joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Tshering Tobgay

Tshering Tobgay (sündinud 19. septembril 1965) on Bhutani poliitik, 30. juulist 2013 kuni 9. augustini 2018 Bhutani peaminister.

Ta on Rahva Demokraatliku Partei asutajaliige ja 2012. aastast partei esimees.

Tshering Tobgay omandas keskhariduse Indias, seejärel õppis Ameerika Ühendriikides Pittsburghi ülikoolis mehaanikainseneriks ning 2004. aastal sai Harvardi ülikoolist magistrikraadi avaliku halduse alal.

Enne poliitikasse siirdumist töötas ta riigiametnikuna. Ta töötas 1991. aastast haridusministeeriumis kutsehariduse vallas ja juhtis 1998. aastast riiklikku tehnikahariduse ametkonda. Aastatel 2003–2007 töötas ta tööministeeriumis.

Viited

Bhutani peaministrid
Sündinud 1965
Turismitalu

Turismitalu on turismiteenuseid pakkuv talu.  

Eestis ühendab turismitalusid MTÜ Eesti Maaturism.

Eesti turismitalusid
Setomaa Turismitalo

Viited 

Turism
Talu
Aita Vaher

Aita Vaher (aastani 1986 Aita Mägi; sündinud 24. juulil 1963 Tallinnas) on vabakutseline näitleja, draama- ja kõnetehnika õpetaja. 

Ta on lõpetanud 1981. aastal Tallinna 42. Keskkooli ja 1986. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri näitlejana. 

2011. aastal lõpetas ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias magistriõppe teatrikunsti ja teatripedagoogika ja 2015. aastal magistriõppe muusika interpretatsiooni alal. 

Ta töötas kutselise näitlejana aastatel 1986–1995 Nukuteatris ja aastatel 1995–1996 Von Krahli Teatris. 

1996. aastast on ta vabakutseline näitleja. Lisaks tavalistele draamarollidele lustib ta laval vigurdades klouni, miimi ja hääleimprovisaatorina.  

Ta on viiel aastal osalenud Itaalia tsirkuse töös Sitsiiliass, Horvaatias, Hispaania ja Marocos.

Laiema avaliku tuntuse saavutas ta näitlejana Eesti Televisiooni 1990. aasta üheksaosalises telelavastuses "Pätu" (stsenarist Astrid Reinla), kus mängis ema.

Isiklikku 
Tema abikaasa on tsirkuseakrobaat ja akrobaatika treener Vello Vaher.

Neil on viis last: poeg Vootele Vaher ning tütred Lembi Vaher, Linda Vaher, Endla Vaher ja Lemme Vaher.

Rolle 
 1986 Friedebert Tuglas / Rein Agur "Toome helbed" (Marie)
 1987 Hans Christian Andersen / Tiiu Aasmäe "Pöial-Liisi" (Pöial-Liisi)
 1988 Leelo Tungal "Tuhkatriinu" (Tuhkatriinu)
 1989 Marcelijus Martinaitis "Tuhapart" (Tuhapart)
 1990 Ansomardi "Jalgsemaa järv" (osaline)
 1991 Libuše Lopejska / Hanka Krčulova "Kureke ja Hernetont" (kureke Aiko)
 1992 Juhan Kallak "Jõuluvaimud" (Kerjatüdruk)
 1993 Esko-Pekka Tiitinen "Metsakuninga kroon" (Jänes)
 1994 Lewis Carroll / Eero Spriit "Alice imedemaal" (Hiir ja Unihiir)
 1994 Henno Käo "Sünnipäev esikus" (Roosa kingalusikas)
 1995 Johann Wolfgang von Goethe / Eero Spriit "Faustike" (Margareta jt)
 1995 Lewis Carroll / Mart Kampus "Alice peegli taga" (osaline)
 1995 Franz Kafka / Sven Kuntu "Protsess" (osaline)
 1995 Kreutzwald / Mart Kampus "Ristitütar" (esitaja)

Viited

Kirjandus 
 Eesti teatri biograafiline leksikon. Tallinn 2000.

Eesti näitlejad
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia vilistlased
Sündinud 1963
Esko-Pekka Tiitinen

Esko-Pekka Tiitinen (sündinud 1. detsembril 1956 Suonenjokis) on soome lastekirjanik.

Ta lõpetas 1976. aastal Joensuu ülikooli lasteaiaõpetajana ja 1981. aastal Sibeliuse Akadeemia muusikaõpetajana. 1981. aastast on ta vabakutseline kirjanik.

Teoseid
Lisaks väiksematele lastele mõeldud teostele on ta kirjutanud noorteromaani "Villapäät" (Helsingi, Tammi 2008).

Eesti keelde tõlgitud
Eesti keelde on tõlgitud tema lasteraamat "Uudishimulik siilipoeg" (Tallinn, Ilo 2007).

Isiklikku 
Ta on abielus ja kolme lapse isa.

Soome kirjanikud
Lastekirjanikud
Sündinud 1956
Wahoo

Wahoo on linn USA-s Nebraska osariigis, Saundersi maakonna halduskeskus.

Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 4508. Aastal 2000 oli 3942.

Wahoo asutati 1870. Wahoo on nime saanud põõsaliigi purpur-kikkapuu (inglise keeles "eastern wahoo") järgi, mida leidub Wahoo Creeki kaldal. Linna rajasid tšehhi, saksa ja skandinaavia asunikud.

Wahoos on sündinud Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna laureaat George Wells Beadle, Pulitzeri preemia võitnud helilooja ja dirigent Howard Hanson ning Oscari võitnud produtsent, kirjanik, režissöör ja 20th Century Foxi kaasasutaja Darryl F. Zanuck.

Viited

Välislingid
Wahoo ametlik kodulehekülg (inglise keeles)

Nebraska linnad
Kestust näitav määrus

Kestust näitav määrus on ajamäärus, mis näitab tegevusele kuluvat aega.

Eesti keel
Kestust näitavad määrused näitavad 
 kui kaua tegevus kestab või kestis: Mart mängib päevad läbi arvutimänge.; Mari magas öösel kaheksa tundi. 
 kui pikk on või oli sündmuse lõpulejõudmise aeg: Tiit käis poole tunniga poes.; Noor laulja sai kahe kuuga maailmakuulsaks.
 kui kaua kestab või kestis sündmuse tagajärg: Liisa jäi vanaema juurde kaheks tunniks.; Sõitsime kolmeks nädalaks puhkama.

Kestust näitavad määrused on lauses tegusõna vabad laiendid.

Kestust näitava määruse liigid
Kestust näitavaid määrusi on kolme liiki.

Sündmuse kestust näitav määrus
Sündmuse kestust näitav määrus vastab küsimusele kui kaua?.

Ta seisis järjekorras pool tundi. Kontsert kestis kaks tundi. Anna on päev otsa lugenud. Te olete kõik need aastad mulle valetanud. Esimene õhtu kulus teemasse sisse elamiseks. Vanaema rohis hommikust õhtuni.

Sündmuse lõpulejõudmiseks kuluvat aega näitav määrus
Sündmuse lõpulejõudmiseks kuluvat aega näitav määrus vastab küsimusele kui pika ajaga?, kui pika aja vältel?. 

Liisi sai kirjandi kolme tunniga valmis. Poole päevaga saime lilled istutatud. Mart jõudis Tartust kahe tunniga Tallinnasse. Esimese semestriga elab värske tudeng ülikooliellu sisse.

Sündmuse tagajärje kestust näitav määrus
Sündmuse tagajärje kestust näitav määrus vastab küsimusele kui kauaks?.

Tädipoeg tuleb koolivaheajaks meile. Läksime emaga pooleks tunniks kohvikusse. Anni mõtles hetkeks, enne kui vastas. Kuniks isa pole tagasi, võivad lapsed mängida.

Kasutatud kirjandus
Erelt, Mati, Reet Kasik, Helle Metslang, Henno Rajandi, Kristiina Ross, Henn Saari, Kaja Tael, Silvi Vare 1993. Eesti keele grammatika II. Süntaks. Lisa: Kiri. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut, lk 82-85.

Süntaks
Jaunjelgava kreis

Jaunjelgava kreis (läti keeles Jaunjelgavas apriņķis)  oli Kuramaa kubermangu kuulunud haldusüksus Venemaa keisririigis Kuramaal.

Kreis kuulus Selburgi Oberhauptmannschaft (hiljem 1864. aastast Dünaburgi kreis) (Die Oberhauptmannschaft Selburger või Die Selburgsche (Dünaburgsche) Kreis; Зельбургский обер-гауптманствo) koos Ilūkste kreisiga (Kreis Illuxt).

Läti iseseisvumisel nimetati kreis 1920. aastal Jēkabpilsi maakonnaks (läti Jēkabpils apriņķis).

Territoorium
Kreisis oli 2 linna: kreisilinn Jēkabpils (Kreisstadt Jakobstadt) ja Jaunjelgava (Friedrichsstadt). 

Jaunjelgava kreis keskuseks oli Jaunjelgava (saksa keeles Friedrichstadt), kreisi kuulusid veel 2 kihelkonda (politischen kirschspiel): 
 Sēlpilsi kihelkond (saksa Kirchspiel Selburg, läti Sēlpils draudzes novads), 
Nereta kihelkond (Kirchspiel Nerst, Neretas draudzes novads).
Aizkraukle kihelkond  (Kirchspiel Ascheraden).

Vaata ka
Kuramaa kubermang
Läti mõisate loend

Viited

Kirjandus

Välislingid

Kurländisches Gouvernement Verkehrsbuch (1918), seite 601-632
Michael Ruse

Michael Ruse (sündinud 21. juunil 1940 Birminghamis) on inglise päritolu teadusfilosoof, kes on spetsialiseerunud bioloogiafilosoofiale. Ta on kirjutanud muu hulgas teaduse ja religiooni vahekorrast, kreatsionismist ja demarkatsiooniprobleemist.

Ta õpetas 1965–2000 Guelphi Ülikoolis ning õpetab 2000. aastast Florida Osariigi Ülikoolis.

Ta rajas ajakirja Biology and Philosophy.

Tunnustused
1986 Kanada Kuningliku Seltsi liige
1990 Bergeni Ülikooli audoktor
2003 McMasteri Ülikooli audoktor
2007 New Brunswicki Ülikooli audoktor

Publikatsioonid
The Darwinian revolution (1979) ISBN 0-226-73164-2
Is science sexist? and other problems in the biomedical sciences (1981) ISBN 90-277-1250-6
Darwinism defended, a guide to the evolution controversies (1982) ISBN 0-201-06273-9
Sociobiology, sense or nonsense? (1st ed. 1979, 2nd ed. 1985) ISBN 90-277-1798-2
Taking Darwin seriously: a naturalistic approach to philosophy (1986) ISBN 0-631-13542-1
But is it science? the philosophical question in the creation/evolution controversy (1988) (ed.) ISBN 0-87975-439-7
Homosexuality: A Philosophical Inquiry (1988) ISBN 0-631-17553-9
The Philosophy of biology today (1988) ISBN 0-88706-911-8
The Darwinian paradigm: essays on its history, philosophy and religious implications (1989) ISBN 0-415-08951-4
Evolutionary naturalism: selected essays (1995) ISBN 0-415-08997-2
Monad to man: the concept of progress in evolutionary biology (1996) ISBN 0-674-58220-9
Mystery of mysteries: is evolution a social construction? (1999) ISBN 0-674-00543-0
Biology and the foundation of ethics (1999) ISBN 0-521-55923-5
Can a Darwinian be a Christian? the relationship between science and religion (2001) ISBN 0-521-63716-3
The evolution wars: a guide to the debates (2003) ISBN 1-57607-185-5
Darwin and Design: Does evolution have a purpose? (2003) ISBN 0-674-01631-9
The Evolution-Creation Struggle (2005) ISBN 0-674-01687-4
Darwinism and its Discontents (2006) ISBN 0-521-82947-X
Philosophy after Darwin (2009) ISBN 0-691-13553-3
Defining Darwin: Essays on the History and Philosophy of Evolutionary Biology (2009) ISBN 1-59102-725-X
Science and Spirituality: Making room for faith in the age of science (2010) ISBN 0-521-75594-8
The Philosophy of Human Evolution (2012) ISBN 0-521-11793-3

Välislingid
Koduleht
Can a Christian be a Darwinian? (salvestis)
Nonliteralist Antievolution
Creationism, Stanfordi filosoofiaentsüklopeedia, 2007

Teadusfilosoofid
Sündinud 1940
Vecmēmele mõis

Vecmēmele mõis (Vecmēmeles muiža) on mõis Lätis Nereta piirkonnas Mazzalve vallas Vecmēmeles. Saksa keeles Alt-Memelhof, vanasti ka Pranke.

Vecmēmele mõis rajati aastal 1516, mil Wolter von Plettenberg andis sealsed maad Stichhorstide suguvõsale. Mõis on kuulunud veel Zõge von Manteuffelitele, von Bysteritele, Dranenfeldtidele ja enne võõrandamist von Haarenitele.

Mõisa peahoone rajati XIX sajandi teisel veerandil; renessansiajastu printsiipe järgiv lihtne hoone on praegu eravalduses.  Mõisakompleksi kuuluvad veel mitmed kõrvalhooned - moonakate ja sulaste majad, kaks keldrit ja ait. Tall on varemetes.

Parki ehivad pärnaallee ja hobukastanite allee.

Välislingid

Sissekanne Läti mõisate saidil; fotod (läti keeles)

Läti mõisad
Sēlija
Nereta kihelkond
Vārnava

Vārnava on asula Lätis, Viesīte piirkonnas Viesīte vallas. Asulas asub  Vārenbroka mõisa (Wahrenbrock) keskus. Lisaks asuvad seal neljaklassiline kool, klubi ja raamatukogu. Aastail 1916-1972 asus Vārnavas jaam Viesīte piirkonna kitsarööpmelisel raudteel.

Läti külad
Viesīte piirkond
Ľudovít Štúr

Ľudovít Štúr (ka Ludevít Velislav Štúr, ungari keeles Stur Lajos; 28. oktoober 1815, Uhrovec (Zayugróc), Bánovce nad Bebravou (Bán) lähedal – 12. jaanuar 1856, Modra (Modor)), oli Slovaki rahvusliku ärkamisliikumise juht 19. sajandil. Ta rajas slovaki keele uue kirjaviisi, millel põhineb tänapäevane slovaki kirjakeel.

1848. aasta revolutsiooni ajal korraldas Štúr poliitilisi kampaaniaid. Ta oli poliitik, poeet (tuntud ka valmikirjutajana), ajakirjanik, kirjastaja, õpetaja, filosoof, keeleteadlane ning Ungari parlamendi liige.

Viited

Slovakkia filosoofid
Pedagoogid
Ajakirjanikud
Keeleteadlased
Slovakkia teadlased
Slovakkia poliitikud
Slovaki kirjanikud‎
Sündinud 1815
Surnud 1856
Serga tsässon

Serga tsässon on tsässon Setumaal Serga külas Setomaa vallas.

See on pühendatud pühale Anastasiale ja tsässona pühaks on nahtsipäiv 11. november (juliuse ehk vana kalendri järgi 29. oktoober).

Serga küla keskel paikneva tsässona ümbrust kasutatakse külaplatsina, seal on kiik, lipumast ja pingid. Selle läheduses asus Taeluva kirik, seega oli külarahva side pappidega tihe. Tsässon oli aktiivselt kasutuses ka nõukogude ajal ning see on jätkuvalt kasutusel.

Hoone ei ole riikliku kaitse all. On heas ehituslikus seisukorras.

Ajalugu 
Dendrokronoloogilistel uuringutel põhinevate andmete järgi on tõenäoline ehitusaeg 1784. aasta.

Vabadussõja ägedate lahingute käigus saadud šrapnellitabamus nihutas hoone kivivundamendilt kõrvale. Mürsukilde ja nende kahjustusi on praegugi märgata hoone ida- ja põhjaseinas.

2007. aasta nahtsipäeval taaspühitses preester Rafael Hindrikus Serga tsässona pärast põhjalikku remonti. Remonditööde käigus vahetasid kohalikud meistrid Ain Raal ja Väino Järv välja hoone alumised palgiread, põrandad, laed ja paigaldasid uue haavalaastust katuse.

Ehitusandmed 

Serga tsässon on väike ühekorruseline, viilkatusega, nelinurkse põhiplaaniga männipuidust ristpalkhoone, välismõõdud on 565 x 438 cm. Ehitisel on üks siseruum (14,1 m²) ja väline varjualune (4,8 m²). Varjualune on kuuele puitpostile toetuv konstruktsioon, millel on umbes ühe meetri kõrgune püstistest laudadest piire, eesküljes on sama kõrge värav. 

Hoonel on nii seest kui ka väljast tahumata ümaratest männipalkidest seinad, mille kõrgus vundamendist seina ja sarika ühenduskohani on 197 cm ja katuseharjani 380 cm. Palgid on nurkades ühendatud kirvega tahutud tagurpidi koerakaelanurgatapi abil, mis on iseloomulik piirkonna vanematele palkehitistele. Märkimisväärsed on ka külgseinte ülemised palgid, mille seinast üle ulatuvad otsad on kirvega profileeritud.

Hoone on ehitatud maakividele. Ligi 90 aastat oli hoone kividelt maas ja alumised palgiringid mädanesid. 2007. aasta remondi käigus asendati mädanenud palgid uutega ja hoone tõsteti taas kividele. Põrandale on pandud kirvega pealtpoolt tahutud poolpalgid, mis toetuvad otsaseintes olevasse soonde.

Katus toetus varem pärlinitele ja hoonel oli arvatavasti laudkatus. Praegu on alles vaid harjapärlin ja endiste pärlinite augud otsaseinte sees. Hoonel on kolm sarikapaari, millele on paigaldatud laastukatusele sobilik roovitus. 2007. aasta remondi käigus pandi tsässonale kolmekordne haavalaastust katus.

Hoone uks (160 x 86 cm) on tahutud tenderpostidele kinnitatud sepistatud linnupeakujuga pikkhingede abil. Ukseleht koosneb kolmest laiast põõnadele kinnitatud lauast ja see avaneb sissepoole. Uksele on kinnitatud vana tüüpi metallist tabalukk, kramp ja obadus ning vana tüüpi sepistatud rõngaga käepide. Lävepakuks on veskikivi. Hoone idaseinas asub üks kuuese ruudujaotusega aken (45 x 64 cm). Akna kõrval on märgid endisest pajaaugust (50 (l) x 30 (k) cm).

Vaata ka
Tsässon

Viited

Kirjandus
Jaanus Plaat, Arne Maasik. Serga. Nahtsi (Anastassia) tsässon. - Õigeusu kirikud, kabelid ja kloostrid Eestis. Eesti Kunstiakadeemia. Tallinn 2011. Lk 894–897

Tsässonad
Setomaa vald
Melanophidium

Melanophidium on maoperekond.

Klassifikatsioon
Perekonda Melanophidium klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
 Melanophidium bilineatum Beddome, 1870
 Melanophidium khairei GOWER, GIRI, CAPTAIN & WILKINSON, 2016 

 Melanophidium punctatum Beddome, 1871
 Melanophidium wynaudense Beddome, 1863.

Viited

Välislingid 
Sissekanne ADW-s
Sissekanne ITIS-es
Sissekanne IUCN-is
Sissekanne NCBI-s
Sissekanne Roomajate andmebaasis 
Sissekanne saidil Wikispecies

Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit :fr:Melanophidium seisuga 16.11.2013.

Kilpsabalased
Platyplectrurus

Platyplectrurus on maoperekond.

Klassifikatsioon
Perekonda Platyplectrurus klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
 Platyplectrurus madurensis Beddome, 1877
 Platyplectrurus trilineatus Beddome, 1867.

Viited

Välislingid 
Sissekanne AWD-s
Sissekanne ITIS-es
Sissekanne IUCN-is
Sissekanne ReptileDB-s 
Sissekanne saidil Wikispecies

Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit :fr:Platyplectrurus seisuga 16.11.2013.
Kilpsabalased
Plectrurus

Plectrurus on maoperekond.

Klassifikatsioon
Perekonda Plectrurus klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
 Plectrurus aureus  BEDDOME, 1880
 Plectrurus canaricus  BEDDOME, 1870
 Plectrurus guentheri  BEDDOME, 1863
 Plectrurus perroteti  DUMÉRIL & BIBRON, 1854.

Viited

Välislingid 
Sissekanne AWD-s
Sissekanne ITIS-es
Sissekanne IUCN-is
Sissekanne ReptileDB-s 
Sissekanne saidil Wikispecies

Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit :fr:Plectrurus seisuga 16.11.2013.
Kilpsabalased
Rhinophis

Rhinophis on maoperekond.

Klassifikatsioon

Perekonda Rhinophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
 Rhinophis blythii Kelaart, 1853
 Rhinophis dorsimaculatus Deraniyagala, 1941
 Rhinophis drummondhayi Wall, 1921
 Rhinophis erangaviraji Wickramasinghe, Vidanapathirana, Wickramasinghe & Ranwella, 2009
 Rhinophis fergusonianus Boulenger, 1896
 Rhinophis goweri AENGALS & GANESH, 2013
 Rhinophis homolepis Hemprich, 1820
 Rhinophis lineatus Gower & Maduwage, 2011
 Rhinophis oxyrhynchus Schneider, 1801
 Rhinophis philippinus Cuvier, 1829
 Rhinophis porrectus Wall, 1921
 Rhinophis punctatus Müller, 1832
 Rhinophis sanguineus Beddome, 1863
 Rhinophis travancoricus Boulenger, 1892
 Rhinophis tricolorata Deraniyagala, 1975
 Rhinophis zigzag Gower & Maduwage, 2011.

 2017
on Wickramasinghe, Vidanapathirana, Rajeev & Gower kirjeldanud ja liigitanud perekonda maoliigi 
Rhinophis roshanpererai.

Viited

Välislingid 
Sissekanne ADW-s
Sissekanne ITIS-es
Sissekanne IUCN-is
Sissekanne NCBI-s
Sissekanne roomajate andmebaasis 
Sissekanne saidil Wikispecies

Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit :fr:Rhinophis seisuga 16.11.2013.

Kilpsabalased
Ilūkste kreis

Ilūkste kreis (läti keeles Ilūkstes apriņķis) oli Kuramaa kubermangu kuulunud haldusüksus Venemaa keisririigis Kuramaal.

Kreis kuulus Selburgi Oberhauptmannschafti koos Jaunjelgava kreisiga (saksa keeles Kreis Friedrichsstadt).

Territoorium
Kreisis oli 2 kaubaalevit: Ilūkste (Illuxt, Иллукст) ja Vecsubate (Alt-Subbath, Альт-Суббат). 

Ilūkste kreisi keskuseks oli Ilūkste (saksa keeles Friedrichstadt), kreisi kuulus veel 4 kihelkonda (politischen Kirschspiel): 
 Daugavpilsi kihelkond (Kirchspiel Dünaburg),
Aizlauce kihelkond (Kirchspiel Ueberlauz), 
 Subate kihelkond (Kirchspiel Subbath), 
Aizkraukle kihelkond (Kirchspiel Ascherad) (hiljem Jaunjelgava kreisis),
 9 slobodaad (saksa keeles Slobodden, vene keeles слобода): Kaplava (Koplau, Коплау), Aizbalti? (Engelsburg), Tartag, Muravka (Murawka, Муровка), Ezerwonka, Skrudaliena (Skrudelina, Скруделина), Turgeln, Buldering ja Smelin (Смелин). Hiljem ka Grīva (Гриве, Калкунская).

Vaata ka
Läti mõisate loend

Viited

Kirjandus

Välislingid
Kurländisches Gouvernement Verkehrsbuch (1918). Kreis Illuxt, seite 632-667
I Wear* Experiment

I Wear* Experiment (lühendatult IWE)  on Tallinnast pärit eesti post-rock'i/elektroonilise muusika kollektiiv.

Triosse kuuluvad Johanna Eenma (vokaal/klahvpillid), Mikk Simson (trummid) ja Hando Jaksi (kitarr, klahvpillid,sämpler).

I Wear* Experiment avaldas 2013. aastal kaks EP-d: “Crickets Empire I” ja "Crickets Empire II".

Crickets Empire I esisingel "Memories" valiti 2013. aasta sügisel  The Indie Rock Playlisti koos maailmanimede Franz Ferdinandi, Bloc Party ja Lorde’ga.

Koos teise EP-ga “Crickets Empire II” avaldas bänd ka Tallinna Lauluväljakul filmitud live videote seeria "Live At* Rehearsals".

Laiema kõlapinna saavutas I Wear* Experiment 2013. aasta Tallinn Music Weekil, kus  ansambli kontserti iseloomustati kui võluvat elektroonilist helimaastiku, kus vokaal annab ruumi instrumentaalsele filmimuusikale. 

2013. aasta suvel esines I Wear* Experiment Baltikumi suurimal festivalil Positivus. Eesti press valis bändi “Top 5 must see” artisti  hulka koos brittide The xx ja Islandi Sigur Ros’iga.

Diskograafia
"Crickets Empire I" ja "Crickets Empire II" (EP-d, 2013)

Viited

Välislingid
I Wear* Experimenti ametlik kodulehekülg
I Wear* Experiment Music Export Estonia leheküljel
I Wear* Experiment Twitteris

Indie rock'i ansamblid
Eesti ansamblid
Asthenodipsas

Asthenodipsas on maoperekond.

Klassifikatsioon
Perekonna süstemaatika pole päris selge, osad autorid paigutavad maoperekonna ülemsugukonda Pareatoidea. 
Roomajate andmebaasis klassifitseeritakse perekonda Asthenodipsas järgmised maoliigid:
 Asthenodipsas laevis (Boie, 1827)
 Asthenodipsas lasgalenensis Loredo, Wood, Quah, Anuar, Greer, Ahmad & Grismer, 2013
 Asthenodipsas malaccanus Peters, 1864
 Asthenodipsas tropidonotus (Lidth De Jeude, 1923)
 Asthenodipsas vertebralis (Boulenger, 1900).

Viited

Välislingid 
Sissekanne AWD-s
Sissekanne IUCN-is
Sissekanne NCBI-s
Sissekanne ReptileDB-s
Sissekanne saidil Wikispecies 

Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit :fr:Asthenodipsas seisuga 17.11.2013.
Colubroidea
Agusta A129 Mangusta

Agusta A129 Mangusta (eesti keeles 'mangust') on algselt ettevõtte Agusta Itaalias konstrueeritud ja toodetud neljalabalise tiivikuga kahemootoriline ründehelikopter. See on esimene Lääne-Euroopas konstrueeritud ja toodetud ründehelikopter. Alates 2007. aasta juulist kannab helikopteri mudel nime AgustaWestland AW129.

TAI/AgustaWestland T-129 ATAK on A129 baasil Türgi lennukitööstusettevõtte poolt koostöös Inglise-Itaalia ettevõttega AgustaWestland toodetav ründehelikopter.

Agusta A129 väljatöötamist alustati 1978. aastal. Viiest prototüübist esimene tegi esmalennu 1983. aasta 15. septembril. Viienda prototüübi esmalend toimus 1986. aasta märtsis.

Itaalia armee relvastuses on 60 Agusta A129 Mangusta helikopterit.

Modifikatsioonide võrdlustabel

Galerii (A-129CBT)

Viited

Kirjandus
 Frédriksen, John C. International Warbirds: An Illustrated Guide to World Military Aircraft, 1914-2000. Santa Barbara, California: ABC-CLIO, 2001. ISBN 1-57607-364-5.
 Mangusta Italy's main chance. Flight International (Sutton, Surrey - UK: Reed Business Information Ltd.): pp. 34-36  (inglise keeles). (Vaadatud 17. november 2013)

Välislingid

 Agusta Westlandi ametlik koduleht (inglise keeles)

Helikopterid
Sõjaväehelikopterid
Muusika väljendusvahendid

Muusika väljendusvahendid, ka muusikalised väljendusvahendid, (inglise keeles elements of music, aspects of music) on muusikas rakendatud muusikalised objektid. Helilooja kasutab muusika väljendusvahendeid heliteose loomiseks, interpreet ehk esitaja kasutab neid heliteose tõlgendamiseks ning muusikateadlane kasutab neid muusikast rääkimiseks ja kirjutamiseks. 

See, kuidas muusika väljendusvahendeid rakendatakse, määrab muusikastiili, mis on ka ise muusikaline väljendusvahend.

John David White (1976) eristab lääne muusika põhiliste muusikaliste väljendusvahenditena meloodiat, harmooniat, rütmi, tämbrit, muusikavormi, tempot, dünaamikat ja faktuuri. 

Eesti Nõukogude Entsüklopeedias on muusikalised väljendusvahendid määratletud kui "helitöö mõtte- ja tundesisu väljendavad muusikalised komponendid": mille hulka kuuluvad näiteks "intonatsioon, helilaad, meloodia, harmoonia, rütm, tempo, meetrum, dünaamika, faktuur, tämber, register, agoogika, artikulatsioon, fraseerimine". 

Eesti Entsüklopeedia (2006) loetleb muusika väljendusvahenditena meloodiat, rütmi, tempot, agoogikat, dünaamikat, tämbrit, helilaadi, harmooniat ja orkestratsiooni.

Eesti Vabariigi kohaliku omavalitsuse muusikakooli ainekavas punktis 1.2.1. on määratletud muusika väljendusvahenditena meloodia, rütm, tempo, dünaamika, tämber, register, kooskõla (harmoonia), faktuur.

Muusika väljendusvahenditeks on peetud ka näiteks muusikastiili, heli ruumilist paiknemist, heli liikumist ruumis, žesti, tantsu, vaikust. Samuti on muusika väljendusvahendite hulka loetud näiteks motiiv, fraas, periood, sektsioon, ekspositsioon, kordus, variatsioon, töötlus ja muud vormiüksused ning faktuuri tüübid, nagu homofoonia, polüfoonia, heterofoonia.

Viited

Kirjandus
Agricola, Martin (1991).  The rudiments of music (New edition).  Aberystwyth: Boethius Press.  Translated from the Latin edition of 1539 by John Trowell.  ISBN 0-86314-034-3
Gourlay, Kenneth (1984). Cited in Nattiez (1987).
Harwood, Dane (1976). "Universals in Music: A Perspective from Cognitive Psychology", Ethnomusicology 20, no. 3:521-33. Cited in Nattiez (1987).
Johnson, Julian (2002). Who Needs Classical Music?: Cultural Choice and Musical Value. Oxford University Press. ISBN 0-19-514681-6.
Macpherson, S., & Payne, A. (1969).  The Rudiments of Music, 3rd edn.  London: Stainer & Bell. ISBN 978-0-85249-010-5
Molino, J. (1975). "Fait musical et sémiologue de la musique", Musique en Jeu, no. 17:37-62. Cited in Nattiez (1987).
Nattiez, Jean-Jacques (1987). Music and Discourse: Toward a Semiology of Music (Musicologie générale et sémiologue, 1987). Translated by Carolyn Abbate (1990). ISBN 0-691-02714-5.
Ottman, R. W., & Mainous, F. D. (2000).  Rudiments of music (2nd edition).  Englewood Cliffs, NJ: Prentic-Hall.  ISBN 0-13-783671-6.
Owen, Harold (2000). Music Theory Resource Book. Oxford University Press. ISBN 0-19-511539-2.
Thomson, Virgil. "Introduction" to Erickson, Robert (1957). The Structure of Music: A Listener's Guide. New York: Noonday Press. Subtitled "a study of music in terms of melody and counterpoint".
White, John D. (1976). The Analysis of Music. ISBN 0-13-033233-X.

Muusikateooria
Kaitseminister

Kaitseminister on valitsuskabineti liige, kes juhib kaitseministeeriumi.

Siseministrid riigiti 

 Ameerika Ühendriikide kaitseminister
 Eesti kaitseminister
 NSV Liidu kaitseminister
Eesti Metsa- ja Puidutööstuse Liit

Eesti Metsa- ja Puidutööstuse Liit (lühend EMPL) on 1996. aastal asutatud, valdavalt puidu- ja metsatööstusega seotud ettevõtteid ühendav mittetulundusühing.

EMPLi tegevuse eesmärkideks on oma liikmeskonna huvide esindamine ja kaitse ning mehaanilise ja keemilise metsatööstuse väljaarendamiseks vajalike seadusandlike ja majanduslike tingimuste loomisele kaasa aitamine.

2002. aastal käivitas liit projekti "Puuinfo", mille eesmärgiks on säästva puidukasutuse suurendamine. 2003. aastal alustatud projekti "Tee metsa" eesmärgiks on metsa ja puiduga seotud informatsiooni levitamine.

Eesti Metsa- ja Puidutööstuse Liit on Eesti Kaubandus-Tööstuskoja ja Eesti Tööandjate Keskliidu liige. Alates 2002. aastast on EMPL Euroopa Puidutööstuste Konföderatsiooni CEI-Bois liige, alates 2004. aastast Euroopa Vineeritootjate Liidu FEIS liige. EMPLil on head koostöösuhted Eesti Metsaseltsi, Eesti Erametsaliidu, Eestimaa Looduse Fondi, Euroopa Saeveskite Liidu, Soome ja Rootsi Metsatööstuste Liidu ning Euroopa Komisjoni Delegatsiooniga Eestis.

EMPL haldab portaali Estonian Timber ning teeb koostööd Ettevõtluse Arendamise Sihtasutusega eksportivate metsatööstusettevõtete andmebaasi ajakohastamisel.

EMPL korraldab oma liikmetele infopäevi ja seminare aktuaalsetel metsatööstuslikel ja -poliitilistel teemadel, osaleb erinevatel puidukasutamist propageerivatel üritustel, korraldab välis-äridelegatsioonide külaskäike Eestisse jne.

Välislingid
EMPLi koduleht

 Puuinfo

 Tee Metsa

Eesti liidud
Eesti metsatööstus
Keskkonnakirves
Naiste Töö ja Elu

Naiste Töö ja Elu oli aastatel 1911–1927 Tartus ilmunud naiste kuukiri.

Ajakiri ilmus esialgu väljaande Käsitööleht kaasväljaandena ning kandis kuni 1915. aastani nime Naesterahva Töö ja Elu.  

1927. aastal ühines ajakiri väljaandega Naiste Hääl. Tartu Eesti Naesterahva Seltsi ajakirja esimene vastutav toimetaja (1911–1918) oli Marie Reisik, kes kaasas kohe paarkümmend tuntud ja haritud eesti naist ajakirja kaastööliseks. Nende hulgas oli palju tolleaegsed kultuuri- ja ühiskonnategelasi, näiteks Lilli Suburg, Alma Ostra-Oinas, Marta Lepp, Johanna Sild-Rebane, Marta Sillaots, Salme Pruuden jt.  

Ajakiri ilmus korra kuus. 1917. aastast alates oli Naiste Töö ja Elu nii Tartu kui ka Tallinna naiste ühenduste ühine häälekandja. 

1919. aastal sai vastutavaks toimetajaks Marie Reiman. Väljaanne ilmus kord nädalas. Ajakirja peatoimetaja lubas kajastada naiste õigusi ja teisi teemasid parteideüleselt. Aastail 1923–1924 oli ajakirja toimetaja Helmi Mäelo.

Viited

Eesti endised ajakirjad
Kummiboa (perekond)

Kummiboa (Charina) on maoperekond.

Klassifikatsioon
Kummiboa perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
 Charina bottae (Blainville, 1835) - kummiboa.
 Charina umbratica (Klauber, 1943)

Varem arvati kummiboa liivaboalaste alamsugukonda, nüüd alamsugukonda Charininae.

Viited

Välislingid 
Sissekanne AWD-s
Sissekanne ITIS-es
Sissekanne IUCN-is
Sissekanne NCBI-s
Sissekanne ReptileDB-s
Sissekanne saidil Wikispecies 
 
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit :fr:Charina seisuga 18.11.2013.
Boalased
Wenona (täpsustus)

Wenona on mitmetähenduslik sõna:

Wenona on USA-s Marylandis Somerseti maakonnas olev kohaliku omavalitsuseta paik.
Wenona on linn USA-s Illinoisis
Wenona on maoperekonna kummiboa (sgk liivaboalased) taksonoomiline sünonüüm.
Liivaboa

Liivaboa (Eryx) on maoperekond.

Klassifikatsioon
Liivaboa perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
 Eryx borrii Lanza & Nistri, 2005 
 Eryx colubrinus (Linnaeus, 1758)
 Eryx conicus (Schneider, 1801)
 Eryx elegans (Gray, 1849)
 Eryx jaculus (Linnaeus, 1758) – lääne-liivaboa
 Eryx jayakari Boulenger, 1888
 Eryx johnii (Russell, 1801) – india-liivaboa
 Eryx miliaris (Pallas, 1773) – kaevur-liivaboa
 Eryx muelleri (Boulenger, 1892)
 Eryx somalicus Scortecci, 1939
 Eryx tataricus (Lichtenstein, 1823)– ida-liivaboa
 Eryx whitakeri Das, 1991.

Viited

Välislingid 
Sissekanne AWD-s
Sissekanne ITIS-es
Sissekanne NCBI-s
Sissekanne ReptileDB-s
Sissekanne saidil Wikispecies 

 
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit :fr:Eryx (genre) seisuga 18.11.2013.
Boalased
Vārenbroka mõis

Vārenbroka mõis (läti keeles Vārenbrokas muiža, ka Vārnavas muiža, saksa keeles Wahrenbrock) on mõis Lätis Viesīte piirkonnas Viesīte vallas Vārnavas. 

Endiste omanike seas on Dollertid, Taubed, Bolschwingid, Elmptid, Bordeliused. Mõis kuulus võõrandamiseni aastal 1922 von Behride perekonnale. Mõisasüda koos 55 hektari suuruse ümbritseva maaga  jäi ka peale võõrandamist varasemale omanikule Georg von Behrile alles, aastast 1930 rentisid nad need valdused välja. Peale teist maailmasõda asus mõisakompleksis kolhoosi kontor koos kinosaali ja klubiga, vahepeal tegutses seal ka kool. Aastast 1970 on hooned olnud kasutusel elumajadena, tänapäeval on need eravalduses.

Klassitsistlik puidust peahoone ehitati XIX sajandi alguses ja on Lätis ainulaadne. Hoonet kaunistab nelja sambaga portikus. Sajandi lõpus lisati punastest tellistest juurdeehitis. Aastal 1905 peatusid seal karistusretkel olevad tragunid.

Mõis tegeles põllunduse ja aiandusega (mõisakompleksi juurde kuulus suur õunaaed), kasvatati piimakarja. Mõisa juurde kuulusid lubjaahi ja telliselööv, samuti oli rajatud katlamaja. Mõisa arvukatest kõrvalhoonetest on säilinud  ait ja koos peahoone juurdeehitisega rajatud punastest tellistest laut, kuigi mõisasüdame juurde kuulusid omal ajal veel näiteks  tall, kaks teenijate maja ja küünid. Hajusalt paiknenud hoonete vahele ehitati peale agraarreformi uusi hooneid ja peahoonest kaugemale jäänud ehitised jäid kasutuseta. Praegu on peahoone koos säilinud kõrvalhoonetega ühe omaniku valduses.

Park asub peahoone ja Sunākste kirikla vahel, olles ühine. Pargis asub unikaalne erinevatel tasanditel olevate tiikide kaskaad.

Mõisast kaks kilomeetrit eemal Sunākste kiriku juures asub Stenderite suguvõsa rahula, kuhu on maetud  õnnetu armastuse ohver Vārenbroka mõisniku tütar Angele von Behr.

Välislingid
Sissekanne Läti mõisate saidil (läti keeles)

Läti mõisad
Sēlija
Sēlpilsi kihelkond
Viesīte piirkond
Tabore

Tabore on asula Lätis Daugavpilsi piirkonnas, Tabore valla halduskeskus.

Asulas asub Tabore mõisa (Tabor) süda. Kui Tabore oli kolhoosi "Zarja" keskus, liideti sellega lähedal asunud Liellaši küla. Mõisa peahoones asub põhikool, Tabores on ka raamatukogu.

Läti külad
Daugavpilsi piirkond
Tabore mõis

Tabore mõis (läti keeles Tabores muiža, ka Tābaras muiža, saksa keeles Tabor) on mõis Lätis Daugavpilsi piirkonnas Tabore vallas Tabores. 

Tabore mõis kuulus võõrandamiseni aastal 1920 von Engelhardtide perekonnale. Peahoone ehitati aastal 1875. Hoone jäi Engelhardtide kätte ka pärast võõrandamist, kuuludes neile aastani 1939. Praegu asub hoones Tabore kool.

Välislingid
Sissekanne Läti mõisate saidil; fotod (läti keeles)

Läti mõisad
Daugavpilsi piirkond
Daugavpilsi kihelkond
Sēlija
Šengeida

Šengeida (ka Šēnheida) on küla Lätis Daugavpilsi piirkonnas Skrudaliena vallas.

Asulas asub endise Šēnheida mõisa (Schönheyde) peahoone.

Läti külad
Daugavpilsi piirkond
Šēnheida mõis

Šēnheida mõis (läti keeles Šēnheidas muiža, saksa keeles Schönheyde) on mõis Lätis Daugavpilsi piirkonnas Skrudaliena vallas Šengeidas. 

Šēnheida mõis kuulus aastast 1749 kuni võõrandamiseni aastal 1920 von Engelhardtide perekonnale. Uusgooti stiilis punastest tellistest peahoone ehitati aastal 1870. Hoone jäi Engelhardtide kätte ka pärast võõrandamist, kuuludes neile aastani 1939. Vahepeal viljalaona kasutatud hoones asuvad praegu korterid. 

Mõisa juurde kuulub ka Engelhardtide perekonna rahula. Rahulat ümbritseb metallist tara, rahula keskel on nelja meetri kõrgune tammepuust rist. Rahula juurde viib peahoone juurest pärnaallee.

Välislingid
Sissekanne Läti mõisate saidil; fotod (läti keeles)

Läti mõisad
Daugavpilsi piirkond
Daugavpilsi kihelkond
Sēlija
Prode

Prode on ilma elaniketa küla Lätis Ilūkste piirkonnas Prode vallas.

Küla on endise Prode mõisa (Prohden) süda.

Läti külad
Ilūkste piirkond
Noorendik

Noorendik on mets, kus domineeriva rinde puude keskmine kõrgus on üle 1,3 m ja nende keskmine läbimõõt väiksem kui 6 cm.

Vaata ka
latimets

Viited  

Metsad
Pilskalne

Pilskalne (ka Šlosberga) on küla Lätis Augšdaugava piirkonnas, Pilskalne valla halduskeskus.

Asulas asuvad endise Pilskalne mõisa (Schloßberg) süda ja Ilūkste piirkonna turismi infokeskus.

Läti külad
Augšdaugava piirkond
Pilskalne mõis

Pilskalne mõis (Pilskalnes muiža, ka Šlosbergas muiža) on rüütlimõis Lätis Ilūkste piirkonnas Pilskalne vallas Pilskalnes. Saksa keeles Schloßberg.

Pilskalne mõis kuulus kuni võõrandamiseni aastal 1920 Plater-Zyberkide perekonnale. Aastal 1625 rajasid nad sinna kabeli. Itaaliapärane renessansiajastu villat meenutav peahoone püstitati aastal 1870. Mõisakompleks ise oli eklektiline, kõrvalhoonete juures kasutati ka palju barokkmotiive. Esimene maailmasõda tõi mõisas kaasa suuri purustusi, sest seal peatunud rinde tõttu sattus see Venemaa kahurväe tule sihtmärgiks.  Säilinud on vaid mõisa väravad ja hoonete varemed.

Mõisa juurde kuulub 9 hektari suurune park, mis asub kahel pool tiikide ja kanalite süsteemi. Pargis asub praegu teemapark "Pilskalnes Siguldiņa".

Välislingid
Sissekanne Läti mõisate saidil; fotod (läti keeles)

Läti mõisad
Ilūkste kreis
Sēlija
Nereta

Nereta on asula Lätis, Nereta piirkonna ja Nereta valla halduskeskus. Asub Dienvidsusēja jõe kaldal.

Asulat mainiti esmakordselt aastal 1293 (Nirica). XIV sajandil asutas Aizkraukle komtuur Leedu piiri äärde Nereta mõisa. Aastal 1570 rajati Nereta kirik, aastail 1583-1592 asendati selle puidust hoone kivist ehitisega. Aastal 1596 asutati Neretasse hertsog Gotthard Kettleri korraldusel ladinakeelne kool. Aastal 1672 räägitakse Neretast dokumentidest juba kui alevist.

Suur Põhjasõda tõi kaasa Nereta languse. Sõjaga kaasas käinud katk laastas alevit rängalt. Neli aastat peale epideemiat oli Neretas vaid 2 elanikku. Aastail 1950-1990 oli Nereta taas alev. Aastal 2006 oli seal 1282 elanikku.

Neretas asub endise Nereta mõisa süda, asulas on kultuurimaja ja keskkool. Asulas on nii luterlik kui ka katoliiklik kirik. Dienvidsusēja jõel asub hüdroelektrijaam.

Viited 

Läti külad
Kaimo Andresson

Kaimo Andresson (30. august 1939 Halinga vald – 15. november 2013) oli eesti maadleja ja maadlustreener.

Ta lõpetas aastal 1958 Pärnu-Jaagupi Keskkooli ja aastal 1962 Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.

Ta töötas aastatel 1962–2007 Tartus maadlustreenerina ning oli aastatel 1966–1969 Eesti Põllumajanduse Akadeemias kehalise kasvatuse kateedris õppejõud.

Välislingid 
 Biograafia ESBL-is

Eesti maadlejad
Eesti maadlustreenerid
Eesti Maaülikooli õppejõud
Sündinud 1939
Surnud 2013
Nereta mõis

Nereta mõis (Neretas muiža) on mõis Lätis Nereta piirkonnas Nereta vallas Neretas. Saksa keeles Nerft, Narite, Narriten.

Nereta mõis on Sēlija mõisatest üks vanemaid. XIV sajandil asutas Aizkraukle komtuur Leedu piiri äärde Nereta mõisa. Aastani 1563 kuulus mõis Aizkraukle komtuuridele, seejärel aga Gotthard Kettlerile. Nereta oli riigimõis, mis sattus hiljem von Korffide, aastal 1824 aga omakorda Šuvalovite aadlisuguvõsa kätte. Mõis kuulus viimastele kuni võõrandamiseni aastal 1920.

Nereta mõisa vana peahoone püstitati XVI sajandil, uus aga XVIII sajandi lõpus ning XIX sajandi alguses. Uus peahoone hävis aastal 1960 ja sellest on säilinud vaid varemed. Uue peahoone valmimisel võeti vana maja kasutusele majandushoonena ja see on tänapäevani säilinud. 

Aastail 1584-1593 ehitati mõisa maadele Nereta kirik.  Mõisakompleksi juurde kuulusid veel näiteks pruulikoda, tõllakuur, kutsari maja, teenijate maja, ent need on paraku varemetes. Säilinud on XVIII sajandi lõpus rajatud park.

Välislingid
Sissekanne Läti mõisate saidil; fotod (läti keeles)

Läti mõisad
Sēlija
Nereta kihelkond
Zalve

Zalve  on küla Lätis Nereta piirkonnas, Zalve valla halduskeskus.

Asulas asus aastani 2009 Lielzalve mõisa peahoonesse rajatud põhikool. Praegu asub Zalves postkontor. 

Läti külad
Adzera keel

Adzera keel (inglise keeles Adzera, Acira) on Põhja-Uus-Guinea keelte hulka kuuluv keel.

Keelesugulus 
Adzera keel kuulub Austraalia, Malai-Polüneesia, kesk-ida-Malai-Polüneesia, Ida-Malai-Polüneesia, Okeaania, Lääne-Okeaania, Põhja-Uus-Guinea, Huoni lahe, Markhami keelte hulka. Keelt kõneletakse Ülem-Markhami orus, Morobe provintsis Paapua Uus-Guineas.  Keelt emakeelena kõnelejate arv on umbes 30 000 (aasta 2000 seisuga).

Põhiarvsõnad 
Adzera keeles on ainult kaks põhinumbrit, üks ja kaks (vastavalt bits ja iru?) ning arvutamine käib näppude ja varvaste lugemise abil. Ülejäänud põhiarvsõnad on kas nende kahe kombinatsioonid (näiteks number 3-iru? Da bits; 4-iru? Da iru?; 5-iru? Da iru? Da bits) või inimese käte-jalgade liitmine, näiteks üks jalg ja kaks kätt oleks 15.

Keele struktuur

Foneetika

Vokaalid  

Adzera keeles on kolm selgelt eristuvat täishäälikut: /i/; /a/; /u/ (vahel lisatakse nende hulka ka /o/).

Konsonandid  

Kaashäälikuid on adzera keeles 23.

Süntaks 

Adzera keel kasutab ranget SVO (alus-öeldis-sihitis; ingl. subject-verb-object) sõnajärjetüpoloogiat, mis on sarnane eesti keelega.

Keelenäide 

Dzi biżażga’ Wari. Dzi ni fisa i nan dzi bużga’ Maramai’ mpada miż’a wa’ Riara. Da inaż gum Fraide sib da irut finiżgan ifa i sauda gan yafasan i gadan. Ifan da itsaża mpu maran mażan da irunt in iru’. Ifan da itsaża fugai mażan mpada mpui maran arigi wasa’-gan. Da inaż rużum tsira’, ipanu rużum tsira’ ifa fa wa’ da igiż’ gin da iważun. Iważun sib da ini apiż’a narun da iyab ifan ifari git. 

Minu nimi on Wari. Ma tahan rääkida teile loo oma äiast Maramaist, kes elas Riaras. Ta lõpetas enda reedesed tööd ja läks oma naisega toiduks kala otsima. Ta läks, nägi allikat ning liikus seda mööda. Ta läks ja nägi krokodilli istumas selle allika keskel. Krokodill kaevas väga sügava augu ja laskus ise auku ning ta oli tiine. Ta oli tiine ja ta tahtis oma mune muneda, seega ta tõusis üles ja tegi endale pesa.

Kirjaviis 
Kasutab ladina tähestikku.

Huvitavat  
Adzera keel nimetati 2001. aastal piirkonna ametlikuks keeleks ning Adzera valitsuse poolt spondeeritud algkoolides käib õppetöö just selles keeles. Lisaks on adzera keelde tõlgitud näiteks Uus Testament, neli evangeeliumi ja saadaval on ka adzera keele sõnastik. Seevastu puuduvad aga adzerakeelsed telesarjad, ajalehed ja raadioprogrammid.

Viited 

Okeaania keeled
Paapua Uus-Guinea keeled
Lielzalve mõis

Lielzalve mõis (Lielzalves muiža) on mõis Lätis Nereta piirkonnas Zalve vallas Zalves. Saksa keeles Groß-Salwen.

Lielzalve mõisa mainitakse esimest korda aastal 1607 kui Knaweni karjamõisa või Effernite mõisa. Effernid olidki mõisa esimesed omanikud. Aastal 1617 sai Zalvest iseseisev mõis. Aastast 1774 kuulus Zalve mõis Korffidele. Kui Venemaa keisririik Kuramaa hõivas, sai mõisa endale Platon Zubov. Pärast tema surma hakkas mõis kuuluma Šuvalovitele, jäädes nende valdusse kuni võõrandamiseni aastal 1920.

Mõisa kahekorruseline peahoone rajati XIX sajandil. Aastail 1968–1970 kohandati seda kooli vajaduste järgi. Šuvalovite valduses oleku ajal oli mõisa peahoone kujundatud edumeelselt, nii näiteks oli majas telefonside. Kool oli majas aastatel 1922–2009. Teise maailmasõja ajal asus majas Saksa sõjaväe hospital. Kõrvalhoonetest on säilinud maakividest ait või laut. Mõisa ümbritseb XIX sajandi algul rajatud park.

Välislingid

Sissekanne Läti mõisate saidil (läti keeles)

Läti mõisad
Sēlija
Laine Pant

Laine Silvere-Pant (aastani 1935 Laine Silbergleich, seejärel abiellumiseni Laine Silvere; 10. september 1911 Valguta – 4. november 2013) oli Kanada eesti seltsitegelane, Tartu Ülikooli auliige.

Ta omandas keskhariduse Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi tütarlaste gümnaasiumis. Aastatel 1930–1935 õppis ta Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas. Sügisel 1930 astus ta Eesti Naisüliõpilaste Seltsi ja Akadeemilise Põllumajandusseltsi liikmeks. Ta on õppinud ka Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas.

Aastatel 1935–1938 töötas ta ajakirja Agronoomia toimetuses. Aastal 1938 jätkas ta õpinguid Saksamaal toiduainete konserveerimise alal. Aastatel 1938–1940 töötas ta Kodumajanduskoja nõunikuna, 1941–1944 Jõgeval Uku veskite juhatajana.

Aastal 1944 siirdus ta Saksamaale, aastal 1944 Saksamaalt Kanadasse. Aastatel 1949–1977 töötas ta Torontos toiduainetööstuses (Campbell Soup'i firmas) kvaliteedikontrolli labori juhatajana.

Isiklikku 
Tema vanemad olid Ants ja Maria Silvere. Aastal 1936 abiellus ta Siegfried Pandiga.

Välislingid 
TÜ üliõpilased
Laine Pant — 95

Eesti inimesed
Eestlased Kanadas
Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna vilistlased
Eesti Naisüliõpilaste Seltsi liikmed
Eestistatud nimega inimesed
Eesti üle 100-aastased
Sündinud 1911
Surnud 2013
Lielmēmele mõis

Lielmēmele mõis (Lielmēmeles muiža) on mõis Lätis Nereta piirkonnas Mazzalve vallas Lielmēmeles. Saksa keeles Groß-Memelhof.

Lielmēmele mõisa omanikeks olid aastail 1515–1760 von der Roppid. Aastast 1860 kuni võõrandamiseni aastal 1920 kuulus mõis Schlippenbachide perele. Aastast 1930 asus mõisas Läti piirivalvurite väeosa. Teises maailmasõjas olid mõisa hooned kasutusel Saksa vägede staabi ja laatsaretina. Pärast sõda on mõisas olnud masina-traktorijaam, sotsiaalkeskus, pansionaat. 

Mõisa kahekorruseline peahoone rajati XIX sajandi teisel poolel. Hoonet liigendab kolmnurkne frontoon. Mõisakompleksi kuuluvad veel tall, teenijate maja, kelder, majandushoone. Ehitised on maakividest ja punastest tellistest.

Välislingid
Sissekanne Läti mõisate saidil (läti keeles)

Läti mõisad
Sēlija
Kamai

Kamai (valgevene keeles Камаі, leedu keeles Kamojys, poola keeles Komaje) on agrolinnake (endine alev) Valgevenes Viciebski oblastis Pastavy rajoonis, Kamai külanõukogu keskus. Asulas on 779 elanikku (2001).

Kamais tegutseb keskkool, asulas on lasteaed, kultuurimaja, postkontor, raamatukogu. Külastajaid teenindab võõrastemaja «Дружба». Asulas on puidutööstus.

Kamais asus juba VII sajandil enne Kristust linnus, mis oli pidevalt asustatud IV sajandini peale Kristuse sündi. Esimest korda mainitakse XVI sajandil, mil seal asus Pronskitele kuuluv mõis. Hiljem kuulus see Rudamina-Dusetiškistele, aga aastast 1722 kuni võõrandamiseni Sulistrovskitele.

Kamaist sai alev aastal 1550, aastail 1663–1665 ehitati sinna Kamai Püha Ristija Johannese katoliku kirik, mis on üks vanemaid algsel kujul säilinud kirikuid Valgevenes. Kamai asukad võtsid osa 1863.–1864. aasta ülestõusust. XIX sajandi lõpus tegutses Kamais katoliku kirik, alevis oli juutide kool, haigla, kõrts, veski, veinikelder. Kamais peeti seitse korda aastas laata. XX sajandi algul tegutses Kamai kiriku juures Valgevene poeet ja rahvusliku liikumise tegelane Kazimir Swajak.

Aastatel 1795–1917 oli Kamai Venemaa Keisririigi koosseisus, 1919–1939 kuulus Poolale, 1939–1991 kuulus Nőukogude Liidu koosseisu. 1940. aastal kaotas Kamai alevi staatuse.

Pilte

Välislingid 
 Kamai YouTube'is
 Kamai Valgevene fotoentsüklopeedias

Valgevene asulad
Pastavy rajoon
Lielborne

Lielborne (ka Grosborne) on küla Lätis Daugavpilsi piirkonnas Saliena vallas.

Asulas asub endise Lielborne mõisa (Groß-Born) keskus.

Läti külad
Daugavpilsi piirkond
Ungaliophis

Ungaliophis on maoperekond.

Klassifikatsioon
Perekonda Ungaliophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: 
 Ungaliophis continentalis Müller, 1880
 Ungaliophis panamensis Schmidt, 1933.

Viited

Välislingid 
Sissekanne AWD-s
Sissekanne ITIS-es
Sissekanne NCBI-s
Sissekanne ReptileDB-s
Sissekanne saidil Wikispecies 

Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit :fr:Ungaliophis seisuga 20.11.2013.
Boalased
Prosymna

Prosymna on maoperekond.

Klassifikatsioon

Perekonda Prosymna klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: 
 Prosymna ambigua Bocage, 1873
 Prosymna angolensis Boulenger, 1915
 Prosymna bivittata Werner, 1903
 Prosymna frontalis (Peters, 1867)
 Prosymna greigerti Mocquard, 1906
 Prosymna janii Bianconi, 1862
 Prosymna lineata (Peters, 1871)
 Prosymna meleagris (Reinhardt, 1843)
 Prosymna ornatissima Barbour & Loveridge, 1928
 Prosymna pitmani Battersby, 1951
 Prosymna ruspolii (Boulenger, 1896)
 Prosymna semifasciata Broadley, 1995
 Prosymna somalica Parker, 1930
 Prosymna stuhlmanni (Pfeffer, 1893)
 Prosymna sundevalli (Smith, 1849)
 Prosymna visseri Fitzsimons, 1959.

Viited

Välislingid 
Sissekanne AWD-s
Sissekanne IUCN-is
Sissekanne NCBI-s
Sissekanne ReptileDB-s
Sissekanne saidil Wikispecies 

Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit :fr:Prosymna seisuga 20.11.2013.
Lamprophiidae
Raphaël Varane

Raphaël Varane (sündinud 25. aprillil 1993 Lille'is) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Inglismaa kõrgeima liiga Premier League'i klubis Manchester United ja Prantsusmaa jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Prantsusmaa klubis RC Lens, debüteerides Prantsusmaa kõrgliigas hooajal 2010–11.

Aastatel 2011–2021 mängis Hispaania kõrgliiga klubis Madridi Real.

2021. aasta augustis siirdus ta Manchester Unitedi.

Koondisekarjäär 
Debüüdi Prantsusmaa rahvuskoondises tegi ta 22. märtsil 2013 MM valikmängus Gruusia vastu.

Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 18. novembril 2014 sõprusmängus Rootsi vastu.

2018. aasta maailmameistrivõistluste veerandfinaalis lõi ta värava Uruguay vastu. Finaalis alistati Horvaatia ja tuldi teist korda maailmameistriks.

Ta on esindanud Prantsusmaad koondises ka 2014. aasta maailmameistrivõistlustel. 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustest jäi ta vigastuste tõttu eemale.

Saavutused 
Madridi Real
 La Liga: 2011–12, 2016–17, 2019–20
 Copa del Rey: 2013–14
 Supercopa de España: 2012, 2017, 2019–29
 UEFA Meistrite Liiga: 2013–14, 2015–16, 2016–17, 2017–18
 Euroopa superkarikas: 2014, 2016, 2017
 Jalgpalliklubide maailmameistrivõistlused: 2014, 2016, 2017, 2018

Viited

Välislingid 

Prantsusmaa jalgpallurid
RC Lensi mängijad
Real Madrid CF mängijad
Manchester United FC mängijad
Ligue 1 mängijad
La Liga mängijad
Premier League'i mängijad
Sündinud 1993
Buster Posey

Gerald Dempsey Posey III (sündinud 27. märtsil 1987 Leesburgis, Georgias) on Ameerika Ühendriikide pesapallur, püüdja.

Ta mängib MLB liiga meeskonnas San Francisco Giants. Aastatel 2010, 2012 ja 2014 on klubiga tulnud World Seriesi võitjaks. Kuuel korral on ta valitud MLB tähede mängule.

2017. aastal võitis ta USA pesapallikoondise koosseisus World Baseball Classici turniiril kuldmedali.

Välislingid 

 Buster Posey baseball-reference.com lehel
 Buster Posey MLB kodulehel

Ameerika Ühendriikide pesapallurid
Sündinud 1987
Obinitsa järv

Obinitsa järv  (ka Obinitsa paisjärv, Tuhkvitsa veehoidla, Tääglova veehoidla) on järv Võrumaal Obinitsa küla idaküljel.

Järve kaldajoone pikkus on 4534 m ja valgala pindala 43 km². Obinitsa paisjärve rajamine Tuhkvitsa ojale lõppes 1995. aastal. Kaunis ja puhtaveeline järv on sobiv nii ujumiseks, kalapüügiks kui paadisõiduks. Obinitsa järve vasakpoolses kaldas on allikatekkeline liivakivi paljand ja koobas. Paljude legendidega seotud koopa nimeks on Juudatarõ. Kõrgel Obinitsa paisjärve kaldal seisab Seto Lauluema kuju.

Vaata ka 
Eesti järvede loend

Viited 

Setomaa valla järved
Hilläkeste järv

Hilläkeste järv  (ka Meremäe järv, Meremäe paisjärv, Tsirgu paisjärv) on järv Võrumaal Meremäe küla lähedal. Kaldajoone pikkus on 625 m ja valgala pindala 1 km².

Hilläkeste järv on Meremäe piirkonna inimeste puhkekohaks kus käiakse ujumas ja kalastamas. Järve rannas on väike liivarand ning varem ka ujumissild mis on tänaseks hävinud. Meremäe vallavalitsus on algatanud menetluse taotlemaks järve munitsipaalomandisse.

Välislingid 
 Hilläkeste järv keskkonnaregistris

Setomaa valla järved