Meelelahutuslikud narkootikumid

Meelelahutuslikud narkootikumid ja uimastite vastutustundlik tarbimine

Meelelahutuslik uimastitarbimine on psühhoaktiivse uimasti kasutamine muutunud teadvuse seisundi esilekutsumiseks ja sellest naudingu saamiseks. Narkootikum muudab kasutaja taju, tundeid ja emotsioone. Kui psühhoaktiivne ravim siseneb kasutaja kehasse, põhjustab see joovastavat toimet mida kutsutakse []. Kõikide narkootikumide  mõjud on erinevad ning mõjuvad ka individuaalselt erinevatele inimestele. Üldiselt jagunevad meelelahutuslikud ravimid kolme kategooriasse: depressandid (ravimid, mis kutsuvad esile lõõgastumise ja rahuliku tunde); stimulandid (ravimid, mis kutsuvad esile energiatunnet ja erksust); ja hallutsinogeenid (ravimid, mis kutsuvad esile taju moonutusi, näiteks https://et.wikipedia.org/wiki/Hallutsinatsioon ). Paljud inimesed kasutavad koos opiaatidega ka välja kirjutatud ja/või ebaseaduslikke opioide ja bensodiasepiine . Populaarne praktika on, et teatud narkootikumide tarbimist üldiselt talutakse sotsiaalses käitumises. Mõnede narkootikumide intensiivne kasutamine on aga sotsiaalselt taunitav.

Ajalugu

Ajalugu 1970. aastate keskel ja lõpus hakkas klubimaastikul jõudsalt arenema uimastite subkultuur, seda eriti veel ravimite osas, mis ei olnud veel keelatud ainete nimekirjas ja mis parandaksid valju tantsumuusika saatel tantsimise kogemust ja tekitaksid eufooriat tantsupõrandal vilkuvate tulede ja uut tüüpi populaarse muusika taustal. Sellised ained nagu kokaiin Lehekülje tekst. (hüüdnimega "blow"), amüülnitriit ehk "poppers",amüülnitriit.. Peter Braunsteini sõnul" tarbiti diskoteegides tohutul hulgal narkootikume. "1980-ndate aastate jooksul klubiravimid laienesid kolledžitesse, ühiskondlikele pidudele, reividele ning põrandaalustele suurtes tehastes toimuvatele saladuslikele klubisarjadele. Kuna reivide populaarsus kasvas 1980ndate lõpus ja 1990ndate lõpus, kasvas koos nendega ka uimastitarbimine, eriti MDMA (ecstasy). Sarnaselt diskodele kasutasid reivid palju vilkuvaid tulesid ja mängis põhiliselt tehno- ja elektrooniline tantsumuusika, et parandada ainete toimet. Enne nende kavandamist reklaamiti mõnda klubi ravimit (eriti disainerravimeid, mida nimetatakse teaduskemikaalideks) alkoholivabade ja uimastivabadena. Veel üks põhjus, miks ravimitootjad loovad uusi ravimeid, on vältida narkoseadused. Muudetakse pidevalt keemilist valemit, et mitte sattuda keelatud ainete nimekirja. Seadus ja politsei jõuab muudatustele järele aeglaselt, mis loob soodsa pinnase põrandaalustele laboritele.

Meelelahutuslikud ravimid

Meelelahutuslike ravimite hulka kuulub alkohol; kanep (teatud riikides seaduslik ja teistes osariikides / provintsides või teistes piirkondades) ja hašiš ; nikotiin ( tubakas ); kofeiin ( kohv , tee ja karastusjoogid ); retseptiravimid ; ning kontrollitavad ained, mis on narkootiliste ainete ühises konventsioonis (1961) ja psühhotroopsete ainete konventsioonis loetletud ebaseaduslike uimastitena(1971) ÜRO. See, milliseid kontrollitavaid aineid ebaseaduslikuks narkootikumiks peetakse, on riigiti erinev, kuid tavaliselt hõlmavad metamfetamiin , heroiin , kokaiin , LSD , psilotsübiini seened , MDMA ja https://en.wikipedia.org/wiki/Club_drug( Efedriin, Mefedroon ). 2015. aastal oli hinnanguliselt umbes 5% 15–65-aastastest inimestest vähemalt korra tarvitanud illegaalseid uimasteid (158–351 miljonit). UNODC Research: GLOBAL OVERVIEW OF DRUG DEMAND AND SUPPLY

Vastutustundlik uimastitarbimine

"Vastutustundliku uimastitarbimise” kontseptsioon seisneb selles, et inimene võib narkootikume tarbida meelelahutuslikult või muul viisil, vähendades või välistades oma elu või teiste inimeste muude aspektide negatiivse mõju riski. Selle filosoofia pooldajad osutavad paljudele tuntud kunstnikele ja intellektuaalidele, kes on tarvitanud narkootikume eksperimentaalselt või muul viisil, millel on nende elule vähe kahjulikku mõju. Vastutustundlik uimastitarbimine muutub problemaatiliseks alles siis, kui aine kasutamine häirib oluliselt kasutaja igapäevast elu.

Viited