joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Tudengimaja

Tallinna Tudengimaja on Tallinnas aadressil Raekoja plats 16 tegutsev asutus, mis majutab mitmesuguseid üliõpilasorganisatsioone.

Tudengimajas tegutsevad või on tegutsenud Tallinna Üliõpilaskondade Ümarlaud, ESN Tallinn, üliõpilaskorporatsioonid Sororitas Estoniae, Revelia, Fraternitas Tartuensis, Sakala jt. Maja kogupindala on umbes 530 m2.

Tudengimaja rajamise algatas Eesti Üliõpilaskondade Liit 2005. aastal. Keskajal Tallinna linnakantseleid ja veinikeldrit ning Nõukogude aja lõpul Eesti Reklaamfilmi majutanud hoone andis Tallinna linnavalitsus MTÜ Tallinna Üliõpilaskondade Ümarlaua kasutusse 13. juunil 2007. Maja võeti ehitismälestisena arvele 15. aprillil 1997.

Viited

Välislingid
 Tallinna Tudengimaja koduleht
 Oliver Õunmaa Vast avatud tudengimajas napib ruumi suurürituste korraldamiseks EPL, 28. veebruar 2007
 Raekoja platsile tuleb tudengimaja SLÕL, 23. veebruar 2007
 "Ülevaade: kui kulukad on Tallinnale tema residentsid" ERR, 2. juuli 2020

Tallinn
Tallinna kultuurimälestised
Westonaria

Westonaria on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis West Randi ringkonnas Westonaria vallas.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Westonaria elanikest mustanahalisi aafriklasi 65,47%, valgeid 31,90%, värvilisi 1,43%, India või Aasia päritolu inimesi 0,99% ja teisi 0,20%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 28,81% inimesi, koosa keelt 16,64%, sotho keelt 14,05%, tsvana keelt 13,42%, inglise keelt 7,92%, suulu keelt 6,95%, tsonga keelt 3,94% ja pedi keelt 2,01%.

Viited

Gautengi provintsi linnad
STS-3

STS-3 oli NASA Space Shuttle'i programmi ja kosmosesüstik Columbia kolmas missioon. See startis 22. märtsil 1982 ja kestis kaheksa päeva. Missiooni eesmärkideks oli Columbia testimine ja mitmed teaduslikud katsed. STS-3 oli ka esimene missioon, kus Space Shuttle'i välispaak polnud värvitud valgeks ja ainus missioon, mis maandus White Sandsi kosmosesadamas. Süstik maandus White Sandsis, sest Edwardsi õhujõudude baasis, kus süstik esialgselt maanduma pidi, oli üleujutus.

Meeskond

STS-3 meeskonda kuulusid Jack R. Lousma, kellele see oli teine ja viimane lend ning Gordon Fullerton, kes oli esmalennul. Lousma oli algselt määratud koos Fred Haisega missioonile STS-2, mis pidi esialgu minema Skylabi ja viima selle kõrgemale orbiidile. Süstiku arendamisel tekkisid viivitused ja Skylab sisenes Maa atmosfääri 1979. aastal. Samal aastal lahkus Haise NASA-st ja Lousma määrati STS-3 komandöriks.

Viited

Space Shuttle'i missioonid
1982
Bekkersdal

Bekkersdal on linn (township) Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis West Randi ringkonnas. Bekkersdal asub Westonariast 7 kilomeetrit idas ja Randfonteinist 14 kilomeetrit lõunas.

Bekkersdal asutati 1945. aastal kullakaevandustes töötavate mustanahaliste asulana, linnaõigused sai 1983. aastal.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bekkersdali elanikest mustanahalisi aafriklasi 98,17%, värvilisi 0,43%, India või Aasia päritolu inimesi 0,15%, valgeid 0,13% ja teisi 1,11%. Koosa keelt pidas emakeeleks 30,50% inimesi, sotho keelt 19,29%, tsvana keelt 16,02%, tsonga keelt 13,88%, suulu keelt 8,92%, inglise keelt 2,14%, svaasi keelt 1,57%, pedi keelt 1,26% ja afrikaani keelt 0,93%.

Viited

Gautengi provintsi linnad
Fochville

Fochville on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis West Randi ringkonnas.

Fochville on asutatud 1920. aastal. Linn on saanud nime Prantsusmaa kindrali ja marssali Ferdinand Fochi auks, kes oli Esimeses maailmasõjas Antandi ülemjuhataja.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Fochville'i elanikest valgeid 71,74%, mustanahalisi aafriklasi 25,74%, värvilisi 1,23%, India või Aasia päritolu inimesi 0,44% ja teisi 0,85%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 71,26% inimesi, inglise keelt 6,84%, sotho keelt 6,19%, tsvana keelt 5,96%, koosa keelt 4,21% ja suulu keelt 2,18%.

Viited

Gautengi provintsi linnad
Aleksandr Selevko

Aleksandr Selevko (sündinud 23. mail 2001 Jõgeval) on eesti sportlane, iluuisutaja.

Ta on kahekordne Eesti meister (2020, 2021)

2020. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel Tallinnas sai ta lühikavas 4. koha ja vabakavas 13. koha, mis andis talle kokkuvõttes 9. koha.

2022. aasta taliolümpiamängudel sai ta meeste üksiksõidus 65,29 punktiga 28. koha.

Viited

Välislingid
 Aleksandr Selevko (ISU statistika)

Eesti iluuisutajad
Jõgevalt pärit sportlased
Sündinud 2001
Matthias Tass

Matthias Tass (sündinud 23. mail 1999 Tallinnas) on eesti korvpallur.

Viited

Välislingid
 Matthias Tass (FIBA arhiiv)

Eesti korvpallurid
Tallinnast pärit sportlased
Sündinud 1999
Bogdan Vaštšuk

Bogdan Vaštšuk (sündinud 4. oktoobril 1995 Tallinnas) on eesti jalgpallur (poolkaitsja), kes mängib Ukraina kõrgliiga klubis Poltava Vorskla.

Hooajal 2018/19 mängis ta Läti kõrgliiga klubist Riga FC laenul Bulgaaria kõrgliiga klubis Sofia PFC Levski.

2021. aastal tuli ta Tallinna FCI Levadiaga Eesti meistriks.

2022. aasta jaanuaris läks ta Tallinna FCI Levadiast laenule Poltava Vorsklasse.

Koondisekarjäär
A-koondise debüüdi tegi Vaštšuk 24. märtsil 2021 MM valikmängus Tšehhi vastu. Samas mängus tegid oma debüüdi veel Maksim Paskotši ja Karl Rudolf Õigus.

Karjääri statistika

Klubi
Uuendatud seisuga 27. märts 2021

Koondis
Uuendatud seisuga 31. märts 2021

Vaata ka
Eesti jalgpallikoondislaste loend

Viited

Välislingid
 Statistika soccerway.com
 Statistika jalgpall.ee
 Koondise statistika jalgpall.ee

Eesti jalgpallurid
Eesti jalgpallikoondislased
Tallinnast pärit sportlased
Eesti jalgpallurid välismaal
FCI Tallinna jalgpallurid
Tallinna FCI Levadia jalgpallurid
Meistriliiga mängijad
Sündinud 1995
Nublu (räppar)

Nublu (kodanikunimega Markkus Pulk; sündinud 26. juunil 1996) on Keilast pärit Eesti räppar.

Laulude ajalugu 
Nublu tuntumad lood on näiteks "Mina ka", "1-2", "für Oksana", "tmt" ja "Universum". 

Tema YouTube'i kanalil on kokku üle 53 miljoni vaatamise. Populaarseim muusikavideo on "für Oksana" (6,4 miljonit vaatamist). Spotify's on kõige populaarsemaks looks üle 7 miljoni kuulamisega "Universum", mille kaasartistiks on Soome räppar Mikael Gabriel.

Haridus 
Markkus Pulk õppis põhikoolis Tallinna Inglise Kolledžis ja keskkoolis Tallinna Vanalinna Hariduskolleegiumi teatriklassis. Praegu omandab ta bakalaureusekraadi Tartu Ülikoolis ajakirjanduse ja kommunikatsiooni erialal.

Tunnustus 
Auhinnagalal "MyHits Awards 2018" oli Nublu nomineeritud auhinnale kolmes kategoorias, millest võitis kaks: aasta artist ja aasta hitt (lauluga "Mina ka"). Tema hitid "Mina ka" ja "öölaps!" saavutasid 2018. aasta Raadio 2 Aastahiti tabelis vastavalt esimese ja teise koha. 2019. aasta Eesti muusikaauhindade galal valiti Nublu aasta meesartistiks ja "Mina ka" aasta parimaks lauluks.

2020. aasta Eesti muusikaauhindade galal oli Nublu nomineeritud auhinnale aasta meesartisti ja aasta Hip-Hop/Rap/R'n'B artisti kategoorias, lisaks püüdis ta lauluga "Für Oksana" auhinda ka aasta muusikavideo ja aasta parima laulu kategoorias.

2021. aasta Eesti Muusikaauhindade galal oli Nublu nomineeritud auhinnale seitsmes kategoorias. Ta võitis kuus auhinda: aasta album, aasta muusikavideo, aasta debüütalbum, aasta artist (rahvahääletus), aasta meesartist ning aasta hip-hop/rap/r'n'b/ artistiks.

Viited 

Eesti räpparid
Sündinud 1996
Eesti lauljad
Paide linnapea

Paide linnapea on Paide Linnavalitsuse juht.

Paide linnapea:
 1) korraldab linnavalitsuse tööd ja linnavalitsuse istungite ettevalmistamist;
   2) esindab Paide linna ja linnavalitsust vastavalt seadusega, linna põhimäärusega ning linnavolikogu antud pädevusele;
   3) annab linnavalitsuse liikmete ja muude talle vahetult alluvate isikute kohta ning ametiasutuse sisemise töö korraldamiseks käskkirju;
   4) kirjutab alla linnavalitsuse määrustele ja korraldustele ning teistele linnavalitsuse dokumentidele;
   5) esitab linnavolikogule kinnitamiseks linnavalitsuse koosseisu;
   6) esitab linnavolikogule ettepaneku linnavalitsuse täiendava liikme kinnitamiseks ja linnavalitsuse liikme vabastamiseks linnavalitsuse liikme kohustustest ning palgalise linnavalitsuse liikme ametisse nimetamiseks ja ametist vabastamiseks;
   7) nimetab ametisse ja vabastab ametist seaduses sätestatud korras siseaudiitori kutsetegevuse alaste ülesannete täitmiseks ametniku või vastava struktuuriüksuse juhi;
   8) esitab linnavalitsusele ametisse kinnitamiseks ametiasutuse hallatava asutuse juhi kandidaadi;
   9) esitab huvide deklaratsiooni korruptsioonivastases seaduses sätestatud korras;
   10) täidab muid talle seaduse alusel ja linna põhimäärusega pandud ülesandeid;
   11) esindab Paide linna avalik-õiguslikes ja tsiviilõiguslikes suhetes kõigi tehingute tegemisel või volitab selleks teisi isikuid.

Paide linnapead 
–1902, Eduard Silsky,  Paide linnapea ja  Paide kohtufoogt
1902–1918, Oskar Brasche, Paide linnapea
1918, Oskar Brasche, Paide linnapea
.
1921–1930, Eduard Purfeldt, Paide linnapea
1930–1939, Gerhard Pärli, Paide linnapea
1939–1940, Hans Leeman, Paide linnapea
1940, Artur Tire, Paide linnapea
...
1991–1996, Jaan Rõuk, Paide linnapea
1996-2004, Tõnis Kõiv, Paide linnapea
2004-2005, Indrek Kivimäe, Paide linnapea
2005, Heli Suvi, Paide linnapea
2005–2011, Kersti Sarapuu, Paide linnapea
2011–2013 Kaido Ivask, Paide linnapea
2013–2014 Alo Aasma, Paide linnapea
2014–2015 Priit Värk, Paide linnapea
2015–2017, Siret Pihelgas, Paide linnapea.
2017–2021, Paide linnapea Priit Värk.
2021 - 2022 Siret Pihelgas, Paide linnapea
2022 - ... Eimar Veldre

Viited
Saka (Läti)

Saka on küla (mazciems) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas, Saka valla halduskeskus. 

Küla asub Tebra ja Durbe ühinemispaigas merepinnast 5 meetri kõrgusel, Riiast 212 ja endisest piirkonna keskusest Pāvilostast 5 kilomeetri kaugusel. Seal asuvad vallamaja ja raamatukogu, lisaks veel kohalikud luteri ja babtisti kirikud, neist esimene on muinsusmälestisena riikliku kaitse all. Muinsuskaitse all on ka Saka vasallilinnus ja Saka linnamägi. Sakas asuvad Sakas C. P. ja Darbnīcase bussipeatused. 

Küla mainiti esmakordselt aastal 1230 Saccze või Sacese nime all. Hiljem rajati sinna Saka vasallilinnus (Sackenhausen) Linnus rajati aastal 1386, kaitsmaks Saka jõe kaldaid ja sissepääsu toona laevatatavale Tebra jõele. Aastani 2021 kuulus küla Pāvilosta piirkonda.

Küla oli nõukogude perioodil kohaliku kolhoosi keskasulaks. Aastal 2005 oli Sakas 293 elanikku, aastal 2018 oli elanikke 29, aastal 2020 aga 30.

Viited

 
Lõuna-Kuramaa piirkonna külad
Oberholzer

Oberholzer on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis West Randi ringkonnas.

Oberholzer asutati 1939. aasta märtsis Wonderfonteini farmi territooriumile, linn sai nime farmi omaniku Hendrik Oberholzeri järgi.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Oberholzeri elanikest valgeid 61,70%, mustanahalisi aafriklasi 35,80%, värvilisi 1,20%, India või Aasia päritolu inimesi 0,89% ja teisi 0,41%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 55,40% inimesi, tsvana keelt 12,30%, inglise keelt 10,84%, sotho keelt 8,60%, koosa keelt 4,59% ja suulu keelt 3,39%.

Viited

Gautengi provintsi linnad
Khutsong

Khutsong on linn (township) Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis West Randi ringkonnas.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Khutsongi elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,38%, värvilisi 0,32%, valgeid 0,09%, India või Aasia päritolu inimesi 0,08% ja teisi 0,12%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 34,83% inimesi, koosa keelt 25,02%, sotho keelt 19,25%, suulu keelt 7,28%, tsonga keelt 5,56%, inglise keelt 1,93% ja pedi keelt 1,42%.

Viited

Gautengi provintsi linnad
Munsieville

Munsieville on linn (township) Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis West Randi ringkonnas.

Munsieville on asutatud 1903. aastal.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Munsieville'i elanikest mustanahalisi aafriklasi 98,91%, värvilisi 0,61%, India või Aasia päritolu inimesi 0,15%, valgeid 0,10% ja teisi 0,24%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 67,16% inimesi, suulu keelt 6,68%, koosa keelt 6,50%, sotho keelt 5,32%, inglise keelt 2,80% ja pedi keelt 2,77%.

Viited

Gautengi provintsi linnad
Mabalstad

Mabalstad on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Loodeprovintsis Bojanala Platinumi ringkonnas Moses Kotane vallas.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Mabalstadi elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,86% ja värvilisi 0,14%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 94,17% ja koosa keelt 3,89%.

Viited

Loodeprovintsi (LAV) linnad
Morgenzon

Morgenzon on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Mpumalanga provintsis Gert Sibande ringkonnas Lekwa vallas.

Morgenzon on asutatud 1912. aastal. Morgenzon tähendab hollandi keeles 'hommikupäike'.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Morgenzoni elanikest mustanahalisi aafriklasi 53,04%, valgeid 43,21%, India või Aasia päritolu inimesi 1,64%, värvilisi 1,43% ja teisi 0,63%. Suulu keelt pidas emakeeleks 48,36% inimesi, afrikaani keelt 38,00%, inglise keelt 5,50%, svaasi keelt 1,93% ja ndebele keelt 1,79%.

Viited

Mpumalanga provintsi linnad
Ruta Tamre

Ruta Tamre on eesti hüdrograaf ja riigiametnik, "Eesti järvede nimestiku" (2006) koostaja.

2002–2007 õppis Tamre Eesti Maaülikoolis magistriõppes (juhendaja Ingmar Ott, teema "Valgla mõju rannajärvedele").

2018. aasta seisuga töötab Tamre Keskkonnaagentuuris peaspetsialistina. Varem on ta töötanud EPMÜ Zooloogia ja Botaanika Instituudis.

Teoseid
 "Eesti järvede nimestik: looduslikud ja tehisjärved". Koostaja Ruta Tamre. Tallinn: Keskkonnaministeeriumi Info- ja Tehnokeskus, 2006
 "Ülevaade Virumaa veekogudest" Rmt: "XXIX Eesti looduseuurijate päev. XXIX Estonian naturalists' congress. Põlevkivimaa loodus. Nature of oil shale region. 1.–2. juuli, 2006, Illuka" Eesti Looduseuurijate Selts, 2006
 Ruta Tamre, Toomas Kõiv, Ingmar Ott (2008). Young and quickly vanishing coastal lakes in Estonia. Structure and function of world shallow lakes, Néstor Mazzeo, Mariana Meerhoff (eds.). Punta del Este, Uruguay. Facultad de Ciencias, Universidad de la Republica. Montevideo. Uruguay: 110.

Viited

Välislingid
 Raimu Hanson, "Ülelugemine andis järvedele tublisti lisa", Postimees, 24. aprill 2007

Eesti riigiametnikud
Eesti hüdroloogid‎
Sünniaeg puudub
Embalenhle

Embalenhle on linn (township) Lõuna-Aafrika Vabariigis Mpumalanga provintsis Gert Sibande ringkonnas Govan Mbeki vallas.

Embalenhle on rajatud 1970. aastatel.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Embalenhle elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,04%, värvilisi 0,36%, valgeid 0,23%, India või Aasia päritolu inimesi 0,16% ja teisi 0,21%. Suulu keelt pidas emakeeleks 49,82% inimesi, koosa keelt 10,90%, sotho keelt 10,10%, ndebele keelt 9,15%, svaasi keelt 5,05%, tsonga keelt 4,68%, pedi keelt 3,91% ja inglise keelt 2,09%.

Viited

Mpumalanga provintsi linnad
Tsirguliina Kool

Tsirguliina Kool on põhikool Valga maakonnas Valga vallas Tsirguliina alevikus. Kooli direktor on Heikki Järlik.

1912 alustas tööd Tsirguliina 3-klassiline külakool. Järjepidevat kooliharidust hakati Tsirguliinas andma aastast 1919, kui alustas tööd Tsirguliina 8-klassiline algkool.

1952 nimetati kool ümber Tsirguliina 7-klassiliseks kooliks. 1956 nimetati kool ümber Tsirguliina Keskkooliks.

2018. aasta kevadel suleti keskkooliosa ning kool jätkas 1. septembrist 2018 tööd Tsirguliina Kooli nime all.

Viited

Välislingid 

 Kooli koduleht

Valga vald
Valga maakonna koolid
Benny Hill

Alfred Hawthorne Hill (21. jaanuar 1924 Southampton – 20. aprill 1992 London) oli inglise koomik ja näitleja, tuntud oma telesarja "The Benny Hill Show" poolest.

Suurbritannia näitlejad
Suurbritannia koomikud
Sündinud 1924
Surnud 1992
Tjakastad

Tjakastad on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Mpumalanga provintsis Gert Sibande ringkonnas Albert Luthuli vallas.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Tjakastadi elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,44%, värvilisi 0,35%, India või Aasia päritolu inimesi 0,12%, valgeid 0,02% ja teisi 0,06%. Svaasi keelt pidas emakeeleks 92,94% inimesi, suulu keelt 4,94% ja inglise keelt 0,58%.

Viited

Mpumalanga provintsi linnad
Rekvisiitor

Rekvisiitor on lavastuses kasutatavate esemete (rekvisiitide) soetaja ning nende eest vastutav isik.

Kujutamine kultuuris
Saksa dramaturg Eberhard Streul on kirjutanud ühe rekvisiitori elust ja tööst mononäidendi "Die Sternstunde des Josef Bieder. Revue für einen Theaterrequisiteur". Pealkirja all "Rekvisiitori tähetund" on seda Eestis 2012. aastal lavastanud Margo Teder VAT Teatris. Nimiosa mängis Lauri Saatpalu. Eesti keelde on näidendi tõlkinud Hannes Villemson. 2021. aastal kohandas, kujundas muusikaliselt ja lavastas Karlova Teatris näidendi Andres Dvinjaninov pealkirja all "Heinari tähetund". Dvinjaninov mängis ise ka nimitegelast. Näidendit on lavastatud ka Vanalinnastuudios (nimiosas Jüri Aarma) ja Vanemuises (nimiosas Jüri Lumiste).

Viited 

Teater
Filmikunst
STS-8

STS-8 oli NASA Space Shuttle'i programmi kaheksas ja kosmosesüstik Challengeri kolmas missioon. See startis 30. augustil 1983 ja maandus 5. septembril. Challenger sooritas programmi esimese öise stardi ja maandumise ning missioonil osales esimene mustanahaline astronaut, Guion Bluford. STS-8 viis orbiidile tehiskaaslase ja sooritas teaduslikke katseid. Missioon oli edukas, kuid seda varjutas asjaolu, et insenerid avastasid tahkekütusekiirendite kontrollimisel, et vasakpoolne kiirendi oli tõsiselt kahjustada saanud ning oli tõsine oht, et see oleks võinud stardil puruneda.

Meeskond

Missioonil osales viis astronauti, kellest kolm olid missiooni spetsialistid. See oli tollal suurim arv astronaute ühe kosmoselaeva pardal. Missiooni komandör oli Richard Truly, kellele see oli teine missioon. Ülejäänud astronaudid olid oma esmalennul.

Meeskonda kuulusid:
 Komandör – Richard Truly
 Piloot – Daniel Brandenstein
 Missiooni spetsialist 1 – Guion Bluford
 Missiooni spetsialist 2 – Dale Gardner
 Missiooni spetsialist 3 – William Thornton

Viited

Space Shuttle'i missioonid
1983
Oświęcim

Oświęcim (saksa keeles Auschwitz, jidiši keeles אָשפּיצין ehk Oshpitzin, Poola mustlaskeeles Auszwica) on linn Väike-Poola vojevoodkonnas, Oświęcimi maakonna halduskeskus. Oświęcim asub 53 kilomeetrit Krakówist läänes, Soła jõe liitumiskohas Wisła jõega.

Ajalugu
Oświęcimi asulat mainiti esmakordselt 1117, linnaõigused sai see 1291. Hiliskeskajast alates oli linn tähtis kaubanduskeskus. 14. sajandil nimetasid saksa kaupmehed seda Auswintz, 15. sajandil sai uueks nimekujuks Auschwitz. 1772–1918, kui Oświęcim kuulus Galiitsia ja Lodomeeria kuningriiki (mis oli Austria Keisririigi poolautonoomne protektoraat), kasutati ametlikult nii poola kui ka saksa nime. Teise maailmasõja ajal jäi Oświęcim Poola ossa, mille Saksamaa annekteeris, ning tolleaegsetes dokumentides kasutati nime Auschwitz. Nime Oświęcim sai linn tagasi pärast 27. jaanuari 1945, mil Nõukogude Liidu Punaarmee lõi linnast välja Wehrmachti väed.

Koonduslaager

Linna teatakse eelkõige Teise maailmasõja aegse traagilise ajaloo pärast. Linna lähistel koonduslaagris hukati Saksamaa natsionaalsotsialistliku režiimi all ligemale 1 000 000 juuti, 150 000 poolakat, 23 000 mustlast, 15 000 Nõukogude sõjavangi ja 400 Jehoova tunnistajat, lisaks kümneid tuhandeid teiste rahvuste ja vähemuste esindajaid. Oświęcim oli tollal Mandri-Euroopa raudteeliikluse sõlmpunkt, vangid transporditi kõikjalt Euroopast kohale loomavagunites.

Vaata ka
Oświęcimi Juudi Keskus

Välislingid

Väike-Poola vojevoodkonna linnad
Nugiseks

Nugiseks on eesti perekonnanimi.

Perekonnanimi Nugiseks (Nuggiseks) pärineb Laupa vallast Türi kihelkonnas Järvamaal. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Nugiseks Eestis alla viiel mehel ja 8 naisel.

Harald Nugiseks (1921–2014), eesti sõjaväelane

Järvamaa perekonnanimed
Elandsrand

Elandsrand on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis West Randi ringkonnas.

Elandsrand on kaevanduslinn, linnas asub 1978. aastal rajatud kullakaevandus.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Elandsrandi elanikest mustanahalisi aafriklasi 96,94%, valgeid 2,10%, värvilisi 0,68%, India või Aasia päritolu inimesi 0,05% ja teisi 0,23%. Sotho keelt pidas emakeeleks 32,67%, koosa keelt 31,20%, svaasi keelt 7,86%, suulu keelt 7,86%, tsonga keelt 6,80%, tsvana keelt 5,48%, inglise keelt 2,89% ja afrikaani keelt 2,08%.

Viited

Gautengi provintsi linnad
Astijärve kirik

Astijärve Maarja kirik on luteri kirik Lätis Burtnieki vallas Asti järve kaldal. See on Astijärve kihelkonnakirik. 

Hoone on arhitektuurimälestisena riikliku kaitse all.

Arvatakse, et esimene kirik rajati Astijärvele juba aastal 1224, nõnda on tegemist Läti alade ühe vanima kirikuga. Wartberge Hermanni Liivimaa kroonikas on mainitud, et kui Johann I von Lunen suri, olid kirikud ehitatud Volmarisse, Astijärvele, Võnnusse ja Trikātasse. Algne kirik asus Asti ordulinnuse juures.

Aastal 1281 andis toonane ordumeister korralduse moodustada Astijärvel kihelkond. Esimesed kirjalikud teated sealse kihelkonnakohta pärinevad siiski alles aastast 1434. Vana kirik põles maha aastal 1654.

Aastal 1669 algasid ettevalmistused uue kiriku ehitamiseks. Hoone võeti kasutusele aastal 1683, kuigi valmis lõplikult kaks aastat hiljem. Ka kantsli sai kirik alles aastal 1684. Aastal 1805 remonditi kirikutorni.

Aastast 1817 oli sealse koguduse õpetaja Wilhelm Friedrich Parrot. Aastal 1863 tabas torni välk ja see põles maha, uus torn valmis aastal 1866.

Aastal 1966 sulgesid nõukogude võimud sealse koguduse ja kirik muudeti kontserdisaaliks. Sealne altarimaal hävitati, rikuti ka suur osa kiriku sisustusest. Hoonet asuti taastama aastal 1981, seejärel allutati kirik Rundāle muuseumile kui religioossete maalide osakond.

Sealne kogudus taastati aastal 1988 Atmoda käigus. Kirik tagastati kogudusele aastal 1992. Aastal 2007 valmis kiriku tarbeks maalitud vana altarimaali koopia.

Viited

Välislingid 

Astijärve kihelkond
Läti kirikud
Burtnieki piirkond
Hildebrand Veckinchusen

Hildebrand Veckinchusen (u 1370 – juuli 1426 Lübeck) oli saksa kaupmees. 

Hildebrand alustas kaupmehetööd Brugges aastatel 1395–1398, mille järel ta siirdus Riiga, kus abiellus. 

Alates 1399. aastast oli ta Lübecki kodanik. Aastatel 1402–1426 peatus ta peaaegu pidevalt Brügges. Veckinhuseni kaubatehingute raskuspunkt oli Preisi- ja Liivimaal. Samuti püüdis ta laiendada äri Veneetsiani. Viimane ettevõtmine läks küll 1412 pankrotti. Mitmete ebaõnnestunud krediiditehingute tagajärjel sattus Hildebrand 1422. aastal Brügges kolmeks aastaks võlavangi, kust vabanes alles veidi enne oma surma. Hildebrand Veckinchuseni Tallinna Linnaarhiivis säilinud üheksa arveraamatut ja sajad erakirjad moodustavad ühe olulisema keskaegse kaupmehearhiivi Alpidest põhja pool.

Kirjandus

Hildebrand Veckinchuseni kirjad ja kaupmeheraamatud 
Stieda, Wilhelm (Toim.), Hildebrand Veckinchusen. Briefwechsel eines deutschen Kaufmanns im 15. Jahrhundert, Leipzig 1921.
Lesnikov, Michail P. (Toim.), Die Handelsbücher des hansischen Kaufmannes Veckinchusen (Forschungen zur mittelalterlichen Geschichte, Bd. 19), Berlin 1973
Lesnikov, Michail P. und Walter Stark (Toim.), Die Handelsbücher des Hildebrand Veckinchusen. Kontobücher und übrige Manuale, Schlussredaktion Albrecht Cordes (Quellen und Darstellungen zur Hansischen Geschichte, N.F., Bd. 67), Köln 2013.

Hildebrand Veckinchuseni kohta 
Irsigler, Franz, Der Alltag einer hansischen Kaufmannsfamilie im Spiegel der Veckinchusen-Briefe. In: Hansische Geschichtsblätter Jg. 103, 1985, lk. 75–99.
Noodt, Birgit: Ehe im 15. Jahrhundert – einige statistische Ergebnisse und die Ehe von Hildebrand und Margarete Veckinchusen. In: Hansische Geschichtsblätter Jg. 121, 2003, lk. 41–74.

Kaupmehed
Lübecki inimesed
Saksamaa inimesed
Sündinud 1370. aastatel
Surnud 1426
Feliks Liivik

Feliks Liivik (14. oktoober 1921 – 12. november 2002 Tallinn) oli Eesti NSV partei- ja kinotegelane.

1950. aastatel oli ta EKP Võru Rajoonikomitee sekretär, 1960. aastate esimeses pooles EKP Tartu Linnakomitee esimene sekretär. Hiljem pikka aega, kuni 1982. aastani Eesti NSV Ministrite Nõukogu Riikliku Kinematograafia Komitee (Eesti NSV Kinokomitee) esimees. Ta oli EKP Keskkomitee liige.

Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu VI ja VIII koosseisu saadik.

Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.

Viited

Välislingid
Rahvusarhiivi fotoinfosüsteem. Feliks Liivik (1963) 

Eestimaa Kommunistliku Partei liikmed
Eesti NSV VI Ülemnõukogu liikmed
Eesti NSV VIII Ülemnõukogu liikmed
EKP Keskkomitee liikmed
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1921
Surnud 2002
Matīši kirik

Matīši kirik (ametlikult Matīši Matteuse kirik) on luteri kirik Lätis Matīšis. See on Matīši kihelkonnakirik. Hoone asub aadressil Kalna iela 3. 

Kirik on riikliku kaitse all olev arhitektuurimälestis.

Matīši kihelkond moodustati aastal 1678, ent kihelkonnakirik ehitati alles aastal 1687. Kiriku projekteeris Riia Peetri kiriku kellatorni projekteerinud Rupert Bindenschu. Ka selle kiriku kellatorn sarnaneb Peetri kiriku omaga, ent on märgatavalt väiksem (45 meetri kõrgune). Kiriku kantsel ja altar on pärit XVII sajandist.

Aastail 1838–1840 kirikut remonditi. Aastal 1908 remonditi kirikutorni ja toona sai see tänapäevase väljanägemise.

Viited

Välislingid 

Matīši kihelkond
Läti kirikud
Burtnieki piirkond
Kukermiit

Kukermiit (inglise keeles kukermite) on materjal, mida kasutatakse peamiselt betoonitööstuses. 

Kukermiit on põlevkivituhk-sideaine, mis saadakse tuha lisamisel klinkrile ja selle segu jahvatamisel. Tuha sideaine omadused üksikuna on liiga nõrgad, et ainult tuhka sideainena kasutada.
Pikksaare kirik

Pikksaare kirik on endine luteri kirik Lätis Naukšēni piirkonnas Naukšēni vallas Pikksaarel.

Pärast seda, kui Ruhja kihelkond jagunes Põhja-Ruhja kihelkonnaks ja Lõuna-Ruhja kihelkonnaks, eraldas Naukšēni mõis 5000 rubla Pikksaarele kiriku rajamiseks. Ehitus algas 1905. aastal. Kiriku torni ja altari kavandas Pauls Kundziņš. Ehitus venis, kuid kirik pühitseti aastal 1928. Altari sai see aastal 1931, oreli aastal 1932, lõplikult valmis see aga aastal 1936, mil lõpetati kiriku torni ehitus.

Sealne kogudus suleti XX sajandi kuuekümnendatel aastatel. Seejärel oli kirik kasutusel kohaliku kolhoosi põllumajandustoodete laona. Selleks otstarbeks müüriti kinni kiriku aknad ja eemaldati selle sisustus. Säilis vaid kirikutornis asuv 631 kg kaaluv kirikukell.

Tänapäeval on kirikuhoone kasutusel kontserdisaalina.

Viited

Välislingid 

Härgmäe kihelkond
Läti kirikud
Valka piirkond
Suur valss

"Suur valss" (originaalpealkirjaga "The Great Waltz") on 1938. aasta USA mängufilm. Filmi režissöör on Julien Duvivier. Filmi tootis Metro-Goldwyn-Mayer.

Film räägib noore helilooja Johann Straussi elust 1844 Pariisis.

Filmi peaosatäitjad on järgmised:
Luise Rainer
Fernand Gravet
Miliza Korjus.

Ameerika Ühendriikide filmid
1938. aasta filmid
Ladybrand

Ladybrand on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Thabo Mofutsanyana ringkonnas, Mantsopa valla halduskeskus. Linn asub Lesotho piirist ligikaudu 4 kilomeetri kaugusel.

Ladybrand on asutatud 1867. aastal. Linn on saanud nime Oranje Vaba Riigi presidendi Johannes Brand abikaasa Catharina Brandi auks.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ladybrandi elanikest mustanahalisi aafriklasi 88,4%, valgeid 6,8%, värvilisi 3,1%, India või Aasia päritolu inimesi 0,9% ja teisi 0,7%. Sotho keelt pidas emakeeleks 81,2% inimesi, afrikaani keelt 8,5%, inglise keelt 5,9%, viipekeelt 1,3% ja teisi keeli 3,1%.

Viited

Free State'i provintsi linnad
Saksa Standardiinstituut

Saksa Standardiinstituut (saksa keeles Deutsches Institut für Normung, lühendatult DIN) on Saksamaa standardite keskasutus. DINi peakontor asub Berliinis.

DIN loodi 22. detsembril 1917. 

Tänapäeval on Saksamaal üle 30 000 DINi standardi ja neid standardeid leiab peaaegu kõigist tehnika valdkondadest.

Standardite organisatsioonid
Saksamaa organisatsioonid
Seesen

Seesen on linn ja vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Goslari kreisis.

Valla pindala on 102,13 km². 31. detsembril 2015 elas seal 19 314 inimest. Vald asub Harzi mäestiku loodeservas, umbes 20 km Goslarist läänes.

Ajalugu 

Saksi asulat Sehusa on esmakordselt mainitud 974. aasta dokumendis, mille andsid välja keiser Otto II ja kantsler Willigis. 1235. aastast alates kuulus see Welfidest Braunschweig-Lüneburgi hertsogitele, kes püstitasid lossi. 1428. aastal sai Seesen Braunschweig-Göttingeni hertsogilt Otto II Ükssilmalt linnaõiguse. 17. juulil 1810 pühitses Israel Jacobson Seesenis esimese sünagoogi, kus palvuse ajal mängis orel ja laulis koor, ning juurutas veidi Saksa liturgiat. Seda päeva tähistab reformeeritud judaism ülemaailmselt asutamispäevana. 1836. aastal ehitas Heinrich Engelhard Steinweg (hiljem Henry E. Steinway) oma esimese suure klaveri oma köögis Seesenis; muusikariista eksponeeritakse tänapäeval New Yorgi Metropolitani muuseumis.

Sõpruslinnad 

 Wantage, Suurbritannia (aastast 1978)
 Thale, Saksamaa (aastast 1990)
 Carpentras, Prantsusmaa (aastast 1993)
 Montecorvino Rovella, Itaalia (aastast 2006)

Tuntud inimesi 

 Helilooja Louis Spohr (1784–1859) veetis oma lapsepõlve Seesenis.
 1801. aastal rajas kaupmees Israel Jacobson (1768–1828) esimese Haskala oikumeenilise kooli Saksamaal Seesenis.
 Klaverimeister William Steinway sündis Seesenis 5. märtsil 1835 kui Wilhelm Steinweg. Tema isa Henry E. Steinway (Heinrich Engelhard Steinweg) ehitas oma esimese suure klaveri Seeseni pesuköögis 1836. aastal.
 Emil Wohlwill (1835–1912), keemik, sündis Seesenis.
 Karikaturist Wilhelm Busch (1832–1908) veetis oma viimased aastad Mechtshauseni kiriklas.
 Konstantin Bernhard von Voigts-Rhetz (1809–1877), Preisi kindral, sündis Seesenis.
 Wilhelm Fitzenhagen (1848–1890), tšellist, helilooja ja ülikooli õppejõud, sündis Seesenis.

Vaata ka 

 Hannoveri-Braunschweigi-Göttingeni-Wolfsburgi metropolipiirkond

Viited

Välislingid 

 http://www.stadtverwaltung-seesen.de/

Alam-Saksi linnad
Alam-Saksi vallad
Goslari kreis
Nõmme Kabeklubi

Nõmme Kabeklubi on kabet harrastav spordiklubi Tallinnas Nõmme linnaosas. Klubi tegutseb Nõmme Noortemajas. Klubi treener on Heinar Jahu.

Viited

Välislingid
Klubi koduleht
Klubist Eesti Klubiliidu kodulehel

Eesti kabe
Eesti spordiklubid
Tallinna sport
Nõmme linnaosa
Nupuklubi

Nupuklubi (varasema nimega Lasnamäe Male-Kabeklubi) on kabe ja malega tegelev spordiklubi Tallinnas.

Klubi asutati 28. märtsil 1984.

Klubi on Eesti Kabeliidu liige.

Viited

Välislingid

Klubist Eesti Klubiliidu kodulehel

Eesti kabe
Eesti male
Eesti spordiklubid
Tallinna sport
Jeremy Meeks

Jeremy Meeks on Ameerika kurjategija ja modell. Tema politseifoto, mis avaldati Facebookis 2014. aastal, omandas tohutu populaarsuse. Jeremy Meeksi hakati foto internetis avaldamise järel nimetama "maailma kuumimaks kurjategijaks", naised palusid ennast temaga vangikongi kokku lukustada, modelliagentuurid hakkasid ridamisi pakkumisi tegema. Ta oli varem kandnud 9aastast vanglakaristust varguse pärast. Pärast vanglast vabanemist 2016. aastal alustas Meeks modellikarjääri, rikastus, ja omas The Suni andmeil 612 000 jälgijat. Ta lahutas hiljem oma naisest ja abiellus Chloe Greeniga, kes on Briti miljardäri Sir Philip Greeni tütar. Noorpaari laps sündis 29. mail 2018. aastal (Jeremy Meeksil juba oli laps eelmise naisega). 

Ka Jeremy Meeksi vanemad on kurjategijad. Tema isa on mõrvar ja vägistaja, kes on vangis istunud 33 aastat. Jeremy Meeksi ema oli heroiinisõltlane, kes käis pidevalt vanglavahet.

Allikad

Kurjategijad
Modellid
Sündinud 1984
Gedimiinid

Gedimiinid (leedu keeles Gediminaičiai, poola keeles Giedyminowicze) oli dünastia, mille esindajad valitsesid 14.–16. sajandini Leedu suurvürstiriiki.

Dünastiale pani aluse Gediminas (1275–1341).

Dünastia ühe haru moodustasid Jagelloonid.
Jelgavkrasti

Jelgavkrasti on küla (vidējciems) Lätis Limbaži piirkonnas Liepupe vallas. Küla asub merepinnast 25  meetri kõrgusel Liepupe jõe kaldal, Riiast 69, endisestpiirkonnakeskusest Salatsist 34 ja valla keskusest Mustkalnist 6 kilomeetri kaugusel.

Küla kujunes Liepupe mõisa maadele. Aastatel 2009–2021 kuulus küla Salatsi piirkonda.

Tänapäeval asub Jelgavkrasti Via Baltica ääres, külas asub motell ja ambulatoorium. Jelgavkrastis asuvad Liepupes pagrieziensi bussipeatus ja kaks Jelgavkrasti bussipeatust.

Liepupe kirik jääb Jelgavkrasti külla, ka asuvad seal endise Liepupe kirikumõisa hooned.

Külas kasvavad Liepupe kirikumõisa pärn, Liepupe kalmistu männid, Liepupe kirikuaia männid ja Liepupīte pajud on looduskaitse all.

Viited

Limbaži piirkonna külad
Mookgophong

Mookgophong (kuni 2006. aastani Naboomspruit) on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Limpopo provintsis Waterbergi ringkonnas, Mookgophongi valla halduskeskus.

Linn on asutatud 1910. aastal, kui lähikonnas avastati tina leiukoht.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Mookgophongi elanikest mustanahalisi aafriklasi 88,07%, valgeid 10,86%, värvilisi 0,36%, India või Aasia päritolu inimesi 0,20% ja teisi 0,50%. Pedi keelt pidas emakeeleks 56,30% inimesi, tsonga keelt 13,70%, afrikaani keelt 10,95%, sotho keelt 6,11%, ndebele keelt 2,11%, inglise keelt 1,72%, venda keelt 1,62% ja tsvana keelt 1,13%.

Viited

Limpopo provintsi linnad
Ivan Kopets

Ivan Ivanovitš Kopets (vene keeles: Ива́н Ива́нович Ко́пец; 19. september 1908 Tsarskoje Selo – 22. juuni 1941) oli Nõukogude Liidu hävituslendur, lennuväe kindralmajor, Nõukogude Liidu kangelane teenete eest Hispaania kodusõja lahingutes. 

Ta oli Suure Isamaasõja alguses läänerinde õhujõudude juhataja. Pärast vaatluslendu üle hävitatud lennuväljade ja saades teada kaotuste ulatusest – läänerinde õhuväe kaotused 22. juunil olid 738 lennukit, sh 528 lennukit lennuväljadel – lasi Kopets end umbes 18:00 oma kabinetis maha.

Nõukogude Liidu sõjaväelased Hispaania kodusõjas
Nõukogude Liidu kangelased
Lenini ordeni kavalerid
Punalipu ordeni kavalerid
Sündinud 1908
Surnud 1941
Kuusalu II maailmasõja matmispaik

Kuusalu II maailmasõja matmispaik on Teise maailmasõja aegne matmispaik Harju maakonnas Kuusalu vallas Kuusalu alevikus. Matmispaik on arvele võetud kultuurimälestisena.

Paika on maetud 36 sõdurit, kes 1941–1945 Punaarmee sõduritena võitlesid Teises maailmasõjas.

Paigale püstitati 1954 hauasammas.

Viited

Välislingid

Kuusalu vald
Harju maakonna kalmistud
Nõukogude sõjaväekalmistud Eestis
Laura Kalle

Laura Kalle (sündinud 13. novembril 1989 Tartus) on eesti näitleja. 
 
Ta on õppinud Kadrioru Saksa Gümnaasiumis ja Tallinna Prantsuse Lütseumis, mille lõpetas 2008. aastal. 2012. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli eesti ja soome-ugri keeleteaduse erialal ja 2016. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli 27. lennu dramaturgina. 

Aastatel 2016–2020 oli ta Ugala teatri näitleja-dramaturg, alates 2020. aastast on näitleja.

Laura Kalle on üles astunud ka teatrikriitikuna ja filminäitlejana (tudengifilmid "Tosin küsimust Eesti kohta: Vältimatu", 2014 ja "Üürike ilu", 2016). 

Ta on tegutsenud ka lavastajana, näiteks 2016. aasta kevadel sai Rahvusooper Estonia kammersaalis näha tema lavastatud Benjamin Britteni õudusooperit "Kruvipööre".

Eesti näitlejad
Ugala näitlejad
Tallinna Prantsuse Lütseumi vilistlased
Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna vilistlased
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia vilistlased
Sündinud 1989
Sänni Noormets

Sänni Noormets (sündinud 5. aprillil 1990) on eesti muusik, muusikapedagoog ja näitleja. 

Ta on pärit Türilt ja lõpetanud Türi muusikakooli viiulieriala. 2009. aastal suundus ta pärimusmuusikat õppima Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemiasse, mille lõpetas 2014. aastal. Aastal 2017 sai ta magistrikraadi Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias pärimusmuusika eriala kompositsiooni suunal. 

Sänni Noormets õpetab viiulimängu Vanalinna Hariduskolleegiumis. 

Muusikuna on ta kaasa löönud pärimusmuusika ansamblites Midrid, Estbel ja Ars Apta ning ta kuulub Estonian Folk Orchestra koosseisu. 

Ta on osalenud DJ Sander Mölderi albumi “TIKS 017” kontsertetteastes. 

Muusikuna on ta olnud kaastegev rändteatris Vaba Vanker ning helilooja ja muusikalise kujundajana osalenud NUKU lavastuse “Eesti jõulud” lavastusmeeskonnas.

Ta on loonud muusika tudengifilmidele "Hiis" ja "Toome helbed" (mõlemad 2014).

Eesti muusikud
Sündinud 1990
Jaanus Mehikas

Jaanus Mehikas (sündinud 30. detsembril 1983) on eesti muusik, näitleja ja kaitseliitlane.

2007 lõpetas ta Viljandi Kultuuriakadeemia teatrikunsti 6. lennu ja läks Endla teatrisse näitlejaks.

Viited

Välislingid
Jaanus Mehikas Ugala teatri andmebaasis

Eesti näitlejad
Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia vilistlased
Sündinud 1983
Muižkalnsi mõis

Muižkalnsi mõis (saksa keeles Lindenhof, läti keeles Muižkalnu muiža) oli algselt rüütlimõis, hiljem aga Katvari mõisa kõrvalmõis Liivimaal Volmari kreisis Umurga kihelkonnas. Tänapäeval jääb mõisakompleks Limbaži piirkonda ja  Katvari valda Stirnase küla lähistele.

Ajalugu
Mõis oli algselt Tiesenhausenite pärusvaldus. Aastal 1631 päris mõisa abielu teel Dietrich Johann Engelhardt. Aastal 1748 pantis Berend Gustav von Engelhardt mõisa 4500 taalri eest George Gustav von Duntenile. See andis järgmisel aastal pandiõiguse üle gkellegile Fischerile, kes müüs mõisa aastal 1751 5150 taalri eest  parun Campenhausenile, kes ühendas selle siis Katvari mõisaga. Aastaks omandas ta 1775 piirkonnas suured maavaldused, mille pärijaks oli tema kasupoeg Friedrich Reinhhold von Berg.

Aastal 1806 pantis Friedrich Reinhold Katvari ja Muižkalnsi mõisa 62 000 rubla eest 10 aastaks Christian Bernhard von Zimmermannile. Aastal 1834 müüs tema poeg need koos Šķirstiņi ja Suceni mõisaga 92 500 rubla eest ooberst Carl von Sommerile.

Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 5 ja 3/4 adramaad, sellele allus koos Katvari mõisaga 243 mees- ning 269 naishinge. Aastal 1641 oli mõisade suurus 9 ja 1/2 adramaad. Aastal 1688 oli mõisade suurus 8 ja 1/2 adramaad, aastal 1734 oli adramaid 3 ja 5/8, aastal 1757 aga 10 ja 5/8. Aastal 1823 oli mõisade suurus üksteist adramaad. Aastal 1832 oli mõisadel adramaid üksteist, aastal 1881 aga 5 ja 41/80, lisaks 13 ja 66/80 adramaad mõisadele kuuluvate talude valduses.

Viited

Limbaži piirkonna mõisad
Umurga kihelkond
Lutter am Barenberge

Lutter am Barenberge on Langelsheimi linnaosa. 2021. aastani oli ta omaette vald Goslari kreisis.

Linna pindala on 33,29 km². 31. detsembril 2015 elas seal 2362 inimest.

Linn asub Harzi mäestiku (lõunas) ja Hainbergi küngaste (põhjas) vahel. Omavalitsusse kuuluvad paikkonnad Nauen ja Ostlutter.

Ajalugu 

Lutter, saanud nime lähedalasunud oja järgi, asutati keiser Otto I poolt 956. aastal kui osa Gandersheimi kloostri valdusest Saksimaa hertsogkonnas. Vesilinnust on esmakordselt mainitud 1259. aastal, renditud Hildesheimi piiskoppide poolt kohalikele aadlikele. Erinevatel aegadel nõudsid seda Braunschweig-Lüneburgi hertsogid, kuid Hildesheimi piiskopid taasomandasid selle 1323. aastal. Seejärel ilmus nimetus Bischofslutter, et eristada seda lähedasest Königslutterist. Nimi Lutter am Barenberge (s.o. Harzi mäed) on pärit 14. sajandist.

Ägedas Hildesheimi piiskopkonna vaenuses 1523. aastal vallutas Lutteri Braunschweigi hertsog Heinrich II ning Hildesheim vürstlik Saksi-Lauenburgi piiskop Johannes IV säilitas vaid Ostlutteri paikkonna. Kolmekümneaastase sõja ajal taganesid Taani väed kuningas Christian IV juhtimisel Lutteri lossi, kus keisri ja katoliiklikud väed krahv Tilly juhtimisel võitsid neid 1626. aasta Lutteri lahingus, mis muutis Kolmekümneaastase sõja käiku.

Viini kongressi lõppakti järgi läks endine Hildesheimi valdus Ostlutter 1815. aastal Hannoveri kuningriigile (aastast 1866 Preisi Hannoveri provints), samas Lutteri põlisosa jäi Braunschweigi hertsogkonnale. Mõlemad osad taasühendati haldusreformiga 1941. aastal.

Viited

Välislingid 

 www.sg-lutter.de

Alam-Saksi endised vallad
Goslari kreis
Sümfooniaorkestrite loend

Siin on riikide kaupa loetletud sümfooniaorkestreid.

Ameerika Ühendriigid
Bostoni sümfooniaorkester
Chicago sümfooniaorkester
Clevelandi sümfooniaorkester
Los Angelese filharmooniaorkester
New Yorgi filharmooniaorkester
Philadelphia sümfooniaorkester

Austria
Viini filharmoonikud
Viini riigiooperi orkester

Eesti

Eesti Piirivalve Orkester
Eesti Riiklik Sümfooniaorkester ehk ERSO
Põhjamaade Sümfooniaorkester
Rahvusooper Estonia sümfooniaorkester
Narva Sümfooniaorkester
Muusikaakadeemia sümfooniaorkester
 Vanemuise sümfooniaorkester

Suurbritannia
BBC sümfooniaorkester
Halle sümfooniaorkester
Londoni filharmoonikud
Londoni sümfooniaorkester
Kuninglikud filharmoonikud

Kanada
Toronto sümfooniaorkester

Tšehhi
Tšehhi filharmoonikud
Praha sümfooniaorkester

Holland
Amsterdami Concertgebouw orkester

Prantsusmaa
Pariisi Konservatooriumi orkester
Pariisi linnaorkester

Saksamaa
Berliini Filharmoonikud
Leipzigi Gewandhaus-orkester

Šveits
La Suisse Romande

Venemaa
Venemaa Riiklik Sümfooniaorkester
Peterburi filharmoonikud
Winterveld

Winterveld on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis Tshwane linnaringkonnas.

Kuni 1994. aastani kuulus Winterveld Bophuthatswana bantustani koosseisu.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Winterveldi elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,50%, värvilisi 0,16%, India või Aasia päritolu inimesi 0,07%, valgeid 0,05% ja teisi 0,20%. Tsonga keelt pidas emakeeleks 21,87% inimesi, tsvana keelt 19,87%, suulu keelt 19,08%, pedi keelt 11,54%, ndebele keelt 8,34%, sotho keelt 6,22%, svaasi keelt 2,34%, koosa keelt 2,16%, venda keelt 1,92%, inglise keelt 1,45%, afrikaani keelt 0,41%, viipekeelt 0,25% ja teisi keeli 4,54%.

Viited

Gautengi provintsi linnad
Temba

Temba on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis Tshwane linnaringkonnas.

Kuni 1994. aastani kuulus Temba Bophuthatswana bantustani koosseisu.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Temba elanikest mustanahalisi aafriklasi 98,99%, värvilisi 0,28%, India või Aasia päritolu inimesi 0,20%, valgeid 0,14% ja teisi 0,39%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 49,38% inimesi, pedi keelt 15,64%, tsonga keelt 11,54%, ndebele keelt 7,12%, suulu keelt 4,50%, sotho keelt 4,32% ja inglise keelt 2,32%.

Viited

Gautengi provintsi linnad
Andres Kotsar

Andres Kotsar (sündinud 20. jaanuaril 1974 Tartus) on eesti arst ja tervishoiujuht. 

Ta lõpetas Tartu ülikooli arstiteaduskonna ravi erialal 1998. aastal, seejärel internatuuri ning uroloogia eriala residentuuri 2004. aastal. 

Aastatel 2004–2014 töötas ta uroloogina Tampere haiglas ning aastatel 2004–2009 läbis Tampere Ülikoolis doktorantuuri ja 2009. aastal kaitses doktoridissertatsiooni teemal "A Biodegradable Urethral Stent with New Braided Configuration and Drug-eluting Properties".

Andres Kotsar töötab alates 2015. aastast Tartu Ülikooli Kliinikumi kirurgiakliiniku uroloogia ja neerusiirdamise osakonna juhatajana ning samast ajast ka Tartu Ülikooli kliinilise meditsiini instituudi uroloogiadotsendina. 

2018. aasta 1. oktoobrist on ta Tartu Ülikooli Kliinikumi juhatuse liige – ravijuht. 

Andres Kotsar on avaldanud 14 teadusartiklit uroloogia valdkonnast.

Viited

Eesti arstid
Sündinud 1974
Priit Eelmäe

Priit Eelmäe (sündinud 8. oktoobril 1972) on eesti tervishoiujuht.

Ta on lõpetanud 1990. aastal Tartu 5. keskkooli ja 1994. aastal Tartu Ülikooli liikumis- ja sporditeaduste erialal ning kaitsnud 1997. aastal samas teadusmagistri kraadi füsioteraapia valdkonnas. 

Eelmäe on töötanud Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna õppeprodekaanina, Tartu ülikooli füsioteraapia- ja terviseedenduse õppetooli lektori ning juhatajana, Tallinna Ülikooli Haapsalu Kolledži terviseedenduse ja rehabilitatsiooni kompetentsikeskuse taastusravi valdkonna juhina. 

Alates 2008. aastast on Eelmäe olnud SA Haapsalu Rehabilitatsioonikeskuse juhatuse esimees ning arendanud välja Eesti meditsiinis olulise valdkonna. 

Priit Eelmäe on olnud Eesti Haiglate Liidu liige ning Eesti Füsioterapeutide Liidu president.

2018. aasta 1. oktoobrist kuni 27. märtsini 2020 oli ta Tartu Ülikooli Kliinikumi juhatuse esimees.

Eesti avalikus ringhäälingus edastatud ametisseastumise intervjuust lähtuvalt oli ta esimene Eesti füsioterapeut, kes kinnitas, et võitlus korruptsiooni vastu on tema ametisoleku ajal üks peamistest eesmärkidest. Teadaolevalt on see esimene juhtum Eesti inimestele meditsiinilise abi osutamise kaastekstis korruptsiooni olemasolu avalikust tunnistamisest.

10. jaanuaril 2020 avaldasid TÜ Kliinikumi all tegutsevate kliinikute juhid Eelmäele umbusaldust ning tegid kliinikumi nõukogule ettepaneku ta oma ametikohalt vabastada.  
27. märtsil 2020 vabastas Tartu ülikooli kliinikumi nõukogu Eelmäe ennetähtaegselt ametist.

Viited

Eesti tervishoiutöötajad
Sündinud 1972
Arnold Sinisalu

Arnold Sinisalu (sündinud 20. veebruaril 1970 Kärdlas) on Eesti kaitsepolitseiametnik ja jurist, alates 16. juunist 2013 Kaitsepolitseiameti viies ja praegune peadirektor.

Haridustee 
Aastatel 1977–1988 õppis ta Tallinna Pelgulinna Gümnaasiumis (tollal Tallinna 46. Keskkool), 1991–1992 Siseministeeriumi Politseiakadeemias.

Kõrghariduse omandas ta Tartu Ülikoolis, läbides õigusteaduskonna bakalaureuseõppe aastatel 1994–1999 ja doktoriõppe 2006–2012. Sinisalu doktoritöö teema oli "Mõjutustegevuse piirid rahvusvahelises õiguses".

Töökäik 
Sinisalu on KAPO-s töötanud alates 1993. aastast, valdavalt juhtivatel ametikohtadel, seehulgas ühena KAPO peadirektori asetäitjatest. 

Muuhulgas osales ta uurijana KAPO juurdlustes, mis puudutasid aastatel 1992–1993 asetleidnud nn "rublatehingut" ja 1995. aasta "lindiskandaali".

2013. aasta mais tegi siseminister Ken-Marti Vaher valitsusele ettepaneku nimetada Sinisalu Kaitsepolitsei peadirektori ametisse, vahetamaks välja lahkuv peadirektor Raivo Aeg. Valitsus kinnitas ettepaneku sama aasta 13. juunil, ametiajaga viis aastat, alates 16. juunist 2013. 2018. aasta veebruaris tegi siseminister Andres Anvelt valitsusele ettepaneku Sinisalu ametiaja pikendamiseks veel viie aasta võrra. Valitsus kinnitas ettepaneku sama aasta 3. mail.

Isiklikku 
Ta on abielus psühhoterapeut Kait Sinisaluga.

Auastmed 
 Politseikindralinspektor (19. november 2015)

Autasud

Teenetemärgid

Vaata ka 
 Mikk Marran

Viited

Välislingid

Meedias 
 "Kapo peadirektor: Venemaa üritab Eestit mõjutada läbi lääneriikide". 6. märts 2019. ERR

Kaitsepolitseiameti peadirektorid
Eesti juristid
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Kotkaristi IV klassi teenetemärgi kavalerid
Kotkaristi II klassi teenetemärgi kavalerid
Auleegioni rüütlid
Sündinud 1970
Volmari Püha Siimoni kirik

Volmari Püha Siimoni kirik on luteri kirik Lätis Valmieras aadressil Bruņinieku iela 2. See on endine Volmari kihelkonna kihelkonnakirik, praegu kasutab seda Valmiera Siimona ja Juuda kogudus. Kirik on arhitektuurimälestisena riikliku kaitse all.

Esimene kirik rajati Valmierasse aastal 1224. Kuna see pühitseti Siimona ja Juuda nimepäeval, siis sai kirik Siimona järgi nime.

Aastal 1281 ehitasid Liivi ordumeister ja Riia peapiiskop koos kivist Volmari kiriku, mis keskajal ka linna kaitsesüsteemi kuulus. Wartberge Hermanni Liivimaa kroonikas on mainitud, et kui Johann I von Lunen suri, olid kirikud ehitatud Volmarisse, Astijärvele, Võnnusse ja Trikātasse. Algne hoone oli tõenäoliselt romaani stiilis basiilika.

Aastaks 1613 oli Liivi sõja üle elanud kirik kriitilises seisus. Selle katus oli sisse langenud ja seinad varisemisohtlikud. Selle remont algas rootsi ajal. Aastal 1644 valmis kiriku praegune kellatorn. Põhjasõja ajal rüüstasid aastal 1702 linna Vene väed, kannatada sai ka kirik ja kogu selle sisustus hävis, nii et aastal 1710 tuli hakata kirikut remontima. Seejärel elas kirik enne aastat 1720 üle mitu tulekahju, nii et aastal 1720 alustati taas remonti, mille käigus ehitati tugevamaks hoone võlvid. Aastal 1738 tabas kirikutorni välk ja see hävis tules. Tuli ehitada uus torn, selle käigus pandi torni tippu praegune kukekujuline tuulelipp.

Aastal 1780 annetas Kauguri mõis kirikule oreli. Aastal 1818 remonditi kiriku torni, selle käigus ehitati tornikiiver kõrgemaks. Aastal 1831 tabas kirikutorni välk ja kiivriosa hävis tules. Järgmisel aastal varustati taastatud torn piksevardaga. Esimese lätlasest kirikuõpetaja sai kirik endale aastal 1883, mil õpetajaks sai Jānis Neilands. Aastal 1886 annetas Kokmuiža mõis kirikule selle praeguse oreli. Aastal 1908 remonditi kiriku sisemust, hoone sai uue interjööri.

Aastal 1963 võeti vastu otsus, et kirik tuleb kontserdisaaliks ümber ehitada. Aastal 1964 konfiskeeriti kirik sealselt koguduselt ning aastal 1972 avati hoone kontserdisaali ja Valmiera koduloomuuseumina. Kogudus sai kirikus jumalateenistusi alustada aastal 1988, ametlikult sai see hoone tagasi aastal 1996.

Viited

Välislingid 

 Koguduse kodulehekülg

Volmari kihelkond
Läti kirikud
Valmiera