joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Valter Petersell

Valter Petersell (28. oktoober 1933 Kaagjärve vald, Valgamaa – 21. august 2021 Tallinn) oli Eesti geoloog ja geokeemik.

Elulugu
Valter Petersell oli talupidaja poeg.

Lõpetas 1952. aastal Valga Keskkooli ja 1957. aastal Tartu Riikliku Ülikooli geoloogia osakonna. Geoloogia-mineraloogia-kandidaat (1976, Eesti NSV TA Geoloogia Instituut), väitekiri "Основные черты геологии и рудоносности кристаллического фундамента южного склона Балтийского щита". 

Oli 1957–1962 Tšita geoloogiavalitsuse geoloog ja jaosakonna juhataja, 1962–1991 Eesti Geoloogiakeskuse geoloog,  juhataja, geoloogiatöökonna ja ekspeditsiooni peageoloog ja juhataja, aastast 1991 osakonna juhataja ja juhtivgeoloog. 1984–1992 NSV Liidu Geoloogiaministeeriumi ja sotsialismimaade vaheliste põlevkiviuuringute juht ja koordinaator, aastast 1991 osales mitmes rahvusvahelises geokorrelatsiooniprogrammi projektis.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: diktüoneemaargilliidi, fosforiidi, põlevkivi ja Eesti aluskorra geoloogia, geokeemia ja maagistumine, pinnase geokeemia ja keskkonnaprobleemid. Rakvere fosforiidipiirkonna esmaavastajaid.

Teoseid
Üle 30 teadustrükise.
On the geological structure of the crystalline basement of the southern slope of the Baltic shield (kaasautor O. Levchenkov). // TÜ Toim 972 (1994)
Mulla geokeemilise seire bülletään (kaasautor). Tallinn 1996
Eesti mulla huumushorisondi geokeemiline atlas (kaasautor). Tallinn, Uppsala 1997
Distribution of heavy metals in sediments of the Gulf of Riga, Baltic sea. // Boreal Envir. Res. 5 (2000) 2
Grain size analysis and mineralogy of the Tremadocian Dictyonema shale in Estonia (kaasautor). // Oil Shale 18 (2001) 4
Radoonist Eesti pinnases. // Keskkonnatehnika (2005) 2

Tunnustus
1975 Eesti NSV teeneline tööstustöötaja

Viited

Kirjandus 
Eesti geoloogia: biograafiline teatmik. Tallinn 1995, lk 87.

Välislingid

Eesti geoloogid
Eesti geokeemikud
Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna vilistlased
Eesti NSV teenelised tööstustöötajad
Sündinud 1933
Surnud 2021
Eugen Petersen

Eugen Adolf Hermann Petersen (16. august 1836 Heilinghafen – 14. detsember 1919 Hamburg) oli Eesti saksa päritolu kunstiajaloolane, arheoloog ja filoloog.

Elulugu
Eugen Adolf Hermann Petersen oli õpetlase poeg.

Õppis filoloogiat ja arheoloogiat Kieli Ülikoolis, lõpetas Bonni Ülikooli. Auhinnatud töö "Theoprasti characteres" täiendatud variandi eest andis Kieli Ülikool talle filosoofiadoktori kraadi. Taani valitsuse stipendiumiga õppis Petersen kuni 1861 Rooma Arheoloogia Instituudis antiikkunsti ning täiendas end Napolis ja Firenzes. 

1862 töötas Briti Muuseumis  kunsti kogudega. Seejärel pidas Erlangeni Ülikoolis loenguid kreeka kunstist ja mütoloogiast ning sai seal 1862. aastal pro venia legendi "De Philocteta Euripidea" eest eradotsendi kutse. Oli 1873–1879 Tartu Ülikooli klassikalise filoloogia ja arheoloogia kateedri korraline professor, pidas loenguid antiikkunsti ajaloost, kreeka mütoloogiast, geograafiast ja topograafiast. 1874–79 täitis ühtlasi TÜ Kunstimuuseumi direktor ja raamatukogu juhataja ülesandeid. Pidas ettekandeid hellenistlikust templikultuurist, Heinrich Schliemanni väljakaevamistest Troojas jm. Tartust siirdus Praha Ülikooli. 

1880–1885 võttis koos Austria õpetlastega osa kolmest ekspeditsioonist Kreekasse ja Väike-Aasiasse; avaldas uurimisreiside kohta mitu raamatut. Petersoni teost Vana-Kreeka suurima skulptori Pheidiase loomingust peetakse epohhiloovaks. Temalt ilmus üle 100 teaduspublikatsiooni.

Viited

Teoseid
 Die Kunst des Pheidias. Berlin 1873
 Reisen in Lykien, Milyas und Kibryatis (kaasautor F. v Lischen). Wien, 1889
 Städte Pamphyliens und Pisidiens (kaasautor), Wien, 1890–1892).

Kirjandus
 Левицкий II, 475–479
 Brockhaus (1903), 16
 Nordisk familjebok Encyclopedi och Konversations lexikon. Stockholm, 1931, 913
 Raid, N. TÜ muuseumi ajaloost. // Kunst (1968), 31–39
 AKA arhiiv, f 402, n 3, s 1309
 Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, II, 145–175.
 

Saksamaa kunstiteadlased
Eesti arheoloogid
Eesti filoloogid
Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna professorid
Tartu Ülikooli Raamatukogu direktorid
Sündinud 1836
Surnud 1919
Karl Endel Petersen

Karl Endel Petersen (sündinud 11. juulil 1943 Tallinnas) on Eesti matemaatik.

Elulugu
Karl Endel Petersen on Ferdinand Peterseni poeg, Ivar-Heldur ja Henno August Peterseni vend.

Lahkus 1944 koos vanematega Eestist. Lõpetas 1961 USA-s (New Yorgis) Clifford J. Scotti keskkooli, 1965 Princetoni Ülikoolis bakalaureuseõppe matemaatika erialal, 1967 Yale'i Ülikoolis magistriõppe, matemaatikamagister (1967, Yale'i Ülikool), Ph.D. (matemaatika, 1969, samas), väitekiri "Prime Flows, Disjointness and Mixing". Aastast 1969 Põhja-Carolina Ülikooli õppejõud, sh 1987–1992 adjunktprofessor, 1992– professor. Olnud külalisprofessor ja -teadur paljudes maailma ülikoolides ja teadusasutustes, sealhulgas Yale'i Ülikoolis (1979), Prantsusmaa ülikoolides (1981, 1988, 1991, 1992), India Statistikainstituudis Kolkatas (1989), Kairo Ülikoolis (1993), esinenud loengutega Tartu Ülikoolis (1992, 1994) ja Küberneetika Instituudis (1992).

Teadustöö
Uurimisvaldkond: invariantse mõõduga dünaamilised süsteemid, nende ergoodilisusteooria, rakendused tõenäosus- ja informaatikateoorias. On selle valdkonna juhtivaid spetsialiste ning osalenud paljudel erialakonverentsidel ja muudel rahvusvahelistel aruteludel. American Mathematical Society, Sigma Xi liige. Üle 30 teadustrükise.

Viited

Teoseid
 Brownian Motion, Hardy Spaces and Bounded Mean Oscillation. Cambridge Univ. Press, 1977
 Ergodic Theory. Cambridge Univ. Press, 1983, 2. trükk 1989
 The helical transform as a connection between ergodic theory and harmonic analysis. // Trans. Amer. Math. Soc. 331 (1992).

Kirjandus
 EE 7, 276
 14, 368
 Eesti teadlased väljaspool kodumaad: biograafiline teatmik = Estonian scholars and scientists abroad: biographical directory. Stockholm, 1984.
 

Eesti matemaatikud
Ameerika Ühendriikide matemaatikud
Eestlased Ameerika Ühendriikides
Sündinud 1943
Aleksei Peterson

Aleksei Peterson (29. oktoober 1931 Sangaste vald – 27. juuli 2017) oli eesti etnoloog.

Perekond
Aleksei Peterson oli talupidaja poeg, Toomas ja Pärt Petersoni isa.

Haridus
Lõpetas 1951 Valga Keskkooli, 1956 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-osakonna etnoloogia erialal, ajalookandidaat (1991, Peeter I Antropoloogia ja Etnograafia Muuseum Peterburis), väitekiri "Принципы комплектования этнографических музейных коллекций и их обработки на примере Эстонского национального музея", ajaloodoktor (1993, samas), väitekiri – kandidaadiväitekirja täiendatud versioon.

Teadustöö
Oli 1958–1992 Eesti Rahva Muuseumi direktor.

Uurinud museoloogiat, eesti taluehitisi, põllutööriistu, Eesti Rahva Muuseumi (ERM) ajalugu, soome-ugri rahvaste materiaalset kultuuri. 1960–2001 organiseeris ja tegeles eesti ja teiste soome-ugri rahvaste kultuuri kogude süsteemse komplekteerimisega, mille tulemusel ERM-i kogud suurenesid üle 60%. Pannud aluse etnofilmile ("Eesti küla sajandivahetusel", "Vepslased 20. saj. alguses", "Lõunaudmurdi küla 20. sajandi alguses", sama Põhjaudmurdi kohta), jäädvustanud rahvaste materiaalset kultuuri kitsasfilmile ja videosse (üle 50 000 m). 

Raadile Eesti Rahva Muuseumi taasrajamise algataja. 1995. aastast Eesti Muuseumiühingu ajakirja Muuseum peatoimetaja. Soome-Ugri Seltsi, Soome Kirjanduse Seltsi ja Suomen Muinaismuistoyhdistyksen Seura välisliige. Üle 100 teaduspublikatsiooni.

Muu tegevus
Istutas paljude liikidega tammiku, rajas tiikide süsteemi, hoidis ja arendas kohalikku külakultuuri.

Tunnustus
1989 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane
1996 Udmurdi Vabariigi teeneline kultuuritegelane 
2005 Jakob Hurda rahvuskultuuri auhind

Teoseid
 Eesti nõukogude etnograafia aastail 1940–1965. // Etnograafia Muuseumi aastaraamat 1966
 Tallinn, 1966
 Lisandeid eestlaste ja vepslaste harkadra kujunemisloole. Tallinn, 1970: Udmurdi vana rahvakunst. Tartu, 1977
 Lisandusi läänemeresoome rehe nimetuse uurimisloole. // Etnograafiamuuseumi aastaraamat XXX. Tallinn, 1977
 Lõunavepsa linandusest. // Samas
 75 a. Eesti Etnograafiamuuseumi. Tartu, 1984
 Zur Finnougrischen Volkskunde. Tallinn, 1985
 Varaait. Tallinn, 1986
 Udmurdi vana rahvakunst. Tartu, 1997, Eesti Rahva Muuseum mööduvas sajandis. // Muuseum (1999) 6
 Eesti Rahva Muuseum ja Raadi. // Lee (2000) 6
 Indoeuroopa mõjutustest vepslaste põllunduses. // Õpetatud Eesti Seltsi aastaraamat. Tartu, 2002
 Vepsälaisten maatalous- ja rakennuskultuurista. // Vepsä. Maa. Kansa. Kulttuuri. Jyväskyla, 2005.

Viited

Kirjandus
 EE 14, 368
 Aleksei Peterson 60. Tallinn, 1991.

Välislingid 
 Aleksei Peterson 80. Eesti ja soome-ugri rahvaste etnograafiast sõnas ja pildis Eesti Rahva Muuseum, 26. oktoober 2011
 Suri ERM-i pikaajaline direktor Aleksei Peterson ERR-i uudised, 27. juuli 2017 

Eesti etnoloogid
Eesti Rahva Muuseumi direktorid
Õpetatud Eesti Seltsi liikmed
Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna vilistlased
Eesti NSV teenelised kultuuritegelased
Sündinud 1931
Surnud 2017
Kaja Peterson

Kaja Peterson (aastani 1989 Metsaorg; 14. aprill 1963 Tallinn – 22. märts 2022) oli eesti zooloog-ökoloog ja keskkonnateadlane.

Elulugu
Lõpetas 1981. aastal Tallinna 7. Keskkooli ja 1987. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogina. 

Aastatel 1991–1992 Manchesteri Ülikooli magistrant, sai magistrikraadi keskkonnateadustes (1992, Manchesteri Ülikool), väitekiri "Aspects of the breeding ecology of the Kingfisher (Alcedo atthis ispida L) with particular reference to habitat assessment". 2011. aastal sai doktorikraadi Tallinna Ülikoolis kaitstud tööga "Keskkonna mõju hindamise tõhusust määravad tegurid".

Ta oli aastatel 1987–1993 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna assistent, 1993–1997 Stockholmi Keskkonnainstituudi Tallinna Keskuse (SEI Tallinn) projektijuht, 1998 – SEI Tallinna Säästva arengu programmi juht ja vanemekspert.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: bioloogiline mitmekesisus; looduskaitsepoliitika; maakasutuse bioloogilised aspektid; keskkonnamõju hindamise ja keskkonnaauditeerimise metoodika; säästev areng. Keskkonnamõjude hindamise litsentsitud ekspert (aastast 2001). Eesti Looduseuurijate Seltsi (1981) ja Eesti Ornitoloogiaühingu (1994) liige, Tallinna Linnuklubi asutajaliige (2002). Üle 30 teadustrükise.

Tunnustus
 2013 – Eesti looduskaitsemärk

Isiklikku
Pärt Peterson on Kaja Petersoni abikaasa. Kaja Petersoni ema Linda Metsaorg on looduspedagoog.

Teoseid
 Eesti linnud. Tartu, 1992
 Nature conservation in Estonia. General data and protected areas. Tallinn, 1994
 Inimene ja keskkond (kaasautorid T. Kaasik, H. Kaldaru). Tallinn, 1996
 Eesti kaitsealad ja nende juhtimine (kaasautor). // SEI Tallinna väljaanne 4 (2001)
 Rannaalade väärtused ja nende kaitse (kaasautor P. Kuldna). // SEI Tallinna väljaanne 7 (2005)
 Ülevaade keskkonnamõju hindamise praktikast Eestis (koost). // SEI Tallinna väljaanne 9 (2006)
 Keskkonnamõju hindamine. Juhised menetluse läbiviimiseks tegevusloa tasandil. Tallinn, 2007.

Viited

Välislingid

Eesti zooloogid
Eesti ökoloogid
Eesti keskkonnateadlased
Sündinud 1963
Pearu Peterson

Pearu Peterson (sündinud 11. jaanuaril 1971 Tallinnas) on eesti matemaatik ja füüsik.

Elulugu
Pearu Peterson on ehitaja poeg.

Peterson lõpetas 1991 Tallinna 1. Kutsekeskkooli väikelaeva mehaaniku erialal ja 1997 TTÜ loodusteaduste magistrina tehnilise füüsika alal. 2001. aastal kaitses ta samas filosoofiadoktori kraadi loodusteadustes väitekirjaga "Multi-soliton interactions and the inverse problem of wave crests" (Tallinn, 2001).

1991–92 töötas ta laevamehaanikuna, 1992–97 TTÜ Küberneetika Instituudis insenerina, 1994 ühtlasi Soomes Valtion Teknillinen Tutkimuskeskuse (VTT) Mereuuringute Keskuses uurijana, 1995 TTÜ informaatika õppetooli assistendina ja 1996–97 Twente Ülikoolis Hollandis uurijana. 1997–2003 oli ta TTÜ Küberneetika Instituudi teadur, 2001–03 ühtlasi Twente Ülikooli järeldoktorant. 2003. aastast on ta TTÜ Küberneetika Instituudi vanemteadur.

Teadustöö
Pearu Petersoni uurimisvaldkonnad on matemaatilise füüsika mittelineaarsed võrrandid, solitonide teooria, ekstreemsed lained ja teadusarvutuste tarkvara (F2PY, SciPy, jm) arendus. Ta on avaldanud 13 teadustrükist.

Tunnustused
 Eesti Teadusfondi (ETF) noorteadlase autasu (2000)
 TTÜ Küberneetika Instituudi teadlase parima publikatsiooni autasu (2001, 2003)

Viited

Teoseid
 Solitons in a perturbed Korteweg-de Vries system (kaasautor A. Salupere). // Proc. Est. Acad. Sci. Physics. Math. 46 (1997) 1 / 2
 A direct and inverse problem for wave crests modelled by interactions of two solitons (kaasautor E. van Groesen). // Physica D, 141 (2000)
 Sensitivity of the inverse wave crest problem (kaasautor E. van Groesen). // Wave Motion, 34 (2001)
 Reconstruction of multi-soliton interactions using crest data for (2+1)-dimensional KdV type equations. // Physica D, 171 (2002)
 Long-time behaviour of soliton ensembles (kaasautorid A. Salupere, J. Engelbrecht). I–II. // Chaos, Solitons & Fractals 14 (2002) 9, 15 (2003) 1
 Soliton interaction as a possible model for extreme waves in shallow water (kaasautorid T. Soomere, J. Engelbrecht). // Nonlinear Processes in Geophysics, 10 (2003)
 F2PY – Fortran to Python Interface Generator. // http://cens.ioc.ee/projects/f2py2e/ (1999-)
 SciPy – Open source scientific tools for Python (kaasautorid E. Jones, T. Oliphant). // http://www.scipy.org/ (2001-)

Kirjandus

Välislingid
 Pearu Petersoni kodulehekülg
 "Once I learned about Python, I stopped trying out different languages" IndicThreads, 28. spetember 2006 (intervjuu)

Eesti matemaatikud
Eesti füüsikud
Sündinud 1971
Pärt Peterson

Pärt Peterson (sündinud 18. aprillil 1966 Tartus) on eesti immunoloog.

Elulugu
Lõpetas 1984 Tartu 2. Keskkooli, 1991 Tartu Ülikooli bioloogiaosakonna, oli 1991–1992 TÜ bioloogia-geograafiateaduskonna magistrant, 1992–96 Tampere Ülikooli arstiteaduskonna doktorant; molekulaarse bioloogia magister (1992, TÜ), väitekiri "Identification of B-cell epitopes on steroid 17a-hydroxylase, an autoantigen in autoimmune Addison's disease", Ph.D. (immunoloogia, 1996, Tampere Ülikool), väitekiri "Antigens and HLA in autoimmune Addison's disease". 

Oli 1991–1992 TÜ MRI nooremteadur, 1996–2000 Tampere Ülikooli meditsiinitehnoloogia instituudi teadur, 2000–2003 Soome Akadeemia vanemteadur, 2003– TÜ arstiteaduskonna erakorraline molekulaarimmunoloogia professor ja Wellcome Trusti molekulaarimmunoloogia vanemteadur.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: immuunsüsteemi rakkude transkriptsiooniline regulatsioon, autoimmuunsuse tekkes osalevad geenid, genoomne imprinting. Eesti Inimesegenoomi Ühingu ja Soome Immunoloogia Seltsi liige. Tähtsamad uurimustoetused: Soome Akadeemia 2000–05, Wellcome Trust 2003–08, EU Raamprogramm 6: 2003–2008.

Teoseid
58 teadustrükist, 3 patenti.
 Identification by molecular cloning of an autoantigen associated with Addison's disease as steroid 17a-hydroxylase (kaasautor). // Lancet 339 (1992)
 Positional cloning of the APECED gene (kaasautor). // Nature Genetics 17 (1997)
 APECED: a monogenic autoimmune disease providing new clues to self tolerance (kaasautor). // Trends Immunology 19 (1998)
 Lymphotoxin pathway directs thymic Aire expression (kaasautor). // Nature Immunology 4 (2003)
 Meiotic and epigenetic defects in Dnmt3L-knockout mouse spermatogenesis (kaasautor). // Proceedings of the National Academy of Sciences of the USA 102 (2005)

Isiklikku
Tema isa oli Aleksei Petersoni ja abikaasa oli Kaja Peterson.

Viited

Kirjandus
Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri). Leht 129

Välislingid

Immunoloog: vaktsineerimine on ka koroonat põdenutele kasulik. ERR, 19. märts 2021

Eesti immunoloogid
Miina Härma Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna vilistlased
Tartu Ülikooli meditsiiniteaduste valdkonna professorid
Sündinud 1966
Pille Petersoo

Pille Petersoo (sündinud 24. aprillil 1974 Tallinnas) on eesti sotsioloog.

Elulugu
Lõpetas 1992 Tallinna Gustav Adolfi Gümnaasiumi, 1997 Tartu Ülikooli sotsioloogia osakonna, 1998–1099 Edinburghi Ülikooli magistrant, M.Sc. (rahvusuuringud, 1999, Edinburghi Ülikool), 2000–2005 Edinburghi Ülikooli doktorant, Ph.D. (sotsioloogia, 2005, samas), väitekiri "The discursive construction of national identities in the media: Scotland and its others". 

Oli 1997–1998 rahvastikuministri nõunik, 1999–2000 Integratsiooni Sihtasutuse projekti koordinaator, 2000–2004 Edinburghi Ülikooli teadur ja assistent, 2005 samas järeldoktor, 2006 Stirlingi Ülikooli Stirlingi Meediauuringute Instituudi teadur, 2006– Tallinna Ülikooli Eesti TA Rahvusvaheliste ja Sotsiaaluuringute Instituudi (RASI) vanemteadur.

Ta on portaali Nami-Nami eestvedaja ning ajakirja Kodu ja Aed köögitoimetaja.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: identiteet ja rahvuslus, meedia, mitmekultuuriline ühiskond. Rahvusluse ja Etnilisuse Uuringute Assotsiatsiooni (ASEN) liige (aastast 1998), Briti Sotsioloogia Assotsiatsiooni (BSA) liige (aastast 2004).

Teoseid
 Rassismist ja diskrimineerimisest. // Eesti rahvaste raamat: rahvusvähemused, -rühmad ja killud. Tallinn, 1999
 Nation speaking unto nation? Newspapers and national identity in the devolved UK (kaasautor). // Sociol. Rev. 52 (2004)
 Mediating which nations? Citizenship and national identities in the British press (kaasautor). // Social Semiotics (2006)
 Reconsidering otherness: constructing Estonian identity. // Nations and Nationalism 13 (2007).

Publikatsioone
 Šotimaa – kuidas edasi?, Maailma Vaade, nr 23

Viited

Kirjandus

Välislingid
 

Eesti sotsioloogid
Sündinud 1974
Heinrich Petlem

Heinrich Petlem (27. märts 1910 Simbirski kubermang, Venemaa – 14. september 1988 Tartu) oli Eesti arstiteadlane ja kirurg.

Elukäik
Heinrich Petlem oli mõisavalitseja poeg.

1917. aastal asus perekond Tallinna. Heinrich Petlem lõpetas 1929. aastal Tallinnas H. Kubo Ühisgümnaasiumi, 1936 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna, viibis 1938 erialasel täiendusel Berliinis, meditsiinikandidaat (1950, TRÜ), väitekiri "Haavandtõve kirurgiline ravi Vabariiklikus Tartu I Haavakliinikus 1918–1947". Oli 1936–1948 TÜ teaduskonnakirurgia kateedri assistent ja vanemassistent, 1959–1984 dotsent, 1948–1972 hospitaalkirurgia kateedri juhataja. Õpetas üld-, teaduskonna- ja hospitaalkirurgiat, traumatoloogiat, uroloogiat, välikirurgiat, ortopeedilist ravikehakultuuri ja spordivigastusi.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: abdominaal- ja uroloogiline kirurgia, ka urgentne kirurgia ja traumatoloogia. Oli laia profiiliga tippkirurg, kes arendas eriti seedekulgla kirurgiat ja traumatoloogiat, ka urokirurgia rajajaid ning kilpnäärmeoperatsioonide täiustajaid. Oli mitmete teadusseltside ja organisatsioonide liige, sh Eesti NSV ja Tartu Kirurgide Seltsi, Eesti NSV Uroloogide Seltsi juhatuse liige, paljude erialaste nõukogude ja komisjonide liige. Eesti NSV teeneline arst (1970). Üle 60 teadustrükise, sh 2 monograafiat.

Teoseid
 Randmeliigese funktsiooni taastumine pärast raadiuse murdu tüüpilises kohas. // TÜ Toim 36 (1954)
 Sünnipärase ektoopilise põie siirdistutamisest sooletrakti. // TÜ Toim 57 (1958)
 Полипоз толстой кишки с выпадением прямой кишки. // Хирургия (1959) 12
 Maos tekkinud võõrkehad (kolloodiumpulstikud). // NET (1962) 1
 Kinniste luumurdude ravi alused. Tartu, 1970
 Gastroduodenaalverejooksude diagnoosimine ja ravi (kaasautor A. Peetsalu). // NET (1973) 3
 Luude ja liigeste kinnised vigastused. Tallinn, 1974
 Maokirurgia arengust Tartus varasemal perioodil. // TÜ ajaloo küsimusi 6 (1977);

Viited

Kirjandus
 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, III, 58
 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 110–111
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), II, 129
 EE 14, 369
 Merila-Lattik, H. Eesti arstid 1947–1997. Tallinn, 1997., 284
 Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, III, 263
 Heinrich Petlem. // NET (1980) 2, 134
 Heinrich Petlem 75-aastane. // NET (1985) 2, 137
 Heinrich Petlem (nekroloog). // NET (1988) 6, 463
 Tartu Ülikooli Kliinikum 200, 112, 120, 122–123, 187, 201.
 

Eesti arstiteadlased
Eesti kirurgid
Arstide Koja liikmed
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Eesti NSV teenelised arstid
Sündinud 1910
Surnud 1988
Kaia Philips

Kaia Philips (sündinud 26. juulil 1969 Keilas) on Eesti majandusteadlane.

Elulugu
Lõpetas 1987 Tartu 12. Keskkooli, 1992 Tartu Ülikooli majandusteaduskonna, 1992–1995 TÜ ja 1995–1996 Stockholmi Ülikooli magistrantuuri, majandusmagister (1996, Stockholmi Ülikool), 1997–2002 TÜ doktorant, Ph.D. (majandusteadus, 2002, TÜ), väitekiri "The changes in valuation of human capital during the transition process in Estonia" (Tartu, 2001). Täiendas end 1994–2001 USA-s, Ungaris, Taanis ja Saksamaal. Oli 1993–1995 TÜ kirurgiakliiniku vanemlaborant, 1995 TÜ turunduse ja juhtimise instituudi vanemlaborant, 1996–1997 majandusteaduskonna statistika õppetooli assistent, 1997–2002 lektor, 2002– dotsent, 2004–2006 ka õppetooli hoidja. Lugenud statistika, statistilise andmetöötluse, majanduse uurimise meetodite jm kursusi.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: inimkapital, töö-ökonoomika, tööjõud, töösuhted, sotsiaalpartnerlus, töötingimused, tööhõivepoliitika, palgapoliitika. Osalenud 8 välismaa ja 4 Eesti uurimisprojektis. Mitme erialanõukogu, komisjoni ja töögrupi liige, olnud konverentside korraldajaid. European Industrial Relations Observatory (EIRO), European Working Conditions Observatory (EWCO) ja European Restructuring Monitor'i (Eesti Rahva Muuseumi (ERM)) Eesti korrespondent (2003–2006). Euroopa Töö-ökonomistide Assotsiatsiooni (EALE) liige (2000), Eesti sotsiaalmajandusnõukogu liige (2000), Eesti Majandusteadlaste Seltsi asutajaliige (2002), Eesti Statistikaseltsi juhatuse (2004) liige. Üle 50 teadustrükise.

Teoseid
 Euroopa Liiduga ühinemise mõjud palkadele ja tööjõu vabale liikumisele (kaasautor). Tallinn, 2003
 The incidence and cost of job loss in a transition economy: Displaced workers in Estonia, 1989 to 1999 (kaasautorid H. Lehmann, J. Wadsworth). // J. Comparative Economics 33 (2005)
 Job creation and job destruction in Estonia: Labour reallocation and structural changes (kaasautorid J. Masso, R. Eamets). // Estonia, the New EU Economy: Building a Baltic Miracle? Burlington, 2006
 Creative destruction and transition: Evidence on firm demographics from Estonia (kaasautorid J. Masso, R. Eamets). // Entrepreneurship, Industrial Location and Economic Growth. Edward Elgar Publishing, 2007
 Job flows and worker flows in the Baltic States: Labour reallocation and structural changes (kaasautorid J. Masso, R. Eamets). // Labour Market Flexibility, Flexicurity and Employment: Lessons of the Baltic States. Nova Sci. Publishers, 2007.

Viited

Kirjandus

Välislingid
 

Eesti majandusteadlased
Sündinud 1969
Aino-Koidula Pihl

Aino-Koidula Pihl (aastani 1963 Mei, sündinud 7. novembril 1935 Kallastes) on eesti keemik.

Elulugu
Aino-Koidula Pihl on telefonioperaatori tütar ja Viljar Pihli abikaasa.

Lõpetas 1955 Tartu Kunstliku Vedelkütuse Tehnikumi, 1960 TÜ, keemiakandidaat (1971, TÜ), väitekiri "Исследование некоторых проблем кинетической кислотности алифатических нитросоединений". Oli 1960–69 TÜ keemilise kineetika ja katalüüsi labori vanemlaborant, 1969–79 teadur, 1979–92 vanemteadur, 1992–2001 keemilise füüsika instituudi vanemteadur.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: orgaaniliste ühendite reaktsioonivõime, gaasikromatograafia. Üle 60 teadustrükise.

Viited

Teoseid
 Исследование кинетики ионизации нитроалканов в смешанных растворителях (kaasautor). // Реакционная способность орг. соединений 8 (1971) 1
 Исследование кинетики ионизации нитроалканов в смешанных растворителях VIII. Эффект апротонной полярной добавки (kaasautor). // Реакционная способность орг. соединений 16 (1979) 3
 Acid-base equilibria in nonpolar media (kaasautor). // J. Org. Chem 67 (2002) 6.

Kirjandus
 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 300
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), II, 130.
 

Eesti keemikud
Sündinud 1935
Eve Pihl

Eve Pihl (aastani 1987 Kangur; sündinud 2. detsembril 1964 Tartus) on Eesti arstiteadlane ja spordifüsioloog.

Elulugu
Eve Pihl on õpetajate tütar.

Lõpetas 1983 Tallinna Spordiinternaatkooli, 1989 TÜ arstiteaduskonna, meditsiinidoktor (1999, TÜ), väitekiri "Cardiovaskular risk factors in middle-aged former athletes". Stažeeris Helsingi Ülikoolis (1993), Uppsala Ülikoolis (1994), Tampere Urho Kaleva Kekkose nimelises Instituudis.

Oli 1989–90 TÜ intern, 1992–93 tervishoiu instituudi vanemlaborant, 1992–98 ka doktorant, 1995–97 assistent, 1997–2001 TÜ spordipedagoogika instituudi teadur, 2001–02 TÜ biokeemia instituudi järeldoktor, aastast 2003 spordibioloogia ja füsioteraapia instituudi vanemteadur, aastast 2004 ka TÜK spordimeditsiini ja taastusravi kliiniku arst-õppejõud.

Teadustöö
Uurinud peamiselt kardiovaskulaarseid riskitegureid endistel tippsportlastel, kestva intensiivse koormuse mõju hindamist. Eesti Spordimeditsiini Föderatsiooni, Int. Council for Physical Activity and Fitness Research'i liige. Võrkpallurina Eesti medaliomanik ja karikavõitja. Üle 160 teadustrükise.

Viited

Teoseid
 Coronary heart disease risk fctors in middle-aged former topp-level athletes (kaasautorid T. Jürimäe, T. Kaasik). // Scand J. Med Sci. Sports 8 (1998) 4
 Circulatory response to single circuit weight and walking training sessions of similar energy cost in middle-aged overweight females (kaasautorid T. Jürimäe, J. Jürimäe). // Clin Physiol. 20 (2000) 2
 Relationships between body weight change and cardiovascular disease risk factors in male former athletes (kaasautor T. Jürimäe). // J. Obes. Relat. Metab. Disord. 25 (2001) 7
 High-sensitive C-reactive protein level and oxidative stress-related status in former athletes in relation to traditional cardiovascular risk factors (kaasautor). // Atherosclerosis 171 (2003) 2
 Depression and health-related quality of life in elderly patients suffering from heart failure and their spouses: a comparative study (kaasautor). // Eur. J. Heart Fail. 7 (2005) 4
 Atherogenic inflammatory and oxidative stress markers in relation to overweight values male former athletes). // Int. J. Obes. (Lond.) 30 (2006) 1.

Kirjandus
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 130
 Mikelsaar, M. Meditsiinidoktor Eve Pihl. // EA (2000) 5, 314.

Eesti arstiteadlased
Eesti spordifüsioloogid
Sündinud 1964
Hendrik Pihl

Hendrik Pihl (Hindrik; 16. märts 1915 Pankjavitsa vald, Petserimaa – 12. märts 1975 Tallinn) oli Eesti arstiteadlane ja epidemioloog.

Elulugu
Hendrik Pihl oli talupidaja poeg.

Ta lõpetas 1933 Petseri Gümnaasiumi, 1940 Tartu Ülikooli usuteaduskonna ja 1950 arstiteaduskonna, oli meditsiinikandidaat (1963, Eesti Teaduste Akadeemia), väitekirjaga "Salmonellooside etioloogiline struktuur ja epidemioloogiline iseloomustus Eesti NSV-s" ning meditsiinidoktor (1975, Kiievi Riiklik Arstide Täiendusinstituut) väitekirjaga "Эпидемиология и профилактика салмонеллозов в Эстонской ССР".

Aastatel 1941–1943 teenis Punaarmees, seejärel töötas 1944 Eesti NSV Tervishoiu Rahvakomissariaadi Epideemiatõrje Valitsuse vaneminspektorina, 1945–1950 Tartu Sanitaar-Epidemioloogia Jaamas epidemioloogina ja hiljem Vabariikliku Malaariajaama juhatajana. Aastatel 1950–1957 oli Viljandi kiirabi juhataja, 1957–1975 Tallinna Epidemioloogia epidemioloogiaosakonna juhataja.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: ägedad soolenakkused, peamiselt salmonellooside levik ja profülaktika. Ta on avaldanud üle 40 teadustrükise.

Teoseid
 Platsentavere kogumisest gammaglobuliini tootmiseks ja selle rakendamisest praktikas. // NET (1958) 1
 Salmonelloosidest ja coli-enteriitidest. // NET (1959) 2
 Soolteinfektsioonide uurimisest Eesti NSV-s. // NET (1960) 3
 Salmonelloosse etioloogiaga osteomüeliidijuhud lastel (kaasautor I. Freiberg). // NET (1963) 6
 О возможности совершенствованя сбора и передачи эпидемиологической информации (kaasautor). // Сов. здавоохр. (1972) 8
 Nakkusliku hepatiidi haigestumise ja selle dünaamika prognoos Eesti NSV-s aastail 1972–1980 (kaasautor). // NET (1973) 3
 Sanitaaria Eesti NSV-s (kaasautor). Tallinn, 1974

Viited

Kirjandus
 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, III, 200–201
 EE 14, 370
 Hendrik Pihl 50-aastane. NET (1965) 2, 145
 Merila-Lattik, H. Eesti arstid 1947–1997. Tallinn, 1997., 900–901.
 

Eesti arstiteadlased
Eesti epidemioloogid
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Tartu Ülikooli usuteaduskonna vilistlased
Eesti Üliõpilaste Seltsi liikmed
Pärnamäe kalmistule maetud
Sündinud 1915
Surnud 1975
Toomas Pihl

Toomas Pihl (sündinud 23. augustil 1954 Kuressaares) on Eesti tehnikateadlane.

Elulugu
Toomas Pihl on autojuhi poeg.

Lõpetas 1969 Kahtla kooli, 1972 Orissaare Keskkooli, 1984 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) mehaanikainsenerina, tehnikamagister (1994, TTÜ), väitekiri "Pulberpinnete tehnoloogia ja omadused", tehnikadoktor (2003, TTÜ), väitekiri "Powder coatings for abrasive wear" (Tallinn, 2002). Täiendas end Rootsis (2000, 2001), Inglismaal (2002) ja Austrias (2005).

Oli 1974–78 TPI peenmehaanika kateedri laborant, 1978–84 pulbermetallurgia labori tööline, 1984–89 nooremteadur, 1989–93 TTÜ metallide tehnoloogia kateedri insener, 1993–1994 Kahtla Põhikooli õpetaja, 1994–98 TTÜ aparaadiehituse instituudi  abi, 1998–2003 mehhatroonikainstituudi teadur, 2003–05 vanemteadur, 2003– Tallinna Tehnikakõrgkooli mehaanikateaduskonna professor, tehnomaterjalide ja tehnoloogia õppetooli juhataja.

Juhib Tallinna Tehnikakõrgkoolis pinnete ja materjalide rakendusuuringute rühma.

Pidanud loenguid Tampere Ametikõrgkoolis (2005) ja Jyväskylä Ametikõrgkoolis (2007).

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: tehno- ja biomaterjalid, pinded ja pindamistehnoloogia, pinnete triboloogia, keevitustehnoloogia. Eesti volitatud insener. Eesti Inseneride Liidu ja Eesti Keevitusühingu liige. Üle 20 teadustrükise.

Teoseid
 Selection criteria for wear resistant powder coatings under extreme erosive wear conditions (kaasautor P. Kulu). // J. Thermal Spray Technology 11 (2002) 4
 Formation of microstructure of spray-fused powder coatings (kaasautor). // Proc. Est. Acad. Sci. Eng. 8 (2002) 1
 Applications of recycled hardmetal powder (kaasautor). // Proc. Est. Acad. Sci. Eng. 9 (2003) 4
 Termopihustatud barjääripinded. // Tallinna Tehnikakõrgkooli Toim 6 (2005)
 Residual stresses in different brush-plated coatings (kaasautor). // Industrial Engineering – Adding Innovation Capacity of Labor Force and Enterpreneurs. Tallinn, 2006.

Viited

Kirjandus

Välislingid
 

Eesti tehnikateadlased
Tallinna Tehnikakõrgkooli õppejõud
Sündinud 1954
Viljar Pihl

Viljar Pihl (sündinud 5. veebruaril 1938 Loona vallas Saaremaal) on eesti keemik.

Elulugu
Viljar Pihl on talupidaja poeg ja Aino-Koidula Pihli abikaasa.

Lõpetas 1956. aastal Viktor Kingissepa nimelise Kingissepa Keskkooli ja 1961. aastal Tartu Riikliku Ülikooli keemiaosakonna. Ph.D. (keemia, 2001, TÜ), väitekiri "The study of the substituent and solvent effects on the acidity of OH and CH acids". 

Oli aastatel 1961–1978 Tartu Riikliku Ülikooli keemilise kineetika ja katalüüsi labori vanemlaborant ja vaneminsener, 1978–1992 juhataja kohusetäitja, juhtivinsener, vanem- ja nooremteadur, 1993– keemilise füüsika instituudi teadur.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: orgaaniliste ühendite reaktsioonivõime, gaasikromatograafia. Üle 60 teadustrükise.

Teoseid
 Hapnikhapete happelisuse uurimine. Tartu, 1997
 Comparison on Brönsted acidities of neutral CH acids in gas phase and dimethyl sulfoxide (kaasautor). // Perkin transactions 2 (2000) 6
 Estimation of uncertainty in routine pH measurement (kaasautor). // Accreditation and Quality Assurance 7 (2002).

Viited

Kirjandus
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 130.
 

Eesti keemikud
Sündinud 1938
Ants Pihlak

Ants Pihlak (sündinud 19. jaanuaril 1942 Jõgeval) on eesti keeleteadlane.

Elulugu
Ants Pihlak on talupidaja poeg.

Lõpetas 1960 Põltsamaa Keskkooli, 1963 Tallinna Merekooli laevamehaanika osakonna, 1972 Gorki Võõrkeelte Instituudi inglise ja prantsuse keele tõlk-referendina, filoloogiakandidaat (1981, ), väitekiri "Принципы составления русско-эстонских словарей активной направленности (на примере конструктивных глаголов)". Oli 1979–91 Eesti Teaduste Akadeemia võõrkeelte kateedri juhataja, 1991–92 Eesti NSV TA Keele ja Kirjanduse Instituudi (KKI) grammatikasektori vanemteadur, 1992–94 Riigikaitse Akadeemia keelekeskuse juhataja, 1994–98 tõlkebüroo TEA toimetaja, 1998–2001 ajakirja Baltic Revue toimetaja, 2001– Euroülikooli dotsent.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: eesti keele tegumoeliste ja aspektiliste tähenduste väljendamise võimaluste kontrastiivsus võrreldes vene ja soome keelega; eestikeelne erialaterminoloogia (konverentsi- ja ärikeel); keele seos mõtlemisega. Olnud 18 inglise-eesti ja eesti-inglise lühi- jm sõnaraamatu toimetaja; tõlkinud inglise keelde ja vastupidi 16 trükist, sh ettekanne Euroopa Nõukogule Eesti kultuuripoliitikast aastail 1988–95 (1995), kokkuvõte Eesti TA Rahvusvaheliste ja Sotsiaaluuringute Instituudi uurimusest integratsiooniprotsessidest Eesti ühiskonnas (2000), Eesti Teaduste Akadeemia aastaaruanded (aastast 1996), raamat "Eesti mõisad" (2004), majandusteadlase Ernst Friedrich Schumacheri "Hämmeldunu teejuht", mitmesugused juriidilised dokumendid jm. Umbes 40 teadustrükist, sh 2 monograafiat, sõnaraamatud.

Viited

Teoseid
Деловая корреспонденция на английском языке (kaasautor S. Dubinko). Минск, 1989
Eesti analüütilised versus vene sünteetilised verbid (sõnaraamat) Tallinn, 1991
Finnish-Estonian-English Conference Manual (kaasautorid L. Lofman, J. Lehtonen). Tallinn, 1991
U-verbid ja enesekohasus eesti keeles. Tallinn, 1992
A Comparative Study of Voice in Estonian. // SKA Toim 1 (1993)
More than Language: A comparison of Estonian and Russian Psyches (kaasautor M. Beckelhimer). // Kulttuurien kohtaaminen. Jyvaskyla, 1993
English-Russian Business Dictionary. M, 1994
English-Estonian: Estonian-English Business Glossary (kaasautor L. Krikk). Tallinn, 1999
Handbook for Translators. Tallinn, 2000.

Kirjandus

Eesti keeleteadlased
Põltsamaa Ühisgümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1942
Arno-Toomas Pihlak

Arno-Toomas Pihlak (16. detsember 1926 – 20. märts 2013 Tallinn) oli Eesti mäeinsener ja tehnikateadlane.

Elulugu
Arno-Toomas Pihlak oli raudteeinseneri ja tehnikateadlase Artur Aleksander Pihlaku poeg.

Ta lõpetas 1949. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1966. aastal Norilski Õhtuse Industriaalinstituudi mäeteaduskonna, tehnikakandidaat (1974, Aleksandr Skotšinski nimeline Mäendusinstituut Ljubertsõs; väitekiri: "Исследование процессов окисления сульфидных медно-никелевых руд Талнахского рудного узла"). Oli aastatel 1966–1975 Norilski Mäemetallurgia Kombinaadi spetsialist, 1975–1976 ja 1977–1979 ENSV Geoloogia Valitsuse vanemgeoloog, 1976–1977 Tallinna Polütehnilise Instituudi vanemõpetaja, 1979–1982 töötas Teemanditööstuse Instituudis Mirnõis Jakuutias, aastast 1982 Eesti NSV TA Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudi teadur.

Teadustöö
Uurimusi maavarade rikastamise, kaevandusgaaside tõrje, sulfiidimaakide, kivisöe, põlevkivi ja diktüoneemaargilliidi isesüttimise ning põhja- ja pinnavee hüdrokeemia, samuti keskkonnaprobleemide kohta. Üle 180 teadustrükise, publitsistlikke ja aimeartikleid.

Viited

Teoseid
 "О склонности диктонемовых сланцев из месторождений Эстонской ССР к самовозгоранию". // Гор. сл. (1984) 3
 "Maardu fosforiidikarjääri puistangute saastav mõju veele" (kaasautor). // Eesti TA Toim. Biol 33 (1984)
 "A study of a á-radioactivity of oil shale (kukersite) fly ash" (kaasautor). // Oil Shale 9 (1992) 1
 "Maagaasi ilmingutest Eestis" (kaasautor V. Kattai). // Eesti Geoloogiakeskuse Toim (1993) 3/1
 "Water composition (226 Ra, 222 Rn, 210 Po) of the Cambrian-Vend waterbearing complex and accompaning spontaneous gases of Northern Estonia" (kaasautor). // J. Ecol. Chem. (1993) 2/3
 "Loode-Eesti diktüoneemaargilliitide isesüttivusest". // IV Välis-Eesti kongress. Tallinn, 1999
 "Tähtsaima loodusvara hulk väheneb". // EL (2002) 10
 "Isesüttimisest". // Keskkonnatehnika (2003) 1
 "Pakri tuulepargi ökoloogilisest toimest". // Keskkonnatehnika (2005) 2.

Kirjandus
 Eesti geoloogia: biograafiline teatmik. Tallinn, 1995, 88

Välislingid

Eesti mäeinsenerid
Eesti tehnikateadlased
Tallinna Reaalkooli vilistlased
Rahumäe kalmistule maetud
Sündinud 1926
Surnud 2013
Jaak Pihlau

Jaak Pihlau (20. detsember 1937 Tallinn – 31. detsember 2014) oli Eesti tehnikateadlane.

Elulugu
Jaak Pihlau oli õpetajate poeg.

Lõpetas 1956 Haapsalu 1. Keskkooli, 1961 TPI energeetikateaduskonna automaatika ja telemehaanika erialal, tehnikakandidaat (1970, Moskva Elektronjuhtimismasinate Instituut), väitekiri "Тонкие магнитные пленки как элементы ассоциативного запоминающего устройства".

Oli 1962–69 Küberneetika Instituudi arvutuskeskuse nooremteadur, 1969–83 vanemteadur, 1983–87 Raadioelektroonika Konstrueerimisbüroo arvutustehnika sektori juhataja, 1987–89 TPI ülijuhtivuse labori peateadur, 1989–91 AS-i "Mainor-Novex" arvutustehnika sektori juhataja, 1991–97 AS-i "Ardeko" teadusdirektor, aastast 1998 füüsilisest isikust ettevõtja.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: elektronarvutite assotsiatiivsed mäluseadmed, digitaalelektroonika, infotehnoloogia, arvutivõrgud, internet. Avaldanud mitu erialast käsiraamatut. Uurinud ka Eesti ajalugu Nõukogude okupatsiooni perioodil. Umbes 40 teadustrükist, sh 12 raamatut; 7 autoritunnistust.

Teoseid
 Digitaalse mikroelektroonika käsiraamat. I. Transistor-transistorloogika elemendid. Tallinn, 1981
 Digitaalelektroonika käsiraamat. Integraalsed loogikaelemendid. Tallinn, 1985
 Digitaalelektroonika käsiraamat. Mäluseadmed ja mikroprotsessorkomplektid. Tallinn, 1995
 Infotehnoloogia käsiraamat koolidele ja iseõppijatele. 1. Tallinn, 1997
 Sama. 2. Tallinn, 1998
 Väitlus: Rahvuskomitee ja Tiefi valitsus. KGB arhiividokumendid Eesti Vabariigi taastamiskatsest 1944. a. // Akad (1999) 7
 Internet 2000. Tallinn, 2000
 Interneti teatmik. Tallinn, 2001
 Eesti sõjaväe häving aastal 1941. Tartu, 2003
 Escapes from occupied Estonia. // The Soviet occupation regime in the Baltic states 1944–1959. Riga, 2003.

Viited

Eesti tehnikateadlased
Haapsalu Metsakalmistule maetud
Sündinud 1937
Surnud 2014
Priit Pihlik

Priit Pihlik (sündinud 13. oktoobril 1972 Tartus) on Eesti mesindusteadlane.

Elulugu
Priit Pihlik on teenistuja poeg.

Lõpetas 1990 Tartu 1. Keskkooli, 2001 Eesti Põllumajandusülikooli loomakasvatuse erialal, põllumajandusmagister (2004, EPMÜ), väitekiri "Mesilasemade kasvatamisest" Oli 2002–2004 EPMÜ loomakasvatuseinstituudi aretusosakonna vanemlaborant, 2004– EPMÜ/EMÜ veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituudi doktorant.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: mesindus. Töid mesilasemade aretamisest, mesilasrassidest, mesilaste ja mesilate hooldamisest. Tartu Aianduse ja Mesinduse Seltsi ja Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi liige. 10 teadustrükist.

Teoseid
 Mesilasema kui tulukuse tõstja. // Tõuloomakasvatus 5 (2002) 4
 Tervete mesilastega mesila. // Maamajandus (2003) 6
 External features of bees and the use of them inselection for reproduction of queens. // Animal breeding in the Baltics. Tartu, 2004
 Mesilasrassidest ja nende ristanditest (kaasautor I. Nõmmisto). // Maamajandus (2005) 6.

Viited

Kirjandus
 EPMÜ teatmik (2004) 46.
 

Eesti mesindusteadlased
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1972
Ulve Pihlik

Ulve Pihlik (sündinud 22. juunil 1946 Järvamaal) on Eesti botaanik.

Elulugu
Ulve Pihlik on töölise tütar.

Lõpetas 1964 Tartu 8. Keskkooli, 1973 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogiaosakonna, bioloogiakandidaat (1987, TRÜ), väitekiri "Pohla (Vaccinium vitis-idaea L.) ja leesika (Arctostaphylos uva-ursi (L.) Spreng) varude bioloogilised alused Eesti männikutes". Oli 1972–1975 Zooloogia ja Botaanika Instituudi (ZBI) vaneminsener, 1974–1988 nooremteadur, 1988–1994 teadur, aastast 1994 Tartu Ülikooli farmaatsia instituudi katseaia juhataja.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: looduslike ravimtaimede bioloogia, ökoloogia, varud, nende säästlik kasutamine; uurinud ka maitsetaimi. Looduseuurijate Seltsi (LUS) liige (1974). Üle 40 teadustrükise.

Teoseid
 Arctostaphylos uva-ursi in Estonia. 1. Distribution and growth. // Eesti TA Toim. Biol 37 (1988) 4
 Arctostaphylos uva-ursi in Estonia. 2. Biomass resources and their rational exploitation. // Eesti TA Toim. Biol 38 (1989) 1
 Vaccinium vitis-idea in Estonia. 1. Distribution and growth. // Eesti TA Toim. Biol 40 (1991) 1
 Vaccinium vitis-idea in Estonia. 2. Biomass resources and their rational exploitation. // Eesti TA Toim. Biol 40 (1991) 2
 Erinevatest kasvukohtadest kogutud hariliku pune (Origanum vulgae L.) eeterliku õli keemilisest koostisest (kaasautor). // Eesti Rohuteadlane (1999) 4
 Ravimtaimed. // Eesti bioloogilise mitmekesisuse ülevaate materjale. Tallinn-Tartu, 1999
 The cultivation of culinary herbs in the experimental garden of pharmacy institute. Oslo, 2001
 Kuninglik maitsetaim basiilik. // Aed (2003) 4
 100 maitsetaime. Tallinn, 2006.

Viited

Kirjandus
 Zooloogia ja Botaanika Instituut 1947–1997. Trt, 1997, 65–66.
 

Eesti botaanikud
Sündinud 1946
Harri Piho

Harri Piho (sündinud 10. novembril 1927 Koiola vallas Võrumaal) on Eesti majandusteadlane.

Elulugu
Harri Piho on talupidaja poeg.

Lõpetas 1947 Väimela Põllumajandustehnikumi, 1952 Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomiateaduskonna, majanduskandidaat (1968, Teaduste Akadeemia), väitekiri "Kanakasvatuse rentaablus ja selle tõstmine. Majandusstatistiline uurimus Eesti NSV sovhooside materjalidel". Oli 1952–1953 Tartu rajooni Töörahva Saadikute Nõukogu täitevkomitee (TSN TK) põllumajandusosakonna vanemagronoom, 1953–1954 EPA põllumajandusökonoomika kateedri assistent, 1954–1970 vanemõpetaja, 1970–1992 dotsent, 1978–1988 kateedri juhataja, 1990–1992 informaatika ja juhtimise kateedri dotsent, 1992–1994 EPMÜ ettevõtluse instituudi dotsent, 1994–1997 ühistegevuse instituudi dotsent, ühtlasi 1972–1992 ka EPA majandusteaduskonna dekaan.

Teadustöö
Uurinud loomakasvatuse (eriti kanakasvatuse) ökonoomikat, arvutustehnika kasutamist, ettevõtete juhtimist. Osalenud koostöös Leipzigi Ülikooli,  ja Wroclavi Kõrgema Majanduskooliga. Akadeemilise Põllumajanduse Seltsii ja Akadeemilise Ühistegevuse Seltsi juhatuse liige. Üle 70 teadustrükise.

Teoseid
 Kolhoosi majandusliku tegevuse analüüs. Tallinn, 1959
 Kanamunade omahind ja selle alandamise võimalusi Eesti NSV sovhoosides. Tartu, 1960
 Töö tehniline normeerimine põllumajanduses. Tallinn, 1961
 Klahvarvutusmasinad ja nende kasutamine. Tallinn, 1967
 TTO ja juhtimise küsimusi põllumajanduses. Tallinn, 1969.

Viited

Kirjandus
 Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu bio-bibliograafiline teatmeteos 1951–1981. Trt, 1981, 67
 Eesti Põllumajanduse Akadeemia töötajad ja vilistlased 1981–1990. Trt, 1991, II, 122–123
 Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Trt, 1996, 100
 Eesti majanduse biograafiline leksikon. Tallinn, 2000, 368–369
 Sotsialistlik Põllumajandus (1969) 2.
 

Eesti majandusteadlased
Sündinud 1927
Evi Pihu

Evi Pihu (aastani 1961 Ellermaa, 1961–99 Pihu, aastast 1999 Eller/Ellermaa, sündinud 9. märtsil 1935 Paasvere vallas Virumaal) on Eesti bioloog.

Elulugu
Evi Pihu on väiketalupidaja tütar ja 1961–99 Ervin Pihu abikaasa.

Lõpetas 1954 Väike-Maarja Keskkooli, 1959 TÜ bioloogiaosakonna, 1965 aspirantuuri, bioloogiakandidaat (1974, Zooloogia ja Botaanika Instituudi (ZBI)), väitekiri "Peipsi-Pihkva järve haugi ja ahvena toitumisest ning kalamajanduslikust tähtsusest". Oli 1965–91 ZBI noorem- ja vanemteadur, aastast 1991 pensionil.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: kalade, eriti röövkalade toitumine Eesti järvedes; putukate areng ja füsioloogia. Selgitanud rööv- ja lepiskalade toitumissuhete ja bioloogia tähtsust Eesti suurjärvedes, esitanud originaalse meetodi röövkalade neelatud saakloomade pikkuse taastamiseks. 60 teadustrükist.

Viited

Teoseid
 Särje toitumisest mõnedes Eesti NSV järvedes. // LUS-i aastaraamat 1965, 57
 Рыбохозяйственно-биологическое значение щуки, окуня, судака и налима в Псковско-Чудском озере. // Гидробиол. исследования 4 (1966)
 Восстановление размеров рыб, заглоченных хнщниками, по фрагментам их позвоночника (kaasautor). // Вопросы ихтиологии 10 (1970) 5
 Окунь и ерш Псковско-Чудского водоема (kaasautor). // Изв. ГосНИОРХ 83 (1974)
 Синхронное определение интенсивности теплопродукции и газообмена у насекомых (kaasautor). // Методика и результаты изучения физиологического состояния насекомых. Трт, 1985
 Peipsi kalandusest ja ZBI teadurite panusest selle arendamiseks. // Peipsi järve seisund. Tartu, 1990.

Kirjandus
 Zooloogia ja Botaanika Instituut 1947–1997, 66.
 

Eesti bioloogid
Sündinud 1935
Silvia Pihu

Silvia Pihu (aastani 2002 Sepp, sündinud 19. augustil 1966 Pärnus) on eesti botaanik.

Elulugu
Silvia Pihu on laevaehitusinseneri tütar.

Lõpetas 1984 Pärnu 1. Keskkooli, 1989 TÜ bioloogiaosakonna, M.Sc. (1999, TÜ), Ph.D. (botaanika ja mükoloogia, 2002, TÜ), väitekiri "Morphological and genetical variation of Alchemilla L. in Estonia". Täiendas end 1992 Soomes Turu Ülikoolis, 1994 Inglismaal (Kew Herbarium), 1995 Eesti TA Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudis (KBFI), 1996 Moskvas, 1997 Rootsis Uppsala Ülikoolis, 2001–02 Eesti Biokeskuse järeldoktor. Oli 1989–92 Looduseuurijate Seltsi (LUS) vanembibliograaf, 1989–2000 (vaheaegadega) TÜ botaanika ja ökoloogia instituudi vanemlaborant, 2003– botaanilise õppetooli teadur. Õpetanud peamiselt soontaimede evolutsiooni ja süstemaatikat.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: taimeliikide süstemaatika, fülogenees, morfoloogia ja geneetika varieerivus, populatsiooniökoloogia ja levik Balti mere regioonis. Koostanud Eestis esinevate kortslehe liikide määramistabeleid, imekannikese ja sinilille klonaalsust, saaremaa robirohu taksonoomilist staatust, niitmise mõju luhtade taimkattele ja liigirikkusele. Osalenud ekspeditsioonil Kuriili saartele ja Sahhalinile (1987) ning Tenerifele (2005). Olnud ekspert Natura 2000 alade ja pärandkoosluste inventeerimisel, osalenud Eestis uute kaitsealade loomisel. Looduseuurijate Seltsi liige, aastast 2004 botaaniline sektsiooni aseesimees ja presiidiumi sekretär, Rahvusvahelise Taimesüstemaatika Assotsiatsiooni (IAPT) liige. 15 teadustrükist, aimeartikleid.

Viited

Teoseid
 Taxonomic continuum of Alchemilla (Rosaceae) in Estonia (kaasautor J. Paal). // Nord. J. Bot. 18 (1998)
 Perekond kortsleht – Alchemilla L. // Eesti taimede määraja. Tartu, 1999
 Study of the multivariate structure of the Estonian Alchemilla L. (Rosaceae) microspecies: an example of structural indices approach (kaasautor). // Proc. Est. Acad. Sci. Biol. Ecol. 49 (2000)
 Patterns and relationships between and within the sections Alchemilla and Ultravulgares of the genus Alchemilla (Rosaceae) in Estonia (kaasautor J. Paal). // Nord. J. Bot. 21 (2001)
 Morphological variation in eight taxa of Anthyllis vulneraria s. lato (Fabaceae) (kaasautor). // Ann. Bot. Fennici 42 (2005).

Kirjandus

Välislingid

Eesti botaanikud
Sündinud 1966
Tõnu Pihu

Tõnu Pihu (sündinud 18. juulil 1957 Tallinnas) on Eesti tehnikateadlane.

Elulugu
Tõnu Pihu on teenistujate poeg.

Lõpetas 1976 Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumi, 1981 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) mehaanikateaduskonna, 1987 aspirantuuri, tehnikakandidaat (1991, TPI), väitekiri "Ударное измельчение горючих сланцев эстонского месторoждения". Oli 1981–84 TPI teadur, 1984–91 insener, 1991–2005 vanemteadur (ühtlasi 1991–92 Toronto Ülikooli keemiline tehnoloogia ja rakenduskeemia teaduskonna uurimisassistent), 2005– soojustehnika instituudi vanemteadur. Tõnu Pihu on korp! Vironia vilistlane.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: põlevkivi mineraalosa käitumine ja soojusefektid põlevkivi põletamisel keevkihis; kohalike biokütuste kasutamine energeetikas; Eesti energeetilise ressursi säästlik kasutamine; keskkonnakaitse. 52 teadustrükist, 3 kasuliku mudeli kaasautor.

Viited

Teoseid
 The influence of pressure on the behavior of oil shale carbonates (kaasautorid A. Ots, A. Hlebnikov). // Oil Shale 14 (1997) 3
 Influence of sulfur dioxide on decomposition of oil shale mineral matter (kaasautor). // Oil Shale 18 (2001) 4
 Calculation of qualitative and quantative composition of Estonian oil shale and its combustion products (kaasautorid H. Arro, A. Prikk). I. // Fuel 82 (2003) 18
 Fluidized-bed combustion of oil shale retorting solid waste (kaasautor) // Oil shale 21 (2004) 3
 Biokütuse kasutaja käsiraamat (kaasautor). Tallinn, 2005
 Calculation of CO2 emission from CFB boilers of oil shale power plants (kaasautorid H. Arro, A. Prikk). // Oil Shale 23 (2006) 4
 Применение котлов с ЦКС для сжигания сланцев в Эстонской Республике (kaasautor) // Электрические станции, M, (2006), 2

Kirjandus
 http://www.ttu.ee/soojus/isikuandmed/tpihu.htm

Välislingid

Eesti tehnikateadlased
Korporatsioon Vironia liikmed
Sündinud 1957