joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Tiger II

Tiger II, täisnimega Panzerkampfwagen VI Tiger II Ausf. B (lühendatult PzKpfw VI Tiger II Ausf. B), mida laialdaselt tuntakse ka nimega Königstiger (Kuningtiiger) olid Saksamaal Teise maailmasõja lõpus (1944–1945) toodetud rasketankid. See oli üks kardetumaid masinaid üldse, peamiselt tänu oma võimsale 88 mm kahurile ja paksule soomusele. Tanki põhilisteks puudusteks olid tema suur kaal ja nõrk mootor.

Tanki väljatöötamine algas 1943. aasta veebruaris, et anda vastus Nõukogude tankide kasvavale võimsusele. Uue masina loomise ülesanne anti firmadele Henschel ja Porsche. Ferdinand Porsche võttis oma Tiger I loomisel kaotajaks jäänud masina kere ja veermiku ning konstrueeris sellele uue torni ja pakkus välja kaks varianti. VK 4501 (P) ja VK 4502 (P), esimesel oli torn kesk- ja teisel tagaosas ning korpuse esiküljelt oli kaotatud soomusplaatide murdekoht. 

Ervin Adersi, Henscheli konstruktori esimese projektiga VK 4502 (H) ei oldud rahul, aga teine, VK 4503 (H) tunnistati sobivaks. Tanki prototüüp valmis 1943. aastal ning see kandis Porsche torni.

1944. aasta jaanuaris läks Tiger II tootmisse. Esimesed 50 masinat kaalusid 68,5 tonni ning kandsid Porsche torni. Tornil oli iselaadi kuju, ümardatud esiots ja õhuke soomus. Nende masinate mürsuvaru oli 80 mürsku.

Järgmised masinad said juba Henscheli torni ning nende kaal tõusis 69,8 tonnini. Enamus kaalust tuli võimsa soomuse arvelt, mis oli masina korpuse esiküljel 120–150, torni esiküljel 180 ning torni ja korpuse külgedel 80 mm. Masinal oli ka võimas relvastus, 88 mm suurtükk KwK 43, millel rauapikkuseks 71 kaliibrit. Selle kahuri alakaliibrilise soomusmürsu algkiirus oli 1125 m/s ning see lõi 1 kilomeetri pealt läbi 193 mm soomusest.

Kuni sõja lõpuni jõuti valmis ehitada Tiger II 489 masinat.

Tiger II veermikule ehitatud teised masinad 
Befehlswagen Tiger II Ausf. B (Sd. Kfz. 267/268) – komandöri tank
Bergewagen – taastustööde tank (18 masinat)
Jagdpanzer Jagdtiger Ausf. B (Sd. Kfz. 186) – tankihävitaja
Grille 17/21/30/42 – liikursuurtükkide prototüübid

Välislingid 

The Armor Site! PzKpfw VI Tiger II inglise keeles
Achtung Panzer! Königstiger inglise keeles

Saksa tankid
Rasketankid
Love Me Tender (laul)

"Love Me Tender" on üks tuntumaid laule Elvis Presley repertuaarist, üks tema esimestest hittidest. Nüüdseks on see laul evergreen.

Laulu meloodia on võetud George R. Poultoni laulult "Aura Lee". Kenneth Darby kirjutas sellele uued sõnad. Elvis Pesley esitus on osa 1956. aasta vesterni "Love Me Tender" muusikast.

Filmi pealkiri oli algselt "The Reno Brothers", kuid laulu tohutult kasvanud populaarsuse tõttu nimetati film ümber. Samaaegselt filmiga lasti välja ka singel (plaadifirma RCA).

Ajakirja Rolling Stone 2004. aastal koostatud 500 kõigi aegade parima laulu edetabelis jõudis lugu 437. kohale.

Segadus autorsusega
Laulu autoritena nimetatakse Elvis Presleyt ja Vera Matsonit. Viisi autorit Poultonit enam ei mainita, sest tema autoriõigused on aegunud. Sõnad on laulule kirjutanud tegelikult Kenneth Darby, kuid ta on selle ning veel kolme samas filmis lauldava laulu autorsuse loovutanud oma abikaasale ja Elvis Presleyle. Arvatakse, et produtsent on talle survet avaldanud, et saavutada paremat kuvandit.

Elvis Presley laulud
Dorsten

Dorsten on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal, Recklinghauseni kreisis. Asub Lippe jõe ääres.

Välislingid 

Dorsteni koduleht

Nordrhein-Westfaleni linnad
Junkers Ju 52

Junkers Ju 52 (hüüdnimi saksa keeles "Tante Ju", 'tädi Ju') oli Saksamaa reisi- ja transpordilennuk, mille konstrueeris Junkersi Dessau tehases Ernst Zindeli juhitud meeskond. Ju 52 ehitati aastatel 1932–1945. Enamik ehitatud lennukeist olid kolmemootorilised Junkers Ju 52/3m ("3m" tähistabki kolme mootorit).

Ajalugu

Üldiselt sarnaneb Ju 52 varasema Junkers W33-ga, kuid on pisut suurem. Junkersile omaselt oli lennuki kere kerestruktuuri tugevdamise eesmärgil kaetud gofreeritud lainelise duralumiiniumplekiga, mille Junkers töötas välja juba enne Esimest maailmasõda.

Algselt oli lennukil üks Junkersi või BMW vedelikjahutusega mootor ning tähistuseks Junkers Ju 52/1m. Lennuki esmalend toimus 13. oktoobril 1930. Kuna lennukil jäi mootori võimsusest selgelt puudu, ehitati neid ainult 7, kõik järgnevad Ju 52-d varustati kolme mootoriga, esmalend 7. märtsil 1932.

Ju 52 jäi kasutusse rohkem kui 25 aastaks. 1934. aastal loodi Ju 52 baasil pommituslennuk, mida kasutati laialdaselt Hispaania kodusõjas.

Pommitajana oli Ju 52 1939. aastaks juba moraalselt vananenud, kuid tänu vastupidavusele, lihtsale ehitusele ja headele lennuomadustele väikestel kiirustel, jäi see Teises maailmasõjas Saksa sõjaväe peamise transpordilennukina edasi teenima. Ju 52 oli kasutusel ka Adolf Hitleri isikliku reisilennukina, sest Saksamaa juht usaldas just selle lennuki vastupidavat mittesissetõmmatavat telikut. Peaaegu 500 Ju 52 kasutati Kreeta vallutamisel 1941. aasta mais, hiljem veeti Junkersitega Wehrmachti Rommeli soomusvägedele varustust Põhja-Aafrikasse, samuti transporditi Ju 52-dega Brandenburgi rügementi Ardennide mägedesse.

Ju 52 olid kasutusel umbes 30 riigis. Ka Eestis tellis 21. veebruaril 1939 asutatud Eesti lennuliinide aktsiaselts AGO endale Saksamaalt kaks Ju 52/3m, mis hakkasid kandma Eesti registreerimistunnuseid ES-AGO ja ES-AUL. Üks lennuk maksis 340 000 krooni. 5. oktoobril tõi Peeter Olt Dessaust Junkersi tehastest Tallinna ES-AGO ja 19. oktoobril Saksa lendur Eduard Dautzenberg ka ES-AUL-i. Pärast Talvesõja lõppu alustas AGO 22. märtsil 1940 reise Soome, 7. mail jätkati lendusid Tallinna–Riia–Königsbergi liinil.

14. juunil 1940 tulistasid kaks Nõukogude Liidu sõjalennukit Soome lahe Eesti territoriaalvete kohal Keri saare lähedal alla Soome reisilennufirma Aero reisilennuki Ju 52 "Kaleva" OH-ALL, mis lendas liinil Tallinn-Helsingi.

Lisaks Saksamaale (1930–1945) ehitati mudelit Ju 52 Prantsusmaal (1945–1947) ja Hispaanias (1945–1952), kokku 4845 lennukit. Viimaseid Ju 52 kasutati tsiviillennunduses isegi veel 1980. aastateni.

Lennutehnilised andmed

 Tiivaulatus: 29,25 m
 Pikkus: 18,5 m
 Kõrgus: 6,1 m
 Tiiva pindala: 110 m²
 Õhkutõusmise kiirus: 120 km/h
 Suurim kiirus: 290 km/h
 Reisikiirus: 180 km/h
 Maandumiskiirus: 106 km/h
 Kasulik last: 1500 kg
 Lennukaugus: 1200–1300 km
 Lennulagi: 6300 m
 Mootor: 3 x BMW 132, või Pratt&Whitney Hornet, 3x660 hp kuni 3x750 hp
 Meeskond: 3
 Reisijaid: 15–17

Kirjandus

Viited
Militaartranspordilennukid
Pommituslennukid
Reisilennukid
Junkers
Nebelwerfer

Nebelwerfer (saksa keeles 'uduheitja') oli algselt Saksa reaktiivmiinipilduja, mis võeti kasutusele I maailmasõja ajal. Relva konstruktsiooni arenedes hakati seda edaspidi nimetama raketiheitjaks. II maailmasõjas kasutati raketiheitjaid laialdaselt. 

II maailmasõjas oli Saksa sõjaväe relvastuses mitut tüüpi eri laskeplatvormidel raketheiteseadmeid, neist peamiselt kolme tüüpi reaktiivmürskude jaoks:
 150 mm Wurfgranate 41,
 210 mm Wurfgranate 42 ja
 300 mm Wurfgranate 42.

Enamikku ratastel mitmeraudseid Werfereid pukseeriti veokitega, kuid leidus ka liikuritele monteeritud paljutorulisi (mitmeraudseid) raketiheitjaid, näiteks Maultier-tüüpi soomukid Panzerwerfer 42. 

Mitmelasulised raketiheitjad
Saksa relvad
SdKfz 222

SdKfz 222 oli Saksamaal valmistatud luuresoomuk ja SdKfz 221 täiendatud mudel, millel oli suurem kahur kui ta eelkäijal. 

Oma äärmiselt hea manööverdamisvõimega oli see luuretegevuseks täiuslikult sobiv masin. Selle soomuskate oli piisavalt hea, et võimaldada osaleda kergemates tulevahetustes, kus see sai end kahuri ja kuulipilduja abil maksma panna. 

Vaatamata luuresoomuki SdKfz 222 mitmekülgsusele ei olnud see masina tankide vastu kasutatav.

Luuresoomukid
SdKfz 263

SdKfz 263 oli Saksamaal valmistatud kaheksarattane luuresoomuk. 

Juba enne Teist maailmasõda vajas Saksa armee kõikidel maastikutüüpidel kergelt liikuvat sõidukit, mis suudaks edastada infot pikkade vahemaade taha. Seda vajadust silmas pidades asendati SdKfz 263 kahuritorn suurte mõõtmetega raadioantenniga ning nii sündiski perfektne luuremasin, millel oli üksainus puudus: selle suurus muutis selle liitlasvägede tankidele kergeks sihtmärgiks.

Saksa relvastus Teises maailmasõjas
Luuresoomukid
SdKfz 251/22

SdKfz 251/22 oli soomustransportööri SdKfz 251 22. mudel. See mudel oli relvastatud 75 mm Pak 40 kahuriga.

Poolroomiksõidukid
Saksa relvastus Teises maailmasõjas
StuH 42

StuH 42 ehk Sturmhaubitze 42 oli Saksamaal aastatel 1942–1945 toodetud ründehaubits.

1942. aastal, kui lahinguväljadele ilmus StuG III Ausf. F, mis oli relvastatud 75 mm pikaraudse suurtükiga ja ette nähtud võitluseks vaenlaste tankidega, võeti vastu otsus alustada uue liikursuurtüki tootmist, mis oleks relvastatud 105 mm haubitsaga. Masina ehitusega hakkas tegelema firma Alkett (Altmaerkische Kettenwerk GmbH) ning samal aastal valmis ka esimese katseseeria 12 masinat, mis olid relvastatud 105 mm haubitsaga LeFH 18 L/28. 1942. aasta lõpuks sai valmis veel 9 ning jaanuaris 1943 3 masinat. Esimeste masinate aluseks oli võetud StuG III Ausf. F veermik ja soomustus. Katsetused kulgesid edukalt ja 1943. aasta märtsis lasti ründehaubits masstootmisse nimetuse Sturmhaubitze 42 (SdKfz 142/2) all. Masstootmisse lastud masinate veermik ja soomustatud pealisehitised pärinesid StuG III Ausf. F/8 ja Stug 40 Ausf. G-lt. StuH 42 sai ka uue haubitsa StuH 42 L/28 (rauapikkusega 2940 mm), mis oli valmistatud firmas Rheinmetall-Borsig. Lahingukomplekti kuulus 36 lasku, millest 18–24 olid kild-fugass, 6–12 soomustläbistavad ja 6–12 kumulatiivsed mürsud. Suuremal osal masinatest oli kahekambriline suudmepidur, kuid osadel masinatel see puudus. Haubitsal oli kas keevitatud või valatud suurtükimask, mille soomuse paksus oli 30–80 mm. Liikumatu torni laele oli paigutatud teiseks relvaks kuulipilduja MG34, millest vajadusel sai tulistada laadur. Raadiojaamaks oli kas FuG 15 või FuG 16. 

1943. aasta märtsist kuni 1945. aasta aprillini laskis firma Alkett välja 1299 ründehaubitsat StuH 42.

Välislingid

 Achtung Panzer! – Sturmgeschütz III/IV inglise keeles

Ründesuurtükid
Saksa liikursuurtükid
75 mm suurtükk

7,5cm Gebirgsgeschütz 36 võeti kasutusse aastal 1938. 

Suurtüki lahknev rõhtjoones asend ning pöördetapid võimaldasid seda väga kõrgele suunata ning tagasilöögisüsteem oli muutuv, automaatselt vähendades tagasilöögi jõudu kui raua tõstenurk kasvas. Tervet relva oli võimalik lahti võtta kaheksaks osaks. Kõikidele nendele eelistele vaatamata oli Geb G 36-e puuduseks stabiilsuse puudumine madalatel kõrgustel - tavapärane puudujääk kergetel kahuritel. 

Sellele vaatamata oli Geb G 36 populaarne ja jäi kasutusse kuni sõja lõpuni. See oli äärmiselt efektiivne jalaväelaste ja hoonete pihta tulistades, kuid üsna vähe kaitstud ning vajas liikumiseks transpordiveoki abil.

Haubitsad
Välisuurtükid
Gebirgsgeschütz 36
Bad Homburg vor der Höhe

Bad Homburg vor der Höhe (lühendatult Bad Homburg v.d.H.) on linn Saksamaa lääneosas Hesseni liidumaal Hochtaunuskreisis. Asub Frankfurdist vahetult põhjas.

Ajalugu 
Esmakordselt on Homburgi mainitud 1180. aastal. 

1888. aastast asus Bad Homburgis keiser Wilhelm II suveresidents.

1923–1960 toodeti linnas mootorrattaid Horex.

Linnas on mitmete suurettevõtete peakorterid või Saksamaa peakorterid.

Viited

Välislingid 
Bad Homburgi koduleht

Hesseni linnad
Varėna

Varėna (, poola Orany)  on linn Leedus endise Alytuse maakonna aladel, Varėna rajooni ja Varėna valla keskus. Linn asub merepinnast 136 meetri kõrgusel Merkysi jõe kaldal. Linnas asub Vilnius-Marcinkonysi raudtee Varėna raudteejaam.

Linnas on raamatukogu, postkontor ja kultuurimaja. Haridust annavad kaks keskkooli ja erikool. Vaatamisväärsusteks on Girežerise linnamägi ja aastal 1933 ehitatud katoliku kirik.

Ajalugu

Linn tekkis 1862 Varssavi-Vilniuse-Peterburi raudtee äärde, kus asus Varėna raudteejaam. Sealne asula kandis algselt nime Varėna II. Aastal 1891 põles Varėna I maha ja paljud sealsed elanikud asusid elama raudtee äärde, aidates uuel asulal nii aleviks kujuneda. Aastal 1894 kujunes asula raudteesõlmeks, kui rajati Alytusesse suunduv raudteeharu. Esimese maailmasõja ajal hävis Alytuses üle Nemunase viiv raudteesild ja kuna Varėna jäi Poola piiridesse, Alytus kuulus aga Leedule, siis see raudteeharu demonteeriti.

9. septembril 1942 hukkasid saksa okupatsiooniväed sealses sünagoogis 831 Varėna juuti. Aastal 1946 asustati ligi 2000 sealset poolakat ümber praeguse Poola aladele.

Aastal 1946 sai Varėna II linnaõigused. Aastal 1980 liideti Varėna I ja Varėna II ühiseks asulaks, mis hakkas kandma nime Varėna. Aastal 1994 eraldati sellest Varėna I  alad, mis hakkasid kandma nime Senoji Varėna.

Elanikkond

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Varėna elanikest leedulasi 91,87%, poolakaid 5,17% venelasi 1,68%, valgevenelasi 0,97%, ukrainlasi 0,22%.

Sõpruslinnad 

  Nesterov, Venemaa
  Mikołajki, Poola

  Prenzlau, Saksamaa
  Skurup, Rootsi

Tuntud elanikke

Mikalojus Konstantinas Čiurlionis – Leedu helilooja
Stanisław Sztarejko – Poola sõjaväelane
Vincentas Korkutis – Leedu geoloog
Petras Lapinskas – Leedu geoloog
Stasys Vėlyvis – Leedu õigusteadlane
Romas Žmuidzinavičius – Leedu kunstnik
Nora Ribokienė – Leedu poliitik
Gediminas Jakavonis – Leedu majandusteadlane
Aušra Fridrikas – Austria käsipallur
Rimantas Stašys – Leedu majandusteadlane
Gintaras Kvitkauskas – Leedu jalgpallur
Dainius Šalenga – Leedu korvpallur

Viited

Välislingid 

Linn Poola geograafilises sõnastikus
Linn portaalis vietoves.Lt

Leedu linnad
Varėna rajoon
NCIS: Kriminalistid

"NCIS: Kriminalistid" on USA draamasari NCIS (Naval Criminal Investigative Service) eriagentide igapäevatööst. 

"NCIS" on spin-off draamasarjast "JAG" ja seda toodab 2003. aasta 23. septembrist Ameerika Ühendriikide telejaam CBS. Alates seitsmendast hooajast järgneb "NCIS"
spin-off draamasari NCIS: Los Angeles, mille peaosades on Chris O'Donnell ja LL Cool J.

Osatäitjad

Peategelased

Välislingid 
 Ametlik leht CBS'is

Ameerika Ühendriikide kriminaalsarjad
CBS-i telesaated
Lauri Aus

Lauri Aus (4. november 1970 – 20. juuli 2003) oli eesti jalgrattur.

Aus esindas Eestit kolmedel olümpiamängudel ja viitel maailmameistrivõistlustel. Ta pani aluse CFC Spordiklubile.

Elulugu
Rattatreeninguid alustas Lauri Aus 11-aastaselt Jõgevamaal Luual Kalev Raudsepa käe all. Tööka noormehe areng ei olnud kiire, ent järjepidev. Juunioride klassis mahtus Lauri juba kindlalt Eesti paremikku ja 1990. aastal pääses ta täiskasvanute koondisse. Kaks hooaega hiljem Barcelona olümpiamängude grupisõidurajal tegi Lauri Aus teoks selle, mida pole suutnud ükski teine Eesti rattur ei varem ega hiljem. Võitjast Fabio Casartellist 34 sekundit hiljem finišeerunud peagrupis suutis 21-aastasest eestlasest kiirem olla vaid sakslane Erik Zabel. Kaks hooaega pärast Barcelona olümpiat sõitis Aus Prantsusmaa amatöörklubides, enne kui tekkis võimalus siirduda elukutseliseks.

Aastatel 1995–2003 oli ta elukutseline jalgrattur.

20. juulil 2003 tegi Aus trenni Aovere–Kallaste–Omedu maanteel. 11. kilomeetril sõitis talle Opel Asconaga tagant otsa purjus Uljan Remets. Aus suri teel haiglasse. Politsei tuvastas Remetsal 2,43-promillise joobe.

Lauri Aus on maetud Tartu Raadi kalmistule.

Saavutused
Lauri Aus oli 10-kordne Eesti meister. 1992. aasta suveolümpiamängudel Barcelonas sai ta grupisõidus 5. koha, 2000. aasta suveolümpiamängudel Sydneys eraldistardis 32. koha. 1997. aastal sõitis ta Eesti värvides esimesena lõpuni Tour de France'i.

Meeskonnad 
1995–1996 Mutuelle de Seine Marne 
1997–1999 Casino-Ag2r Prévoyance (nüüd Ag2r La Mondiale)
2000–2003 Ag2r Prévoyance (nüüd Ag2r La Mondiale)

Tunnustus 

 2004 Eesti Vabariigi spordipreemia (postuumselt, elutööpreemia - silmapaistvate saavutuste eest tippjalgratturina)

Mälestuse jäädvustamine 
Lauri Ausi mälestuseks korraldatakse alates aastast 2004 võistlust Lauri Ausi Memoriaal.

Viited

Kirjandus
 Tiit Lääne. Katkenud võidusõit : profirattur Lauri Ausi lugu. [Tallinn] : Lauri Ausi nimeline Fond, 2005. – 143 lk. ISBN 9789949132942

Välislingid 
 Pilt
 
 http://maximagp.ee/
 http://www.cfc.ee/

 
Eesti jalgratturid
Eesti 1992. aasta suveolümpiamängudel
Raadi kalmistule maetud
Sündinud 1970
Surnud 2003
Lauren Holly

Lauren Michael Holly (sündinud 28. oktoobril 1963 Bristolis Pennsylvania osariigis) on USA näitlejatar. 

Ta on tuntud eelkõige telesarjadest "Picket Fences", "Chicago Hope" ja "NCIS: Kriminalistid". Lisaks on ta mänginud filmides "Dumb & Dumber", "Sabrina" ja "Mida naised tahavad".

Eraelu
Lauren on kolmandat korda abielus. 

Aastatel 1991–1993 oli ta abielus itaalia näitleja Danny Quinniga ja 23. septembrist 1996 kuni 29. juulini 1997 koomik Jim Carreyga. 

10. märtsil 2001 abiellus ta investeerimispankuri Francis Grecoga, kellega tal on kolm adopteeritud poega.

Välislingid

Ask Men Profile

Ameerika Ühendriikide filminäitlejad
Ameerika Ühendriikide televisiooninäitlejad
Sündinud 1963
Oulun Kärpät

Oulun Kärpät on Oulu jäähokiklubi, mitmekordne Soome meister. Klubi asutati 1946. aastal. Klubi koduhall on Oulun Energia Areena, mis mahutab 6485 pealtvaatajat.

Kärpät on tulnud Soome meistriks kaheksa korda, viimati 2018. aastal. Kaheksast võidust seitse pärineb 21. sajandist, millega on Kärpät sel sajandil kõige edukam klubi Soome jäähokiliigas.

Meeskonna peatreener on Lauri Marjamäki ja kapten Atte Ohtamaa.

Praegune koosseis 
Seisuga hooaeg 2022/23
Väravavahid: Joel Blomqvist, Niklas Kokko, Leevi Meriläinen
Kaitsjad: Ludwig Byström, Tommi Kivistö, Joona Mourujärvi, Mikko Niemelä, Topi Niemelä, Jaakko Niskala, Atte Ohtamaa (kapten), Arttu Paaso, Taneli Ronkainen, David Rundblad
Ründajad: Arttu Alasiurua, Marko Anttila, Aleksi Antti-Roiko, Kasper Björkqvist, Petter Emanuelsson, Ville Heikkala, Julius Hermonen, Arttu Hyry, Julius Junttila, Antti Kalapudas, Joonas Kemppainen, Ville Koivunen, Jesse Koskenkorva, Cody Kunyk, Ville Leskinen, Joonas Lohisalo, Peter Tiivola, Teemu Turunen, Sisu Yliniemi

Saavutused 
Soome jäähokiliiga:
Esimesed kohad (8): 1981, 2004, 2005, 2007, 2008, 2014, 2015, 2018
Teised kohad (4): 1987, 2003, 2009, 2019
Kolmandad kohad (6): 1980, 1984, 1985, 1986, 2006, 2016
Jäähoki Meistrite Liiga:
Teine koht (1): 2016
IIHF-i Euroopa Meistrite Karikas:
Teised kohad (2): 2005, 2006
Nordic Trophy:
Võitja (1): 2007
Tampere karikas:
Võitja (1): 2003

Välislingid 
 Ametlik koduleht

Soome jäähokiklubid
Oulu
Wilhelm Burgdorf

Wilhelm Burgdorf (15. veebruar 1895 Fürstenwalde – 2. mai 1945 Berliin) oli Saksa ohvitser Teise maailmasõja ajal.

1. augustil 1914 astus ta junkruna 12. grenaderirügementi ja ülendati seal 18. aprillil 1915 leitnandiks.

Pärast teenistust Reichswehris oli Burgdorf 1. oktoobrist 1937 IX armeekorpuse adjutant.

1. augustil 1938 ooberstleitnandiks ülendatud, määrati ta 1940. aasta suvel 529. jalaväerügemendi komandöriks. Sama aasta 1. septembril sai temast ooberst ja 29. septembril 1941 autasustati teda Raudristi Rüütliristiga.

1. maist 1942 oli Burgdorf Wehrmachti personaliameti osakonnaülem ja koos ülendamisega kindralmajoriks 1. oktoobrist 1942 kogu selle ameti ülema asetäitja.

1. oktoobril 1943 sai temast kindralleitnant ja järgmise aasta 1. oktoobrist Wehrmachti personaliameti ülem.

1944. aasta novembris jalaväekindraliks ülendatud Wilhelm Burgdorf laskis end 2. mail 1945 Berliinis maha.

Saksamaa sõjaväelased
Rüütliristi kavalerid
Sündinud 1895
Surnud 1945
Alabastron

Alabastron on kumera põhja ja lameda suuga salv- või õlipudel, mida kanti paela otsas kaelas. 

Alabastroneid kasutati Vana-Egiptuses ja Vana-Kreekas, neid on leitud ka Assüüria, Palestiina, Süüria ja etruskide riigi aladelt.

Alabastroneid valmistati algselt alabastrist ja hiljem ka savist, klaasist või metallist.

Vaata ka 

Keraamika
Vana-Kreeka
Vanakreeka keraamika

Välislingid 

Vana-Kreeka keraamika
Anumad
Anton de Bary

Heinrich Anton de Bary (26. jaanuar 1831 Frankfurt – 19. jaanuar 1888 Strasbourg) oli saksa kirurg, botaanik, mikrobioloog ja mükoloogia rajaja.

De Bary sündis arsti August Theodor de Bary (1802–1873) ja tema naise Emilie (sündinud Meyer) kümnelapselises peres. Isa julgustas teda liituma loodushuviliste rühmaga, kes ümbruskonna looduse põhjal herbaariume koostas. Hiljem õhutas de Bary huvi looduse vastu Senckenbergi loodusemuuseumi kuraator Georg Fresenius, kes ühtlasi õpetas botaanikat Senckenbergi instituudis. De Bary aitas Freseniust vetikate ja seente mikroskoopilise uurimise osas.

1848. aastal lõpetas de Bary Frankfurdi gümnaasiumi ja hakkas Heidelbergi ülikoolis meditsiini õppima. Õpinguid jätkas ta Marburgi ülikoolis ja 1850 Berliini Humboldti ülikoolis. Ülikoolis keskendus ta mitte loomsele, vaid taimsele elule. Ta lõpetas ülikooli 1853, kaitstes väitekirja "De plantarum generatione sexuali" ("Taimede sugulisest paljunemisest"). Samal aastal avaldas ta raamatu seentest, mis põhjustavad taimedel rooste- ja nõgihaigust.

Pärast lõpetamist töötas de Bary Frankfurdis arstina, aga mitte kaua. Ta läks Tübingeni, sai eradotsendiks ja töötas sealse ülikooli õppejõu Hugo von Mohli assistendina. 1855 sai ta Freiburgi ülikooli botaanikaõppejõuks, kui tema eelkäija sellel ametikohal Carl Wilhelm von Nägeli sai Müncheni ülikooli botaanikaprofessoriks. De Bary rajas Freiburgis kõige moodsama botaanikalabori.

1867 sai de Bary Halle ülikooli botaanikaprofessoriks. Sellel ametikohal varem töötanud Diederich Franz Leonhard von Schlechtendal oli eelmisel aastal surnud. Schlechtendal oli koos von Mohliga asutanud esimese botaanikaajakirja Botanische Zeitung. De Bary sai selle kaastoimetajaks ja hiljem (von Mohl suri 1872) ainsaks toimetajaks.

Pärast Prantsuse-Preisi sõda määrati de Bary 1872. aastal Strasbourgi ülikooli botaanikaprofessoriks ja ühtlasi valiti ta ülikooli esimeseks rektoriks Saksamaale kuulumise ajal. Rektorina rajas ta ülikooli botaanikaaia.

Anton de Bary abiellus 1861. aastal Antonie Einertiga. Nad said neli last.

Ta avastas seente heterotroofse toitumise ja sugulise paljunemise ning lõi esimese seente fülogeneetilise süsteemi. Ta avastas, et samblikud koosnevad seentest ja vetikatest. Selle tähistamiseks võttis ta kasutusele sõna "sümbioos" (oma 1879 Strasbourgis ilmunud monograafias "Die Erscheinung der Symbios"). 

Anton de Bary oli Peterburi Teaduste Akadeemia välisliige.

Mitme ülikooli õppejõuna mitmekümne aasta jooksul oli de Baryl palju õpilasi. Kõige tuntumad nendest on Venemaa mullateadlane Sergei Vinogradski, krüptogaamsete taimede uurijast ameerika teadlane William Gilson Farlow ja prantsuse seeneteadlane Pierre-Marie-Alexis Millardet.

Vaata ka
Albert Frank

Saksamaa arstid
Saksamaa botaanikud
Mikrobioloogid
Mükoloogid
Tübingeni ülikooli õppejõud
Sündinud 1831
Surnud 1888
Georgi Bõstrov

Georgi Bõstrov (10. oktoober 1944 Petserimaa – 15. oktoober 2015) oli Eesti poliitik. 

Ta on lõpetanud 1984 Tallinna Polütehnilise Instituudi insener-ökonomistina, Peterburi Riigiteenistuse Instituudi (riikliku ja munitsipaaljuhtimise eriala, 1993) ja Moskva Sotsiaalteaduste Ülikooli (õigusteadus, 2001).

1991. aasta augustiputši ajal Nõukogude Liidus tervitas ta riigipöördekatset ja heiskas Maardus selle märgiks punalipu.

Kuulus Eestimaa Ühendatud Vasakparteisse. Varem kuulunud NLKP-sse.

Ta oli 1996–2013 ja 27. jaanuarist 2015 kuni oma surmani Maardu linnapea. 

2004. aasta Euroopa Parlamendi valimistel kogus ta 6183 häält. Valituks osutudes lubas ta taotleda vene keelele Euroopa Liidus ametliku keele staatust.

Ta kuulus Konstitutsioonierakonda, oli selle vanematekogu esimees. 2007. aasta Riigikogu valimistel sai ta Konstitutsioonierakonna esinumbrina 848 häält ja ei pääsenud riigikokku.

2010. aastal valiti ta Balti riikide esindajaks ülemaailmsesse Vene kaasmaalaste nõukogusse.

2011. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta Rahvaliidu nimekirjas 2. valimisringkonna (Tallinna Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita linnaosa) esinumbrina. Ta sai 204 häält ja ei osutunud valituks.

Aastatel 2013–2015 oli ta Maardu linnavolikogu esimees.

Mälestuse jäädvustamine
2017. aasta juulis avati Maardus Georgi Bõstrovi pronksbüst, mille Maardu linnavalitsuse tellimusel lõi skulptor Aleksander Litvinov.

Isiklikku
Georgi Bõstrovi hobid olid mäesuusatamine, alpinism ja kalapüük.

Viited

Kirjandus
2004 Ivo Parbus. "Georgi Bõstrov – vene poliitik Eestis". Revelexi Kirjastus

Välislingid
Väike Lužkov, Viktoria Ladõnskaja artikkel Eesti Ekspressis
Fotod
Maardu linnapea püüdis keeleeksamit sooritada võõra abiga Postimees 04.03.2004
Politsei alustas Maardu linnapea suhtes kriminaalasja Postimees 16.03.2004
В Европарламенте могут заговорить по-русски BBC venekeelne uudis
 Venelaste ühiskandidaadiks võib saada Maardu linnapea, 12.02.2009
Ühendatud Vasakpartei liikmed kandideerivad Rahvaliidu nimekirjas, 17.01.2011
Maardu linnapea Bõstrov ei ilmunud keeleinspektsiooni vestlusele, 19. veebruar 2015
Georgi Bõstrov - mees, kes tervitas augustiputši punalipuga ja hoidis Keskerakonna Maardust eemal
Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul

Eesti poliitikud
Konstitutsioonierakonna poliitikud
Eestimaa Ühendatud Vasakpartei poliitikud‎
Maardu linnapead
Sündinud 1944
Surnud 2015
Pärnamäe kalmistule maetud
Békéscsaba

Békéscsaba on komitaadi õigustega linn Ungaris, Békési komitaadi halduskeskus.

Viited

Välislingid 

 Békéscsaba koduleht (ungari, inglise, saksa ja slovaki keeles)

Bekescsaba
Eger

Eger on komitaadi õigustega linn Ungaris, Hevesi komitaadi halduskeskus.

Linn on tuntud veinipiirkonna keskus. Tuntuim veinisort on Egri bikavér ('Egeri härjaveri').

Türgi sõdade ajal oli linn pidevate rünnakute objektiks. 1552. aastal suutis väike ungari väeüksus linna kaitsta suure türklaste väe vastu. Seda kirjeldab Géza Gárdonyi romaan "Egeri tähed".

Viited

Välislingid 

 Egeri koduleht 

Ungari linnad
Rokkmuusikastiilide loend

Siin on loetletud rokkmuusika (kaasa arvatud punk rock'i ja heavy metal'i) stiile.

Rokieelsed stiilid
Bluus
Kantrimuusika
Rhythm and blues
Rockabilly
Rock'n'roll

Rokkmuusikastiilid
Aboriginal rock
Acid rock
Afro-rock
Akustiline rock
Alternatiivrokk
Anatolian rock
Arena rock
Art rock
Baroque pop
Beat muusika
Bluus-rock
Briti rock'i invasioon
Briti rock
Boogaloo
Cello rock
Chicano rock
Chimp rock
Desert rock
Folkrokk
Frat rock
Funk rock
Garaažirock
Glämmrokk
Hard rock
Heartland rock
Instrumentaalne rock
J-rock
Jam rock
Jangle pop
Kantri-rock
Kaizerrock
Kozmigroov
Klassikaline rock
Krautrock
Kristlik rock
Math rock
Modernne rock
New flamenco
New wave of new wave
Piano rock
Pop rock
Power pop
Progressiivne rokk
Psühhedeelne popp
Psühhedeelne rokk
Punta rock
Raga rock
Rapcore
Reggae rock
Rockoson
Rocksteady
Samba rock
Southern rock
Space rock
Speedrock]]Stoner rockSunshine popSurf rockSwamp rockSümfooniline rockZeuhlWagnerian rockWizard rockAlternatiivrokkAvant-progressive rockBritpopC86College rockDark cavaretDeathrock cabaretDream popDunedin soundEksperimentaalne rokkGeek rockGothabillyGothic rockGreboGrungeIndie popIndie rockIndustriaal rockLion popLo-fiMadchesterNo WaveNoise popNoise rockNu-gazePaisley UndergroundPost-grunge
Post-rockPost-punk revivalRiot Grrl
[[Shoegazing|Shoegazing
Sadcore
Twee pop

Heavy metal
Alternatiiv-metal
Avant-grade metal
Black metal
Blackened death metal
Blackened thrash metal
Death metal
Deathrash
Doom metal
Extreme metal
Folk metal
Glam metal
Gothic metal
Groove metal
Industriaal-metal
Klassikaline metal
Melodic black metal
Neo-Classical metal
Nu metal
NSBM
Post-metal
Power metal
Progressiivne metal
Sludge metal
Speed metal
Sümfooniline metal
Symphonic black metal
Thrash metal
Viking metal

Metalcore/grindcore
Cybergrind
Deathcore
Deathgrind
Goregrind
Hatecore
Mathcore
Moshcore
Nitendocore
Noisegrind
Pornogrind
Powerviolence
Üleminek thrashile

Punk rock
2 tone
Anarho-punk
Anti-folk
Art punk
Garage punk
Celtic punk
Chicano punk
Glam punk
Cowpunk
Crust punk
Deathcountry
Deathrock
Folk punk
Gaelic punk
Horror punk
J-ska
Kristlik punk
Mod revival
Nazi punk
New wave
No wave
Noise rock
Oi!
Proto-punk
Pop punk
Post-punk
Psychobilly
Punkabilly
Punk blues
Rock Against Communism
Riot Grrrl
Scum punk
Ska punk
Skate punk
Streetpunk
Thrashcore

Hardcore punk
Artcore
D-beat
Emo
Folkcore
Funkcore
Hatecore
Kristlik hardcore
Meloodiline hardcore
Post hardcore
Screamo
Taqwacore
Youth crew

Muusika loendid
Rock
Hódmezővásárhely

Hódmezővásárhely on komitaadi õigustega linn Ungaris Csongrád-Csanádi komitaadis.

Viited

Välislingid 

 Hódmezővásárhely koduleht 

Ungari linnad
Podporožje rajoon

Podporožje rajoon on haldusüksus Venemaal Leningradi oblasti idaosas. Rajoon on pindalalt oblasti suurim, kuid elanike arvult väikseim. Üle poole elanikest asub rajooni keskuses Podporožjes.

Rajoonis on 4 linnalist asulat.

Halduslikult jaguneb rajoon 4 linna- ja 1 küla-asunduseks.

2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Podporožje rajooni elanikest venelasi 91,21%, vepslasi 3,49%, ukrainlasi 1,28%, valgevenelasi 1,18%, karjalasi 0,65% ja teistest rahvustest inimesi 2,19%.

1926. aastal moodustasid vepslased 18,20% Podporožje rajooni elanikkonnast, 1939. aastal 12,72% ja 1959. aastal 9,94%.

Viited

Vepsamaa geograafia
Leningradi oblasti rajoonid
Ivan VI

Ivan VI (Иоанн Антонович; 1740 – 16. juuli 1764) oli Venemaa keiser aastatel 1740–1741.

Ivan oli Ivan V tütretütre Anna Leopoldovna poeg. 

Kui Ivan sündis 1740. aastal, oli Venemaa keisrinna ja Ivani tädi Anna Ivanovna suremas ning otsustas trooni temale pärandada. 

Ivan määrati vaid pooleteisekuuselt Venemaa valitsejaks, regendiks määrati esialgu Kuramaalt pärit keisrinna Anna favoriit Bironite dünastia Kuramaa hertsog Ernst Johann Biron (Bühren). 

Kuna aga õukonnas peeti teda liialt vene aadli huvidele vastanduvaks, siis 1740. aasta lõpus Biron kukutati ja asendati keisri ema Anna Leopoldovnaga. Siiski jäi vene aadelkonna rahulolematus alles, sest kõrgetel kohtadel olid enamuses sakslased, sealhulgas oli ka keiser ise sünni poolest sakslane. 

1741. aasta lõpus toimus uus vandenõu, mis lõppes Ivani ja ta vahepeal regendiks saanud ema kukutamisega, uueks keisrinnaks sai Peeter I tütar Jelizaveta (Elisabet). Ivan suleti Schlüsselburgi vanglasse.

Vangistuse alguses oli Ivan kõigest aastane ning ta jäi vanglasse kogu oma eluks. Seetõttu ei saanud ta mingit haridust ning ta vaimsed võimed jäid välja arenemata. 

1762. aastal külastas teda uus keiser Peeter III, kes näis Ivanile kaasa tundvat ning võis isegi mõelda tema vabastamise peale. 

Kuid Katariina II võimuletulekuga käskis Katariina Ivani iga hinna eest vangistuses hoida, nõudes tema kohest tapmist, kui tekib oht tema vabanemiseks. 1764. aastal prooviski Vassili Mirovitš Ivani vabastada ja taas keisrivõimule aidata. Vabastamiskatse käigus Schlüsselburgi kindlusest Ivan aga hukkus.

Autasud
 Püha Andreas Esmakutsutu orden (17. oktoober 1740)

Püha Andreas Esmakutsutu ordeni kavalerid
Venemaa monarhid
Venemaa keisrid
Sündinud 1740
Surnud 1764
Suur väin

Suur väin on väin Lääne-Eestis Muhu saare ja Mandri-Eesti vahel. Ta ühendab Väinamere siseosa ja Liivi lahte.

Väinas on mitu väikest saart, sealhulgas Papirahu, Kesselaid, Kõbajad, Viirelaid.

Suur väin on üks sügavamaid Väinamere osasid. Väinamere sügavaim koht asub Kesselaiu ja Muhu vahel (24 meetrit).

Kuivastus asub Muhu tähtsaim sadam. Lalli külas asub sadam väikelaevadele. Veel jäävad Muhu vallas väina äärde Lõetsa, Lehtmetsa, Hellamaa, Võlla, Tusti ja Võiküla. Kesselaiul on omaette küla (Kesse).

Virtsu Lääneranna vallas on suurim asula Suure väina ääres. Seal asub sadam (muuhulgas tähtis kaubasadam) ja Virtsu I ning II tuulepark. Esiveres asub samuti tuulepark.

Kuivastu ja Virtsu vahel on laevatee, mille kaudu toimub parvlaevaühendus.

Põhjast lõunasse kulgeb peamine Muhu väina laevatee.

Kavandatakse silda üle Suure väina.

Muhu ja Saaremaa vahel asub Väike väin.

Vaata ka 
Viire kurk

Läänemere väinad
Eesti väinad
Tony Kushner

Tony Kushner (kodanikunimi Anthony Robert Kushner; sündinud 16. juulil 1956 New Yorgis) on mitmete auhindadega pärjatud USA näitekirjanik ja stsenarist.

Tema tuntuimaks näidendiks on 1992. aastal valminud "Inglid Ameerikas", mille eest ta pärjati Pulitzeri preemiaga. Lisaks on ta koos Eric Rothiga kirjutanud stsenaariumi 2005. aasta Steven Spielbergi lavastatud filmile "München", mille eest ta nomineeriti parima mugandatud stsenaariumi Oscarile.

Ameerika Ühendriikide näitekirjanikud
Ameerika Ühendriikide stsenaristid
Sündinud 1956
Kaposvár

Kaposvár on komitaadi õigustega linn Ungaris, Somogyi komitaadi keskus. 

Linna on Kaposina esimest korda mainitud 1009. aastal. 1555 vallutasid linna türklased. 

Tänu asukohale Budapesti–Zagrebi raudtee ääres arenes linn 19. sajandil kiiresti. Linnas asus Austria-Ungari sõjaväegarnison.

Kaposvári ülikool asutati 2000. aastal.

Viited

Välislingid 

Kaposvári koduleht 
Kaposvári ülikooli koduleht

Ungari linnad
Ungari komitaadid
Urmas E. Liiv

Urmas Eero Liiv (sündinud 17. novembril 1966) on eesti režissöör, telejuht ja õppejõud. 

Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna 1989. aastal ja Tallinna Ülikooli filmiosakonna režii alal 1998. aastal. 2001–2011 töötas  Kanal 2 kuvandijuhina, 2012–2018 TV3 programmijuhina, alates 2019- Tallinna Ülikooli   BFM Nüüdismeedia Telemooduli kuraatorina. 
2021-2022 TV3 telekanalite loovjuht.

Mängufilmid 
 "Must alpinist" 2015
 "Kiirtee põrgusse" 2019

Dokumentaalfilmid 
 "Mimikri" 1999 
 "Inimene kadus" 2000
 "Teine Arnold" 2002 
 "Kaali saladus" 2003 
 "Palju õnne!" 2004 
 "Casting" 2006 
 "Tervitusi Nõukogude Eestist!" 2007 
 "Pronksöö: vene mäss Tallinnas" 2007
 "Staarmaakas" 2010
 "Häädemeeste UFO" 2010
 "Marju. Südame kutse" 2022

TV 
 "Meie mees"  Kanal 2  2004
 "Lint"  ETV  2005
 "TOP 50" Kanal 2  2005
 "Selgeltnägijate tuleproov"  Kanal 2  2008
 "Selgeltnägijate tuleproov" Kanal 2 2009
 "Eesti nokitseb" Kanal 2 2009
 "Ilus ja lõbus"  Kanal 2 2010, 2011
 "Kinotehas" Kanal 2 2011
"Appi tuleb selgeltnägija" TV3 2012, 2013
 "Inglite aeg " TV3 2014, 2015, 2016
 "Eesti selgeltnägijate tuleproov" TV3 2014, 2017
 "Ma pääsesin Estonia katastroofist" TV3 2019
“Surmasuust pääsenud” TV3 2020
"Duubel:Õhtune vahetus" TV3 2021
"Koroonastressi viharavi" TV3 2021
"Poissmeeste pidu" TV3 2021
"Laager" TV3 2021
"Kõige parem kaaslane" TV3 2022
"Armastus" TV3 2022

Tunnustus 

 2002 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (ühiskondlik erksus dokumentaalfilmis "Teine Arnold")

Viited

Välislingid 
 "Urmas E. Liiv: aasta eest mõtlesin, et kodumaist õudusfilmi oodatakse suurema põnevusega" ERR kultuur, 28. oktoober 2019

Eesti filmilavastajad
Sündinud 1966
Meeksi Ristija Johannese kirik

Meeksi Ristija Johannese kirik on õigeusu kirik Võru maakonnas Setomaa vallas Miikse külas. 

Kiriku ehitasid 1953. aastal (veel Jossif Stalini eluajal) ühiskondlikus korras koguduse liikmed vana kiriku asemele. Ehitati öösiti, ehitajad pääsesid huvitaval kombel tagakiusamisest. Hoone pühitseti aastal 1956.

Üldandmed
Meeksi kiriku suurim ja tuntuim peetav püha on vana jaanipäev 7. juulil. Kirikupühade ajal tulevad selle kandiga seotud inimesed koju, et hommikupoolikul olla kirikus. Toimub ka ristikäik ümber kiriku. Pärast jumalateenistust külastatakse omaste haudu, kuhu võetakse kaasa ka sööki ja jooki.

Kirik on ehitatud puidust ja kaetud puidust laudisega. Viimati renoveeriti hoonet 2013. aastal koguduse poolt. Kiriku ümber asub Miikse kalmistu. Kalmistul paikneb ka Teises maailmasõjas langenutele pühendatud mälestusmärk. Kirik asub Miikse oja kaldal teede ristumispunktis. 

Kirikust edelas, 80 meetri kaugusel asub Miikse oja kaldal Jaanikivi, mis on muinasaegne ohvrikivi. Kunagi asus selle ohvrikivi juures ka Miikse Jaanikivi tsässon. Miikse kirikust lõunas, 500 meetri kaugusel asub Miikse külaplats, kus tähistatakse suurima pühana jaanipäeva (vana kalendri järgi).

Viited

Setumaa õigeusu kirikud
Setomaa vald
Võru maakonna õigeusu kirikud
Eesti Apostlik-Õigeusu Kirik
EAÕK Tallinna peapiiskopkond
Allan Agrov

Allan Agrov (sündinud 14. novembril 1982 Tallinnas) on eesti kirjanik, reklaamispetsialist ja laulja.

Haridus
2001. aastal lõpetas Agrov Tallinna Saksa Gümnaasiumi ning 2005. aastal Tallinna Ülikooli reklaami ja meedia erialal.

Kirjanduslik tegevus
2000. aastal kirjutas ta projekti "Euroopa Noored" raames ingliskeelse lühikirjutise teemal "Eesti noored teel Euroopasse" ("Estonian youths pound for Europe"), millega pälvis oma vanuserühmas Eesti Haridusministeeriumi tunnustuse ja eripreemia.

7. detsembril 2006 ilmus tema debüütromaan "Tõelisust peegeldavad silmad". 12. oktoobril 2007 avaldati noorteromaani esimene peatükk Delfi Noorteka rubriigis "Lärm ja intriig".

Tegevus lauljana
2002. aastal osales Agrov telesaates "Fizz Superstaar".

2004. aastal kandideeris ta poistebändi FenoMen, mida plaanis luua produtsendifirma Mayor Arts Organizationi esindaja Reno Hekkonens, kes on aidanud rahva ette tuua Kerli Kõivu, Dave Bentoni ja Vaiko Epliku. Selle käigus andis ta koos Silver Laasi ja German Saarega Andri Maimetsale intervjuu, mis ilmus Postimehe lisas Arter. Bänd ise jäi teadmata põhjustel loomata. 

3. veebruaril 2007 osales Agrov telesaate "Eesti otsib superstaari" Tallinna eelvoorus. Võistlusel jõudis ta teatrivooruni. Samas poisterühmas oli ka Rolf Roosalu, kes samuti teatrivoorust edasi ei pääsenud.

Viited

Allan Agrovi koduleht

Eesti lauljad
Sündinud 1982
Fjodor II

Fjodor II (vene Фёдор II Борисович; 1589 – 20. juuni (vkj 10. juuni) 1605) oli Vene tsaar 23. aprillist (vkj 13. aprillist) 11. juunini (vkj 1. juunini) 1605 Segaduste ajal Venemaal.   

Fjodor oli Ivan Julma soosiku Maljuta Skuratovi tütre Maria ja Boriss Godunovi poeg. Isa andis talle oma-aja parima hariduse, valmistades poega ette haritud valitsejaks. Paistab, et Fjodori vaimsed võimed olid suured, sest ta koostas (või tehti seda tema juhtimisel) Venemaa esimese algupärase kaardi, mis on säilinud tänaseni.

1605. aasta 13. aprillil suri Boriss Godunov ootamatult, kui parajasti käis sõda Moskva peale liikuvate Vale-Dmitri väesalkadega, ja nii sai vaevalt 16-aastane Fjodor tsaariks. Ehkki ta oli andekas ning füüsiliselt äärmiselt tugev, polnud Fjodoril oma isa autoriteeti ega võimalusi, et bojaare vaos hoida. Üldine rahulolematus, mida oli tuntud Borissi vastu, pöördus nüüd poja vastu. Olukorraga toime tulemiseks toetus Fjodor Pjotr Basmanovile, kes  keelitas oma väesalku Fjodorile truudust vanduma, ise aga haudus salaplaani tema vastu. Samal ajal marssis Vale-Dmitri oma vägedega Moskva peale ning nõudis Godunovide kukutamist. Rühm bojaare haaraski 10. juunil kremlis võimu ja kukutas tsaari. Varsti pärast seda nii Fjodor kui ta ema kägistati. Hiljem väideti, et nad olid enesetapu teinud, ehkki surnukehadel olid selged vägivalla märgid. Fjodoriga lõppes ka kõigest 7 aastat kestnud Godunovide dünastia valitsemisaeg Venemaa troonil. 

Venemaa tsaarid
Venemaa monarhid
Sündinud 1589
Surnud 1605
Tšernihiv

Tšernihiv (varem eesti keeles venepäraselt Tšernigov) on linn Ukrainas, Tšernihivi oblasti keskus. Asub Desna paremal kaldal.

Ajalugu 
Tšernihiv on Kiievi-Vene vanimaid linnu. 9. sajandil oli see severjaanide keskus. Esmamainimine on aastast 907. Jaroslav Targa poja Svjatoslav II Jaroslavitši, Tšernigovi vürsti ja Rjurikovitšide Tšernigovi vürstidünastia rajaja ajal kujunes vürstiriik ja selle valitsejad üheks olulisemaks dünastiaharuks Vana-Vene riigi alal, kui Jaroslavi kolm poega valitsesid kolmeks jagatud Vana-Vene alasid. 1239. aastal rüüstasid linna mongolid. 1370. aastast kuulus Tšernihiv Leedu suurvürstiriiki, 1503. aastal läks Moskva vürstiriigile.

Sõjategevus 2022. aastal 

2022. aastal sai linn kannatada sõjategevuses. 6. märtsil 2022 andis president Zelenskõi linnale kangelaslinna tiitli.

Galerii

Vaata ka
Tšernigivi vürstiriik
Tšernihivi piiramine

Viited

Välislingid 

Linnavalitsuse koduleht

Ukraina linnad
Tšernihivi oblast
Veebruar 2003

Veebruar 2003, kroonika

1. veebruar 

Kosmosesüstiku Columbia katastroof: kosmosesüstik Columbia purunes Maale laskumisel Texase kohal; kõik pardal olnud seitse astronauti said surma.

5. veebruar 

Iraagi desarmeerimise kriis: USA riigisekretär Colin Powell esines ÜRO Julgeolekunõukogu ees Iraagi küsimuses.

15. veebruar 

Ülemaailmsed Iraagi sõja vastased meeleavaldused: üle 6 miljoni inimese rohkem kui 600 linnas üle maailma avaldas meelt Iraagi sõja vastu; see oli üks suuremaid meeleavaldusi ajaloos.

18. veebruar 

Kristina Šmigun võitis Val di Fiemmes 15 km ühisstardiga klassikasõidus hõbemedali. Sõidu võitis Bente Skari.

20. veebruar 

Kristina Šmigun võitis Val di Fiemmes 10 km klassikasõidus hõbemedali. Sõidu võitis Bente Skari.

21. veebruar 

Jaak Mae võitis Val di Fiemmes 15 km klassikasõidus hõbemedali. Sõidu võitis Axel Teichmann.

22. veebruar 

Kristina Šmigun tuli Val di Fiemmes topeltjälitussõidus (5 km klassika + 5 km vabastiilis) maailmameistriks Evi Sachenbacheri ja Olga Zavialova ees.

23. veebruar 

New Yorgis toimus 2003. aasta Grammy auhindade üleandmise tseremoonia, millel esinesid muuhulgas Nickelback, No Doubt, Foo Fighters ja Britney Spears.

26. veebruar 
Üks USA ärimees viidi Vietnami Prantsuse hospidali Hanois; Maailma Terviseorganisatsiooni arst Carlo Urbani teatas organisatsioonile äärmiselt nakkavast haigusest; nii ärimees kui ka Urbani surid märtsis SARSi.
Iraagi desarmeerimise kriis: USA president George W. Bush pidas avaliku kõne oma nägemusest Iraaki sissetungimisele järgneva demokraatia kohta; Bush ütles, et see saab teistele riikidele eeskujuks.

28. veebruar 

Kristina Šmigun võitis Val di Fiemmes 30 km vabastiilis kolmanda koha Olga Zavjalova ja Jelena Buruhhina järel. 

 2003-02

es:2003#Febrero
ru:2003 год#Февраль
sv:2003#Februari
Veebisaitide loend

Selles loendis on äratoodud suvaline hulk toimetajate arvates esiletõstmist väärivaid veebisaite.

9
9GAG

A
 Academia.edu
 Accelerista
 AjapaikI
 AllMusic
 Amazon.com
 Ametlikud Teadaanded
 Animal Diversity Web
 Annaabi.ee
 ARU TV
 arXiv

B
Betsafe
Betterplace.org
Bioneer
 Blogger.ee
Blog.tr.ee
Box Office Mojo

C
 Citizendium
 City24
 ClinicalTrials.gov
 CV Keskus	
 CV-Online

D
 Delfi (portaal)
 Digitark
 Diseases Database
 DKosopedia
Doodle

E
 eBay
 Eesti.pl
 Ehitusdokumendid.ee
 E-Kultuuripärand
 Elfikelder
 ELi avatud andmete portaal
 Elu24
 eMedicine
 Encarta
 e-perekool
 Estonian World Review
 Estoniasamlingen.se
 ETERA
 EuroBillTracker
 Euroopa Liidu tervishoiuportaal
 E-varamu

F
 Facebook
 Filmiveeb
 Filosoofia veebientsüklopeedia
 Fitlap.ee 	
 Flags of the World
 Flickr
 The Fox Nation
 Forvo

G
 Geni
 GENIRE
 GLXY
 Gmail 	
 Google

H
 Hinnavaatlus

I
 Infovastupanu
 Internet Movie Database
 Internet Archive archive.org

K
 Karistusregister
 Kasparov.ru
 Kavkaz Center
 Kinoaeg
 Kirjandusarhiiv
 KNAB
 Koffer.ee	
 Koolielu
 Kriteerium
 Kultuur.info
 KV.EE

L
 Ladaklubi 	
 Last.fm 
 Launchpad	
 LeMill
 Lenta.ru
 LostNf.com

M
 Maailma Vaade
 Medical Subject Headings
 MedlinePlus
 Mega
 Mereblog
 Mereviki
 MET ART
 Metapeedia 
 MICHAEL	
 Miksike
 Militaar.net
 Museum of Hoaxes
 MusicBrainz
 Mängukoobas
 MySpace

N
 NETI
 NIHILIST.FM
 Novaator

O
 Online Mendelian Inheritance in Man
 Orkut 	
 Osta.ee

P
 Pinterest
 Porn Hub
 PubMed Central
 Põltsamaa.info

R
 Rada7 	
 Rate.ee
Regionaaltelevisioon Eesti
 ResearchGATE
Roheline Värav
Roomajate andmebaas

S
 Scholarpedia
 sekundomer.ee
 Skeemipesa
 skeptik.ee
 Soccernet.ee
 Soov.ee
 Spiegel Online
 Spordiregister
 Stanfordi filosoofiaentsüklopeedia
 Sõnaveeb

Z
zave.ee

T
"Tartu ilukirjanduses"
Teeregister
telegram.ee
Terve Mõistuse Sündikaat
theguardian.com
Triobet

U
 Uncyclopedia

V
 Valhalla
 Veeteede Ameti Teataja
 Vikipeedia 	
 Vikisõnastik
 Vikitekstid
 Vikiülikool

W
 Wabariik
 Wattpad
 Wifi.ee
 Wikitravel
 Wikivoyage
 Wookieepedia
 World Gazetteer

Õ
Õnnepank

Ä
Äriregister

Y
 YouTube

 
Meedia loendid
Kiri Te Kanawa

Dame Kiri Janette Te Kanawa (sündinud 6. märtsil 1944 Te Tai Rāwhitis Uus-Meremaal) on Uus-Meremaa ooperilaulja. 

Aastal 1981, kui abiellusid Walesi prints Charles ja Diana Spencer, laulis ta Händeli pala "Let the Bright Seraphim", mida kuulas maailmas umbes 600 miljonit inimest.

Kui Te Kanawa oli lapseeas, adopteerisid ta iirlasest ema ja maoorist isa. Teismeeas ja 20. eluaastatates oli ta Uus-Meremaa popstaar ja meelelahutaja.

Hariduse sai ta Aucklandis Saint Mary's College'is. Ooperilaulu õppis ta Dame Sister Mary Leo, kes oli üks tuntumaid Uus-Meremaa ooperilauluõpetajaid, juhendusel. Lauljakarjääri alustas ta metsosopranina, hiljem – arengu käigus – jäi sopraniks. Tema salvestis "Nunnade koor" Starussi operetist "Casanova" oli Uus-Meremaa esimene kuldplaat (seda müüdi üle 5000 eksemplari).

2001. aasta juunikuus laulis ta Pärnus.

Augustis 2009 teatas ta, et lõpetab oma lauljakarjääri aprillis 2010 Kölni Ooperiteatris toimuva kontserdiga.

Isiklikku 
Te Kanawa abiellus 1967. aastal Desmond Parkiga, kellega oli tutvunud Aucklandis. Paar adopteeris kaks last: Antonia (1976) ja Thomase (1979). Abielu lahutati 1990ndate lõpus.

Viited

Välislingid
Kiri Te Kanawa Fondi ametlik veebileht
 

Uus-Meremaa lauljad
Maoorid
Ooperilauljad
Sündinud 1944
Nagykanizsa

Nagykanizsa on komitaadi õigustega linn Ungaris Zala komitaadis. Asub riigi edelaosas, 15 km kaugusel Horvaatia piirist.

Linna on esmamainitud 1245. aastal Kanizsa nimega.

Viited

Välislingid 

Nagykanizsa koduleht (ungari, saksa, inglise ja horvaadi keeles)

Ungari linnad
Zala komitaat
Kékes

Kékes (ungari keeles 'sinakas') on mägi Mátra mägedes. See on Ungari kõrgeim punkt (1015 m üle merepinna).

Mägi on oluline turismisihtkoht, kus on mitmeid mäesuusatamisradu ja hotelle. Mäel asuvad ka sanatoorium ja televisioonimast.

Kuni tipuni on ehitatud jalgrattatee.

Välislingid

Ungari geograafia
Riikide kõrgeimad tipud
Ühetuhandelised
Mikojan-Gurevitš MiG-27

Mikojan-Gurevitš MiG-27 (vene keeles: Микоян и Гуревич МиГ-27; NATO koodnimetusega Flogger-D/J)  on Nõukogude Liidus Mikojan-Gurevitši konstrueerimisbüroos aastatel 1969–1970 projekteeritud ülehelikiiruseline  hävitus-pommituslennuk, mis on jätkuarendus MiG-23-st.

MiG-27-st oli mitmeid modifikatsioone, mis olid ka erinevalt relvastatud. Viimased seda tüüpi lennukid valmistati 1986. aastal, praegu on Venemaal mõni üksik MiG-27 veel  relvastuses. Nõukogude Liit eksportis neid lennukeid ka teistesse riikidesse. Indias ehitati MiG-27 litsentsi alusel (Bahadur Mig-27M), mis on relvastuses ka praegu,  ilmselt ka Hiinal püüdis seda lennukit kopeerida (Q-6).

Tehnilised näitajad
 
Meeskond: 1
Pikkus: 17,1 m
Tiivaulatus: 13,97 kuni 7,78 m (muutuva noolsusega)
Kõrgus: 5  m
Tühimass: 11 908 kg
Suurim lennukaal: 20 670 kg 
Mootor: turboreaktiiv R-29-300, 1 × 78,5 kN, järelpõlemisel 112,8 kN
Kiirus: Mach 1,10–1,77 (1350 km/h – 1885 km/h)
Tegevusraadius: 780 km – 2500 km
Lennulagi: 14 000 + m

Relvastus
 6 × 30 mm automaatkahur GŠ-6-30A
 riputussõlmedele sai kinnitada kuni 4 tonni relvalasti.

Hävituslennukid
Nõukogude Liidu sõjalennukid
Mikojan
Artur Neuman-Tarimäe

Artur-Aleksander Tarimäe (kuni 1939. aastani Neuman; 7. jaanuar 1908 Tallinn – 27. aprill 1961 Tallinn) oli eesti jalgpallur. 

Ta sündis Karl ja Cecilie Neumani peres, tal oli õde Erika-Josefine.

Jalgpalliga hakkas tegelema 1921. aastal 13-aastaselt. Kuulus kaitsemängijana "Spordi" meeskonda 1924–1932. 1933–1936 Kaitses TJK-i värve. "Spordi" koosseisus tuli viiekordseks Eesti meistriks. Aastail 1927–1933 kuulus 28 korda Eesti rahvusmeeskonda, olles üks kindlamaid kaitsemehi. 

1936. aasta kevadel haigestus meningiiti. Pärast jalgpallurikarjääri asus õppima Tehnikaülikooli.

Ta on maetud Rahumäe kalmistule.

Vaata ka 
 Eesti jalgpallikoondislaste loend

Viited

Välislingid
Foto

Eesti jalgpallikoondislased
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1908
Surnud 1961
Karu tänav (Tallinn)

Karu tänav (endine nimi saksa keeles Medwedjewstraße) on tänav Tallinna Kesklinna linnaosas Sadama asumis. 

Tänav ühendab Jõe tänavat, Tuukri põiguga.

Tänaval asuvad Tallinna sünagoog, Eesti Juudi Kogukond, Tallinna Juudi kool, Karu tänav 16 ja Tallinna Ülikooli ühiselamud, Karu tänav 17.

Karu 14 asub 1936. aastal valminud Karl Tarvase projekteeritud Alma Margevitshi elumaja.

Ajalugu
Karu tänava esimene nimi oli selle piirkonna kinnisvaraomaniku Pjotr Medvedjevi järgi Medvedjevi tänav ehk saksapäraselt Medwedjewstraße, eesti keeles ka Medvedi uulits ja Medveesi tänav. Praegune tänavanimi on pandud linnavolikogu otsusega 17. jaanuarist 1923. 

Aastatel 1940–1941 (linnavalitsuse otsus 30. augustist 1940) kandis tänav Viktor Kingissepa tänava nime. Saksa okupatsiooni ajal (1942) on tänavat nimetatud Bärenstraße.

Viited

Kesklinna linnaosa tänavad
Acre osariik

Acre osariik [ˈakɾi] on Brasiilia 1. järgu haldusüksus Põhjapiirkonnas.
Piirneb idas Peruu ja kagus Boliiviaga.

Osariik on valdavalt kaetud vihmametsaga. 

Halduslikult jaguneb 22 omavalitsuseks.

Vaata ka
Acre Iseseisev Riik

Viited

Välislingid 

Acre osariigi koduleht (portugali keeles)

Brasiilia osariigid