joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Woodland

Woodland on selainpohjainen roolipeli jossa tavoitteena on kehittää omaa pelihamoaan taistellen ja tekemällä kaikenmuotoisia töitä, apupojasta ammattilaiseen. Pelistä löytyy myös tehtäviä joista kokemusta sekä palkitsevia korvauksia.

Pelin alussa sinun on hieman hankittava kokemusta kiven tai puunhakkuun osalta. Myymällä hankkimasi tarvikkeet ansaitset hieman rahaa jolla voit ostaa hahmollesi tontin. Tontille rakennetaan päärakennus, jonka koko määrää paljonko hahmosi tavaroita voit sinne säilyttää. Halutessasi voit rakennuttaa tontillesi Navetan, Kanalan, Pellon, Puutarhan, Laitumen, Tallin sekä Kaivon. Eli voit sen jälkeen ostaa tontillesi karjaa ja kasvattamaan kasveja joita myymällä voit taas ansaita rahaa ja kokemusta.

Kun sinulla on tarpeeksi tarvikkeita ja haluat lähteä tutkimaan uusia paikkoja voit rakentaa satamassa itsellesi laivan. Laivalla voit sotia merirosvoja vastaan tai ryöstää kauppalaivoja. Voit matkustaa laivalla omistamattomalle saarelle ja aloittaa sieltä oman kaupungin rakentamisen "tyhjältä pöydältä".

Pelaaminen 
Pelaamiseen tarvitset vain selaimen. Alussa pelaajalle kerrotaan hieman selvitymiseen liittyvistä asioista, ja neuvotaan miten hankkia materiaaleja sekä varusteita.

Pelissä on pienimuotoisia tehtäviä joita voi aloittaa omien kykyjen mukaan. Jotkin tehtävät avaavat uusia taitoja tai ominaisuuksia.

Sosiaalisuus 
Pelissä tapaat monia ihmisiä joiden kanssa voit lähettää viestejä, myydä tontteja, vaihtaa esineitä tai vaikka lähettää rahaa. Riitatilanteissa voitte ottaa yhteen metsiensiimeksissä jolloin katsotaan kumpi on kumpi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Woodland
Woodlandin oma opas pelaajille
Woodlandin tilastot

Selainpelit
Tietokoneroolipelit
Seikkailupelit
Suomessa kehitetyt videopelit
European Round Table of Industrialists

European Round Table of Industrialists (lyhenne ERT tai ERTI) on vuonna 1983 perustettu Euroopan unionissa toimiva suurteollisuuden edunvalvontaryhmä, johon kuuluu noin 50 eurooppalaista teollisuusjohtajaa, tavoitteena kilpailykyvyn vahvistaminen. 

Ryhmä toimii sekä kansainvälisillä että kansallisilla tasoilla. Ryhmän perustajahahmo on ollut Volvon johtaja Pehr G. Gyllenhammar. 
Jorma Ollila oli ERT:n puheenjohtajana vuosina 2005–2009 ollessaan Nokian toimitusjohtajana.

Suomi ja ERT
Suomesta ryhmään ERT:n virallisella sivulla on jäseneksi ilmoitettu Kone Oyj:n Henrik Ehrnrooth ja Risto Siilasmaa (Nokia). Aiemmin on Suomesta "Euroopan pyöreän pöydän teollisuusmiehiin" kuulunut Nokian Kari Kairamo (1986-1988), Simo Vuorilehto (Nokia) ja Casimir Ehrnrooth Kymmene-yhtymästä. Kone.com-sivustollaan Kone-yhtiö ilmoittaa olevansa mukana ERT:n  energia- ja ilmastonmuutostyöryhmässä.

ERT on suomennettu monilla eri tavoin, esimerkiksi ”Euroopan teollisuusjohtajien pyöreä pöytä”, ”Euroopan pyöreä pöytä”, ”Euroopan teollisuusmiesten pyöreä pöytä”, ”Euroopan pyöreän pöydän klubi”. Jorma Ollila on ollut ERT:ssä mukana vuosina 1997–2011, myös Antti Herlinin nimi (Kone Oyj) esiintynyt ERT:n jäsenlistoilla.

Arvostelua ERT:tä kohtaan
Friedrich Moserin ja Matthieu Lietaertin vuoden 2012 elokuva 'Brysselin lobbarit', (The Brussels Business - Who Runs the European Union) pitää ERT:n kulissientakaista vaikutusvaltaa EU:ssa suurena. Ilkka Hakalehdon kirjan Itsenäisyys vaarassa: kamppailu Suomesta 1917 vallankumouksesta 1990-luvun eurohuumaan mukaan ERT on perustettu nimenomaan toteuttamaan suuryritysten ja suurpääoman omistajien etujen mukainen rakennemuutos Euroopan unionin avulla - ja että ERT on EU:n todellinen vallankäyttäjä sen virallisten toimi- ja päätoksentekoelinten takana.

Lähteet
 Members, Ert
 Itsenäisyys vaarassa: kamppailu Suomesta 1917 vallankumouksesta 1990-luvun eurohuumaan, Ilkka Hakalehto, 1003
 http://thebrusselsbusiness.eu/at/team.html 
 Keith Richardson, Big Business and the European Agenda (2000), The Sussex European Institute, s.30, PDF-tiedosto
 kone.com, Sustainability, Memberships and positions of trust

Lobbaus
Kansainväliset poliittiset järjestöt
Emil Vesa

Emil Onerva Vesa (19. maaliskuuta 1912 Viipuri – 19. kesäkuuta 1964 Säkylä) oli suomalainen ylikersantti ja jatkosodan ajan hävittäjälentäjä.

Vesa saavutti 30,5 ilmavoittoa kesäkuun 1942 ja heinäkuun 1944 välillä Brewster F2A Buffalo- ja Messerschmitt Bf 109G -hävittäjillä. Näistä 12 tuli kahden viikon kuluessa juhannuksen aikaan 1944. Vesa palveli Lentolaivue 24:ssä.

Vesa työskenteli yksityiskauppiaana Viipurissa ja sotien jälkeen Kauttualla. Viimeksi hän oli Lännen Sokerin ostopäällikkönä. Vesa oli mukana perustamassa vuonna 1948 Kauttuan ilmailukerhoa. Hänet on haudattu Säkylään. Kuollessaan hän oli sotilasarvoltaan vääpeli.

Lähteet 

Suomalaiset hävittäjälentäjät
Vuonna 1912 syntyneet
Vuonna 1964 kuolleet
LATAM Airlines Group

LATAM Airlines Group S.A. on chileläinen lentoyhtiöitä omistava holdingyhtiö, joka syntyi LAN Airlinesin ja TAM Linhas Aéreasin yhdistyttyä kesällä 2012. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Chilen pääkaupungissa, Santiagossa. Yhtiöllä on toimistoja myös Argentiinassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Paraguayssa ja Perussa.

Yhtiön toimitusjohtaja on LAN Airlinesin entinen johtaja, Enrique Cueto. Vaikka yhdistyminen tapahtui jo 2012 niin molemmat lentoyhtiöt (LAN Airlines ja TAM Airlines) saivat lentää itsenäisesti elokuuhun 2015 asti. Tällöin ilmoitettiin että molemmat yhtiö uudelleenbrändätään LATAM-nimen alle.

LATAM Airlines Groupin kilpailijat Etelä-Amerikan mantereella ovat esim. Synergy Group, Aviancia Holdings, Copa Airlines, Gol ja Azul Airlines.

Galleria

Laivasto 
Yhtiön laivasto käsittää 2019 317 konetta ja laivaston keski-ikä on 9 vuotta.

 46 kpl Airbus A319
 132 kpl Airbus A320 (tilauksessa 13 kpl)
 49 kpl Airbus A321 (tilauksessa 1 kpl)
 9 kpl Airbus A350 XWB (tilauksessa 2 kpl)
 45 kpl Boeing 767
 12 kpl Boeing 777
 24 kpl Boeing 787 Dreamliner

Tytäryhtiöt
 : LATAM Chile
 : LATAM Argentina
 : LATAM Cargo Chile
 : LATAM Express
 : LATAM Colombia
 : LATAM Cargo Colombia
 : LATAM Ecuador
 : LATAM Cargo Mexico
 : LATAM Perú
 : LATAM Brasil
 : LATAM Cargo Brasil
 : LATAM Paraguay

Lähteet 

Holdingyhtiöt
Chileläiset lentoyhtiöt
Karvakorvat

Karvakorvat oli MTV3-kanavalla vuonna 1996 esitetty huumorisarja, jossa eri eläintarhojen eläimiä esittävät lyhyet videopätkät oli muutettu sketseiksi jälkiäänittämällä niihin humoristinen dialogi ja musiikki. Eläinvideoiden väliin oli sijoitettu juonto-osuuksia, joissa näyttelijä Mika Nuojuan esittämä ”aputyöntekijä Kerppo” esitteli helsinkiläisen Korkeasaaren eläintarhan eläimiä ja kommentoi vitsailemalla videoita. Kerpon esittelemiä eläinlajeja olivat muun muassa punaniskavallabit, lumivuohi, vapiti, amurintiikeri, kaksikyttyräinen kameli, przewalskinhevonen ja halli. Sarjan idea, tunnusmusiikki, videomateriaali ja siihen liitetty valmis taustanauru olivat peräisin vuonna 1988 tehdystä hollantilaisesta tv-sarjasta Animal Crackers, jossa kaikkia ääniä esitti koomikko André van Duin. Suomenkielisessä äänityksessä eläinten ääninä olivat Petteri Summanen ja Jukka Rasila. Sarjaa ei ole uusittu televisiossa vuoden 1996 jälkeen.

1990-luvun suomalaiset sketsisarjat
Korkeasaari
PlayStationGL

PlayStationGL (aiemmin PS3GL) on vuonna 2008 perustettu PlayStation ja PC-pelaamiseen erikoistunut verkkoyhteisö. PlayStationGL tarjoaa rekisteröityneille käyttäjilleen muun muassa käyttäjä profiilin, keskustelupalstan, turnauksia, liigoja ja kilpailuja.

Aiheesta muualla 
 Kotisivut
 Twitter

Videopelisivustot
IBM Simon

IBM Simon on ensimmäinen IBM:n kehittämä älypuhelin. Puhelinta kehiteltiin koodinimellä ”Angler”.

Puhelinta esiteltiin COMDEX-messuilla vuonna 1993 ja se saapui kuluttajille myyntiin 16. elokuuta 1994.

Puhelimessa on muun muassa kosketusnäyttö, osoitekirja, muistiolehtiö, sähköpostisovellus ja faksi. Sen hinta oli 1 100 dollaria.

Lähteet 

IBM:n laitteistot
Älypuhelimet
Chris Mears

Chris Mears (s. 7. helmikuuta 1993 Reading) on brittiläinen uimahyppääjä ja olympiavoittaja. Seuratasolla hän edustaa City of Leeds Diving Clubia.

Aikuisten arvokilpailudebyyttinsä Mears teki Delhin vuoden 2010 Kansainyhteisön kisoissa, joissa hän sijoittui kolmen metrin ponnahduslaudalla parikilpailun neljänneksi toivuttuaan vuotta aiemmin sattuneesta vakavasta loukkaantumisesta. Lontoon olympialaisissa 2012 Mears sijoittui kolmen metrin ponnahduslaudalla parikilpailussa viidenneksi ja henkilökohtaisessa kilpailussa yhdeksänneksi. Glasgow’n Kansainyhteisön kisoissa 2014 hän voitti Jack Laugherin kanssa kolmen metrin ponnahduslaudan parikilpailun kultaa. Kazanin MM-kilpailuissa 2015 hän saavutti parikilpailun pronssia.

Vuonna 2016 Mears voitti Laugherin kanssa ponnahduslaudan parikilpailussa sekä EM-kultaa Lontoossa että olympiakultaa Rio de Janeirossa.

6. elokuuta 2019 Chris Mears ilmoitti Instagram-tilillään lopettavansa urheilu-uransa ja keskittyvän musiikin tekemiseen.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Kotisivut 

Brittiläiset uimahyppääjät
Brittiläiset olympiavoittajat
Vuonna 1993 syntyneet
Elävät henkilöt
Victor Mirshauswka

Victor Mirshauswka (s. 27. huhtikuuta 1941 Brestin alue, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on brasilialainen kilpauransa lopettanut koripalloilija, olympiamitalisti ja maailmanmestari.

Mirshauswka voitti Brasilian miesten maajoukkueessa olympiapronssia Tokiossa 1964, maailmanmestaruuden Brasilian kotikisoissa 1963 ja Pan-Amerikan kisojen hopeaa São Paulossa 1963.

Lähteet 
 Profiili Brasilian koripalloliitto 
 Victor Mirshauswka Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Profiili FIBA Archive 
 Profiili FIBA Archive 

Brasilialaiset koripalloilijat
Brasilialaiset olympiamitalistit
Vuonna 1941 syntyneet
Elävät henkilöt
Sébastien Loeb Racing

Sébastien Loeb Racing on ranskalainen kilpatalli, jonka perusti MM-rallin yhdeksänkertainen maailmanmestari Sébastien Loeb vuonna 2012. Talli kilpailee World Touring Car Championship -sarjassa.

Aiheesta muualla 
 Kotisivut

Ranskalaiset autourheilutallit
Hortytsja

Hortytsja (, , ) on Dnepr-joen saari ja historiallinen suojelukohde, joka sijaitsee Zaporižžjan kaupungin alueella Ukrainassa. 

Saarella sijaitsi Zaporižžjan kasakoiden linnoitettu tukikohta, sitj, jonka hetmanni Myhailo Vyšnevetski rakensi sille 1550-1560-luvulla. Sitj oli aikanaan Zaporižžjan kasakoiden hallinnollinen ja sotilaallinen keskus, ja Zaporižžjan sitjistä tuli malli myös muille kasakkakulttuureille. 

Saari on noin 12 kilometriä pitkä ja 2.5 kilometriä leveä. Saaren luonto on monipuolinen ja siihen kuuluu tammilehtoja, kuusimetsiä, niittyjä ja aroa, kun sen pohjoisosa on hyvin kivinen ja erottuu korkeudellaan (noin 30 metriä) saaren matalasta eteläosasta, joka ajoittain kärsii Dneprin tulvista. 

Arkeologisissa tutkimuksissa Hortytsjasta on löytynyt myös jälkiä paljon vanhemmasta asutuksesta. Nykyään saarella toimii Zaporižžjan kasakoille omistettu museo.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Ukrainan historia
Zaporižžja
Dneprin vesistö
Ensimmäisen asteen murha

Ensimmäisen asteen murha (Murder in the First) on yhdysvaltalainen rikosdraamasarja, jonka ovat luonneet Steven Bochco ja Eric Lodal. Sarjaa tehtiin kolme tuotantokautta, jotka esitettiin Yhdysvalloissa TNT-kanavalla 2014–2016.

Suomessa MTV3 aloitti Ensimmäisen asteen murhan esittämisen 2. kesäkuuta 2015. Toinen kausi alkoi kanavalla 26. tammikuuta 2016 ja kolmas kausi 10. elokuuta 2016.

Juoni
Sarjassa seurataan San Franciscon poliisin rikostutkijoiden Terry Englishin (Taye Diggs) ja Hildy Mulliganin (Kathleen Robertson) murhatutkimuksia aina oikeudenkäyntiin saakka.

Ensimmäinen kausi
Rikostutkijat Terry English ja Hildy Mulligan selvittävät kahta toisiinsa linkittyvää murhaa, joilla ei ensisilmäyksellä näyttäisi olevan mitään tekemistä toistensa kanssa. Etsivät huomaavat kuitenkin yllätyksekseen, että kumpikin uhreista tunsi Piilaakson huippulahjakkuuden, menestyvän elektroniikka- ja tietotekniikkayrityksen omistavan miljardöörin Erich Bluntin (Tom Felton).

Toinen kausi
Terry ja Hildy joutuvat todistamaan veristä iskua, kun kaksi nuorta alkaa ammuskella konekivääreillä koulubussissa keskellä kaupunkia. Samaan aikaan Hildy painii henkilökohtaisten ongelmien kanssa.

Kolmas kausi
Terry ja Hildy hälytetään tutkimaan tapausta, jossa kuuluisa urheilija on ammuttu yökerhossa satojen ihmisten silmien edessä. Hildy kuulee lääkäriltään, että hänellä on rintasyöpä. Piirisyyttäjä Silettin merkkipäivän juhlinta päättyy dramaattisesti, kun hän ajaa vahingossa kadulla naisen päälle aiheuttaen tämän kuoleman.

Rooleissa

Lähteet

2010-luvun televisiosarjat
Yhdysvaltalaiset rikossarjat
TNT:n televisio-ohjelmat
Wlamir Marques

Wlamir Marques (s. 16. heinäkuuta 1937 São Vicente) on brasilialainen kilpauransa lopettanut koripalloilija ja koripallovalmentaja, olympiamitalisti ja maailmanmestari. Hän on maansa historian menestyneimipä koripalloilijoita.

Marques osallistui koripalloilijanurallaan Brasilian miesten maajoukkueessa neljiin kesäolympialaisiin: Roomassa 1960 ja Tokiossa 1964 Brasilia voitti pronssia, Méxicossa 1968 maa oli neljäs ja Melbournessa 1956 kuudes. Marques voitti Brasilian maajoukkuepelaajana myös maailmanmestaruuden Chilessä 1959 ja Brasilian kotikisoissa 1963, missä hänet valittiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi, kaksi MM-hopeaa ja kolme mitalia Pan-Amerikan kisoista. Hän voitti mitaleita myös Etelä-Amerikan mestaruuskilpailuista. Marques toimi myös koripallovalmentajana.

Lähteet 
 Profiili Brasilian koripalloliitto 
 Wlamir Marques Bio, Stats and Results  Olympics at Sports-Reference.com

Viitteet

Aiheesta muualla 
 Profiili FIBA Archive 

Brasilialaiset koripalloilijat
Brasilialaiset koripallovalmentajat
Brasilialaiset olympiamitalistit
Vuonna 1937 syntyneet
Elävät henkilöt
Nampalys Mendy

Nampalys Mendy (s. 23. kesäkuuta 1992 La Seyne-sur-Mer) on ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Leicester Cityä. Oikeajalkainen Mendy on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän pelaa myös Senegalin jalkapallomaajoukkueessa.

Seurajoukkueura 
Mendy aloitti ammattilaisuransa AS Monacossa, jonka paidassa hän debytoi kaudella 2010–2011 pelaten 14 Ligue 1:n ottelua seuran pudotessa Ligue 2:iin. Mendy voitti seuran paidassa Ligue 2:n kaudella 2012–2013. Yhteensä hän pelasi Monacon edustusjoukkueen paidassa 74 ottelua. Kaudeksi 2013–2014 Mendy siirtyi Ligue 1:n OGC Nicen väreihin. Hän pelasi debyyttikaudellaan 36 ottelua. Uransa avausmaalin Mendy teki syyskuussa 2015 Bastian verkkoon. Yhteensä hän pelasi Nicen paidassa 110 ottelua onnistuen kerran maalinteossa.

Heinäkuussa 2016 Mendy siirtyi Englannin valioliigan hallitsevan mestarijoukkueen Leicester Cityn riveihin seuran silloisella ennätyssummalla. Hän oli tulokaskaudestaan suurimman osan sivussa nilkkavamman vuoksi. Kauden 2017–2018 hän pelasi lainasopimuksella OGC Nicessa. Kauden 2020–2021 loppuun mennessä hän on pelannut Leicesterissä 65 valioliigaottelua. Hän pelasi kahdessa ottelussa Leicesterin voittaessa FA Cupin 2021.

Maajoukkueura 
Mendy on pelannut Ranskan nuorten maajoukkueissa. Vuosina 2010–2014 hän pelasi Ranskan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa viisi ottelua. Hän debytoi Senegalin maajoukkueessa Afrikan-mestaruuskilpailujen karsintaottelussa Kongon demokraattista tasavaltaa vastaan maaliskuussa 2021.

Muuta 
Myös Mendyn serkku Bafétimbi Gomis on ammattilaisjalkapalloilija.

Saavutukset 
Seurajoukkuetasolla
FA Cup: 2020–2021
Ligue 2: 2012–2013

Lähteet 

Ranskalaiset jalkapalloilijat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Roy Herold

Roy Herold (s. 31. heinäkuuta 1958) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.

Tapiolan Hongan kasvatti Herold pelasi miesten SM-sarjassa kasvattajaseuransa lisäksi Turun NMKY:ssä ja Salon Palloilijoissa. Hän pelasi myös Yhdysvaltain yliopistosarjassa, Illinois univerityssä. Herold saavutti SM-pronssia vuonna 1983 ja Suomen cup-mestaruuden vuonna 1982.

Suomen miesten maajoukkueessa Herold pelasi vuosina 1981–1984 42 ottelua 4,7 pisteen keskiarvolla.

Heroldin veljistä Marcus pelasi koripalloa maajoukkueessa ja Ben pelasi koripalloa Tapiolan Hongassa. Marcuksen poika Kim Herold voitti juniorina käsipallossa Suomen mestaruuksia ja on toiminut mallina ja laulaja-lauluntekijänä.

Saavutukset 
 SM-pronssia 1983
 Suomen cup-mestaruus 1982

Lähteet 
 Roy Herold Suomen Koripalloliitto
 Maajoukkuetilastot  Suomen Koripalloliitto

Viitteet 

Suomalaiset koripalloilijat
Vuonna 1958 syntyneet
Elävät henkilöt
S.E.S.

S.E.S oli eteläkorealainen tyttöbändi, joka perustettiin vuonna 1997. Suomessa S.E.S sai huomiota, kun se teki coverin suomalaisen tyttöduo Nylon Beatin kappaleesta ”Rakastuin mä looseriin”, ja kyseisestä kappaleesta tuli Koreassa hitti. S.E.S.in muita hittejä olivat muun muassa ”Shy Boy I’m your girl” ja ”Oh, My Love!”. Yhtye hajosi vuonna 2002. S.E.S kuului levy-yhtiö SM Entertainmentin artisteihin.

Lähteet

Eteläkorealaiset tyttöbändit
Arthur Fredrik Nordmann

Arthur Fredrik Nordmann (Арту́р Фридрих фон Нордман, 19. tammikuuta 1838 Odessa, Venäjä – 9. toukokuuta 1862 Siperia) oli suomalainen luonnontutkija joka murhattiin tutkimusmatkallaan Siperiassa.

Nordmannin vanhemmat olivat professori, valtioneuvos Alexander von Nordmann ja Anna Helena Blanc. Hän pääsi ylioppilaaksi 1855. Hän osallistui syksyllä 1857 amiraali Kuznetsovin Amurin alueelle tekemään tutkimusretkeen ja keräsi matkan aikana runsaat näytekokoelmat. Nordmann julkaisi matkan jälkeen useita artikkeleita Moskovan keisarillisen luonnontutkijain seuran lehdessä keräämänsä materiaalin perusteella. Hän matkusti 1861 Krimillä oleskelleen isänsä luokse ja valmistautui sitten uuteen Itä-Siperiaan tehtävään tutkimusretkeen. Nordmann joutui rosvojen surmaamaksi tämän retken aikana syrjäisellä Nertšinskin alueella.

Lähteet 

Suomalaiset luonnontieteilijät
Suomalaiset henkirikosten uhrit
Vuonna 1838 syntyneet
Vuonna 1862 kuolleet
Renato Brito Cunha

Renato Miguel Gaia Brito Cunha on brasilialainen kilpauransa lopettanut koripallovalmentaja.

Brito Cunha valmensi Brasilian miesten maajoukkueen olympiapronssille Tokiossa 1964, neljänneksi Méxicon kesäolympialaisissa 1968, yhdeksänneksi Los Angelesin kesäolympialaisissa 1984, Amerikan mestariksi Brasiliassa 1984 ja Pan-Amerikan kisojen hopealle vuonna 1983. Hän valmensi myös Brasilian naisten maajoukkuetta ja voitti kummankin sukupuolen Etelä-Amerikan mestaruuden sekä naisten Pan-Amerikan kisojen kultamitalin.

Lähteet 
 Profiili Brasilian koripalloliitto

Viitteet 

Brasilialaiset koripallovalmentajat
Brasilialaiset olympiamitalistit
Syntymävuosi puuttuu
Elävät henkilöt
Togo Renan Soares

Togo Renan ”Kanela” Soares (22. toukokuuta 1906 João Pessoa – 12. joulukuuta 1992 Rio de Janeiro) oli brasilialainen koripallovalmentaja. Hänet on nimetty FIBA Hall of Fameen.

Kanela valmensi brasilialaista seurajoukkue Flamengoa vuosina 1948–1970 ja Brasilian miesten maajoukkuetta vuosina 1951–1971. Kanelan aikana Brasilia voitti olympiapronssia Roomassa 1960, viisi MM-mitalia, joista mestaruudet Chilessä 1959 ja Brasiliassa 1963, kolme mitalia Pan-Amerikan kisoista ja viisi Etelä-Amerikan mestaruutta. Vuonna 2007 Kanela nimettiin FIBA Hall of Fameen.

Lähteet 
 Profiili  Brasilian koripalloliitto 
 Profiili FIBA Hall of Fame

Viitteet 

Brasilialaiset koripallovalmentajat
Brasilialaiset olympiamitalistit
Vuonna 1906 syntyneet
Vuonna 1992 kuolleet
Neste 1000 Lakes Rally 1996

Neste 1000 Lakes Rally 1996 järjestettiin 23.-26.8.1996. Se oli MM-rallikauden 1996 kuudes osakilpailu ja 46. Suomen ralli kautta aikain. Se oli myös viimeinen kerta kun Suomen MM-rallia kutsuttiin nimellä "1000 Lakes Rally" tai "Jyväskylän suurajot".

Osallistujat 
Kilpailuun ilmoittautui 120 autokuntaa.  Mukana olivat tehdastalleista Mitsubishi (Tommi Mäkinen ja Uwe Nittel), Ford (Carlos Sainz ja Bruno Thiry) ja Subaru (Colin McRae ja Kenneth Eriksson). Lisäksi Team Toyota Castrol Finlandin ilmoittamina mukana olivat Juha Kankkunen, Thomas Rådström ja Marcus Grönholm.

Reitti 
Reitin pituus oli 1452,41 km, josta erikoiskokeita 478,93 km.  

Suomen MM-rallissa oli vuonna 1996 ensimmäistä kertaa käytössä määrätyt huoltoalueet, ns. service parkit. Huoltaminen oli sallittua vain service parkeissa, joiden välissä ajettiin 1–2 erikoiskoetta.

Uusien sääntöjen vuoksi reittiä oli myös tiivistetty, eikä lauantaipäivän lenkki ulottunut enää Valkeakoskelle asti, eikä Pieksämäen lenkkiä ajettu ollenkaan. Kilpailu oli jälleen nelipäiväinen, mutta toistaiseksi ainoa kerta, kun kilpailu on päättynyt maanantaina. Perjantain ohjelmassa oli vain yleisöerikoiskoe Harju. Sunnuntaina ajettiin aluksi edellisvuosien tapaan erikoiskokeita Päijänteen itäpuolella ja sen jälkeen muutama erikoiskoe Jyväskylästä koilliseen. Maanantain lenkki puolestaan suuntautui Petäjäveden suuntaan aiempien vuosien aloituspäivien tapaan. 

Aiemmista vuosista poiketen moni erikoiskoe ajettiin kahteen kertaan.

Kilpailun kulku 
Kilpailun ensimmäinen erikoiskoe Harju peruutettiin kokonaan erikoiskokeella sattuneen onnettomuuden vuoksi. Onnettomuudessa tanskalaisen yksityiskuljettajan auto ajautui yleisön joukkoon, minkä seurauksena yksi belgialainen katsoja sai surmansa ja useita loukkaantui. 

Kilpailu käynnistyi uudestaan lauantaina. Juha Kankkunen otti johtopaikan tehden pohjat seitsemälle ensimmäiselle erikoiskokeelle. Seuraavana päivänä hän kärsi ensimmäisenä ajamisesta, ja Tommi Mäkinen ohitti hänet erikoiskoe 18:lla  pitäen johtonsa maaliin asti. 

Colin McRae keskeytti ulosajoon kuudennella erikoiskokeella kun taas Carlos Sainzin auto hajosi kilpailun viimeiselle erikoiskokeelle. 

N-ryhmän voitti Pasi Hagström Toyota Celicalla, ohittaen Olli Harkin viimeisenä päivänä tämän kärsittyä rengasrikon .

Tulokset

Lähteet 

Suomen ralli
MM-rallikausi 1996
Timur Safin

Timur Marselevitš Safin (, ; s. 4. elokuuta 1992) on venäläinen florettimiekkailija, joka miekkailee oikealla kädellä. Hän voitti vuoden 2016 olympialaisissa kultaa floretin joukkuekilpailussa sekä saavutti pronssia henkilökohtaisessa kilpailussa. Tokion olympialaisissa 2020 Safin oli mukana Venäjän olympiakomitean joukkueessa, joka voitti floretin joukkuekilpailussa hopeaa.

Safin on voittanut kaudella 2015–2016 miesten Euroopan mestaruuden sekä henkilökohtaisessa että joukkuekilpailussa floretilla. Maailmancupissa hän on voittanut yhden henkilökohtaisen ja yhden joukkueosakilpailun. Safin on 1,82 metriä pitkä ja painaa 82 kilogrammaa.

Lähteet 

Venäläiset miekkailijat
Venäläiset olympiavoittajat
Vuonna 1992 syntyneet
Elävät henkilöt
Star Trek: Discovery

Star Trek: Discovery on yhdysvaltalainen scifisarja, jonka ovat luoneet Bryan Fuller ja Alex Kurtzman. Sarjan esittäminen alkoi Yhdysvalloissa CBS:n omistamassa All Access -palvelussa 24. syyskuuta 2017. Suomessa sarjaa näytetään Netflixissä. Kyseessä on kuudes ei-animoitu Star Trek -sarja alkuperäisen sarjan, Uuden sukupolven, Deep Space Ninen, Voyagerin ja Enterprisen jälkeen.

Juoni 

Sarjan tapahtumat sijoittuvat noin kymmenen vuotta ennen alkuperäisen Star Trekin tapahtumia alkuperäisessä aikajanassa. Klingonien johtaja T'Kuvma yrittää yhdistää kaikki 24 eri perhettä yhteen ja pakottaa sodan Klingonien ja Yhdistyneiden planeettojen liiton välillä.

Rooleissa

Päärooleissa

Sivurooleissa

Vierailevat

Jaksot

Ensimmäinen tuotantokausi (2017–2018) 

|}

Short Treks (2018-2019) 

Ennen toisen kauden alkua ilmestyi neljä lyhyttä jaksoa kuukauden välein. Jaksot ilmestyivät myös Netflix:iin ennen toista kautta.

|}

Toinen tuotantokausi (2019) 

|}

Tuotanto 
CBS ilmoitti marraskuussa 2015 aloittavansa uuden Star Trek -sarjan tekemisen. Discovery on ensimmäinen Star Trek -sarja vuonna 2005 loppuneen Enterprisen jälkeen. Showtime, Netflix ja Amazon Video olivat halukkaita ostamaan sarjan esitysoikeudet CBS:ltä, mutta he pitivät sarjan itsellään ajatellen sen olevan hyvä vetonaula uudelle All Access -palvelulle.

Lokakuussa 2017 CBS All Access vahvisti tilanneensa toisen tuotantokauden. Toisen kauden esittäminen alkaa vuoden 2019 aikana.
Helmikuussa 2019 CBS kertoi tilanneensa kolmannen kauden.

Kuvaukset 
Discoveryn kuvaukset aloitettiin tammikuussa 2017 Kanadan Torontossa sijaitsevassa studiossa. Kuvausvaiheessa sarjan työnimenä oli "Green Harvest".

Vastaavana tuottajana toimiva Aaron Harberts myönsi sarjan visuaalisten tehosteiden saaneen vaikutteita uusimmista Star Trek elokuvista.

Vastaanotto 
Rotten Tomatoes antoi sarjalle arvosanaksi 81% ja Metacritic 74/100 pistettä. Sarja on saanut pääosin hyviä arvosteluja.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Star Trek: Discovery CBS.comissa 
 
 
 Star Trek: Discovery Netflix.comissa 

Star Trek
L’Essor

L’Essor (”Nousu, kehitys”) on Malin pääkaupungissa Bamakossa ilmestyvä ranskankielinen päivälehti.

Vuonna 1949 perustettu L’Essor oli itsenäisyysmielisen Union soudanaise – Rassemblement démocratique africain -puolueen äänenkannattaja. Malin itsenäistyttyä se toimi Modibo Keitan yksipuoluejärjestelmän ja myöhemmin Moussa Traorén sotilasjuntan ja Union démocratique du peuple malien -puolueen virallisena äänitorvena. Lehdellä oli tuolloin suuri levikki, mutta sen uutissisältö oli heikko.

Lehdistönvapauden taanneen vuoden 1992 perustuslain jälkeen L’Essor sai useita kilpailijoita. Virallisesta asemastaan huolimatta se pyrki tiettyyn itsenäisyyteen uutisoinnissaan. Nykyään lehteä julkaisee valtiollinen tietotoimisto Agence Malienne de Presse et de Publicité (AMAP). Sen levikki on 8 000–10 000 kappaletta. Päivälehden rinnalla julkaistaan viikkopainosta, erikoisnumeroita ja erilaisia liitteitä.

Päätoimittajia
 Abdoulaye Singaré (1949)
 Bandiougou Bidia Doucouré (1968–1970)
 Cheick Mouctary Diarra (1970–1977)
 Gaoussou Drabo (1981–1989)

Lähteet

Aiheesta muualla
 L’Essor  

Malilaiset sanomalehdet
Martin Bakoš

Martin Bakoš (s. 18. huhtikuuta 1990 Spišská Nová Ves, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-joukkue HK Spartak Moskovassa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta osaa pelata myös keskellä. Bakoš laukoo oikealta.

Ura

Seuraura
Bakoš on HK Spišská Nová Vesin kasvatti. Hän siirtyi 17-vuotiaana HC Slovan Bratislavaan kaudeksi 2007–2008, jolloin Bakoš oli seuran A-nuorten toiseksi paras pistemies Tomáš Šiffalovičin jälkeen tehoilla 29+32=61. Hän sijoittui Slovakian A-nuorten sarjan pistepörssissä neljänneksi. Bakoš debytoi kauden aikana myös Slovanin Extraliga-joukkueessa, jossa hän pelasi yhden runkosarjaottelun. Kauden 2008–2009 Bakoš pelasi kokonaan seuran A-nuorissa. Syyskauden 2009–2010 hän pelasi suurimmaksi osaksi Extraligaa HK Orange 20:n joukkueessa. Kausi oli Bakošille varsinainen tulokaskausi Extraligassa ja hän teki Orangessa ja Slovanissa yhteensä 41 runkosarjaottelussa tehot 6+6=12 ja 13 playoff-ottelussa tehot 1+2=3. Bakoš eteni Slovanin kanssa aina liigan finaaleihin saakka, mutta Slovakian-mestaruuden vei kuitenkin HC Košice otteluvoitoin 4–2.

Kaudella 2010–2011 Bakoš voitti pudotuspeleissä Slovanin sisäisen tehotilaston lukemalla +7. Kauden 2011–2012 päätteeksi hän voitti Slovakian-mestaruuden. Kaudeksi 2012–2013 Slovan siirtyi pelaamaan KHL:ään, jossa Bakošin ensimmäinen kausi toi 24 runkosarja- ja yhdessä playoff-ottelussa tehot 3+4=7. Hän haki myös kahdeksan ottelun verran pelituntumaa Extraliga-joukkue HK 36 Skalicasta.

Bakoš siirtyi kauden alussa 2014–2015 vuoden mittaisella sopimuksella Tšekin Extraligan HC Libereciin. Hän oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 12+11=23. Huhtikuussa 2015 Bakoš teki Liberecin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Hän oli kaudella 2015–2016 17 osumallaan joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä. Tehopisteitä runkosarjassa kertyi kaikkiaan 36, mikä on Bakošin yhden kauden ennätys miesten pääsarjatasolla.

Kaudeksi 2016–2017 Bakoš siirtyi KHL:n kiinalaisen laajennusjoukkue Kunlun Red Starin riveihin. Hän toimi joukkueen varakapteenina. Bakoš oli 11 osumallaan Kunlunin kolmanneksi paras maalintekijä. Kaudeksi 2017–2018 hän palasi vuoden mittaisella sopimuksella HC Libereciin.

Maajoukkueura
Bakoš edusti Slovakiaa Pyeongchangin olympiakisoissa 2018, jolloin hän voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +2. Bakoš pelasi myös MM-kilpailuissa vuonna 2016. Yhteensä hän on pelannut 41 A-maaottelua tehopistein 8+9=17. Bakoš teki A-maajoukkuedebyyttinsä kaudella 2011–2012.

Bakoš pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2010.

Tilastot

Lähteet

Viitteet

Slovakialaiset jääkiekkoilijat
Vuonna 1990 syntyneet
Elävät henkilöt
Yasmani Copello

Yasmani Copello Escobar (s. 15. huhtikuuta 1987) on turkkilaistunut kuubalaissyntyinen aitajuoksija ja olympiamitalisti, joka kilpailee 400 metrin aitajuoksussa. Copello on 196 senttimetriä pitkä ja painaa 86 kilogrammaa.

Copello saavutti Kuuban edustajana hopeaa 400 metrin aitajuoksusta Keski-Amerikan ja Karibian -mestaruuskilpailuista Calista vuonna 2008. Hän muutti Turkkiin huhtikuussa 2012 ja sai maan kansalaisuuden lokakuussa 2013 ja edustusoikeuden huhtikuussa 2014. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa Pekingissä hän oli 400 metrin aitajuoksun finaalissa kuudes. Vuoden 2016 EM-kilpailuissa Amsterdamissa Copello voitti kultaa ajalla 48,98. EM-kisojen välierissä hän juoksi uuden Turkin ennätyksen 48,42.

Copello saavutti vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta pronssia juostuaan finaalissa jälleen uuden Turkin ennätyksen 47,92. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sai hopeaa ajalla 48,49. Hän sijoittui 2018 toiseksi sekä Tarragonan Välimeren kilpailuissa ajalla 48,76 että Berliinin EM-kilpailuissa Turkin ennätysajalla 47,81. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän oli kuudes Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui niin ikään kuudenneksi ennätyksellään 47,81. Hän karsiutui Eugenen MM-kilpailuissa 2022 välierissä, mutta voitti kultaa Oranin Välimeren kilpailuissa ajalla 48,27. Münchenin EM-kilpailuissa 2022 Copello saavutti pronssia ajalla 48,78.

Henkilökohtaiset ennätykset 
400 metrin aitajuoksu: 47,81 (Tokio 2021, NR)

Lähteet 

Turkkilaiset 400 metrin aitajuoksijat
Kuubalaiset 400 metrin aitajuoksijat
Turkkilaiset olympiamitalistit
Vuonna 1987 syntyneet
Elävät henkilöt
Neste Rally Finland 1997

Neste Rally Finland 1997 järjestettiin 29.-31.8.1997. Se oli MM-rallikauden 1997 kymmenes osakilpailu ja 37. Suomen ralli kautta aikain.  Rallin vanha nimi "1000 Lakes Rally " tai "Jyväskylän Suurajot" jäi historiaan ja nimeksi vaihdettiin Rally Finland. Rallissa kilpailtiin ensimmäistä kertaa WRC-autoilla.

Osallistujat 
Kilpailuun ilmoittautui 105 autokuntaa. Tehdastalleista mukana olivat Mitsubishi (Tommi Mäkinen ja Uwe Nittel), Subaru (Colin McRae ja Kenneth Eriksson), Ford (Carlos Sainz ja Juha Kankkunen) ja Toyota (Didier Auriol ja Marcus Grönholm). Toyota Corolla WRC nähtiin ensimmäistä kertaa MM-rallissa.

Reitti 
Reitin pituus oli 1171,9 km, joista erikoiskokeita 381,55 km. Reitti oli huomattavasti edellisvuosia lyhyempi.

Ralli oli jälleen lyhentynyt kolmipäiväiseksi. Lauantai ja sunnuntai olivat samankaltaisia kuin edellisenä vuonna, mutta perjantaina ajettiin vain lyhyt lenkki, joka käsitti kolme erikoiskoetta Petäjäveden suunnalla sekä uuden Hippoksen yleisöerikoiskokeen. Lisäksi Harjun yleisöerikoiskoe ajettiin lauantain päätteeksi.

Kilpailun kulku 
Ensimmäisen päivän päätteeksi johdossa oli Marcus Grönholm uudella Toyota Corolla WRC:llä. Carlos Sainz oli toisena, mutta myöhästyi tahallaan AT-asemalta ja putosi näin tuloksissa alemmas saadakseen paremman lähtöpaikan lauantaille. Sainz nousikin nopeasti kilpailun johtoon, kunnes Tommi Mäkinen ohitti hänet päivän päätteeksi. Mäkisen onnistui jälleen pitää johtoasemansa kilpailun loppuun asti voittaen täten jälleen Suomen MM-rallin. Juha Kankkunen hävisi hänelle kuitenkin vain seitsemän sekuntia.

Subarun molemmat kuljettajat joutuivat keskeyttämään konerikkoihin lauantaina. Viimeisenä päivänä taas keskeyttivät vaihdelaatikon rikkoutumiseen Carlos Sainz ja polttoaineen loppumiseen Marcus Grönholm. 

N-ryhmän voitti Jouko Puhakka Mitsubishillään.

Tulokset

Lähteet

Suomen ralli
MM-rallikausi 1997
Luis Garavito

Luis Alfredo Garavito Cubillos (s. 25. tammikuuta 1957 Génova, Kolumbia), tunnettu myös nimityksillä "La Bestia" ("Peto") tai "Tribilín", on kolumbialainen sarjamurhaaja, pederasti,sadisti,raiskaaja, lasten seksuaalinen hyväksikäyttäjä ja nekrofiili. Vuonna 1999 hän myönsi raiskanneensa, kiduttaneensa, paloitelleensa sekä murhanneensa 147 nuorta miestä sekä poikaa Kolumbian läntisillä alueilla, ja hänen todistettiin murhanneen 138, mutta uhreja epäillään olevan peräti 300 tai enemmän. Hänet tuomittiin oikeudessa 1854 vuodeksi vankilaan. Tuomion pituus oli kuitenkin 22 vuotta, koska Kolumbian laki mahdollisti korkeintaan 30 vuoden tuomion ja koska Garavito tunnusti rikokset ja auttoi poliisia ruumiiden löytämisessä.

Paikallinen media on kuvannut häntä "maailman pahimmaksi sarjamurhaajaksi".

Lähteet 
 CNN
 BBC
 Pirry entrevista a Luis Alfredo Garavito
 Fiscalia Report (Espanja)
 Murderpedia

Viitteet

Kolumbialaiset sarjamurhaajat
Vuonna 1957 syntyneet
Elävät henkilöt
Amadou Hampâté Bâ

Amadou Hampâté Bâ (1901 Bandiagara – 15. toukokuuta 1991 Abidjan) oli malilainen kirjailija, kansatieteilijä ja historioitsija.

Aluepäällikön adoptoima Bâ meni 12-vuotiaana ranskalaiseen siirtomaakouluun. Hän jatkoi samalla myös islamin opintoja suufilaisen Tierno Bokarin johdolla. Bâ työskenteli siirtomaahallinnon avustajana ja tulkkina vuoteen 1942, jolloin hän aloitti kansatieteen tutkijana Ranskan mustan Afrikan instituutissa Dakarissa. Vuonna 1958 Bâ perusti johtamansa yhteiskuntatieteiden instituutin Bamakoon. Hän toimi Malin Norsunluurannikon suurlähettiläänä vuosina 1962–1966 ja sen jälkeen Unescon toimeenpanevan neuvoston jäsenenä vuoteen 1970. 

Bâ on tutkinut etupäässä oman kansansa fulbejen historiaa, kulttuuria ja kansanperinnettä. Hän on pyrkinyt rekonstruoimaan historiaa suullisen perinteen pohjalta. Bân kaunokirjallinen tuotanto käsittää runoja ranskaksi ja fulaniksi, kertomuksia, romaanin L'étrange destin du Wangrin (1973) sekä muistelmat Amkoullel, l'enfant peul (1991) ja Oui, mon commandant (1997). Afrikkalainen nationalismi yhtyy kirjailijan tuotannossa voimakkaaseen uskonnollisuuteen.

Lähteet

Malilaiset historioitsijat
Kansatieteilijät
Malilaiset kirjailijat
Vuonna 1901 syntyneet
Vuonna 1991 kuolleet
Yambo Ouologuem

Yambo Ouologuem (22. elokuuta 1940 Bandiagara – 14. lokakuuta 2017 Sévaré) oli malilainen kirjailija.

Bamakossa ja Pariisissa opiskelleen Ouologuemin tunnetuin teos on hänen ensimmäinen romaaninsa Le devoir de violence, josta hän sai Renaudot-palkinnon vuonna 1968. Afrikan historiaa kaunistelematta kuvaava teos on raju hyökkäys négritude-aatteen kannattajien romantisoitua historiakäsitystä vastaan. Se sai ristiriitaisen vastaanoton myös väkivaltaisuutensa ja eroottisuutensa takia. Myöhemmin kirjailijaa syytettiin Graham Greenen ja ranskalaisen André Schwartz-Bartin teosten plagioinnista. Nykyään romaania pidetään yhtenä modernin afrikkalaisen kirjallisuuden klassikoista.

Vuonna 1969 Ouologuem julkaisi esseekokoelman Lettre à la France nègre ja sen jälkeen salanimellä Utto Rodolph eroottisen romaanin  Les mille et une bibles du sexe. Palattuaan Maliin 1970-luvun lopulla kirjailija vietti eristäytynyttä elämää kotikaupunkinsa Bandiagaran lähistöllä.

Lähteet

Malilaiset kirjailijat
Vuonna 1940 syntyneet
Vuonna 2017 kuolleet
Arizonan kuvernööri

Arizonan kuvernööri () on Arizonan toimeenpanovallan haltija ja Arizonan asevoimien ylipäällikkö. Hänellä on oikeus hyväksyä tai hylätä osavaltion lakeja. Arizonan osavaltion ensimmäinen kuvernööri oli George W. P. Hunt, joka toimi kuvernöörinä neljästi: vuosina 1912–1917, 1917–1919, 1923–1929 ja 1931–1933. Nykyisenä kuvernöörinä toimii Doug Ducey, joka valittiin 4. marraskuuta 2014 ja astui virkaan 5. tammikuuta 2015. Hän on osavaltion 23. kuvernööri.

Luettelo Arizonan kuvernööreistä

Arizonan territorion kuvernööri
Arizonan territorio perustettiin 24. helmikuuta 1863, ja se pysyi territoriona 49 vuotta. Arizonan territoriolla oli 17 kuvernööriä:

–. John A. Gurley (kuoli ennen kuin ehti varsinaisesti astua virkaan)
John Noble Goodwin (virassa 29.12.1863 – 4.3.1865)
Richard C. McCormick (virassa 9.7.1866 – 4.3.1869)
Anson P. K. Safford (virassa 9.7.1869 – 5.4.1877)
John P. Hoyt (virassa 30.5.1877 – 12.6.1878)
John C. Frémont (virassa 6.10.1878 – 11.10.1881)
Frederick Augustus Tritle (virassa 8.3.1882 – 7.10.1885)
C. Meyer Zulick (virassa 2.11.1885 – 28.3.1889)
Lewis Wolfley (virassa 8.4.1889 – 20.8.1890)
John N. Irwin (virassa 21.1.1891 – 20.4.1892)
Nathan Oakes Murphy (virassa 11.5.1892 – 5.4.1893)
L. C. Hughes (virassa 12.4.1893 – 1.4.1896)
Benjamin Joseph Franklin (virassa 18.4.1896 – 29.7.1897)
Myron H. McCord (virassa 29.7.1897 – 1.8.1898)
Nathan Oakes Murphy (uudelleen; virassa 1.8.1898 – 30.6.1902)
Alexander O. Brodie (virassa 1.7.1902 – 14.2.1905)
Joseph H. Kibbey (virassa 7.3.1905 – 1.5.1909)
Richard Elihu Sloan (virassa 1.5.1909 – 14.2.1912)

Lähteet
Goff, John S. (1978). Arizona Territorial Officials Volume II: The Governors 1863–1912. Black Mountain Press. OCLC 5100411.
McClintock, James H. (1916). Arizona, Prehistoric, Aboriginal, Pioneer, Modern: The Nation's Youngest Commonwealth Within a Land of Ancient Culture. The S.J. Clarke Publishing Co. OCLC 5398889.

Viitteet

Aiheesta muualla
Taina Karvonen

Taina Karvonen on suomalainen kilpauransa päättänyt uimahyppääjä. Hän kilpaili kolmen metrin parihypyissä ja metrin ponnahduslaudalla yltäen kummassakin kilpailumuodossa EM-kilpailujen loppukilpailuun.

Ura 

Karvonen kilpaili kolmen metrin parihypyissä Iira Laatusen kanssa vuodesta 2011 toukokuuhun 2016 asti, jolloin Laatunen päätti kilpauransa. Viimeisessä parihyppykilpailussaan Lontoon EM-kilpailuissa he sijoittuivat kahdeksanneksi. Vuoden 2015 EM-kilpailuissa he olivat kuudensia,  ja vuoden 2014 EM-kilpailuissa kaksikko sijoittui seitsemänneksi.

Karvonen kilpaili vuoden 2015 uinnin MM-kisoissa. Ensimmäisissä MM-kilpailuissaan hän sijoittui ponnahduslaudan karsinnassa 23:nneksi. Parihypyissä Karvonen–Laatunen-kaksikko oli karsinnan 16:s.

Vuoden 2012 EM-kilpailuissa Karvonen oli yhden metrin ponnahduslaudalla 15:s ja karsiutui 12 parhaan hyppääjän loppukilpailusta. Vuoden 2015 EM-kilpailuissa Karvonen selviytyi metrin ponnahduslaudalla loppukilpailuun jossa sijoittui 12:nneksi. Vuonna 2016 hän karsiutui EM-ponnahduslautafinaalista.

Karvonen ilmoitti elokuussa 2017 päättävänsä kilpauransa ja siirtyvänsä valmentajaksi.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Karvosen kotisivut  tainakarvonen.fi

Suomalaiset uimahyppääjät
Vuonna 1989 syntyneet
Elävät henkilöt
Intel Skylake

Skylake on Intelin kehittämä suoritinarkkitehtuuri. Skylake on Haswellin seuraaja joka julkaistiin elokuussa 2015. Skylake suunniteltiin pääasiassa Intelin Israelissa sijaitsevassa kehitysyksikössä. Skylakeen perustuvat työpöytäsuorittimet tukevat virallisesti vain DDR3L tai DDR4 muisteja. Skylaken tuleva seuraaja on Kaby Lake.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Lista Skylake-prosessoreista

Intelin suorittimet
Suoritinarkkitehtuurit
Olli Sarekoski

Olli Yrjö Sarekoski (s. 23. maaliskuuta 1965) on suomalainen yritysjohtaja, joka on toiminut Veikkauksen palveluksessa vuodesta 2003. Hän aloitti uuden rahapeliyhtiön, Veikkauksen toimitusjohtajana vuoden 2017 alussa.

Aikaisemmin Sarekoski on toiminut Urheilukanavan omistaneen Suomen Urheilutelevisio Oy:n toimitusjohtajana. Koulutukseltaan hän on kauppatieteiden maisteri Vaasan yliopistosta.

Lähteet 

Veikkauksen toimitusjohtajat
Vuonna 1965 syntyneet
Elävät henkilöt
Luettelo televisiosarjan Ryhmä Hau jaksoista

Tämä on luettelo kaikista televisiossa esitetyistä Ryhmä Hau-jaksoista.

Tuotantokaudet

1. tuotantokausi

2. tuotantokausi

3. tuotantokausi

4. tuotantokausi

5. tuotantokausi

6. tuotantokausi

7. tuotantokausi

8. tuotantokausi

9. tuotantokausi

Erityiset jaksot

Elokuva

Ryhmä Hau
Jyväskylän suurajot 1987

Jyväskylän suurajot 1987 järjestettiin 27.–30.8.1987. Se oli rallin MM-sarjan 1987 kymmenes osakilpailu ja 37. Jyväskylän suurajot kautta aikain.  Se oli ensimmäinen kerta, kun tehdastallit kilpailivat Suurajoissa vain A- ja N-ryhmän autoilla, johtuen B-ryhmän tehokkaimpien autojen kieltämisestä kaudelle 1987.

Osallistujat 
Kilpailuun ilmoittautui 170 autokuntaa. Mukana olivat tehdastalleista Mazda (Timo Salonen ja Ingvar Carlsson), Lancia (Juha Kankkunen ja Markku Alén), Ford (Stig Blomqvist ja Ari Vatanen), Audi (Hannu Mikkola) ja Mitsubishi (Lasse Lampi). MM-sarjaa johtanut Massimo Biasion ei ollut mukana, sillä Lancian kolme kuljettajaa olivat jakaneet kauden kilpailut keskenään tasan, eikä kukaan ajanut täyttä sarjaa.

Reitti 
Reitin pituus oli 1691,45 km, josta erikoiskokeita 509,48 km. Erikoiskokeita oli yhteensä 52. Reitti oli kasvanut ensimmäistä kertaa nelipäiväiseksi. 

Torstaipäivän iltalenkki Petäjäveden ja Jämsän suuntaan muistutti aiempien vuosien Suurajojen avauspäivää sillä erotuksella, että Laajavuoren erikoiskokeen sijasta ralli alkoi nyt ensimmäistä kertaa Harjun erikoiskokeella. Harjun erikoiskokeesta oli myös tehty aiempaa pidempi versio, ja se ajettiin osittain eri suuntaan kuin aiemmin. 

Perjantaina kilpailupäivä alkoi Laajavuoren erikoiskokeella, minkä jälkeen jatkettiin uusille erikoiskokeille Päijänteen itäpuolelle. Lauantaina ohjelmassa oli tuttuja erikoiskokeita Valkeakosken ja Tampereen suunnalla, ja sunnuntaina liikuttiin jälleen Jämsän seudulla.

Uusien keskinopeusvaatimusten vuoksi reittiä oli hidastettu viemällä sitä pienille teille ja tekemällä reitille shikaaneja.

Kilpailun kulku 
Kilpailun ensimmäisen päivän jälkeen Markku Alén johti perässään Juha Kankkunen ja Timo Salonen. Hannu Mikkola oli ajanut ulos jo kolmannella erikoiskokeella ja keskeyttänyt. Toisena päivänä kuitenkin Kankkunen menetti minuuttikaupalla aikaa jousituksen hajoamiseen ja Timo Salonen keskeytti moottorivikaan. Tämän vuoksi Alénin oli helppo ajaa voittoon. Ari Vatanen ajoi toiseksi, mutta takavetoisella Ford Sierralla ei ollut mahdollisuuksia kilpailla nelivetoisen Lancian kanssa. 

N-ryhmän voitti Alessandro Fiorio Lanciallaan.

Tulokset

Lähteet 

Suomen ralli
MM-rallikausi 1987
Onni Puhakka

Onni Olof Puhakka (18. syyskuuta 1870 Kontiolahti – 15. syyskuuta 1955 Liperi) oli suomalainen maanviljelijä, osuustoimintamies ja nuorsuomalaisen puolueen kansanedustaja.

Puhakan vanhemmat olivat maanviljelijä Olof Puhakka ja Helena Sinkkonen. Hän toimi maanviljelijänä Liperissä. Puhakka oli Valion va. toimitusjohtaja 1907–1908.

Puhakka oli kansanedustajana 1910–1914 edustaen Kuopion läänin itäistä vaalipiiriä. Hän kuului Liperin kunnanvaltuustoon. Puhakka oli Valion hallintoneuvoston varapuheenjohtajana ja kuului Valion johtokuntaan sekä Keskusosuusliike Hankkijan hallintoneuvostoon.

Onni Puhakka oli naimisissa vuodesta 1923 Anna Loviisa Saarenpään (entinen Pakarinen) kanssa.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Martti Puhakka : Rukoile ja työtä tee. Onni Puhakan kehitys innovaattorista oman tien kulkijaksi. Väitöskirja. Annales Universitatis Turkuensis C 326. Historian, kulttuurin ja taiteiden tutkimuksen laitos; Kansatiede, Turun yliopisto 2011

Kansanedustajat
Nuorsuomalaiset poliitikot‎
Liperin kunnanvaltuutetut
Pohjois-Karjalan vaalipiiri
Vuonna 1870 syntyneet
Vuonna 1955 kuolleet
Konstantin Airich

Konstantin Airich (s. 4. marraskuuta 1978) on saksalainen raskaansarjan nyrkkeilijä, joka on syntynyt Astanassa, Kazakstanissa. Airichin nykyinen kotipaikka on Hampuri.

Airichin ensimmäinen tappio oli Danny Williamsia vastaan kiistanalaisessa ottelussa. Kuudennessa erässä Williams osui iskuillaan vahvasti, ja näytti siltä, että hän tyrmää Airichin, mutta erä keskeytettiin kun sitä oli jäljellä 1.28. Ottelu loppui seuraavassa erässä, koska Airich luovutti.

Hänen kärsi toisen tappionsa hajaäänituomiolla Ondrej Palastelle 6. maaliskuuta 2009.

Airich osallistui kansainväliseen Prizefighter-turnaukseen vuonna 2011. Voitettuaan avausottelussa Lucian Botin, Airich karsiutui välierässä ensimmäisen erän tyrmäyksellä Tye Fieldsille.

Airichista tuli IBF Inter-Continental tittelin haltija, kun hän tyrmäsi saksalaisen Varol Vekiloglun maaliskuussa 2012. Airich voitti ensimmäisessä tittelin puolustuksessaan Ondrej Palan ja säilytti IBF Inter-Continental -tittelin ja samalla voitti Palalta WBO:n raskaansarjan Euroopan mestaruustittelin. Airich voitti Palan teknisellä tyrmäyksellä 9. erässä.

19. toukokuuta 2012 hän kohtasi Odlanier Solisin ja hävisi ottelun tuomarien yksimielisellä päätöksellä.

Syyskuussa 2014 Airich kohtasi Lontoon 2012 olympialaisten kultamitalistin, Anthony Joshuan 8-eräisessä ottelussa. Joshua tyrmäsi Airichin ottelun kolmannessa erässä. 

Airich hävisi suomalaiselle Robert Heleniukselle 10. syyskuuta 2016 Maarianhaminassa tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä, ajassa 0.49.

Ottelutilastot ammattilaisena 
http://boxrec.com/boxer/383219

Lähteet

Vuonna 1978 syntyneet
Saksalaiset nyrkkeilijät
Elävät henkilöt
Project Mc²

Project Mc² on DreamWorks Animationin AwesomenessTV:n ja MGA Entertainmentin Netflixille tuottama yhdysvaltalainen nettitelevisiosarja. Se kertoo neljästä superälykkäästä kalifornialaisesta tieteilijätytöstä, jotka rekrytoidaan NOV8-nimiseen tiedustelujärjestöön. Kolmen jakson pituinen ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin 7. elokuuta 2015.

Huhtikuussa 2016 Netflix tilasi sarjaan kaksi uutta kautta. Kumpikin kausi sisältää kuusi jaksoa, ja ne julkaistiin saman vuoden elo- ja lokakuussa. Lisäksi ystävänpäivänä 2017 julkaistiin uusi erikoisjakso.

Project Mc² oli ehdolla parhaan lastensarjan Daytime Emmy -palkinnon saajaksi keväällä 2016.

Lähteet 

2010-luvun televisiosarjat
Netflix-alkuperäissarjat
Lastenohjelmat
Antti Tuomas Heikkinen

Antti Tuomas Heikkinen (s. 4. huhtikuuta 1986) on suomalainen näyttelijä. Hän valmistui Teatterikorkeakoulusta teatteritaiteen maisteriksi keväällä 2016. Hän pääsi kouluun viidennellä yrittämällä vuonna 2011.

Heikkinen on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa Konttori, Sipoon herttua ja M/S Romantic sekä elokuvassa Hevi reissu. Juice-elokuvassa (2018) hän näytteli Mikko Alataloa. Kesällä 2018 hän näytteli Gösta Sundqvistia Ylen tuottamassa radiokuunnelmasarjassa Itkisitkö onnesta – tarina Gösta Sundqvistista.

Vuonna 2020 Heikkinen oli mukana viihdeohjelma Putouksen 12. tuotantokaudella. Heikkisen sketsihahmo Yölintu tuli ohjelmassa toiseksi.

Heikkinen näyttelee pääosaa vuonna 2022 julkaistussa Ylen satiirisessa vakoilukomediasarjassa Pysäyttäkää Nyqvist.

Filmografia

Elokuvat

Televisiosarjat

Ääniroolit 
 Itkisitkö onnesta – tarina Gösta Sundqvistista – Gösta Sundqvist

Lähteet

Aiheesta muualla 
 
 

Suomalaiset näyttelijät
Vuonna 1986 syntyneet
Elävät henkilöt
Namumyrkkysammakko

Namumyrkkysammakko (Epipedobates anthonyi) on nuolimyrkkysammakoiden heimoon kuuluva sammakkoeläin.

Tuntomerkit 
Namumyrkkysammakkokoiras on 19−24,5 mm pitkä, ja naaras 21,5–26,5 mm pitkä. Aikuiset yksilöt ovat punaisia ja niillä on keltaisia tai valkoisia pitkittäisiä raitoja.

Levinneisyys 
Namumyrkkysammakkoa tavataan Ecuadorissa ja Perussa. Sen levinneisyysalue ei luultavasti ole paljoa yli 20 000 km2. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi elinympäristöjen heikentymisen vuoksi. Eteläisessä Ecuadorissa laji on kuitenkin runsaslukuinen.

Elinympäristö 
Namumyrkkysammakko elää metsissä purojen lähellä.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Sammakkolampi.net: Epipedobates anthonyi, Namumyrkkysammakko
 iNaturalist: Epipedobates anthonyi
 ITIS: Epipedobates anthonyi 
 UniProt: Taxonomy - Epipedobates anthonyi 
 University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Epipedobates anthonyi 
 Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Epipedobates anthonyi 
 PheroBase: Semiochemicals of Epipedobates anthonyi, the Anthony's poison frog 

Nuolimyrkkysammakot
Centro Olímpico de Hockey

Centro Olímpico de Hockey on maahockeystadion Rio de Janeirossa. Sitä on käytetty muun muassa vuoden 2007 Pan-Amerikan kisoissa sekä vuoden 2016 kesäolympilaisissa. Stadion koostuu kahdesta tekonurmikentästä. Stadion toimii Brasilian maahockeyjoukkueiden kotistadionina.

Lähteet

Brasilian urheilupaikat
Kesäolympialaiset 2016
Rio de Janeiron rakennukset ja rakennelmat
Sébastien Loeb Rally Evo

Sébastien Loeb Rally Evo on Milestonen kehittämä ja julkaisema ajopeli. Peli julkaistiin 29. tammikuuta 2016 Microsoft Windows-, PlayStation 4- ja Xbox One -alustoille.

Aiheesta muualla 
 Kotisivut

Ajopelit
Vuoden 2016 videopelit