Frederick Law Olmsted

Frederick Law Olmsted (26. aprill 1822 Hartford, Connecticut – 28. august 1903 Belmont, Massachusetts) oli Ameerika Ühendriikide maastikuarhitekt, kes projekteeris mitmeid silmapaistvaid avalikke parke, millest kõige märkimisväärsemaks võib pidada New Yorgis asuvat Central Parki.

Elulugu 
Frederick Law Olmsted sündis 1822. aastal Hartfordi linnas Connecticuti osariigis. Tema isa John Olmsted (1791–1873) ja ema Charlotte Law Hull (1800–1826) abiellusid 1921. aastal. 1825. aastal sündis pere teise pojana John Hull Olmsted. 14-aastasena sai Olmsted sumahhi mürgituse, mis kahjustas ta silmanägemist ja piiras tema haridust. 1837. aastal takistas haigus tal Yale'i Ülikoolis õpingute jätkamist pärast esimest semestrit. Järgnenud aastakümned möödusid Olmstedil reisides ja töötades talupidaja, kirjaniku, ajakirjaniku ja ärimehena. Frederick Law Olmsted abiellus 1859. aastal Mary Cleveland Perkins Olmstediga. Neil sündis neli last, kellest kaks surid enne esimest eluaastat.

Karjäär 
Olmstedi karjäär maastikuarhitektina algas 1857. aastal, kui ta koos Calvert Vaux’ga võitis New Yorgi Central Parki kujundamise konkursi. Järgnevate aastate jooksul oli ta pargi peaarhitekt, samuti töötas lühidalt kodusõja ajal Ameerika Ühendriikide sanitaarkomisjoni direktorina ning suure kullakaevanduse juhina Californias. Alles 1865. aastal, kui Olmsted oli 43-aastane, tegi ta lõpliku otsuse pühenduda maastikuarhitektuurile. 

1873. aastal andis Ameerika Ühendriikide Kongress Olmstedile ülesandeks Kapitooliumi laienenud alade kujundamise. Pärast 1886. aastat oli Olmsted suuresti hõivatud Bostoni ja Brookline'i linna parkide rajamisega ning Bostoni sadama maastiku parandamise kavaga. 1888. aastal sai Olmsted ülesandeks kujundada Biltmore’i ümbruskond Lõuna-Carolina osariigis, mis kuulus George W. Vanderbiltile (raudteemagnaadi Cornelius Vanderbilti pojapoeg). Biltmore’i majamuusemi välialade kujundamine oli Olmstedile üks viimaseid suuri projekte maalilisemas stiilis.

Olmsted valiti 1893. aastal Chicagos toimunud maailmanäituse maastikuprojekti juhiks. Hiljem kujundas Olmsted ala praeguseks Jackson Parkiks. Oma karjääri vältel rõhutas Olmsted koostöö tähtsust teiste erialade spetsialistidega, eriti inseneride, taimekasvatajate ja arhitektidega.

Frederick Law Olmsted läks pensionile aastal 1895. Pärast Olmstedi surma 1903. aastal jätkasid ta lapsed Frederick Law Olmsted Jr. ja John Charles Olmsted isa tööd maastikuarhitektuuribüroos Olmsted Brothers.

Põhiprintsiibid 
Olmsted oli esimene, kes kasutas sõna "maastikuarhitekt" ametinimetusena ja uskus, et maastikuarhitektuur on kui kunstiteos, mille eesmärk on mõjutada emotsioone põhinedes inimese psühholoogia aluspõhimõtetele.

Karjääri jooksul kujunesid Olmstedil välja järgmised disaini põhiprintsiibid: 
Kujundamise puhul on oluline maastikuvaadete loomine, mis võimaldab täiustatud ruumitaju, määramata piiride ning uute vaadete pidevat avanemist;
kujundus peab sobima maastikule ja seda rõhutama, arvestades ala ainulaadseid omadusi ja materjalide sobivust;
konkreetse efekti loomiseks tuleb kasutada spetsiifilisi stiile, näiteks looduse rikkuse edasi andmiseks maalilist stiili; 
kujunduses kasutatavad elemendid peavad olema üldisele disainile allutatud ega tohiks hajutada suurest pildist tähelepanu;
planeeritavad teed peavad arvestama liikumissuundadega ning muutma liiklemise turvalisemaks ja rahulikumaks;
kujundused peavad võimaldama normaalse kanalisatsiooni ja maapinna vajaliku niiskuse, mis on mõeldud inimese füüsilise ja vaimse tervise edendamiseks;
maastiku kujundus peab soodustama igal võimalikul viisil sotsiaalsete ja psühholoogiliste vajaduste rahuldamist.

Viited 

Ameerika Ühendriikide arhitektid
Maastikuarhitektid
Sündinud 1822
Surnud 1903