukuuta 2008 presidentti Barack Obaman nimitettyä hänet turvallisuusneuvonantajakseen. Hän erosi turvallisuusneuvonantajan tehtävistä 8. lokakuuta 2010 ja hänen seuraajakseen valittiin Thomas E. Donilon.

Lähteet

Aiheesta muualla
SACEUR General James L. Jones

Yhdysvaltain merijalkaväen kenraalit
Vuonna 1943 syntyneet
Elävät henkilöt
Waldo Vieira

Waldo Vieira (12. huhtikuuta 1932 – 2. heinäkuuta 2015) on brasilialainen lääkärin koulutuksen saanut parapsykologiasta kirjoittava kirjailija, joka on esittänyt projektiologian ja conscientologian teorioissa, että ihmisen tietoisuus on yliluonnollinen paranormaali ilmiö. 

Vieira on jäsen kansainvälisissä parapsykologisissa yhteisöissä. 

Tällä hetkellä Waldo Vieira asuu Foz do Iguaçussa, Brasiliassa, jonne hän perusti tutkimuslaitoksen CEAEC - Center of Higher Studies of the Consciousness.

Lähteet

Aiheesta muualla 
International Academy of Consciousness 
International Institute of Projectiology and Conscientiology
CEAEC - Center for Higher Studies of Conscientiology 
Journal of Parapsychology review of Projectiology: A Panorama of Experiences of the Consciousness Outside the Human Body

Tietoisuuden tutkijat
Vuonna 1932 syntyneet
Elävät henkilöt
Kevin Smith (näyttelijä)

Kevin Tod Smith (16. maaliskuuta 1963 Auckland, Uusi-Seelanti – 15. helmikuuta 2002 Peking, Kiina) oli uusiseelantilainen näyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan televisiosarjoista Hercules (1995-1999) ja sen kahdesta spin-off-sarjasta Xena: soturiprinsessa (1995-2001) ja Young Hercules (1998-1999), joissa hän esitti kreikkalaista sodan jumalaa Aresia. Hän oli myös rockmuusikko.

Kuolema
Vuoden 2002 alussa Aucklandista kotoisin oleva näyttelijä matkusti Kiinaan kuvaamaan Warriors of Virtue 2 -elokuvaa. Tarkoituksena oli tehdä yhdysvaltalais-kiinalainen taistelulajifilmi, koska Smith halusi työskennellä elokuvassa Hiipivä tiikeri, piilotettu lohikäärme esiintyneen stuntmiehen kanssa.

Helmikuun kuudentena päivänä 2002 Smith oli työskennellyt kuvauksissa Shijiazhuangissa, ja odottaessaan kyytiä takaisin hotellille hän päätti kävellä Keski-Kiinan Televisio -elokuvastudion mailla ja kiipesi lavastetorniin. Hän menetti tasapainonsa ja putosi useita kerroksia (joidenkin lähteiden mukaan noin kuudennen kerroksen korkeudelta) ja sai vakavia vaurioita päähänsä. Smith vietiin paikalliseen sairaalaan ja sieltä hänet siirrettiin Pekingiin. Hän vajosi koomaan, ja häntä pidettiin hengissä keinotekoisesti 10 päivän ajan. Smith kuoli 15. helmikuuta vaimonsa Suzannen ja vanhempiensa Geoffin ja Yvonnen läsnä ollessa. Hänellä oli kolme poikaa, Oscar, Tyrone, ja Willard. Yksityiset hautajaiset pidettiin 28. helmikuuta.

Ennen kuolemaansa Smith oli valmistautumassa ensimmäiseen Hollywood-roolinsa Bruce Willisin toimintaelokuvassa Tears of the Sun, yhtenä Navy SEAL:ina. Roolin oli määrä käynnistää hänen uransa Yhdysvalloissa.

Filmografiaa

Vierailu esiintymiset

Lähteet 
The Internet Movie Database
New York Times

Aiheesta muualla 
 
 Xenaville
 ET:n Uutispätkä Kevinin kuolemasta
 Kevinille omistettu muistosivu  jossa on paljon kuvia hänestä
 Tribuutti Kevin Smithille

Uusiseelantilaiset näyttelijät
Vuonna 1963 syntyneet
Vuonna 2002 kuolleet
Luterilaisia virsiä

Luterilaisia virsiä on Suomen evankelisluterilaisen lähetyshiippakunnan vuonna 2015 julkaisema virsi- ja rukouskirja, jota käytetään hiippakunnan jumalanpalveluksissa yhdessä Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan kanssa.

Virsien numerointi alkaa luvulla 700, jotta sekaannusta vuoden 1986 virsikirjan kanssa ei tapahtuisi. Kokoelma sisältää noin 200 virttä, koko Psalmien kirjan, hetkipalveluskaavoja ja muita rukouksia. 

Jo vuonna 2009 Suomen Luther-säätiö julkaisi ensimmäisen version Luterilaisia virsiä -kirjasta. Tämä versio sisälsi 99 virttä.

Katso myös 
 Suomen evankelisluterilainen lähetyshiippakunta

Lähteet 

Hengelliset laulukokoelmat
Kristilliset rukouskirjat
Suomen evankelisluterilainen lähetyshiippakunta
Analog Science Fiction and Fact

Analog Science Fiction and Fact on yhdysvaltalainen tieteiskirjallisuusaiheinen lehti. Se on ilmestynyt useilla nimillä vuodesta 1930, ja se on alallaan kotimaassaan vanhin yhä julkaistava lehti. Lehden nimi oli aluksi Astounding Stories of Super-Science. Ensimmäinen merkittävä nimenmuutos tapahtui vuonna 1938, jolloin nimeksi tuli Astounding Science-Fiction. Vuonna 1960 uudeksi nimeksi tuli Analog Science Fact & Fiction, joka myöhemmin on muuntunut muotoon Analog Science Fiction and Fact.

Campbellin aika
Tieteiskirjallisuuden niin sanotun kulta-ajan voidaan katsoa alkaneen vuodesta 1938, jolloin John W. Campbellista tuli lehden päätoimittaja. Campbell muutti lehden nimeksi Astounding Science Fiction entisen Astounding Stories -nimen tilalle ja määritteli lehden julkaisemille novelleille suuntaviivoja. Novelleissa tuli keskittyä mahdollisuuksien rajoissa oleviin tieteellisiin saavutuksiin ja näiden saavutusten vaikutuksiin yksilöihin. Lisäksi korostettiin tarinoiden juonen ja henkilöhahmojen merkitystä. Campbellin johdolla Astounding Science Fictionista tuli lajityyppinsä merkittävin julkaisu, kunnes vuonna 1950 alkoi ilmestyä lukuisia kilpailevia lehtiä, kuten Galaxy Science Fiction. Campbell toimi lehden päätoimittajana kuolemaansa saakka, vuoteen 1971.

Kirjoittajat
Analog on vuosien kuluessa julkaissut novelleja useilta merkittäviltä tieteiskirjailijoilta, kuten Isaac Asimov, Robert A. Heinlein, Poul Anderson ja Lois McMaster Bujold.

Levikki
Lehden levikki oli suurimmillaan vuonna 1983, jolloin sillä oli 115 000 tilaajaa. Vuonna 2006 levikki oli 28 319.

Lähteet

Aiheesta muualla

Analog Science Fiction and Fact -lehden kotisivut

Yhdysvaltalaiset lehdet
Science fiction -lehdet
Latakian maakunta

Latakian maakunta () on yksi Syyrian 14 maakunnasta. Se sijaitsee Välimeren rannalla, läntisessä Syyriassa Turkin rajalla. Maakunnan pääkaupunki on Latakia. Toinen merkittävä kaupunki on Jabla.

Vuoden 2004 väestönlaskennassa maakunnan väkiluku oli 879 551 asukasta. Vuoden 2011 tammikuun väkiluvuksi Syyrian tilastokeskus kirjasi jo 1 229 000. Vuoden lopussa, kun Syyrian sisällissota oli jo meneillään, väestöarvio (31.12.2011) oli 1 008 000 asukasta.
 
Maakunta rajoittuu idässä Idlibin ja Haman, sekä etelässä Tartusin maakuntaan. Lännessä vastassa on Välimeri ja pohjoisessa naapurina on Turkki. 

Latakian maakunta on maataloustuotantoaluetta, jossa viljellään tupakkaa, puuvillaa, viljoja ja hedelmiä.

Aluehallinnossa maakunta on jaettu neljään piirikuntaan. Vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan niiden väkivuvut oja väestöosuudet maakunnan väkiluvusta olivat:

 Latakia (526 888 as., 50,9 %), 
 Al-Haffah (al-Hafa; 81 213 as., 9,2 %),
 Jabla (Jablah; 196  171 as., 22,3 %) ja
 Qardah (al-Qardaha; 75 279 as., 8,6 %).

Lähteet

Aiheesta muualla

Latakia. Governorate, Syria  (britannica.com)

Syyrian maakunnat
Alegro

Kauppakeskus Alegro sijaitsee Alfragideissa, Amadorassa, Lissabonin lähellä. Kauppakeskus avattiin marraskuussa 2007. Kauppakeskuksen omistaa Auchan ja Immochan, joka on Auchan-ryhmittymän liiketilojen hallintaan keskittynyt yhtiö.

Kauppakeskus Alegron kerrospinta-ala on 39 000 neliömetriä ja kauppakeskuksessa sijaitsee noin 122 liikettä. Kauppakeskuksessa on muun muassa ravintolamaailma ja Jumbo-hypermarketketju.

Kulkuyhteydet 
Parhaiten kauppakeskukseen pääsee autolla.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Kauppakeskus Alegron kotisivut

Portugalin kauppakeskukset
Gulliverin retket (albumi)

Gulliverin retket on Kari Peitsamon kahdeksas albumi vuodelta 1981. Levy uudelleenjulkaistiin vuonna 1989 LP:nä ja CD:nä; kyseessä on ensimmäinen Peitsamon CD-julkaisu. Peitsamon aiemmista soololevyistä poiketen levy on soitettu sähkökitaralla. Aku Ankkuli on levyttänyt omat versionsa levyn kappaleista Volkswagen, Anna vielä aikaa, Huomenta rock'n'roll, Takaisin Siuroon, Hae lakkaa satamasta, Gulliverin retket, Albert ja Mississippi, viimeisen yhdessä Peitsamon kanssa. Myös Yari on levyttänyt oman version kappaleesta Anna vielä aikaa.

Kappaleet 
A-puoli
 Käkikello
 Volkswagen
 Anna vielä aikaa
 Huomenta rock'n'roll
 Kivi metsässä
 Takaisin Siuroon
B-puoli
 Hae lakkaa satamasta
 Kesäpäivä Kangasalla
 Gulliverin retket
 Tuhkimo Tukiainen
 Talo maalla
 Albert
 Mississippi

Kaikki sävellykset, sanoitukset ja sovitukset Kari Peitsamo

Kari Peitsamon albumit
Vuoden 1981 albumit
Darren Star

Darren Star (s. 1961) on yhdysvaltalainen tuottaja ja käsikirjoittaja. Hän on tullut tunnetuksi lukuisten suosittujen TV-sarjojen luojana.

Darren Starin kuuluisimmat luomukset ovat luultavasti Beverly Hills 90210, Melrose Place sekä Sinkkuelämää, joka kylläkin perustui Candace Bushnellin kirjoituksiin. Star toimi myös Sex and the City – Sinkkuelämää elokuvan tuottajana. 

Darren Star opiskeli University of Californiassa Los Angelesissa. Hän on taustaltaan juutalainen. Starilla on nykyisin asunnot sekä Los Angelesissa että New Yorkissa. Darren on avoimesti homoseksuaali.

Aiheesta muualla
 

Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat
Yhdysvaltalaiset televisiotuottajat
Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat
Sinkkuelämää
Vuonna 1961 syntyneet
Elävät henkilöt
Keesojen lehto

Keesojen lehto on suomalaismuusikko Pekka Pohjolan vuonna 1977 julkaistu kolmas sooloalbumi. Se on julkaistu nimellä Mathematician's Air Display Isossa-Britanniassa ja Japanissa sekä nimellä Skuggornas tjuvstart Ruotsissa. Näiden maiden lisäksi albumi on julkaistu ainakin Italiassa, Yhdysvalloissa, Saksassa ja Benelux-maissa. Keesojen lehto on Pekka Pohjolan myydyin albumi, ja se valittiin vuoden albumiksi Musa-lehdessä vuonna 1977. Albumin raidat on nimennyt Hector.

Kappaleet 
 Kaikki sävellykset ja sovitukset: Pekka Pohjola 

 A-puoli 

B-puoli

Pääntaivuttelun seuraukset

Kokoonpano 
 Sally Oldfield – laulu (2, 5)
 Mike Oldfield – kitarat (2, 3, 4), lyömäsoittimet (4/2), mandoliini ja vihellyspilli (5)
 Georg Wadenius – kitara (1, 4/2), lyömäsoittimet (4/2)
 Wlodek Gulgowski – syntetisaattori (1, 4/2), flyygeli (1, 4/2)
 Pekka Pohjola – bassokitara (1-5), flyygeli (1-3, 4/1, 5), spinetti (2, 5), syntetisaattori (3, 4/1), jousisyntetisaattori (2-4)
 Vesa Aaltonen – rummut (1, 4/2)
 Pierre Moerlen – rummut (3, 5), lyömäsoittimet (4/1), kellopeli (4/2)

Tuotanto 
 Paul Lindsay, Mike Oldfield – äänitys ja miksaus
 Christer Berg – äänitys ja miksaus (1,4/2)
 Mike Oldfield & Pekka Pohjola – tuottaja
 Risto Kurkinen – kansipiirustus

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Pekka Pohjola - Keesojen lehto (1977) albumi tekijätietoineen ja eri julkaisuineen verkkosivustolla Discogs.com (englanniksi)
 Pekka Pohjola - Keesojen lehto (1977) albumi tekijätietoineen ja lukijoiden levyarvosteluita verkkosivustolla ProgArchives.com (englanniksi)
 Pekka Pohjola - Keesojen lehto (1977) albumi kuunneltavissa suoratoistona verkkosivustolla Play.Spotify.com

Vuoden 1977 albumit
Pekka Pohjolan albumit
Love Recordsin albumit
Timo Turpeinen

Timo Jukka Turpeinen (s. 8. helmikuuta 1959) on suomalainen laulaja ja lauluntekijä. Turpeinen keikkailee oman Timo Turpeinen Bandinsa kanssa soittaen erityisesti suomalaista iskelmää. Lisäksi hän on duetoinut vuosien ajan Sonja Lumpeen kanssa. Turpeisen tunnetuimpia kappaleita on alun perin Markku Blomqvistin vuonna 1977 levyttämä ”Liehuva liekinvarsi”. Turpeinen itse esitti tämän kappaleen ensimmäisen kerran vuonna 1991.

Timo Turpeinen lauloi 1970-luvun lopulla yhtyeessä nimeltä Funky President, jolta ilmestyi yksi englanninkielinen single. 1980-luvulla hän liittyi Bluesshakers-yhtyeeseen ja aloitti soolouransa vuonna 1989. Bluesshakers esiintyi myös Hymyhuulet-sarjassa nimellä The Hepamamas. Moulin Rougers -yhtyeessä tehtiin englanninkielistä musiikkia. Soolouralle Turpeinen lähti 1980-luvulla, jolloin hän levytti kaksi coverlevyä, Reissumiehen muisto (1989) ja Liehuva liekinvarsi (1991). 1990-luvulta lähtien Turpeinen on esittänyt omia laulujaan.

Turpeinen on tehnyt lauluja myös muille artisteille kuten Vicky Rostille.

Albumit 
 Reissumiehen muisto (1989)
 Liehuva liekinvarsi (1991)
 Timo Turpeinen (1992)
 Kaikki liikkuu (1995)
 Kun rakkaus saa asunnon (1996)
 Kaikki palvoo (2000)
 Virtaa (2005)

Kokoelma-albumit 
 20 suosikkia – Liehuva liekinvarsi (1995)
 20 suosikkia – Rikkaat ja köyhät (2001)

Lähteet

Aiheesta muualla

 
 

Suomalaiset iskelmälaulajat
Suomalaiset laulaja-lauluntekijät
Vuonna 1959 syntyneet
Elävät henkilöt
Birger Ekstedt

Birger Ekstedt (19. joulukuuta 1921 Sundsvall – 5. heinäkuuta 1972 Österlövsta) oli ruotsalainen poliitikko ja vuonna 1961 vihitty evankelis-luterilaisen kirkon pappi. Hän toimi maansa kristillisdemokraattien ensimmäisenä puoluejohtajana vuodesta 1964 kuolemaansa, jonka jälkeen häntä seurasi Alf Svensson.

Ruotsalaisten puolueiden puheenjohtajat
Ruotsin Kristillisdemokraattien poliitikot
Ruotsalaiset papit
Vuonna 1921 syntyneet
Vuonna 1972 kuolleet
Oliver Onions

Guido ja Maurizio de Angelis, yhteinen taiteilijanimi Oliver Onions (s. 22. joulukuuta 1944 ja 22. helmikuuta 1947) ovat italialaisia muusikoita. Suurin osa heidän musiikistaan koostuu syntetisaattorimusiikista, pääosin synthpopista ja erilaisista ambient-tyylisistä sävellyksistä.

Kaksikko on säveltänyt ja esittänyt musiikin moniin italialaiselokuviin yhteisnimellä Oliver Onions. Tunnetuimmat elokuvamusiikit veljekset ovat tehneet Bud Spencer ja Terence Hill -elokuviin. Vaikka de Angelis -veljekset esittivätkin kappaleensa englannin kielellä, italialaisen aksentin vuoksi sanoja oli usein vaikea ymmärtää. He sävelsivät musiikkia ja lauluja 1980- ja 1990-luvulla lukuisiin eurooppalaisiin lastenohjelmiin.

Suomessa heidän tunnetuimpiin sävellyksiinsä kuuluu tv-sarjan Marseillen poika samanniminen tunnuslaulu, jonka suomenkieliset sanat kirjoitti Irina Milan. Sen ovat levyttäneet Cumulus vuonna 1977 ja Yö vuonna 1991.

Veljekset saivat italialaisen Nastro d'Argento (hopeinen nauha) -elokuvapalkinnon Siitä vaan pojat! -elokuvan musiikista. He ovat myös olleet ehdolla kahden Razzie-palkinnon saajaksi, huonoimman ääniraidan ja huonoimman kappaleen sarjoissa. Molemmat ehdokkuudet tulivat elokuvasta Yor.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Virallinen sivusto
 
 

Italialaiset muusikot
Italialaiset elokuvasäveltäjät
Vuonna 1944 syntyneet
Vuonna 1947 syntyneet
Elävät henkilöt
Punarintanakkeli

Punarintanakkeli (Sitta krueperi) on nakkelien sukuun kuuluva varpuslintu.

Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 12,5 cm, siipien kärkiväli 21–23 cm ja paino 10–14 g. Punarintanakkeli on pienempi kuin pähkinänakkeli, jota se paljon muistuttaa. Eroina ovat muun muassa punarintanakkelin musta päälaki, punertava rintavyö, selkeä valkoinen silmäkulmajuova, joka jatkuu otsan poikki, ja pitempi nokka. Sukupuolet ovat lähes samannäköisiä, joskin naaran värit ovat hieman himmeämmät ja sen päälaella on mustaa vähemmän. Nuori lintu on kauttaaltaan vanhaa himmeämpi.

Esiintyminen
Punarintanakkeli elää Euroopassa vain Kreikassa Lesboksen saarella muutaman kymmenen parin voimin. Turkissa elää 60 000–120 000 paria, Georgiassa ja eteläisellä Venäjällä 20 000–50 000 paria. Lajin kokonaispopulaatio on noin 80 000–170 000 paria. Punarintanakkeli on viime vuosina taantunut voimakkaasti etenkin Turkin rannikoilla, missä turistien palvonnan tieltä kaadetaan jatkuvasti lajille elintärkeitä metsiä. Laji on enimmäkseen paikkalintu, osa kannasta siirtyy talveksi alemmas vuorenrinteille. Lajia ei ole tavattu Suomessa.

Elinympäristö 
Punarintanakkelit asuvat enimmäkseen vuoristometsissä, joiden puulajikoostumus vaihtelee alueittain. Sitä tavataan tavallisimmin yhden-kahden kilometrin korkeudella, joskus 2,5 kilometriin saakka. Paikoin laji asutta myös vuorenjuurten metsiä.

Lisääntyminen 
Punarintanakkelin pesä on tavallisesti lehtipuun kolossa melko korkealla, erään tutkimuksen mukaan keskimäärin 11,7 metrin korkeudessa. Nakkelinaaras kovertaa yleensä pesäkolon itse koiraan toisinaan autellessa. Joskus pari käyttää vanhaa tikankoloa. Naaras munii tavallisesti viisi tai kuusi munaa, joita se hautoo noin 15 päivää. Poikasia ruokkivat sekä naaras että koiras, mutta vain naaras lämmittää niitä. Poikaset lähtevät pesästä 16–19 päivän ikäisinä. Laji pesinee vain kerran kesän aikana.

Ravinto 
Kesäaikaan nakkelit syövät pääasiassa pieniä selkärangattomia. Syksyllä ja talvella nakkelit syövät varsinkin havupuiden siemeniä. Poikasia ruokitaan vain eläinravinnolla.

Lähteet 
 Perrins, C. M. (toim.) 1993: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Vol. VII, Flycatchers to Shrikes. - Oxford University Press. Hongkong. ISBN 0-19-857510-6
 Tomi Muukkosen ottama kuva
ITIS: Sitta krueperi

Viitteet 

Nakkelit
Vissarion Belinski

Vissarion Grigorjevitš Belinski (; 11. kesäkuuta (J: 30. toukokuuta) 1811 Viapori, Helsinki — 7. kesäkuuta (J: 26. toukokuuta) 1848 Pietari) oli venäläinen kirjallisuusarvostelija, toimittaja ja filosofi sekä uudistusmielinen demokratian kannattaja. Häntä pidetään venäläisen kirjallisuuskritiikin uranuurtajana. Hänen ystäväpiiriinsä kuuluivat Nikolai Stankevitšin kautta muun muassa Aleksandr Herzen ja Mihail Bakunin.

Belinski syntyi Viaporissa, jossa hänen isänsä oli laivaston lääkärinä. Hän kävi kymnaasia Penzassa. Hän opiskeli Moskovan yliopistossa, mutta hänet erotettiin sieltä vuonna 1832 näennäisesti "kykenemättömyyden takia", mutta todellisuudessa siksi, että hän oli kirjoittanut näytelmän maaorjuutta vastaan. Hän julkaisi estetiikan alaan kuuluvia kirjoituksia aikakauslehdissä ja toimitti Moskovski nabljudatel -lehteä 1838–1839. Kun lehti kiellettiin, hän muutti Pietariin ja ryhtyi Otetšestvennyje zapiski -lehden avustajaksi. Hän julkaisi artikkeleita muun muassa Mihail Lermontovista, Aleksandr Puškinista, Ivan Turgenevista ja Nikolai Gogolista. Hän sai vaikutteita Länsi-Euroopan idealistisilta filosofeilta, erityisesti G. W. F. Hegeliltä ja Ludwig Feuerbachilta.

Vuoden 1841 aikoihin Belinski alkoi kutsua itseään sosialistiksi. Hän pohti yhteiskuntarakenteen syvällistä muuttamista. Hän piti kapitalismia väistämättömänä välivaiheena edettäessä kohti utopistista sosialismia. Hän uskoi Venäjän kehittyvän kohti eurooppalaista yhteiskuntaa ja pilkkasi slavofiileja. Hän arvosteli yksinvaltiutta ja maaorjuutta, köyhyyttä, alkoholismia, virkavaltaisuutta ja heikommassa asemassa olevien – kuten naisten – syrjintää.

Viimeisinä vuosinaan 1847–1848 Belinski toimitti Nekrasovin aikakauslehteä Sovremennik ja julkaisi siinä merkittäviä artikkeleita Venäjän kirjallisuudesta ja Gogolista.

Belinski kuului aikansa vaikutusvaltaisimpiin vapaamielisiin kirjoittajiin, ja hän suosi kirjallisuutta, joka edusti ”sosiaalista tietoisuutta”, esimerkiksi Fjodor Dostojevskin esikoisromaania Köyhää väkeä (1845). Belinski kuuluu venäläisen realistisen estetiikan ja kirjallisuuskritiikin uranuurtajiin, ja hänen filosofiset katsomuksensa ja omaleimaiset kirjoituksensa vaikuttivat tuntuvasti venäläisen kirjallisuuden ja yhteiskunta-ajattelun kehitykseen.

Belinski kuoli tuberkuloosiin vain vähän ennen kuin hänet olisi pidätetty poliittisten näkemystensä vuoksi. Hänen kootut teoksensa julkaistiin venäjäksi vuosina 1859–1862 (12 osaa) ja uudestaan 1953–1956, julkaisijana Neuvostoliiton tiedeakatemia.

Suomennettu tuotanto 
 
 Boris Godunov ja Puskin. Suomentanut Martti Anhava. Parnasso 3/1985 (35. vsk.), s. 150–176.

Lähteet

Kirjallisuutta 
 
 
 

Kirjallisuuskriitikot
Venäläiset kirjailijat
Vuonna 1811 syntyneet
Vuonna 1848 kuolleet
Boyfood

Boyfood Oy (ennen vuotta 2002 Bauckman Oy) oli Suomen suurin sillinjalostukseen ja markkinointiin keskittynyt yritys, joka vuonna 2013 fuusioitiin Orkla Foods Finland Oy:öön (ent. Felix Abba). Yritys on perustettu vuonna 1977 ja se toimi Naantalin Röölässä, entisessä Rymättylän kunnassa. Suomen sillin kulutuksesta Boyfood tuotteiden markkinaosuus on noin 65 %. Sesonkiaikaan Boyfood työllisti 80 henkilöä.

Historia 

Matti Ruuska perusti Boyfood Oy:n 1977. Yritys toimi Tuusulassa vuoden 1989 joulukuun loppuun asti, jonka jälkeen yritys muutti Rymättylään Röölän sillisatamaan.

Syksyllä 2005 sillitalo Boyfoodin omistaja Matti Ruuska myi yrityksen islantilaistaustaistaiselle Fram Foods Groupille. Tuolloin yritys työllisti 27 henkeä ja liikevaihto oli 10 miljoonaa euroa. Boyfood kaksinkertaisti tuotantonsa vuonna 2006, jolloin se alkoi valmistaa kaikki emoyhtiönsä sillituotteet.

Vuonna 2012 Felix Abba ilmoitti ostavansa Boyfoodin. Elokuussa 2014 sillitehdas Röölässä suljettiin ja tuotanto siirrettiin osin Orkla Food Finlandin (ent. Felix Abba) Turun kalasäilyketehtaalle ja osin Ruotsin Kungshamniin. Vuonna 2018 myös Turun kalatehdas lopetettiin ja Orkla siirsi tuotannon Puolaan.

Sillimarkkinat 

Boyfoodin siirryttyä Röölään, ja sen tuotua silliä ensimmäisen kerran vuonna 1990, alettiin vuosittain pitämään Sillimarkkinoita Röölässä. Sillimarkkinat pidettiin alkukesästä, ja ne olivat perinteinen kesätapahtuma, jossa sillilaivojen saapumista juhlitaan uuden perunan ja viihde-esiintyjien kanssa. Tapahtuma on tunnettu Turun alueella ja siihen osallistui vuosittain tuhansia ihmisiä. Tapahtuma järjestettiin Rymättylässä toimineen Saukko-laivaston perinnettä jatkaen.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Yrityksen kotisivut 

Suomalaiset elintarvikeyritykset
Rymättylä
Suomen kalatalous
Orklan tuotemerkit
Tungningin kuningaskunta

Tungningin kuningaskunta () oli Han-kiinalaisten ensimmäinen Taiwania vuosina 1661–1683 hallinnut hallitus. Hallinnon perusti Koxinga, jonka isä oli entinen merirosvo. Hallinto kannatti Ming-dynastiaa ja sen tavoitteena oli käyttää Taiwania tukikohtana koko manner-kiinan valtaamisessa takaisin Ming dynastian haltuun. Hallinnosta käytetään toisinaan myös nimityksiä Zhengin kuningaskunta ja Yanpingin kuningaskunta. 

Vuonna 1661 Koxinga teki maihinnousun Luerhmeniin, Taiwaniin. Alle vuodessa hän otti haltuunsa Fort Zeelandian ja teki rauhan aluetta hallinneen ruotsalaissyntyisen, Hollantia edustaneen kuvernöörin Frederick Coyettin kanssa. Hollantilaiset antautuivat ja jättivät linnoituksen kaikkine varusteineen mukaan lukien Hollannin Itä-Intian kauppakomppanian omaisuus, Koxingan haltuun. Tapaus päätti Hollannin 38 kestäneen vallan Taiwanissa. Koxinga ryhtyi rakentamaan Tawanista vankkaa tukikohtaa Ming-dynastian kannattajille. Koxinga kuoli malariaan vuonna 1662, 39-vuotiaana. Taiwan siirtyi hänen poikansa Zheng Jingin haltuun. 

Seuraavien 19 vuoden ajan Zheng Jing pyrki vahvistamaan Taiwanin sotilasjoukkoja. Hän piti tiiviisti yhteyttä Qing Dynastian Kangxi-keisarin lähettiläiden kanssa. Tungningin kuningaskunta hallitsi vain kahden vuosikymmenen ajan, mutta sen symbolinen arvo on merkittävä, johtuen Taiwanin nykyisestä poliittisesta asemasta. 

Kärsittyään tappion Kiinan sisällissodassa vuonna 1949 Guomindangin johtama Kiinan tasavalta vetäytyi Taiwaniin ja jätti manner-Kiinan kommunistisen puolueen haltuun. Seuraavien vuosikymmenten ajan Guomindang pyrki palauttamaan manner-Kiinan haltuunsa perustamalla pitkin Kiinan rannikon saarille tukikohtia, aivan kuten Koxinga oli tehnyt. Guomindang on sittemmin demokratisoitunut, eikä sen ainoana tavoitteena ole enää manner-Kiinan takaisinvaltaus, mutta siitä huolimatta tilanne muistuttaa huomattavasti Qing-dynastian ja Koxingan välistä kamppailua. 

Taiwanin historia
Kiinan historia
Javier del Pino González

Javier del Pino González (s. 10. heinäkuuta 1980 Madrid, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa tällä hetkellä Espanjan pääsarjassa pelaavaa CD Numanciaa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.

Ura 
Del Pino on Atlético Madridin junioriakatemian kasvatteja. Hän pelasi Atléticon edustusjoukkueessa kuitenkin vain yhden ottelun kaudella 2001–2002, jolloin joukkue pelasi Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla.

Seuraavat kolme kautta, 2002–2005, Del Pino pelasi Xerezin riveissä, kunnes hän siirtyi samalla sarjatasolla pelanneeseen Numanciaan. Kaudeksi 2008–2009 Numancia nousi Espanjan pääsarjaan ja Del Pino pelasi ensimmäisen ottelunsa pääsarjassa avauskierroksella kotiottelussa FC Barcelonaa vastaan, 31. elokuuta 2008.

Aiheesta muualla 
 Profiili CD Numancian kotisivustolla  

Espanjalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Juustilanjoki

Juustilanjoki (, Venäjän puolella vuodesta 1948 , ) on joki Suomessa ja Venäjällä. Joen vesistöalue ulottuu Suomessa Lappeenrannan ja Venäjällä Viipurin piirin alueelle. Valuma-alueesta on Suomen puolella 178 km² ja Venäjän puolella 118 km². Vesistön suurin järvi on Nuijamaanjärvi. Saimaan kanava kulkee suurimmaksi osaksi Juustilanjoen vesistön alueella. 

Juustilanjoen vesistön latvahaaroja ovat Soskuanjoki, Mustajoki ja Kärkjärvestä virtaava Kärksillanoja. Saimaan kanava on rakennettu osittain Soskuanjoen uoman tienoille. Joki toimii kanavan ylivuotovesien purkujokena ja alittaa vanhan kanavan (Kansolan kulvertti) ja uuden kanavan niiden itäpuolelta länsipuolelle. Valtatien 13 Soskuanjoki alittaa Nuijamaalla rajavyöhykkeellä yli 90 metriä pitkässä, halkaisijaltaan 7,5 metrin suuruisessa rummussa.

Soskuanjoki ja Mustajoki yhdistyvät noin kolme kilometriä Venäjän puolella. Juustilanjoki virtaa lähellä Saimaan kanavaa sen länsipuolella ja laskee Juustilanselkään kanavan alimman sulun vieressä Juustilassa. Juustilanselästä on vesiyhteys edelleen Saimaan kanavaa pitkin Viipurinlahden Suomenvedenpohjaan. Juustilanselän eli Juustilanjärven ja Suomenvedenpohjan välillä oli vuosina 1856–1932 vanhan kanavan alin sulku, Lavolan sulku, jonka korkeus oli 0,6 metriä. Se korvattiin avokanavalla kanavan toisen rakentamisen yhteydessä vuonna 1932, jonka jälkeen Juustilanselän pinta on ollut merenpinnan tasolla.

Lähteet
http://www.unece.org (pdf)
http://www.tiehallinto.fi 
http://www2.lappeenranta.fi

Viitteet

Suomen joet
Lappeenrannan joet
Luovutettujen alueiden joet
Viipurin maalaiskunta
Leningradin alueen joet
Kuusi päivää, seitsemän yötä

Kuusi päivää, seitsemän yötä () on vuonna 1998 ensi-iltansa saanut seikkailuelokuvan elementtejä sisältävä romanttinen komedia. Kauaissa kuvatun elokuvan ohjasi Ivan Reitman ja käsikirjoitti Michael Browning. Pääosissa ovat Harrison Ford, Anne Heche, David Schwimmer ja Jacqueline Obradors. Elokuva sai Yhdysvalloissa ensi-iltansa 12. kesäkuuta 1998.

Näyttelijät 

Yhdysvaltalaiset romanttiset komediat
Seikkailuelokuvat
Vuoden 1998 yhdysvaltalaiset elokuvat
Ivan Reitmanin ohjaamat elokuvat
Kuntoutuskeskus Petrea

Kuntoutuskeskus Petrea on Petrea Säätiön hallinnoima kuntoutuskeskus Turun Luolavuoressa. Noin 4000 asiakasta vuosittain vastaanottava Petrea tarjoaa työikäisille sekä ammatillisen kuntoutuksen että lääkinnällisen kuntoutuksen palveluita.

Petrea oli aikaisemmin Kansaneläkelaitoksen (Kela) kuntoutustutkimuskeskus, josta muodostettiin Kelan sisäinen yhtiö Petrea. Vuoden 2007 alussa tuli voimaan laki, jolla sisäisen yhtiön irtain omaisuus, immateriaaliset oikeudet ja toiminta siirrettiin perustettavalle Petrea Säätiölle, jonka pääomaksi Kela lahjoitti 2 miljoonaa euroa. Petrean kiinteistö on kuitenkin Kelan omistuksessa.

Petrea-nimi tulee  kunnallisneuvos Gustav Albert Petreliukselta, joka oli tunnettu turkulainen hyväntekijä. Hänen mukaansa on nimetty myös Petreliuksen alue, jossa Petrea on.

Petrean toimitusjohtaja on Päivi Dahl.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Petrean sivusto

Turun rakennukset ja rakennelmat
Suomen kuntoutuskeskukset
Luolavuori
Martin Lind

Martin Lind (s. 14. maaliskuuta 1944 Malmö) on vuonna 1966 Lundin hiippakunnassa vihitty Ruotsin kirkon pappi. Hän oli 22-vuotias, kun hänet vihittiin papiksi. Hän suoritti teologian tohtorin tutkinnon 1975 aiheenaan kristinuskon ja kansallissosialismin suhteet (Kristendom och nazism. Frågan om kristendom och nazism belyst av olika ställningstaganden i Tyskland och Sverige 1933-1945). Hän toimi Lundin yliopistossa systemaattisen teologian dosenttina, professorina Intiassa, Maduraissa Tamilnadu Theological Seminaryssä 1978-1991 sekä Lundssa Ruotsin kirkon pastoraali-instituutin rehtorina. Hän oli Upsalan tuomiorovastina 1990-1995. 

Hänestä tuli Linköpingin hiippakunnan piispa vuonna 1995 Martin Lönnebon seuraajana. Hän jäi eläkkeelle piispan virasta 2011, ja hänen seuraajakseen valittiin Martin Modéus. Vuosina 2014-2019 hän toimi Ison-Britannian luterilaisen kirkon piispana.

Lind on kirjoittanut ja luennoinut saksalaisen teologin Dietrich Bonhoefferin elämästä ja ajattelusta. Vuonna 2006 hän on julkaissut aiheesta kirjan nimeltä "Dietrich Bonhoeffer: tankar om en 1900-talsmartyr",  Linköpingin piispana hän oli aktiivisesti mukana elvyttämässä ja  kehittämässä pyhiinvaellusperinnettä Pohjoismaissa, mm.Vadstenaan perustetun pyhiinvaelluskeskuksen kautta. Hän on myös Ruotsin Gastronomisen Akatemian jäsen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Tietoa Ruotsin kirkon sivuilla 

Lind, Martin
Lind, Martin
Ruotsin kirkon piispat ja arkkipiispat
Aamunodottaja

Aamunodottaja on Verenpisara-yhtyeen huhtikuussa 2002 ilmestynyt ensimmäinen albumi. Aamunodottaja nousi ilmestymisviikollaan Suomen virallisen albumilistan sijalle 29. Albumin julkaisun yhteydessä Suomen Punainen Risti närkästyi levyn kannessa olleesta punaisesta rististä, ja levyt jouduttiin tavaramerkkikohun saattelemana vetämään pois kaupoista. Levy-yhtiö pahoitteli asiaa, ja kansitaiteen mentyä uusiksi levyt palautuivat kauppoihin.

Kappaleet 
Sävellykset Santeri Kallio ja Rami Raski, sanoitukset Rami Raski, sovitukset Verenpisara.

Singlet

Sinun tyyneytesi vie voiton kaikesta 
 
 
 

Julkaistu maaliskuussa 2001.

Aamunodottaja 
 
 

Julkaistu 2002.

Nuoli 
 
 

Julkaistu 2002.

Kokoonpano 
 Santeri Kallio – kosketinsoittimet, kitarat
 Rami Raski – laulu
 Tomi Koivusaari – kitarat
 Atte Sarkima – rummut
 Niclas Etelävuori – basso

Vierailevat muusikot 
 Mikael Tanner – viulu, akustinen kitara

Lähteet

Vuoden 2002 albumit
Vuoden 2002 esikoisalbumit
Verenpisaran albumit
Martin Lönnebo

Karl Martin Lönnebo (s. 27. helmikuuta 1930) on Ruotsin kirkon pappi, joka toimi Linköpingin hiippakunnan piispana vuosina 1980–1995. Häntä edelsi Ragnar Askmark ja seurasi Martin Lind. Hän on julkaissut lukuisia kirjoja uskonnon aiheista. Hänen ensimmäinen kirjansa ilmestyi 1967 "Att finna sig själv, att finna Gud" ja viimeisin" Drömmen om innersta sjön" 2020. Hän on julkaissut useita kirjoja, jotka käsittelevät rukoushelmiä. 

Lönnebo on ideoinut ns rukoushelmet (frälsarkransen). Niitä käytetään säännöllisen rukouselämän tukemiseen. Esikuvana Lönnebolla oli katolinen rukousnauha, mutta hän teki omasta rukousnauhastaan lyhyemmän ja "luterilaisemman".  Ajatus helmistä kiteytyi Lönnebolle vuonna 1995, kuin hän joutui viikkojen ajan pitämään myrskyä pienellä Välimeren saarella. Parempia ilmoja odotellessa kirkastui ajatus ihmisen "henkisestä pelastusrenkaasta" ja hän ideoi rukoushelminauhan, jossa on 12 erilaista helmeä. Hän on myös ollut kehittämässä rukouskynttelikköä (lähetyskynttelikköä) joka nykyisin on lähes kaikissa kirkoissa.

Bibliografia

Suomennetut teokset

Lähteet 

Lönnebo, Martin
Lönnebo, Martin
Lönnebo, Martin
Linköpingin hiippakunta
Ruotsalaiset kristilliset kirjailijat
Ruotsalaiset tietokirjailijat
Antonio Guayre

Antonio Guayre Betancor Perdomo (s. 23. huhtikuuta 1980, Las Palmas de Gran Canaria, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa tällä hetkellä Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaa Lugosia. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä, mutta pystyy pelaamaan myös laiturina.

Ura

Seurajoukkue
Guayre on Las Palmasin junioriakatemian kasvatteja. Ensiesiintymisensä pääsarjassa hän teki 14. lokakuuta 2000 kotiottelussa Málagaa vastaan.

Vuonna 2001 hän siirtyi Villarrealiin, jossa hän oli joukkueensa yksi tärkeistä hyökkäyssuunnan pelaajista. Hän ei kuitenkaan koskaan ollut joukkueessa selvä avauskokoonpanon pelaaja. Viiden kauden jälkeen Villarrealissa Guayre siirtyi samalla sarjatasolla pelanneeseen Celta Vigoon. Seuraavat kaksi kautta Celta Vigossa olivat kuitenkin rikkonaisia loukkaantumisista johtuen. Guayre pelasikin näinä kausina yhteensä vain 19 ottelua. 

Vuonna 2008 Guayre teki paluun pääsarjaan, kun hän siirtyi takaisin Espanjan korkeimmalle sarjatasolle nousseesseen Numanciaan. Kausi alkoi kuitenkin jälleen kerran loukkaantumishuolilla. 11. tammikuuta 2009 Guayre pääsi vihdoin tekemään paluun ja hän pääsi vaihdosta kentälle kotiottelussa Getafea vastaan.

Heinäkuussa 2009 Guayre palasi kasvattajaseuraansa Las Palmasiin.

Maajoukkue
9. helmikuuta 2005 Guayre teki ensiesiintymisensä Espanjan maajoukkueessa vuoden 2006 MM-kilpailuiden karsintaottelussa San Marinoa vastaan. Guayre ei ole tämän jälkeen pelannut otteluita maajoukkueessa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Profiili CD Numancian kotisivustolla  

Espanjalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
The Wrestler – painija

The Wrestler – painija on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut Darren Aronofskyn ohjaama urheilu- ja ihmissuhdedraamaelokuva. Se kertoo 1980-luvulla parhaat päivänsä viettäneestä showpainijasta Randy ”The Ram” Robinsonista (Mickey Rourke), jonka sydän kuitenkin pettää erään ottelun aikana. Hän on pakotettu lopettamaan uransa, minkä jälkeen hän alkaa korjata välejä aikuisen tyttärensä kanssa. Halu palata kehään kuitenkin kasvaa, kun normaalin elämän viettäminen osoittautuu liian vaikeaksi.

Elokuvaa on luonnehdittu Mickey Rourken paluuelokuvaksi ja sai lukuisia palkintoja ja ehdokkuuksia.

Näyttelijät

Aiheesta muualla
 Virallinen sivusto 
 
 The Wrestler – painija Box Office Mojossa 
 The Wrestler – painija Rotten Tomatoesissa 
 The Wrestler – painija Metacriticissä 

Vuoden 2008 yhdysvaltalaiset elokuvat
Darren Aronofskyn ohjaamat elokuvat
Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat
Elokuvat kamppailulajeista
Yhdysvaltalaiset independent-elokuvat
Fox Searchlight Picturesin elokuvat
Kultainen leijona -palkitut elokuvat
Golden Globe -palkitut elokuvat
Santajoki

Santajoki () on Suomenlahteen laskeva joki Suomessa Etelä-Karjalassa ja Venäjällä Viipurin piirissä. Joesta käytetään myös nimeä Kaltonjoki. Joen vesistöalueen latvaosat sijaitsevat Suomen puolella Lappeenrannan kaupungin alueella. Alajuoksu sijaitsee Venäjän puolella Viipurin piirin alueella ja entisen Säkkijärven kunnan alueella. Vesistön pinta-alasta on Suomen puolella 122 km² ja Venäjän puolella 65 km².

Santajoki saa alkunsa entisen Ylämaan kunnan eteläosista Ottojärven (pinnan korkeus 45,1 metriä merenpinnasta) ympäristöstä. Täältä joki virtaa kaakkoon järvireittinä Ylijärven, Husujärven, Myllylammen ja Ylä-Sammalisen kautta Ala-Sammaliseen, joka rajoittuu rajavyöhykkeeseen. Venäjän puolella alajuoksulla sijaitsee entisen Säkkijärven kunnan kirkonkylä Säkkijärvi. Jokisuussa oli Santajoen kylä.

Lähteet

Suomen joet
Lappeenrannan joet
Leningradin alueen joet
Luovutettujen alueiden joet
Säkkijärvi
Suomenlahteen laskevat vesistöt
Suomen vesistöt
Venäjän vesistöt
Ylämaa
Jalmari Virtanen

Jalmari Virtanen (8. tammikuuta 1889 Padasjoki – 1939 Kotlas, Neuvostoliitto) oli suomalaissyntyinen Venäjällä ja Neuvostoliitossa sekä ajoittain Suomessa asunut työmies ja runoilija.

Virtanen muutti 13-vuotiaana Suomesta Venäjälle, jossa hän työskenteli pietarilaisessa terästehtaassa. Vuonna 1905 Virtanen osallistui vallankumoukselliseen toimintaan ja lakkoliikkeisiin, minkä seurauksena hän menetti työpaikkansa. Virtanen kirjoitti poliittisia pamfletteja, runoja ja kertomuksia, joita julkaistiin työväenlehdissä. Jouduttuaan useita kertoja pidätetyksi hän poistui 1906 Pietarista ja kierteli sitten eri puolilla Venäjää ja Suomessa. Vuosina 1910–1916 Virtanen oli asemamiehenä Kälviällä. Hän oli perustamassa Kälviän työväenyhdistystä 1909 ja toimi yhdistyksen sihteerinä. Hän palasi Venäjälle 1916.

Vallankumouksen jälkeen Virtanen muutti Neuvosto-Karjalaan 1921. Hän käynnisti 1922 Petroskoissa suomenkielisen harrastajakirjoittajille tarkoitetun kirjallisuuskerhon ja perusti vuonna 1927 suomenkielisen Soihtu-kirjallisuuslehden.

Virtanen johti Karjalan proletaarikirjailijoiden seuraa yli kymmenen vuotta. 1930-luvun alussa Virtanen vaikutti myös kirjailijaliitossa toimineessa Suomen Kommunistisen Puolueen tukiryhmässä.

Virtanen joutui Stalinin puhdistusten uhriksi ja kuoli 1939 pakkotyövankina Kotlasin vankiasemalla.

Teokset 
 Työn lomassa 1930
 Valittuja runoja 1956

Lähteet 

 Karjalan suomenkieliset kirjailijat: Jalmari Virtanen (1889–1939) (Archive.org)
 Vanhoja kuvia Kälviältä-kuvagalleria:  Asemamies Jalmari Virtanen 
 Vladimir Mashin: 50 vuotta Jalmari Virtasen runoilijauran alkamisesta. Karjalan neuvostokirjallisuuden luojia, Punalippu 3/1956, 86–90 (Archive.org) Arkistoitu sivu, Archive.is

Viitteet

Kirjallisuutta
 Jalmari Virtanen kolmekymmentä vuotta runoilijana : ainehistoa selostajille. Petroskoi : Kirja 1936 (Sisältää:M. Gorjkin esipuhe Jalmari Virtasen runokokoelmaan "Työn lomassa" / M. Gorjkij . Karjalan kansan runoilija / F. Ivatshev, J. Olesitsh, M. Tshumandrin, K. Erlich . Olen elossa ja elämäni on iloista : vastaus fasistisille valehtelijoille / Jalmari Virtanen . Jalmari Virtanen : elämäkerrallisia tietoja . Erillisinä kirjoina julaistuja Jalmari Virtasen tuotteita . Sävellyksiä Jalmari Virtasen runoihin. Kirjallisen iltaman ainehistoluettelo.)

Venäjän suomenkieliset kirjailijat
Vuonna 1889 syntyneet
Vuonna 1939 kuolleet
Pietarinsuomalaiset
Neuvostoliitonsuomalaiset henkilöt
SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt
Stalinin vainoissa kuolleet
Honda NSX

Honda NSX on Hondan valmistama superauto. Siinä on V6-moottori, jossa on noin 280 hevosvoimaa tehoa. Moottori on sijoitettu kuljettajan taakse, joten auto on keskimoottorinen. NSX:ää valmistettiin vuosina 1990–2005. Auton suunnittelussa olivat mukana muun muassa Ayrton Senna ja Bobby Rahal. NSX oli myös ensimmäinen täysin alumiinikorinen auto. Toisen sukupolven NSX:n valmistus alkoi vuonna 2016.

Tiedot 

 3,0 V6 (1990–1996), 3,2 V6 (1997–2005)
 Teho: 256-280 hv
 Massa: 1 180–1 380 kg
 Huippunopeus: noin 280 km/h
 Kiihtyvyys 0–100 km/h: 5,4–5,7 s

Aiheesta muualla 

NSX
Seulonnan keskeiset artikkelit
S-segmentin autot
1990-luvun autot
2000-vuosikymmenen autot
2010-luvun autot
2020-luvun autot
Vaarallisilla vesillä

Vaarallisilla vesillä (myös nimellä Hengenvaarallinen saalis) on yhdysvaltalainen televisiodokumenttisarja. Sarjaa esitetään Discovery Channel -kanavalla. Sarja kertoo tapahtumista ravustusaluksilla, jotka pyytävät kuningasrapuja ja lumitaskurapuja Beringinmerellä Alaskassa. Sarjan nimi johtuu suuresta vammautumisen tai kuoleman riskistä, joka uhkaa laivojen miehistöjä.

Formaatti 
Sarjassa seurataan kahdeksasta kymmeneen ravustusalusta ja niiden miehistöjä ravustuskausien läpi. Lokakuussa laivat pyytävät kuningasrapua ja tammikuussa lumitaskurapua. Sarjassa painotetaan ammatin vaarallisuutta miehistöjä kohtaan – myös Discovery Channelin -kuvausryhmät joutuvat vaaraan heidän kuvatessaan laivojen kansilla.

Sarjassa esiintyvät näkyvästi miehistöjen lisäksi laivojen kapteenit, joiden suhteita miehistöön ja muiden laivojen kapteeneihin korostetaan. Usein laivoilla on mukana "märkäkorvia" (), joiden edesottamuksia haastavassa työympäristössä seurataan. Tavallisiin teemoihin kuuluu myös perhesiteet (esimerkiksi Hansenin veljekset Northwesternillä, tai Phil Harris ja hänen kaksi poikaansa Cornelia Mariella) ja märkäkorvien loppuunpalaminen Beringinmerellä.

Koska kuningasravustus Alaskassa on yksi maailman vaarallisimmista ammateista, Yhdysvaltain rannikkovartioston pelastushelikopteri ja -henkilöstö ovat usein esillä sarjassa. He tyypillisesti pelastavat veden varaan joutuneita miehistönjäseniä ja evakuoivat sairastuneita ravustajia laivoilta. Discovery Channelin kuvaaja on myös mukana rannikkovartioston tehtävissä.

Sarjan tunnusmusiikkina on "Wanted Dead or Alive" Bon Jovin esittämänä.

Sarjaa juontaa Pohjois-Amerikassa Mike Rowe ja Euroopassa Bill Petrie.

Alukset 
Sarjaa kuvataan useissa eri laivoissa, joista osa vaihtuu tuotantokausien välissä.

1 Sarjan 1. tuotantokaudella 15. tammikuuta 2005 Big Valley upposi. Viisi kuudesta miehistön jäsenestä kuoli; kolmea ei löydetty koskaan. Cache Seel oli ainoa pelastunut. Sarjassa nähdään materiaalia etsinnöistä, joihin aluksen Maverick ja Cornelia Marie osallistuivat kuvaajineen.

2 Phil Harris kuoli 9.2.2010 kallonsisäiseen verenvuotoon. (Lähde: englanninkielinen wikisivu: http://en.wikipedia.org/wiki/Phil_Harris_%28fisherman%29)

3 Blake Painter löydettiin kotoaan kuolleena toukokuussa 2018.

4 Eric Nyhammer, Rollon kapteeni, työskenteli vanhempana kansimiehenä North Americanilla 4. tuotantokauden kuningasrapukaudella.

Jaksot 
Tällä hetkellä on meneillään 12. tuotantokausi (2016).

Palkinnot 
Hengenvaarallinen saalis sai neljä Primetime Emmy -ehdokkuutta vuodelle 2007. Sarja itse sai ehdokkuuden kategoriaan Paras tosi-tv-ohjelma; 3. tuotantokauden jakso The Unforgiving Sea sai kolme ehdokkuutta.

Aiheesta muualla 
 Deadliest Catch -sarjan virallinen kotisivu

Laivojen kotisivuja 
 F/V Cornelia Marie 
 F/V Farwest Leader
 F/V Maverick 
 F/V North American
 F/V Northwestern 
 F/V Rollo 
 F/V Sea Star
 F/V Time Bandit
 F/V Wizard

Yhdysvaltalaiset televisiosarjat
Seulonnan keskeiset artikkelit
New Zealand Ice Hockey League

NZIHL on Uuden-Seelannin korkein sarjataso jääkiekossa. Liiga on perustettu 2005 Liigassa pelaa 5 joukkuetta.

Joukkueet 2014
 Botany Swarm
 Canterbury Red Devils
 Dunedin Thunder
 Southern Stampede
 West Auckland Admirals

Mestarit

Katso myös
Uuden-Seelannin jääkiekkomaajoukkue
Australian Ice Hockey League

Aiheesta muualla
NZ Ice Hockey Federation
Southern Stampede
Dunedin Thunder 
Canterbury Red Devils

Uuden-Seelannin jääkiekko
Jääkiekkosarjat
Vallankumous (albumi)

Vallankumous on Kari Peitsamon ja Ankkulin kuudes ja Peitsamon yhdeksäs albumi vuodelta 1981. Albumi on Ankkuli-yhtyeen viimeinen uutta materiaalia sisältävä julkaisu. Levy oli myös Peitsamon viimeinen levytys Johanna-levymerkille ennen siirtymistään Poko Rekordsille. Levyn kannessa on Peitsamon lukioaikainen luokkakuva, jossa on ainoastaan luokan pojat. Peitsamon vieressä, eturivissä keskellä, on kuvataiteilija Osmo Rauhala. 

Rocket Records julkaisi levyn yhteispainoksena Ankkulin edellisen Greatest Hits -albumin kanssa maaliskuussa 2015.

Kappaleet 
A-puoli
 Miksi kynttilät jätettiin ulos sateeseen
 Valokuvaaminen on helppoa
 Puut
 Miss Suomen yöelämä
 Kun tuomio julistetaan
 Positiivinen Ponteva
 Tiistai
 En osaa tanssia
 Camera obscura
B-puoli
 Laulu
 200 000 heinäsirkkaa
 Vallankumous

Kaikki sävellykset ja sanoitukset Kari Peitsamo

Kari Peitsamo ja Ankkuli 

 Kari Peitsamo: laulu ja kitara
 Yrjö Majamaa: rummut
 Harri Siirtola: basso

Kari Peitsamon albumit
Vuoden 1981 albumit