Annetamine

Annetamine (sanskriti ja paali keeles dāna; tiibeti keeles sbyin pa; hiina keeles 布施 bushi; jaapani keeles fuse), ka heldus, almus või almuste andmine, (inglise keeles alms või almsgiving, vana-inglise keeles ælmesse, ælmes, hilisladina keeles eleemosyna, kreeka keeles eleēmosynē ("kaastunne, haletsus, annetus"), ka kinkimine või kingituse tegemine on millegi loovutamine või võimaldamine ilma vastutasuta või ilma tasu peale mõtlemata. Seda peetakse heakskiidetavaks ja vooruslikuks teguviisiks enamikus maailma religioonides ja piirkondades, sealhulgas hinduismis, judaismis, budismis, kristluses, islamis jm.

Annetamine ei pea alati olema materiaalne. Panustatakse ka vabatahtliku tööga, loovutatakse oma aega, annetatakse privileege või eesõigusi, pakutakse võimalusi ja väljavaateid, jagatakse oskusi ja teadmisi, aidatakse ja juhendatakse, osutatakse tähelepanu ja hoolitsust, võimaldatakse kaitset jne. Annetamine ei pruugi olla 'heategevus' tänapäeva läänemaailmas kasutusel olevas mõttes. Annetamine on eelkõige austuse- ja tähelepanuavaldus. Seejuures on oluline jälgida, kas annetuse saaja tõepoolest ka vajab seda annetust, et mitte olla pealetükkiv ega teha valeotsuseid. Samas peetakse õigeks annetada, ilma et seda oleks küsitud. Kõige parem oleks annetada anonüümselt, ilma ennast avalikustamata, tundmatuks jäädes. 

Annetamise tähtsust inimkonna ajaloos on raske üle hinnata. Peaaegu eranditult on kõik pühakojad, kloostrid, templid, katedraalid ja kirikud rajatud ja kasutuses vabatahtlike annetuste toel. Aga mitte ainult sakraalsed objektid. Väga suur hulk organisatsioone, teadusasutusi, ülikoole, ettevõtteid jmt on loodud ja püsivad üksnes annetuste toel, muuhulgas ka Wikimedia Foundation, mis haldab eestikeelset Vikipeediat. 

Annetamine on oluline eelkõige annetaja jaoks. Annetaja peaks olema tänulik.

Budism 

Budistlikes maades on annetamisel eriline tähtsus, kuna mungad ehk bhikkhud (algses tähenduses 'kerjused') elavadki üksnes annetustest. Igal hommikul, päikesetõusu ajal, lähevad pühitsetud mungad almuste kogumise ringile (pindacara) ning võimaldavad ilmalikel järgijatel annetada toitu (piṇḍapāta). Tais, Myanmaris, Sri Lankal ja teistes theravaada maades võib näha, kuidas kohalikud inimesed hommikuti ootavad munkade saabumist, olles valmis pannud parimad toidud, mis neil on pakkuda. Mahajaana maades on see traditsioon enamasti kadunud. Annetusi tehakse alati ka siis, kui külastatakse templit, kloostrit või mõnd muud pühakohta. Kuna theravaada mungad üldreeglina raha ei puuduta, siis on kõigi pühakohtade juures alati võimalik osta munkadele annetamiseks sobivaid komplekte tarbeesemetega (seebid, hambaharjad, taskulambid, mungarüüd jmt) ning lilli (tüüpiliselt lootose õienuppe).

Annetamisel peetakse kinni teatud reeglitest. Annetaja peaks laskuma madalamale sellest, kellele ta annetab, võimaluse korral põlvitades. Annetus antakse üle mõlema käega. Naine teeb mungale annetuse ilma munka puudutamata. Pärast annetuse tegemist tänatakse vastuvõtjat kummarduse ja käte kokkupanemisega. 

Sümboolseid ohvriande (lilli, viirukiküünlaid, jooke, kausikesi toiduga) paigutatakse igapäevaselt hoonete ja rajatiste juures olevatele altaritele. Sarnaseid annetusi tehakse ka monumentidele, ausammastele, auväärsete isikute piltidele, suurtele puudele jne. 

Kõikides kloostrites, retriidikeskustes jmt on alati vabatahtlikke abilisi, ilmikjärgijad, kes panustavad oma töö ja tegevusega.

Paljudes kohtades, kauplustes, kaubamajades jm võib näha korjanduskarpe annetuste jaoks.

Vaata ka 
 Vabatahtlik tegevus
 Ohverdamine
 Pälvimus

Viited

Välislingid 
 Hea kodanik. Annetamine ja maksud.
 [Dana. The Practice of Giving. Selected essays edited by Bhikkhu Bodhi.

Budism
Filantroopia
Heategevus