joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Barbie Girl

Barbie Girl on purukumipop-tyylilajia edustava kappale tanskalaiselta eurodance-yhtye Aqualta, joka julkaisi sen vuonna 1997 kolmantena singlenään. Kappale löytyy Aquan Aquarium-albumilta ja sen kirjoittivat Claus Norreen ja Søren Nystrøm Rasted nähtyään kitsch-kulttuuria. Kappaleesta tuli maailmanlaajuinen hitti ja se pääsikin useiden listojen kärkeen, erityisesti Isossa-Britanniassa ja Australiassa, joissa se pysyi kärjessä kolme viikkoa. Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listalla se debytoi sijalle 7 ja se on edelleen Aquan paras sijoitus kyseisellä listalla.

Martina Aitolehti ja Marika Fingerroos ovat esittäneet kappaleesta oman versionsa ”Salarakas oon” albumillaan Salarakkaat.

Formaatit 

Iso-Britannia/Yhdysvallat
 CD1
 
 
 
 

 CD2
 "Barbie Girl" (CD-ROM video)
 
 
 

 12" maxi 1
 
 
 
 

 12" maxi 2
 
 
 

Eurooppa
 CD single / kasetti
 
 

 12" maxi
 
 

Australia ja Kanada
 CD maxi

Julkaisu

Listasijoitukset

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Aqua's 'Barbie Girl': An Oral History of the Bizarre 1997 Hit - Rolling Stone

Vuoden 1997 kappaleet
Aquan kappaleet
Pro Patria (fraasi)

Pro Patria () on latinankielinen sanonta, jolla viitataan isänmaan puolesta kuolemiseen, yleensä sodassa. Se on lyhenne roomalaisen runoilija Horatiuksen (65 eaa.–8 eaa.) säkeestä Dulce et decorum est pro patria mori, joka tarkoittaa suomeksi "Suloinen ja kunniakas on kuolema isänmaan puolesta". Horatius oli puolestaan lainannut sen spartalaiselta elegiarunoilijalta Tyrtaiokselta (600 eaa.), joka oli laatinut alkuperäiset sanat Ateenalaisten lauluun. Sanat Pro Patria esiintyvät usein sankarihaudoilla olevissa muistomerkeissä ja sodassa kuolleille omistetuissa muistotauluissa.

Ilmaisu löytyy myös Sallustiuksen (86–34 eaa.) historiateoksesta Catilinan salaliitto (59), missä legaatti Marcus Petreius pitää ennen taistelua kannustavan puheen. Siinä hän kehottaa sotilaita taistelemaan isänmaansa, lastensa, alttareidensa ja kotiliesiensä puolesta. Mukana ovat siten klassiset koti, uskonto ja isänmaa.

Katso myös 
Sodassa kaatuminen

Lähteet 
Reijo Pitkäranta: Suomi-latina-suomi-sanakirja, s. 600. WSOY, Helsinki 2001.

Viitteet 

Latinankieliset fraasit
Sodankäynti
Afromeksikolaiset

Afromeksikolaiset ovat Meksikon tummaihoisia asukkaita, joiden juuret ovat kokonaan tai osittain Afrikassa. Eri arvioiden mukaan afromeksikolaisia on Meksikossa 474 000–4 miljoonaa. Historiallisesti tärkein afromeksikolaisten asuinalue on ollut entinen orjasatama Veracruz, mutta nykyisin heitä asuu Costa Chican alueella Oaxacan ja Guerreron osavaltioiden rannikoilla.

Historia
Afromeksikolaiset ovat espanjalaisten Afrikasta maahan tuomien orjien jälkeläisiä. 1600-luvun alussa Meksikossa oli suurempi afrikkalaistaustainen väestö kuin missään muussa Amerikan osassa. Koko siirtomaavallan ajan afrikkalaisia oli maassa enemmän kuin espanjalaisia. Yhteensä maahan tuotiin arviolta 200 000 afrikkalaista orjaa. Vuoden 1810 väestönlaskennan mukaan afromeksikolaiset muodostivat 10 % väestöstä. Meksikoon muodostui myös karanneiden orjien vapaita yhteisöjä, joista tunnetuimman, San Lorenzo de los Negrosin, perusti Gaspar Yanga 1570-luvulla. Meksikon itsenäisyyssodassa mustia palveli kapinallisten puolella Espanjaa vastaan. Yksi heistä oli Vicente Guerrero, josta tuli maan itsenäistyttyä sen toinen presidentti. Meksikon itsenäistyttyä afromeksikolaiset vaikuttivat voimakkaasti maan talouden kehitykseen toimiessaan muun muassa hopeakaivoksilla ja sokeriruokoviljelmillä.

Nykypäivä
Suurin osa afromeksikolaisista elää köyhyydessä. Esimerkiksi teiden puute haittaa Costa Chican taloudellista kehitystä ja monet ovatkin muuttaneet alueelta pois. Pois muuttaneita erehdytään usein pitämään Kuubasta tai Belizestä tulleina siirtolaisina. Afromeksikolaista kulttuuria on pyritty ylläpitämään muun muassa näyttelyin, elokuvin ja yhteisöjen tapaamisin. Vaikka afromeksikolaiset ovat esimerkiksi televisiossa lähes näkymättömiä, he ovat vaikuttaneet voimakkaasti meksikolaiseen kulttuuriin. Esimerkiksi kuuluisalla meksikolaisella kappaleella La Bamballa on afromeksikolainen tausta. Afromeksikolaisten marginalisointia pidetään kuitenkin suurena ongelmana.

Lähteet

Meksikon etniset ryhmät
Mustat
Toistorakenne

Toistorakenne eli silmukka on ohjelmointikielten rakenne, joka toistaa annettua ohjelmakoodia, kunnes annettu ehtolause ei enää evaluoidu todeksi.

Useat ohjelmointikielet tukevat eri muotoja, mutta eivät välttämättä jokaista muotoa. Sivunkuvauskielet kuten HTML ja kyselykielet kuten SQL eivät yleensä tue toistorakenteita.

While-rakenne
Java-kielessä, C-kielessä ja C++ -kielessä while-silmukka kirjoitetaan seuraavasti:
while (toistoehto) {
    /* toistettava ohjelmakoodi */
}

Python-kielessä taas seuraavasti:
while (toistoehto):
    #toistettava ohjelmakoodi
Python-kielessä ei ole erillisiä silmukan alku- eikä loppumerkkejä. Siksi sisennys eli rivien alussa olevat välilyönnit ovat erityisen tärkeitä.

Ruby-kielessä on until-rakenne, joka on käänteinen while-rakenteelle: lausekkeen ollessa tosi ja tämän vastakohtana lausekkeen ollessa epätosi.

Do-while-silmukka
do-while-silmukka eroaa while -silmukasta siinä, että toistoehdon tarkastus tehdään vasta silmukan rungon suorittamisen jälkeen, jolloin annettu runko tulee aina suoritetuksi vähintään kerran.

do {
    /* toistettava koodi */
} while (toistoehto);

For-silmukka
for-silmukka on samankaltainen kuin while, mutta sen arvot voidaan alustaa suoraan argumenteissa. Silmukan määrittelyssä annetaan kolmessa kohdassa alustustoimenpiteet, tarkistusehdot ja toiston jälkeen suoritettava toiminto, joita voi kielestä riippuen olla useita joka kohdassa. Tavanomainen määrittely näyttää samanlaiselta C, C++ ja Java kielissä:

for (int i = 0; i < 10; i++) {
    //toistettava koodi
}

Ehtoja voidaan yhdistää eri kentissä seuraavasti:
int a, b;
for (a = 0, b = 9; a < 10 && b >= 0; a++, --b)
{
    printf("a: %d, b: %d\n", a, b);
}

Foreach-silmukka
foreach-silmukka toistaa silmukan runkoa, kunnes jokainen annetun kokoelman tietue on käsitelty. Foreach-rakenne piilottaa viittauksen taulukon indeksiin tai vastaavaan käsittelyn kannalta epäoleelliseen tietoon. Kokoelman on oltava yhteensopiva foreach-rakenteen kanssa (esim. Javan Collection, Rubyn enumerable).

Seuraava Java-kielinen esimerkkiohjelma laskee kokonaislukutaulukon alkioiden summan - Javassa avainsana on ei ole foreach, vaan for:
int sum(int[] a) {
    int result = 0;
    for (int i : a)
        result += i;
    return result;
}

Python:
#Luodaan lista.
lista = ["1. arvo", "2. arvo", "3. arvo"]
#silmukka:
for x in lista:
            print (x);

C++ tukee foreach-silmukkaa C++11:stä lähtien rajatun alueen for-silmukkana ():

#include <iostream>

int main()
{
    int myint[] = {1, 2, 3, 4, 5};

    for (int i : myint)
    {
        std::cout << i << '\n';
    }
}

Toistorakenteet kääntäjissä 
Ohjelmointikielen kääntäjät voivat suorittaa erilaisia optimointeja, joissa suoritusaikaa pienennetään. Esimerkkeinä toistorakenteen purkaminen ().

Katso myös
 Ikuinen silmukka

Englanninkielisiä artikkeleita aiheesta
 :en:While loop
 :en:Do while loop
 :en:For loop
 :en:Foreach loop

Lähteet

Ohjelmointi
Andreas (Kreikan ja Tanskan prinssi)

Prinssi Andreas (2. helmikuuta 1882 – 3. joulukuuta 1944) oli Kreikan ja Tanskan prinssi. Hän oli Kreikan kuninkaan Yrjö I:n ja Venäjän Aleksanteri II:n veljentyttären, suuriruhtinatar Olga Konstantinovnan poika. Hänellä oli seitsemän sisarusta. Prinssi Andreas oli naimisissa Battenbergin prinsessa Alicen kanssa. Heidän lapsensa Edinburghin herttua, Prinssi Philip oli kuningatar Elisabet II:n puoliso.

Prinssi Andreas sai syyt niskoilleen Kreikan hävittyä sodan Turkkia vastaan ja joutui perheineen vuonna 1922 maanpakoon Ranskaan. Hän etääntyi vaimostaan vuodesta 1930 alkaen ja muutti rakastajattarensa näyttelijätär ja kreivitär Andrée de la Bigne-Lafayetten kanssa Etelä-Ranskaan. Ainoa poika Philip palveli Ison-Britannian laivastossa toisen maailmansodan aikana ja tyttäret Margarita, Theodora, Cecilie ja Sophie avioituivat saksalaisten prinssien kanssa, joista kolmella oli natsiyhteyksiä.

Prinssi Andreas kuoli sodan vuoksi erotettuna vaimostaan ja pojastaan sydänvaivoihin hotellissa Monte Carlossa 1944. He eivät olleet tavanneet toisiaan kertaakaan vuoden 1939 jälkeen.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Kreikan kuninkaalliset
Prinssit
Tanskan kuninkaalliset
Vuonna 1882 syntyneet
Vuonna 1944 kuolleet
Varg Veum

Varg Veum on sarja rikosromaaneja, jotka on kirjoittanut Gunnar Staalesen. Romaanit kertovat Norjan länsirannikolla Bergenin kaupungissa asuvasta yksityisetsivästä Varg Veumista. Kirjoja on käännetty usealla kielelle, muun muassa englanniksi, saksaksi, ruotsiksi ja tanskaksi.


Kirjat

Norjaksi

Bukken til havresekken (1977)
Din til døden (1979)
Tornerose sov i hundre år (1980)
Kvinnen i kjøleskapet (1981)
I mørket er alle ulver grå (1983)
Hekseringen (1985) – novellikokoelma
Svarte får (1988)
Falne engler (1989)
Bitre blomster (1991)
Begravde hunder biter ikke (1993)

Skriften på veggen (1995)
De døde har det godt (1996)
Som i et speil (2002)
Ansikt til ansikt (2004)
Dødens drabanter (2006)
Kalde hjerter (2008)
Vi skal arve vinden (2010)
Der hvor roser aldri dør (2012)
 Ingen er så trygg i fare (2014)

Suomennokset
 Kuolemaan asti sinun (2005)
 Ruususen unta (2006)
 Nainen jääkaapissa (2007)

Elokuvat

Useista romaaneista on tehty elokuvia. Osa elokuvista on saanut Norjassa teatterilevityksen, osa on julkaistu suoraan videolle. Päärooleja sarjassa esittävät Trond Espen Seim (Varg Veum) ja Bjørn Floberg (Jacob Hamre).

 Varg Veum – karvas kuolema (Varg Veum: Bitre blomster) (2007)
 Varg Veum: Kuolemaan asti sinun (Varg Veum: Din til døden) (2007)
 Varg Veum: Ruususen unta (Varg Veum: Tornerose) (2008)
 Varg Veum: Kuolleet enkelit (Varg Veum: Falne engler) (2008)
 Varg Veum: Nainen jääkaapissa (Varg Veum: Kvinnan i kjöleskapet) (2008)
 Varg Veum: Koira haudattuna (Varg Veum: Begravde hunder) (2008)
 Varg Veum: Kirjoitus seinässä (Varg Veum: Skriften på veggen) (2010)
 Varg Veum: Mustat lampaat (Varg Veum: Svarte får) (2011)
 Varg Veum: Kuoleman saattomiehet (Varg Veum: Dödens Drabanter) (2011)
 Varg Veum: Sudet ovat hämärässä yhtä harmaita (Varg Veum: I mørket er alle ulver grå) (2012)
 Varg Veum: Kuolleilla on kaikki hyvin (Varg Veum: De døde har det godt) (2012)
 Varg Veum: Kylmät sydämet (Varg Veum: Kalde hjerter) (2012)

Bergen
Veum, Varg
Veum, Varg
Seulonnan keskeiset artikkelit
Elokuvasarjat
Romaanisarjat
Wilh. Andsténin Tehdas

Wilh. Andsténin Tehdas Oy oli Helsingin Sörnäisissä vuosina 1842–1918 toiminut kaakelitehdas. Tehtaan johtajina toimivat Gabriel Wilhelm Andstén vuosina 1842–1890, Otto Andstén 1890–1916 ja Curt Andstén 1916–1918. Tehtaalla valmistettiin uunikaakeleita, seinä- ja lattialaattoja, taloustavaroita ja pienoispatsaita. Tehtaan valmistamat jugend-ajan kaakeliuunit olivat suunnittelultaan korkeatasoisia.

Kaakeli- ja fajanssitehdas aloitti toimintansa silloisella Kulmavuoren alueella kaupungin ulkopuolella vuonna 1842 ja jo seuraavana vuonna se valmisti 50 000 kaakelia vuodessa. Se kohosi 1870-luvulla alansa johtavaksi toimijaksi Suomessa. Työntekijöitä oli noin sata. Tehdas, sen voimaanlähteenä toiminut tuulimylly sekä työntekijöiden ja johtajan asunnot sijaitsivat kaikki Hämeentien varrella nykyisen korttelin 288 alueella. Suurin osa korttelia siirtyi myöhemmin osuustukkukauppa OTK:n haltuun.

Epäsuotuisan suhdannekehityksen ja yrityksen velkaisuuden seurauksena tehtaan toiminta supistui vuodesta 1912 alkaen, kunnes se lopulta jouduttiin myymään. Turun kaakelitehdas Oy hankki Wilh. Andsténin tehtaan omistukseensa vuonna 1918 ja yhdisti sen omistamaansa Tikkurilan kaakelitehtaaseen. Wilh. Andsténin tehtaan toimintaa jatkettiin Tikkurilassa nimellä Wilh. Andsténs Fabriksaktiebolag Dickursby aina vuoteen 1937 asti.

Lähteet

Aiheesta muualla 
 Wilh. Andstens Fabriksaktiebolag (porssitieto.fi)

Entiset suomalaiset teollisuusyritykset
Sörnäinen
Keramiikkateollisuus
Huittisten hirvenpää

Huittisten hirvenpää on hirvenpäätä esittävä kiviveistos, joka löytyi vuonna 1903 Huittisten Palojoelta Malmin torpan perunamaasta. Löydös on herättänyt suurta kansainvälistäkin huomiota ja on edelleen tunnetuin suomalainen muinaislöytö. Se ajoitetaan mesoliittiselle kivikaudelle.

Taustaa
Torppari Heikki Malmin renki Kustaa Mäenpää oli kunnostamassa peltoa perunamaaksi, kun esine löytyi. Vuonna 1904 Malmi vei kiviesineen Turun markkinoille, jossa se herätti mielenkiintoa. Kivi vaihtoi omistajaa viidellä markalla ja päätyi Turun kaupungin historiallisen museon ja myöhemmin kansallismuseoon kokoelmiin. Huittisten museolla on kokoelmissaan veistoksen jäljennös.

Vuonna 1907 Julius Aulio matkusti paikan päälle tutustumaan aiheeseen ja suoritti Malmin suostumuksella kaksipäiväisen arkeologisen kaivauksen. Löydöksinä hän ilmoitti kulttuurikerroksen, josta löytyi muun muassa kvartsi-iskoksia, neliömetrin suuruinen kuoppaliesi, kaksi suurempaa ja matalampaa liettä, palaneita luunpalasia, kivikirveen palanen, särkynyt ja kulunut hiomakivi ja pieni tasataltta. Asuinpaikan laajuus olisi ollut 1,200 –1,300 m2. Haastattelussa hänelle kerrottiin muistakin tehdyistä löydöistä, mutta esineet olivat hävinneet.

Mesoliittinen esine

Asuinpaikkaa tutkiessaan 1907 ei Julius Aulio kyennyt ajoittamaan sitä oikein. Asuinpaikka ajoitettiin vuoden 1957 kaivauksissa löydetyllä hiilenpalasella. Asuinpaikan iäksi saatiin 5170 eaa. (radiohiilivuosia), joka olisi kalibroituna noin 6100 eaa. Se on silloin mesoliittiselta kaudelta ja on samalla vanhin Suomesta löydetty kiviveistos.

Hirvenpää on tehty vuolukivestä, jota esiintyy pääosin Itä-Suomessa. Vastaavia vuolukivestä tehtyjä veistoksia ei Satakunnasta tunneta. Mesoliittiset  pallonuijat ovat olleet joskus myös vuolukivestä.

Esine on muotoiltu tikkaamalla ja sitten hiottu huolellisesti. Veistoksen hirven päänlakeen on tehty reikä varttamista varten, eli veistosta on mahdollisesti käytetty sauvana tai nuijana. Vuolukivi ei kuitenkaan kestä lyöntiä, koska se on niin pehmeää. 

Hirvi on kuvattu niin luonnonmukaisesti, että mallina oli selvästi kaadettu eläin. Asiantuntijan arvion mukaan kohteena oli noin vuoden ikäinen vasa, joka oli ollut kuolleena jo muutamia päiviä. Realismista on kuitenkin poikettu silmien ja korvien kuvailussa. Silmät ovat pyöreät pallot ja korvat pyöreät korvakkeet.

Lähteet
 Aulio, Julius: Huittisten hirvenpääase
 Kalibrointiohjelma: CalPal Online

Viitteet

Aiheesta muualla
 Elävä Kivikausi: Vuolukiviesineet

Suomen muinaisjäännökset
Kivikausi
Esihistorialliset veistokset
Huittinen
Satakunnan historia
Veteraanin voitto

Veteraanin voitto on  Aarne Laineen ja Edvin Laineen ohjaama suomalainen mustavalkoelokuva vuodelta 1955. Elokuvan teemana on raittiuden edistäminen. 

Eläkkeellä oleva työväen urheiluliikkeen veteraani (Vilho Siivola) muistelee menneitä. Tapio Rautavaaran esittämällä työmiehellä on ongelmia alkoholin kanssa. Elokuva on tehty yhteistyössä Työväen Urheiluliiton kanssa sen 35-vuotispäivän kunniaksi.

Kriitikoilta elokuva sai vain laimeita kehuja.

Näyttelijät

Lähteet

Aiheesta muualla
 

Suomalaiset mustavalkoelokuvat
Vuoden 1955 suomalaiset elokuvat
Edvin Laineen ohjaamat elokuvat
Aarne Laineen ohjaamat elokuvat
Suomalaiset urheiluelokuvat
ABS-CBN

ABS–CBN Corporation (tunnetaan yleisesti nimellä ABS-CBN) on filippiiniläinen mediayhtiö, jonka pääkonttori on Dilimanissa, Quezon Cityssä. ABS-CBN on perustettu Bolinao Electronics Corporation-nimisenä vuonna 1946. Se vaihtoi nimeään 1. helmikuuta 1967.

Yhtiö syntyi Alto Broadcasting Systemin ja Chronicle Broadcasting Networkin sulautuessa.

Televisio-ohjelmat 
 TV Patrol
 Pinoy Big Brother
 Ang Probinsyano

Logot

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Viralliset sivut
Joensuu 1685 (albumi)


Joensuu 1685 on suomalaisen samaa nimeä kantavan yhtyeen ensimmäinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2008 levymerkillä Bone Voyage Recordings.

Vuonna 2012 verkkomedia Nuorgam valitsi albumin ”Nothingness”-kappaleen sivuston ”2000-luvun kotimaiset pophelmet” -listalle.

Kappaleet 
Kaikki kappaleet säveltänyt Joensuu 1685 sekä sanoittanut Mikko Joensuu, ellei toisin mainittu.

Kokoonpano 
 Mikko Joensuu – laulu, kitara, farfisa
 Risto Joensuu – basso
 Markus Joensuu – rummut

Arvostelut 
 Rumba: positiivinen
 Soundi:

Lähteet 

Vuoden 2008 esikoisalbumit
Suomalaiset rockalbumit
Spark

Spark (suom. kipinä) voi tarkoittaa esimerkiksi:

Tekniikka
 SPARK (ohjelmointikieli)
 Apache Spark

Musiikki
 Spark (laulaja), naislaulaja-laulunkirjoittaja
 Spark (Endstandin albumi), suomalaisen Endstand-yhtyeen albumi
 Spark (Thomas Leebin albumi), albumi Thomas Leebilta
 Spark Records, levy-yhtiö
 "Spark" (kappale), single Tori Amosin albumilta From the Choirgirl Hotel
 "Spark" (Yulia Volkovan kappale), 2009 single
 "Spark" (Amy Macdonaldin kappale), 2010 single
 "Spark" (Assemblage 23:n kappale), 2009 single

Sukunimenään Spark
 Muriel Spark (1918–2006), skotlantilainen kirjailija
Alex Spark (s. 1949), skotlantilainen jalkapalloilija
Alexander Brodie Spark (1792–1856)
Debra Spark (s. 1962), yhdysvaltalainen käsikirjoittaja
Jeany Spark (s. 1982), brittiläinen näyttelijä
Nick T. Spark, yhdysvaltalainen elokuvantekijä
Victoria Spark (1951–2006), yhdysvaltalainen näyttelijä
Argentiina-pokaali

Argentiinan puolustusministeri, eversti Pablo Riccheri lahjoitti vuonna 1903 maiden väliseen vapaakiväärin joukkuekilpailuun Argentiina-pokaalin, joka oli tiettävästi aikanaan maailman kallein kiertopalkinto. Pokaalin paino on 28 kg ja tehty kiinteästä kullasta ja hopeasta. Se esittää Argentiinan kansallisuustunnusta eli ohdakelyhdettä kantavaa enkeliä. 

Ensimmäisen kerran Buenos Airesissa 1903 oteltaessa pokaalin voitti Sveitsi. Se pitikin sitä hallussaan aina maailmansotaan saakka, mutta Lyonin kisoissa 1921 pokaali joutui Yhdysvaltain haltuun. Sveitsi voitti pokaalin Yhdysvalloilta takaisin vuonna 1925 ja puolusti sitä kolme kertaa menestyksellä, kunnes 1930 oli jälleen Yhdysvaltain vuoro. Sveitsi valtasi mestaruuden takaisin heti 1931, onnistui puolustamaan sitä 1933, mutta menetti sen Suomelle Roomassa 1935.

Jouduttuaan Viron haltuun (Helsinki 1937 ja Luzern 1939), se katosi tietymättömiin Viron jouduttua sotanäyttämöksi. Pokaali löytyi lopulta Neuvostoliitosta, joka palautti sen Argentiinaan vasta vuonna 1950. Tukholmassa 1947 oli Sveitsin vuoro jälleen voittaa kilpailu. Buenos Airesissa järjestetyissä MM-kilpailussa 1949 sen voitti Suomen joukkue, mutta 1952 se palasi jälleen sveitsiläisille.

Lähteet

Urheilupalkinnot
Antonio da Cudan

Antonio Ruben da Cudan  (1940 Italia) on italialaissyntyinen kuvanveistäjä, jolla on useita isoja pronssiveistoksia Suomessa, muun muassa Helena Takalon patsas Pyhäjärvellä, Tapiolan Garden-hotellin vieressä oleva veistos, Raahessa suihkulähdeveistos "Täysikuu", Ylivieskassa "Elämän vesi" patsas, sekä Jämsän laskettelijapatsas.

Kuvia julkisista teoksista

Lähteet

Aiheesta muualla
Antonio da Cudanin kotisivut 

Italialaiset kuvanveistäjät
Vuonna 1940 syntyneet'
Elävät henkilöt
Omega-6-rasvahapot

Omega-6-rasvahapot ovat moni­tyydyttymättömiä rasva­happoja, joiden hiiliketjun ensimmäinen kaksoissidos metyyliryhmän päästä laskettuna on kuudennessa hiili-hiili-sidoksessa. 

Yleisin omega-6-rasvahappo on linolihappo, joka kuuluu välttämättömiin rasva­happoihin. Myös lihassa ja kananmunassa esiintyvä arakidonihappo on omega-6-rasvahappo.  

Omega-6-rasvahapoilla on suotuisia vaikutuksia, ja ne ovat elimistön välttämätömiä rasvahappoja, mutta länsimainen ruokavalio sisältää niitä usein liikaa. Omega-6-rasvahappojen liian runsas saanti lisää elimistön  oksidatiivista stressiä. Tutkimuksissa on saatu viitteitä siitä, että linolihappo ja arakidonihappo lisäävät tulehduksellisia suolistosairauksia.

Omega 6-rasvahapoista on ajateltu, että niiden runsas saanti vähentäisi sydänsairauksien riskiä. Vuonna 2014 julkaistun laajan metatutkimuksen mukaan eniten omega-6-rasvaa nauttivalla kolmanneksella ei ole kuitenkaan pienempää riskiä sairastua sydäntauteihin kuin vähiten nauttivalla kolmanneksella. Tutkimukseen osallistui yhteensä 600 000 ihmistä.

Tyydyttyneen rasvan vaihtaminen omega-6-rasvahappoja sisältävään kasvirasvaan on voinut päin vastoin jopa lisätä kuolleisuutta, mikä liittynee todennäköisesti siihen, että margariinit sisälsivät aiemmin hyvin runsaasti sydänsairauksia lisäävää transrasvaa. Esimerkiksi British Medical Journalissa vuonna 2013 julkaistun raportin mukaan Sydney Diet Heart Study -seurantatutkimuksen (1966–73) osanottajien kokonaiskuolleisuus, sydän- ja verisuonitautikuolleisuus sekä sepelvaltimotautikuolleisuus lisääntyivät ryhmässä, joka vaihtoi tyydyttynyttä rasvaa sisältävän voin omega-6-rasvahappoja sisältäviin öljyihin ja margariineihin.

Omega-3-rasvahappojen on arveltu kumoavan suurten omega-6-rasvahappomäärien haitallisia vaikutuksia.

Historiaa 
Omega kuutosta sisältävien ruokaöljyjen käyttö alkoi lisääntyä Yhdysvalloissa jo 1900-luvun alussa samalla kun voin ja laardin kulutus alkoi vähentyä. Esimerkiksi linolihapon saanti on yli kaksinkertaistunut vuodesta 1959.

Omega 6-rasvahappojen saanti kasvoi globaalisti vuosina 1990-2010.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Terveyskirjasto: Omega-6-rasvahapot

Rasvahapot
Seulonnan keskeiset artikkelit
Sasu Moilanen

Sasu Moilanen (s. 10. huhtikuuta 1966 Helsinki) on suomalainen ääninäyttelijä ja muusikko. Hän on vaikuttanut muun muassa rumpalina yhtyeessä Hearthill. Hän lauloi a cappella -yhtye Veeti & The Velvetsissä 1990-luvun alussa. Moilanen on julkaissut yhden sooloalbumin laulajana. 

Matalan äänensä vuoksi Moilanen on myös ollut ääninäyttelijänä mainoksissa ja elokuvissa. Hän on perustanut spiikkausta varten Murina oy:n, jonka studio sijaitsee Helsingissä. 

Moilanen julkaisi sooloalbuminsa Ensimmäinen vuonna 1999. Albumilta julkaistuista singleistä "Lupaan sulle kuun" sai paljon radiosoittoa ja pysyi Suomen virallisella listalla kuusi viikkoa sijoittuen parhaimmillaan kahdeksanneksi.

Diskografia

Albumit
Ensimmäinen, 1999

Singlet ja EP:t
"Morsian", 1998 (BMG Finland)
"Laululintu vai cowboy", 1998 (BMG Finland)
"Ensimmäinen päivä", 1999 (BMG Finland)
"Lauantai", 1999
"Lupaan sulle kuun", 1999 (BMG Finland)

Filmografia

Elokuvat

Dubbaukset

Lähteet
 
 http://murina.fi

Viitteet 

Suomalaiset rockmuusikot
Suomalaiset rumpalit
Vuonna 1966 syntyneet
Elävät henkilöt
Suomalaiset ääninäyttelijät
Dariush Mehrjui

Dariush Mehrjui (s. 8. joulukuuta 1939 Teheran, Iran) on iranilainen elokuvaohjaaja. Mehrjui muutti vuonna 1959 Yhdysvaltoihin, jossa hän opiskeli elokuvataidetta Kalifornian yliopistossa. Valmistuttuaan vuonna 1964 Mehrjui perusti yhdessä muiden iranilaisten kanssa kirjallisuuslehden, jonka tarkoituksena oli tehdä iranilaista nykykirjallisuutta tunnetuksi länsimaissa. Mehrjui palasi Iraniin kirjoitettuaan ensimmäisen elokuvakäsikirjoituksensa. Alkuperäinen iranilaiseen kansantarustoon pohjautuva elokuvaprojekti kaatui ja hän päätyi ohjaamaan kaupallisesti epäonnistuneen James Bond -parodian Almaas 33.

Mehrjuin toinen pitkä elokuva oli vuonna 1969 valmistunut Lehmä. Se oli Iranin valtion rahoittama, mutta siitä huolimatta se kiellettiin kotimaassaan synkän maaseutukuvauksen johdosta. Elokuva palkittiin Venetsian elokuvajuhlien kriitikkopalkinnolla. Myöhemmin elokuva on valittu parhaaksi iranilaiseksi elokuvaksi useissa iranilaisten kriitikoiden järjestämissä äänestyksissä. Mehrjuin Lehmän jälkeisiin palkittuihin elokuviin kuuluu muun muassa vuonna 1993 valmistunut Sara, joka pohjautuu Henrik Ibsenin näytelmään Nukkekoti.

Iranin ulkopuolella Mehrjuin elokuvia on nähty pääasiassa elokuvafestivaaleilla. Hänen elokuvansa ovat saaneet 49 kotimaista ja kansainvälistä palkintoa.

Lähteet

Aiheesta muualla 

Iranilaiset elokuvaohjaajat
Iranilaiset elokuvatuottajat
Iranilaiset elokuvakäsikirjoittajat
Vuonna 1939 syntyneet
Elävät henkilöt
Itsenäisyyspuolue (Islanti)

Itsenäisyyspuolue () on islantilainen liberaalikonservatiivinen ja euroskeptinen puolue, joka on ollut vuoden 2017 vaalien jälkeen 16 paikallaan Islannin parlamentin Alltingin suurin puolue.

Itsenäisyyspuolue perustettiin vuonna 1929 Konservatiivipuolueen ja Liberaalipuolueen yhdistyessä. Itsenäisyyspuolue alkoi ajaa Islannin itsenäistymistä Tanskasta maiden välisen unionilain puitteissa. Itsenäisyyspuolue on ollut äänimäärällä mitattuna kaikissa Islannin vaaleissa maan suurin puolue aina perustamisestaan lähtien vuoden 2009 vaaleihin asti, jolloin sosiaalidemokraatit nousivat sen edelle. Seuraavissa vuoden 2013 vaaleissa Itsenäisyyspuolue palasi jälleen Islannin suurimmaksi puolueeksi, ja pysyi sellaisena myös seuraavissa vaaleissa vuonna 2016 ja 2017.

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Itsenäisyyspuolueen sivusto 

Euroopan konservatiivien ja reformistien allianssi
Islantilaiset puolueet
EU-kriittiset puolueet
Konservatiiviset puolueet
Malmin kirkko

Malmin kirkko on Kristian Gullichsenin suunnittelema kirkkorakennus Helsingin Malmilla. Se kuuluu Malmin seurakuntaan ja on sen pääkirkko. Kirkon vihki käyttöön piispa Aimo T. Nikolainen 13. syyskuuta 1981.

Rakennuksen kirkkosaliin mahtuu 300 henkeä, mutta tämä nousee 800 henkeen mikäli kirkkosali, seurakuntasali ja musiikkisali yhdistetään tilaan.  Kirkkosalin lattia, saarnatuoli ja alttarikoroke ovat Nunnalahden vuolukiveä, katto mäntypaneelia ja penkit oregonmäntyä. Alttari ja kastemaljan alusta on Lapin marmoria. 

Samalla paikalla sijaitsi aiemmin Malmin vanha kirkko, joka purettiin nykyisen tieltä vuonna 1980.

Kuvia

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Malmin seurakunnan sivut

Helsingin kirkot
Malmi
Suomen kivikirkot
Argentiinan jalkapalloliitto

Argentiinan jalkapalloliitto (, AFA) on Argentiinan jalkapallon kattojärjestö. Se on perustettu 1893 ja kansainväliseen jalkapalloliitto Fifaan se liittyi 1912. Liiton puheenjohtaja on Claudio Tapia ja varapuheenjohtaja Daniel Angelici. Tapia on toiminut liiton puheenjohtajana vuodesta 2017..

Liitto hallinnoi muun muassa Argentiinan jalkapallomaajoukkueita ja maan jalkapallosarjoja pääsarjatasoa, Superliga Argentinaa, lukuun ottamatta. Vuoteen 2017 asti myös pääsarjataso, silloinen Primera División, oli liiton hallinnassa. Lisäksi liitto hallinoi Copa Argentinaa ja Supercopa Argentinaa.

Argentiinan jalkapalloliiton viime vuosikymmenet ovat olleet korruption varjostamat. Erityisesti liittoa vuodesta 1979 aina kuolemaansa 2014 asti johtanut Julio Grondona on ollut syytösten kohteena. Sveitsiläinen pankkiiri myönsi 2017 auttaneensa Grondonaa 25 miljoonan dollarin lahjuksien kanavoinnissa, minkä uskotaan olevan vain osa vuosien varrella tapahtuneesta korruptiosta. Grondonan kuoleman jälkeen puheenjohtajaksi noussut Luis Segura joutui myös myöhemmin luopumaan puheenjohtajuudestaan korruptio- ja väärinkäyttösyytösten vuoksi. Kesällä 2016 kansainvälinen jalkapalloliitto otti liiton toiminnan hallintaansa sekasortoisen tilanteen vuoksi kunnes Claudio Tapia valittiin uudeksi puheenjohtajaksi keväällä 2017.

Katso myös 
 Argentiinan jalkapallomaajoukkue
 Argentiinan naisten jalkapallomaajoukkue

Lähteet

Kansalliset jalkapalloliitot
Argentiinan jalkapallo
Anders Burius

Erik Anders Burius, alkujaan Jonsson (2. elokuuta 1956 Eskilstuna, Ruotsi – 7. joulukuuta 2004 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen aatehistorioitsija ja vuodet 1995–2004 Kuninkaallisen kirjaston käsikirjoitusosaston johtaja. Hänet tunnetaan niin sanottuna "KB-miehenä" hänen varastettuaan ja myytyään kirjaston kokoelmista 20–30 arvokasta kirjaa. 

Burius opiskeli Uppsalan yliopistossa, jossa hän väitteli 1984 aatehistoriasta aiheenaan Ömhet om friheten – Studier i frihetstidens censurpolitik. Hän suoritti myös oikeustieteen, kirjastonhoitajan ja kiinteistönvälittäjän tutkinnot. Valmistuttuaan hän työskenteli muun muassa Karoliinisen instituutin kirjastossa. 1980-luvun lopulla hän haki Lundin yliopistosta kirjahistorian professuuria, mutta ei tullut valituksi, vaikka teki nimitysprosessista valituksen. Niinpä hän oli jonkin aikaa juristin uralla, ennen kuin palasi 1995 kirjastoalan tehtäviin Kuninkaallisen kirjaston käsikirjoitusosastolle.

Burius kirjoitti Ruotsin akatemian toimeksiannosta Akatemian Nobel-kirjaston historian.

Kirjassa Biblioteken, kulturen och den sociala intelligensen (1995 toim. Lars Höglund) Burius kirjoitti artikkelissaan näkemyksensä, että kaiken kirjastohistoriallisen tutkimuksen ei tarvitse olla tieteellistä sen ankarassa merkityksessä. Sen sijaan Burius tähdensi käytännön kokemuksen merkitystä ja kokoelmien tuntemusta ammatillisessa toiminnassaan.

Sveriges Radio P1:ssä esitettiin vuonna 2009 Buriuksesta Jesper Huorin dokumentti Bibliotekarien, joka on saanut palkinnon Stora radiopriset.

Daniel Lind Lagerlöf on vuonna 2010 tehnyt televisiolle draamasarjan Kirjavaras (Bibliotekstjuven), joka on saanut aiheensa  "KB-mieheen" liittyvistä tapahtumista. Sen esittää Suomessa FST huhtikuussa 2011. Ohjaaja luonnehtii sarjaa, että se on "tositapahtumiin perustuva draama", "ei draamadokumentti".

Varkauksien paljastuttua 2004 Burius räjäytti itsensä ja asuntonsa.

Teokset
Hundra år i litteraturprisets tjänst (2002)

Lähteet

Aiheesta muualla
 Ander Burius Libris-tietokannassa 
 Café, Dokument: Sanningen om KB-mannen 
 Karolinska Institutet, ''"Bibliotekstjuven" stal även ur KIs boksamlingar 

Ruotsalaiset juristit
Ruotsalaiset historioitsijat
Itsemurhan tehneet
Vuonna 1956 syntyneet
Vuonna 2004 kuolleet
Fréjus

Fréjus () on kunta Varin departementissa Provence-Alpit-Rivieran alueella Ranskan kaakkoisosassa. Se on Saint-Raphaëlin kunnan naapuri ja niiden keskustat muodostavat käytännössä yhtenäisen kaupungin. Kunnasta pohjoiseen on Massif de l'Esterel. Vuonna 2006 kunnassa asui 52 389 asukasta.

Historia

Fréjusin kohdalla sijainneella rannikkotasanteella sijaitsi aikoinaan kelttiläis-liguurilainen oppidum. Vuonna 49 eaa. Julius Caesar perusti paikalle Forum Julii nimisen siirtokunnan, joka laajeni myöhemmin tärkeäksi sotilastukikohdaksi sillä se sijaitsi Via Aurelian varrella. Kaupunki kuitenkin menetti merkitystään keskiajalla ja merovingilaiselta tai karolingilaiselta ajalta kaupungista ei ole juurikaan säilyneitä tietoja. Saraseenit tuhosivat kaupungin vuonna 940 ja sen asukkaat pakenivat. Asukkaat tulivat kuitenkin myöhemmin takaisin ja kaupungin ympärille rakennettiin muuri. Riculfe-niminen piispa avusti kaupunkia uuden katedraalin rakentamisessa ja kun satamakin korjattiin kaupunki kehittyi merkittäväksi kauppakaupungiksi. Kauppa kuitenkin hiljeni jo 1300-luvulla. Taantumiseen vaikutti yhtenä tekijänä rutto. Fréjusissa oli piispanistuin vuodesta 374 vuoteen 1957, jolloin se siirrettiin Touloniin.

Ystävyyskaupungit 
 Fredericksburg
 Paola
 Triberg

Lähteet

Viitteet

Aiheesta muualla 

Varin kunnat
Kapsäkki

Musiikkiteatteri Kapsäkki on vuonna 2000 perustettu osuuskuntamuotoinen ammattiteatteri, joka sijaitsee Helsingin Vallilassa. Kapsäkin monipuolinen ohjelmisto koostuu kaiken ikäisille katsojille suunnatuista musiikkinäytelmistä ja konserteista.

Kapsäkki on suomalainen musiikkiteatteri. Sillä on ollut oma teatteritila Helsingissä vuodesta 2009, mitä ennen se toimi kiertävänä teatterina.

Musiikkiteatteri Kapsäkki on osuuskunta ja sen ylimmäistä päätäntävaltaa käyttää jäsenistö, joka kokoontuu sekä keväällä että syksyllä päättämään lakisääteisten asioiden lisäksi muun muassa ohjelmistosta. Jäsenistö koostuu pitkälti alalle korkeakoulutetuista ja meritoituneista pitkän linjan ammattilaisista.

Osuuskunta Kapsäkki syntyi vuonna 2000 tarpeesta luoda omintakeista, laadukasta suomalaista musiikkiteatteria yhdistämällä tasapainoisesti teatterin ja musiikin freelance-ammattilaisten voimat. Kapsäkin tuotannosta noin puolet on lapsille ja perheille ja puolet aikuisille suunnattua ohjelmistoa. Kiertuetoiminta levittää näyttämöteoksia sekä kiertue- ja konserttiohjelmistoa ympäri Suomen.

Ensimmäinen Kapsäkin oma teatteritila otettiin käyttöön syksyllä 2009 Helsingin Vallilassa.

Musiikkiteatteri Kapsäkki toteuttaa vuosittain 1–3 kantaesitysteosta ja tarjoaa työtilaisuuksia esittävien taiteilijoiden lisäksi suomalaisille säveltäjille, ohjaajille ja tekstintekijöille. Painopiste on uuden luomisessa. Vuonna 2010 Suomen Muusikkojen Liitto myönsi Kapsäkin teatterinjohtajalle Reetta Ristimäelle tunnustuspalkinnon hänen ansioistaan suomalaisten muusikkojen työllistämiseksi.

Lähteet

Aiheesta muualla
Kapsäkin kotisivut.

Helsingin teatterit
Suomalaiset osuuskunnat
Reginaldo Ndong

Reginaldo Micha Ndong (s. 14. lokakuuta 1986) on päiväntasaajanguinelainen yleisurheilija, joka kilpailee pikajuoksussa. Hän on osallistunut 100 metrin matkalla MM-kisoihin kolmesti vuosina 2003–2007, muttei ole päässyt kertaakaan alkueristä jatkoon. Ndong osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Pekingissä 2008, jossa hän putosi ensimmäisellä kierroksella oltuaan eränsä kahdeksas eli viimeinen. Hän on juossut ennätyksensä 10,96 sekuntia Malabossa 2005.

Lähteet 

Päiväntasaajanguinealaiset pikajuoksijat Vuonna 1986 syntyneet Elävät henkilöt
Varmaa hapuilua 1987–2002

Varmaa hapuilua 1987–2002 on Radiopuhelimet-yhtyeen kahden CD:n kokoelmalevy vuodelta 2006.

Kappaleet 
Levyn kansilehden mukaan kappalelista on muodostettu eräällä Radiopuhelimien keikkareissulla helmikuussa 2006 yhtyeen jäsenten välisellä avoimella huutoäänestyksellä.

CD 1 
Seiväsmiehen paluu (säv. Mällinen, san. Mäki)
Hygienia ja moraali (säv. Mällinen, san. Turunen)
Säälimättömän ovela mies (säv. Mällinen, san. Raatikainen)
Vitsit vähissä (säv. ja san. Mällinen)
Ajattele (säv. ja san. Mällinen)
Sahatkaa! (säv. ja san. Mällinen)
Palaan pohjoiseen (säv. Mällinen, Mäki, san. Mällinen)
Tapio (säv. ja san. Mällinen)
Ei mitään (säv. Mällinen, san. Mäki)
Nahkajeesus (säv. ja san. Mällinen)
Taas ja taas (säv. Mällinen, san. Mäki)
Jäämeri (säv. Mällinen, san. Mäki)
Tänä iltana (säv. Mällinen, san. Raatikainen)
Hei hei (säv. ja san. Mällinen)
Jokapaikan mies (säv. ja san. Mällinen)
Alamäkeen (säv. Mällinen, san. Mäki)
Ei riitä! (säv. Mällinen, san. Mäki)
Tulva (säv. Mällinen, san. Mäki)
Varmaa hapuilua (säv. Mällinen, san. Mäki)
Oulu on kaupungin nimi (säv. Mällinen, san. Mäki)
Hailuoto (säv. Mällinen ja Mäki, san. Mällinen)
Jäätie (säv. Katz, san. Mäki)
Mulla menee liian lujaa (säv. Mällinen ja Radiopuhelimet, san. Mällinen ja Mäki)

CD 2 
Mustan mullan juhannus (säv. ja san. Mällinen)
Etelän vetelät (säv. Mällinen, san. Mäki)
Herra Seksi (säv. Mällinen, san. Raatikainen, Mäki, Sirviö)
Hetki (säv. Mällinen, san. Mäki)
Viime yönä (säv. ja san. Mällinen)
Seinät (säv. Mällinen, san. Mäki)
Betonia (säv. Mällinen, san. Mäki)
Yksi harvoista unelmista (säv. Mällinen, san. Mäki)
Noora (säv. Mällinen, san. Mäki)
Sakramentti-Jaakko (säv. Mällinen, san. Mäki)
Tirkistelijä (säv. ja san. Mällinen)
Tervetuloa (säv. Mällinen, san. Turunen)
Merellä (säv. Mällinen, san. Mäki)
Vanhana (säv. Mällinen ja Mäki, san. Mällinen)
Hän katoaa (säv. ja san. Mällinen)
Syvemmälle (säv. Mällinen, san. Mäki)
Eläintarhaan! (säv. Mällinen)
Mikä planeetta? (säv. Mällinen, san. Mäki)
Maanantaita! (säv. Mällinen ja Mäki, san. Mäki)

Lähteet 

Vuoden 2006 kokoelma-albumit
Radiopuhelimien albumit
Hamiltoninajokoira

Hamiltoninajokoira (hamiltonstövare) on ruotsalainen jäniksen ja ketun metsästykseen tarkoitettu koirarotu. Nykyisin sitä pidetään Ruotsin kansallisrotuna.

Ulkonäkö
Rotu on rakenteeltaan sopusuhtainen ja voimakasluustoinen, ja sillä on selvä sukupuolileima. Pää on pitkänomainen, kallo kohtalaisen leveä ja hieman holvautunut, kuono pitkä ja lähes tasaleveä. Kirsu on musta ja sieraimet avoimet. Hampaat ovat hyvin kehittyneet ja voimakkaat; purenta leikkaava purenta. Silmät ovat mantelinmuotoiset ja tummanruskeat; ilmeeltään rauhallinen. Korvat ovat riippuvat ja pehmeät. Posket ovat litteät. Kaula on pitkä ja voimakas ja liittyy runkoon kauniisti; uroksilla kaula on selvästi kaareutunut. Selkä on voimakas ja tasainen. Lanne on lihaksikas ja lantio pitkä, leveä ja hieman viisto. Sekä etu- että takaraajat ovat suorat ja yhdensuuntaiset. Lavat ovat pitkät ja lihaksikkaat. Kyynärpäät ovat tiiviisti rungon myötäiset, eivät rintakehän alapuolelle sijoittuneet. Ranteet ovat joustavat ja välikämmenet hieman viistot ja joustavat. Reidet ovat leveät ja lihaksikkaat ja sekä kintereet että polvet ovat hyvin kulmautuneet. Välijalat ovat lyhyet, kuivat ja pystysuorat koiran seistessä. Käpälät ovat soikeat ja varpaat hyvin kaareutuneet ja tiiviisti yhdessä. Sillä on myös hyvä askelpituus ja sen liikkeet ovat yhdensuuntaiset ja tehokkaat. Urosten säkäkorkeus on 53–61 cm (ihanne 57 cm) ja narttujen 49–57 cm (ihanne 53 cm).

Karvapeite on karheaa ja tiiviisti rungonmyötäistä kaikkialla muualla paitsi päässä, korvissa ja raajojen etuosissa, joissa se on lyhyttä ja sileää. Väritys on aina kolmivärinen (tricolor): musta mantteli, niska ja hännän yläpuoli; punaruskea (kullanruskeasta lämpimään punaruskeaan) pää, korvat, kaulan sivut, rungon alapuoli, lavat, reidet ja hännän alapuoli; valkoista päässä (usein piirtona tai laukkina), kurkussa, niskassa, rinnassa, raajojen alaosassa, käpälissä ja hännänpäässä.

Luonne ja käyttäytyminen 
Hamiltoninajokoira on luonteeltaan ystävällinen ja rauhallinen.

Alkuperä 

Metsästäjä-kasvattaja Adolf Patrik Hamilton loi rodun risteyttämällä keskenään holsteininajokoiran, hannoverilaisen haidinajokoiran, englanninkettukoiran ja puolalaisia ajokoiria. Toiset lähteet mainitsevat myös harrieria ja sveitsiläisiä ajokoiria käytetyn sen kehittämiseen. Kolmannen teorian mukaan myös kuurinmaanajokoiralla olisi ollut osuutta rodun syntyyn. Neljännen mukaan se olisi pelkästään hannoverilaisen ajokoiran ja kettukoiran välisen risteytyksen tulos.

Vuonna 1886 ensimmäisessä ruotsalaisessa koiranäyttelyssä olivat mukana Hamiltonin omistamat ajokoirat Stella ja Pang. Molemmat olivat nykyisen hamiltoninajokoiran kantayksilöitä. Ennen vuotta 1921 rotua kutsuttiin ruotsinajokoiraksi, mutta sen jälkeen se sai virallisen nimensä kehittäjänsä Hamiltonin mukaan.

Lähteet
Hamiltoninajokoira Kennelliiton sivuilla

Viitteet 

Metsästyskoirat
FCI 6 Ajavat ja jäljestävät koirat
Ruotsalaiset koirarodut
Nigahiga

Nigahiga on amerikanjapanilaisten Ryan Higan ja Sean Fujiyoshin sekä Tim Enosin ja Tarynn Nagon (tunnetaan kollektiivisesti nimellä ”The Yabo Crew”) luoma suosittu YouTube-kanava.

Huhtikuussa 2019 kanavan videoita oli katsottu yli neljä miljardia kertaa ja se oli YouTuben 80. tilatuin kanava yli 21 miljoonalla tilaajallaan.

Nigahigan tunnetuimpia videoita ovat How to be ja Movies in Minutes -sarjat sekä lyhytelokuvat Ninja Melk ja Agents of Secret Stuff. Vuonna 2015 hänen musikaalityylinen lukioteemainen video Nice Guys sai lähes 60 miljoonaa katsojaa.

Vuonna 2018 Nigahiga alkoi tuottaa viikoittaista Podcastia Off the Pill, jossa on vieraillut useita YouTuben sisällöntuottajia sekä K-pop -tähtiä.

Lähteet

Aiheesta muualla
 Nigahiga Youtubessa
 Nigahigan tilastoja VidStatsX.comissa 
 Nigahigan virallinen Higa TV -verkkosivusto

YouTube-kanavat‎
Huumoriryhmät
MOTOmed

MOTOmed on  liikuntarajoitteisen henkilön kuntoutukseen tarkoitettu restoraattori, jonka avulla mobilisoidaan raajoja esimerkiksi fysioterapian yhteydessä.  Mallista riippuen laitteella voi harjoittaa joko ala- tai yläraajoja tai molempia. Laite vahvistaa lihaksia, ylläpitää nivelliikkuuvuutta ja rentouttaa. Laitetta käyttävät esimerkiksi MS-tautia sairastavat, halvauksen saaneet, neurologiset kuntoutujat ja vuodepotilaat.  

MOTOmed-malleja ovat viva1, viva2, gracile ja letto.  Näiden variantteja on yhteensä 12 kappaletta. Kaikkia muita malleja paitsi MOTOmed lettoa käytetään istualtaan tuolista tai pyörätuolista. MOTOmed letto on suunniteltu käytettäväksi vuoteessa, makuuasennosta.

Alaraajaharjoituksessa tehdään polkevaa liikettä, kuten kuntopyörällä. Yläraajaharjoituksessa pyöritetään kampia, kuten käsipolkupyörällä. Käyttäjä voi harjoittaa raajojaan joko itse tai moottorin avustamana. Liikkeen vastusta voi säätää, sekä nopeutta muuttaa passiivisessa, moottorin avustamana tapahtuvassa harjoituksessa. Alaraajaharjoitusta voi tehdä eteen- tai taaksepäin. Mikäli laite havaitsee alaraajaharjoituksen aikana spasmin, pyörimisliikkeen suunta vaihtuu päinvastaiseksi. 

Laite mittaa nopeutta (kierrosta minuutissa), harjoituksen kestoa (itse poljettu, moottorin avustamana), matkaa (itse poljettu, moottorin avustamana) poljentatehoa (W), alaraajojen voimankäytön symmetriaa ja spastisuutta. Harjoituksen loputtua näytöltä voi lukea laitteen mittaamat arvot. Harjoitustiedot eivät ole diagnostisia arvoja. Harjoitustiedot ovat yksityiskohtaisesti seuraavat:

 Harjoituksen kesto yhteensä, josta itse poljettu ja moottorin avustamana
 Poljettu matka kilometreinä yhteensä, josta itse poljettu ja moottorin avustamana
 Spastisuusluku alussa, lopussa ja keskiarvo (esim. ~0.0 Nm)
 Suorituskykytiedot: keskiarvo ja huippu (esim. ~20 W)
 Energiankulutus: kcal / kJ
 Symmetria-analyysi: vasemman ja oikean jalan aktiivisuus prosentteina (laite mittaa symmetriaa vain alaraajaharjoituksessa)

MOTOmed-laitteita valmistaa saksalainen Reck Technik GmbH & Co. KG. Yrityksen perusti Anton Reck vuonna 1957. Aluksi yritys keskittyi maatalousteknologioiden kehittämiseen. Vuonna 1981 yritys valmisti ensimmäisen MOTOmed-laitteen. Yrityksestä on kehkeytynyt passiivi-aktiiviliiketerapialaitevalmistajien markkinajohtaja. Yrityksellä on 171 kansainvälistä yhteistyökumppania 68 maassa. Suomen maahantuoja on Kuntoväline oy.

Katso myös 

 Seisomateline

Lähteet

Aiheesta muualla 

 Valmistajan kotisivu
  
 Forced Exercise - effects of MOTOmed® therapy on typical motor dysfunction in Parkinson’s disease 

Vammaisten apuvälineet
Kuntoutus
Azovmaš Mariupol

Azovmaš Mariupol () on ukrainalainen koripalloseura Mariupolista.

Historia 
Seuran toiminta alkoi vuonna 1990 ja se rekisteröitiin elokuussa 1991. Kaudella 1998–1999 seura pelasi ensimmäistä kertaa Superliigassa. Vuonna 2002 Azovmaš voitti ensimmäistä kertaa Ukrainan cupin. Kaudella 2002–2003 Azovmaš voitti ensimmäisen Ukrainan mestaruutensa. Kaudella 2006–2007 seura eteni FIBA EuroCupissa loppuotteluun asti, jonka se hävisi Akasvayu Gironalle. Vuosina 2006–2010 Azovmaš voitti maansa mestaruuden viisi kertaa perättäin.

Lähteet

Aiheesta muualla 
Virallinen kotisivu   

Ukrainalaiset koripalloseurat
Mariupol
Abdullah Ali

Abdullah Ali, ent. Alejeff, (9. joulukuuta 1925 – 23. maaliskuuta 2011) oli helsinkiläinen suomentataari liikemies, joka kuului tataariyhteisön Islam-seurakunnan johtoon.

Abdullah Ali valmistui 1947 diplomimerkonomiksi ja opiskeli sen jälkeen kaupallisia aineita Lontoossa. 1949 hän perusti Turkis Oy N. Alin ja oli sen toimitusjohtaja vuoteen 2001. Mattojen maahantuontia varten hän perusti Oy Mattokomppania Ab:n. 

Ali toimi Islam-seurakunnan puheenjohtajana 1982–1988 ja oli sen kunniapuheenjohtaja vuodesta 1995. Seurakunnan hallituksessa hän oli 1950-luvulta alkaen ja vastasi isännöitsijänä sen omaisuudesta. Hän vastasi rakennuttajan tehtävissä seurakunnan Islam-talon rakentamisesta vuonna 1960. Hän oli tataarien jalkapalloseuran Yolduzin puheenjohtaja. Ali teki Mekkaan kaksi pyhiinvaellusmatkaa, vuosina 1968 ja 1975.

Vuonna 1977 Alille myönnettiin tammenlehvätunnus, jatkosodan muistomitali ja rannikkojoukkojen muistoristi sekä Suomen Leijonan I luokan ritarimerkki.

Lähteet

Suomalaiset liikemiehet
Suomen tataarit
Vuonna 1925 syntyneet
Vuonna 2011 kuolleet
Merja Pöyhönen

Merja Pöyhönen (s. 1980 Helsinki) on suomalainen nukketeatteriohjaaja ja näyttelijä. 

Pöyhönen valmistui Turun taideakatemian nukketeatterilinjalta vuonna 2005. Oltuaan kaksi vuotta näyttelijäkiinnityksellä tamperelaisessa teatteri Mukamaksessa Pöyhönen opiskeli vuoden fyysistä teatteria Pariisissa maineikkaassa École Internationale de Théâtre Jacques Lecoqissa ja siirtyi sitten freelancer-nukketeatteritaiteilijaksi Turkuun. Työstään Pöyhönen on palkittu kaksi kertaa Valtakunnallisen nukketeatterikilpailun pääpalkinnoilla (Kullervo 2005, Kiiltokuva ja Yhteenveto planeettojen välisistä etäisyyksistä 2010) ja vuonna 2011 hänet palkittiin Kritiikin Kannuksilla erityismainintana Turussa helmikuussa 2011 ensi-iltansa saanut aikuisten nukketeatteriesitys John-Eleanor.

Lähteet 

Suomalaiset nukeillanäyttelijät
Vuonna 1980 syntyneet
Elävät henkilöt
Copa América 1989

Copa América 1989 oli järjestyksessään 34. Copa América, Etelä-Amerikan jalkapallon mestaruusturnaus. Turnaus pelattiin Brasiliassa 1. – 16. kesäkuuta 1989. Turnauksen voitti Brasilia, toiseksi sijoittui Uruguay ja kolmanneksi Argentiina.

Peliareenat

Ottelut

Lohko A

Lohko B

Jatkolohko

Lähteet

1989
Vuoden 1989 jalkapallo
Brasilian jalkapallo
PlayStation Network -katkos

Playstation Network -katkos 2011 oli pitkäaikainen katkos Sonyn PlayStation Networkissa ja Qriocity-palvelussa ympäri maailman, joka aiheutui ulkoisesta tunkeutumisesta järjestelmään. Ongelmat alkoivat järjestelmässä 17. huhtikuuta 2011 ja 20. huhtikuuta 2011 PlayStation Network sulkeutui. 14. toukokuuta 2011 julkaistujen päivitysten jälkeen PlayStation Network -käyttäjiltä vaadittiin salasanan vaihtamista, ja pian palvelu oli jälleen toiminnassa. Tapahtuma oli yksi internetin historian suurimmista tietovuodoista.

Korvaukseksi pitkäaikaisesta katkoksesta Sony tarjosi PlayStation Network -käyttäjille ilmaisen ”Welcome Back” -paketin, johon kuului määräaikainen PlayStation Plus -jäsenyys ja kaksi ladattavaa peliä viiden pelin valikoimasta.

Lähteet

Vuoden 2011 rikokset
Sonyn pelikonsolit
Tietotekniikkarikollisuus
Vähäjärvi

Vähäjärvi tai Wähäjärvi voi tarkoittaa seuraavia:

Järvet 
 Vähäjärvi, järvi Akaassa
 Vähäjärvi, järvi Euran Tuiskulaan vievän tien varrella
 Vähäjärvi, järvi Euran Mestilässä
 Vähäjärvi, järvi Euran Honkilahdella
 Vähäjärvi, järvi Forssassa
 Vähäjärvi, järvi Hollolassa
 Vähäjärvi, järvi Heinolan Hujansalossa
 Vähäjärvi, järvi Heinolan Vanhassakylässä
 Vähäjärvi, kuivatettu järvi Hämeenkyrössä
 Vähäjärvi, järvi Hämeenlinnan Lautsiassa
 Vähäjärvi, järvi Hämeenlinnan Selkjärvellä
 Vähäjärvi, järvi Iitissä
 Vähäjärvi, järvi Ikaalisissa
 Vähäjärvi, järvi Jyväskylän Isolahdella
 Vähäjärvi, järvi Jyväskylän Korospohjassa
 Vähäjärvi, järvi Jämsässä
 Vähäjärvi, järvi Kangasalan Heponiemessä
 Vähäjärvi, järvi Kangasalan Kautialassa
 Vähäjärvi, järvi Kangasalan Lihasulassa
 Vähäjärvi, järvi Kangasalan Vähässä-Pennossa
 Vähäjärvi, järvi Kauhavalla
 Vähäjärvi, järvi Kouvolan Anjalassa
 Vähäjärvi, järvi Kuhmoisten Kangasjärvellä
 Vähäjärvi, järvi Multialla
 Vähäjärvi, järvi Myrskylässä
 Vähäjärvi, järvi Nokialla
 Vähäjärvi, järvi Oriveden Eräsjärvellä
 Vähäjärvi, järvi Oriveden Leväslahdella
 Vähäjärvi, järvi Parkanossa
 Vähäjärvi, järvi Pertunmaalla
 Vähäjärvi, järvi ja alue Pirkkalassa
 Vähäjärvi, järvi Pälkäneen Kukkolassa
 Vähäjärvi, järvi Pälkäneen Kuohijoella
 Vähäjärvi, järvi Pälkäneen Padankoskella
 Vähäjärvi, järvi Ruoveden Jäminkipohjassa
 Vähäjärvi, järvi Ruoveden Muroleella
Vähäjärvi, Kytäjärven valuma-alueeseen kuuluva järvi Riihimäellä.
Vähäjärvi, Paalijoen valuma-alueeseen kuuluva järvi Riihimäellä.
 Vähäjärvi, järvi Sastamalan Horniossa
 Vähäjärvi, järvi Seinäjoella
 Vähäjärvi, järvi Tampereen Aitolahdella
 Vähäjärvi, järvi Tampereen Härmälässä
 Vähäjärvi, järvi Valkeakoskella (ent. Sääksmäellä)
 Vähäjärvi, järvi Vesilahdella
 Vähäjärvi, järvi Virroilla
 Vähäjärvi, järvi Ylöjärven Anttilanperällä
 Vähäjärvi, järvi Ylöjärven Kyöstilässä
 Vähäjärvi, järvi Ylöjärvellä

Henkilöt 
 Pentti Wähäjärvi (1912–1999), suomalainen taide- ja antiikkikauppias

Järvien täsmennyssivut
Maija Haavisto

Maija Haavisto (s. 3. huhtikuuta 1984) on suomalainen kirjailija, joka asuu nykyisin Amsterdamissa. Hän on erikoistunut kirjoittamaan lääketieteestä, mutta kirjoittaa myös kaunokirjallisuutta.

Kirjat

Tietokirjallisuus
 Näin käytät Twitteriä (Finn Lectura 2009)
 CFS:n ja fibromyalgian hoito (Finn Lectura 2010)
 Hankala potilas vai hankala sairaus (Finn Lectura 2011)
 Uusia hoitoja autoimmuunisairauksiin (Finn Lectura 2013)
 Erityinen: tietoa erityisruokavalioista (Nordbooks 2016)

Romaanit
 Marian ilmestyskirja (Muruja 2011)
 Makuuhaavoja (Muruja 2012)
 Häpeämätön (RADIUM-kirjat 2013)
 Palsamoitu (RADIUM-kirjat 2014)
 Sisimmäinen (Myllylahti 2015)
 Adeno (Osuuskumma 2016)
 Perhonen vatsassa (Nordbooks 2018)
 Maanpäällinen (Oppian 2019)

Lastenkirjat
 Seeprakoiran seikkailut (Nordbooks 2015)

Runot
 Raskas vesi (Aviador 2018)
 Hopeatee (Oppian 2020)

Haaviston runoja on julkaistu lisäksi kokoelmissa Kuusiraajainen purppuratähti (2006) ja Creative For a Second (2009).

Aiheesta muualla
 Kirjailijan kotisivut
 Haaviston haastattelu hänen sairaudestaan (Voima 5/2010) 

Suomalaiset kirjailijat
Vuonna 1984 syntyneet
Elävät henkilöt