joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Angelika Mikk

Angelika Mikk (neiupõlvenimi Tendermann ; sündinud 8. septembril 1973 ) on eesti ooperilaulja ja näitleja.

Mikk on lõpetanud 2004. aastal Eesti Muusikaakadeemia magistriõppe Nadia Kuremi juures. Ta on täiendanud end selliste laulupedagoogide juures nagu Ileana Cotrubas (Rumeenia), Judith Beckmann (USA), Eva Märtson (Saksamaa) ja Paolo De Napoli (Itaalia) ning professor Hartmut Hölli Liedi meistrikursustel. 
2004. aastal osales Angelika X Julián Gayarre lauluvõistlusel Pamplonas (žürii esimees oli José Carreras) Hispaanias, kus ta pääses poolfinaali, ning 2005. aastal Klaudia Taevi nimelise ooperilauljate konkursil Pärnus, kus ta valiti kuue finalisti hulka. 

Angelika Mikk tegi lavadebüüdi 2003. aastal Rahvusooper Estonia laval Julieti rolliga Britteni lasteooperis „Väike korstnapühkija“. Tema rollide hulka kuuluvad samuti Sofia Rossini „Sinjoor Bruschinos“, Lucy Menotti „Telefonis“, Öökuninganna Mozarti „Võluflöödis“, Amina Bellini „La Sonnambulas“, Adina Donizetti „Armujoogis“, Adele Straussi „Nahkhiires“, Elvira Rossini ooperis „Itaallanna Alžiiris“, Clorinda Rossini „Tuhkatriinus“, Roxane Tambergi „Cyrano de Bergeracis“, Frasquita Bizet’ „Carmenis“, Clarice Haydni ooperis „Elu kuu peal“, Pepi Straussi operetis „Viini veri“, Gilda Verdi „Rigolettos“, Jemmy Rossini „Wilhelm Tellis“, Oscar Verdi „Maskiballis“, Ninetta Prokofjevi „Armastuses kolme apelsini vastu“, Lilleneiu Wagneri „Parsifalis“, Susanna Mozarti ooperis"Figaro pulm". 
Aastatel 2007–2013 oli Angelika Mikk rahvusooperi Estonia solist. Alates 2013. aastast on ta vabakutseline ooperilaulja. 

Suurvormide solistina on ta laulnud sopranipartiid järgmistes teostes: Mozarti „Missa c-moll“, Schuberti „Missa G-duur“, Orffi „Carmina Burana“ (Birgitta Festival 2005, 2006, 2007, 2008), Urmas Sisaski „Missa nr 2“, Rutteri „Gloria“, Webberi „Reekviem“.

Ta on andnud soolokontserte ja esinenud ooperikavadega.

Angelika Mikk on teinud koostööd selliste Eesti muusikutega nagu Helin-Mari Arder, Jakko Maltis jt. Koos Jakko Maltisega tegi Mikk aastatel 2015 ja 2016 menuka kontserdisarja.

Angelika Mikk oli nomineeritud 2007. aasta Eesti Teatriauhinnale muusikalavastuse valdkonnas. Ta on olnud Eesti Rahvuskultuuri Fondi Miliza Korjuse stipendiumi laureaat.

Angelika Mikk on esinenud Bulgaarias, Soomes, Lätis, Poolas, Saksamaal ja teinud koostööd paljude tunnustatud dirigentidega, teiste seas Vello Pähni, Eri Klasi, Zhorzh Dimitrovi, Arvo Volmeri, Risto Joosti, Tõnu Kaljuste, Ari Angervo, Andris Veismanise, Anu Tali, Wojciech Michniewski, Paul Mägi, Kiyotaka Teraoka jpt.

Angelika Mikk on osalenud näitlejana sellistes teleseriaalides nagu „Kättemaksukontor“, „Kelgukoerad“ ja „Tupiktänava mehed“ ning mitmel hooajal ka seriaalis „Pilvede all“.

Viited

Välislingid 
 Ametlik kodulehekülg

Eesti ooperilauljad
Eesti näitlejad
Sündinud 1973
Jana Trink Erakool

Jana Trink erakool on erakool Pärnus aadressil J. V. Jannseni 7a. Kooli juhataja on Jana Trink.

Kool sai alguse 1991, kui asutati noorte perspektiivselts Juku ja Juhan. 1999 sai kool haridusministeeriumilt koolitusloa.

Viited

Välislingid
Kooli koduleht

Pärnu koolid
Bathumi rahvusvaheline lennujaam

Bathumi rahvusvaheline lennujaam (gruusia ბათუმის ალექსანდრე ქართველის სახელობის საერთაშორისო აეროპორტი; IATA: BUS, ICAO: UGSB) on Gruusia rahvusvaheline lennujaam.

Reisijate statistika

Viited

Välislingid 
 Bathumi rahvusvahelise lennujaama ametlik kodulehekülg

Gruusia lennujaamad
Bathumi
Henn Vallimäe

Henn Vallimäe (sündinud 19. aprillil 1955 Tartus) on eesti kergejõustiklane, sporditegelane ja -pedagoog   

Henn Vallimäe lõpetas aastal 1973 Tartu 5. Keskkooli ja aastal 1977 Tartu Riikliku Ülikooli Kehakultuuriteaduskonna, aastatel 1978–1981 oli samas aspirantuuris, edasi läks ta õppima Moskva Oblasti Riiklikusse Kehakultuuriinstituuti ning õppis seal ühe aasta. Aastatel 1977–1989 oli ta Tartu Ülikooli kergejõustikukateedris õppejõud ja treener. Kaitses kandidaadiväitekirja teemal „Kõrge klassiga kümnevõistlejate jõu ja vastupidavuse seosed aastases treeningprotsessis“ (1988). Aastal 1989 asus õppima Tartu Ülikooli õigusteaduskonda. 

Aastatel1989–1995 oli Tallinna Tehnikaülikooli dotsent ja lektor. 1996–2000 Kultuuriministeeriumi asekantsler. Ta on elanud ja töötanud nii Tartus, Tallinnas kui ka Pärnus. 2009–2018 töötas Vallimäe Tartu Ülikooli Pärnu Kolledži direktorina. 

Endine meistritasemel kergejõustiklane on kogunud kümnevõistluses 7470 punkti. Sajandi alguses otsustas ta aga võrkpalli kasuks. Ta on olnud Eesti võrkpalliföderatsiooni tegevjuht aastatel 2001–2009. Vallimäe oli Tallinna Spordiliidu asutajaid ja esimees, samuti Ida-Euroopa Võrkpalliassotsiatsiooni peasekretär, SA Eesti Spordikoolituse- ja Teabe nõukogu liige, Eesti Töötukassa nõukogu liige ja paljude muude organisatsioonide rahastaja.

Viited 

Eesti sportlased
Eesti spordipedagoogid
Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna õppejõud
Tallinna Tehnikaülikooli õppejõud
Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna õppejõud
Sündinud 1955
Khuthaisi rahvusvaheline lennujaam

Khuthaisi rahvusvaheline lennujaam (gruusia ქუთაისის საერთაშორისო აეროპორტი; IATA: KUT, ICAO: UGKO) on Gruusia rahvusvaheline lennujaam.

Reisijate statistika

Viited

Välislingid 
Khuthaisi rahvusvahelise lennujaama ametlik kodulehekülg

Gruusia lennujaamad
Lennujaam
Mateusz Morawiecki

Mateusz Jakub Morawiecki (sündinud 20. juunil 1968 Wrocławis) on Poola poliitik, alates 11. detsembrist 2017 Poola peaminister.

Ta kuulub märtsist 2016 konservatiivsesse erakonda Õigus ja Õiglus. Ta oli alates 16. novembrist 2015 Poola asepeaminister. 16. novembrist 2015 kuni 28. septembrini 2016 oli ta Poola arenguminister, 28. septembrist 2016 oli ta Poola arengu- ja rahandusminister ning alates 2017. aasta detsembrist on ta Poola peaminister.

Ta lõpetas aastal 1992 Wrocławi Ülikooli ajalooteaduskonna.

Isiklikku 
Ta on abielus ja nelja lapse isa. Tema isa Kornel Morawiecki on füüsik, endine dissident ja poliitik.

Poola peaministrid
Sündinud 1968
Doraemon

"Doraemon" (jaapani keeles ドラえもん) on Jaapani mangasari, mille on kirjutanud ja illustreerinud Fujiko F. Fujio. Doraemoni põhjal on tehtud ka animeseriaal. Lugu räägib robotkassist nimega Doraemoni, kes rändab 22. sajandil ajas tagasi, et abistada Nobita Nobi nimelist poissi.

Doraemoni mangasari ilmus esmakordselt 1969. aasta detsembris kuues eri ajakirjas. Shogakukani poolt avaldatud originaalsarjas oli kokku 1345 lugu. Kogusid kogutakse Takaoka keskraamatukogus Toyama prefektuuris, mis on ka Fujiko Fujio sünnikoht. Turner Broadcasting System ostis 1980. aastate keskpaigas õigused näidata Doraemoni põhjal tehtud animeseriaali ingliskeelesena USA-s, kuid loobus hiljem plaanist. 2013. aasta juulis teatas Voyager Japan, et manga avaldatakse digitaalselt inglise keeles Amazon Kindle e-raamatute teenuse kaudu. See on üks maailma enimmüüdud mangasarju, olles 2015. aasta seisuga müünud üle 100 miljoni eksemplari.

Film 
 Doraemon: Nobita no Ritoru Suta Wozu 2021 (2022)

Välislingid 
 

Mangasarjad
Aseri rahvamaja

Aseri rahvamaja on rahvamaja Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas Aseri asulas. Rahvamaja juhataja on Galina Simoniš.

Rahvamaja valmis 1978.

Rahvamajas tegutseb teiste seas Aseri puhkpilliorkester.

Viited

Välislingid
Rahvamajast Aseri valla kodulehel

Eesti kultuurikeskused
Aseri
Edgar

Edgar on anglosaksi päritolu mehenimi.

Edgari nimepäev on 29. november.

2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis nimi Edgar 892 mehel (populaarsuselt 185. mehenimi). Edgar oli keskmiselt 36 aasta vanune (mediaanvanus 28).

1. jaanuari 2021 seisuga oli Eestis eesnimi Edgar 849 mehel. Edgar oli Eestis levikult 190. mehenimi. Edgar oli keskmiselt 37 aasta vanune (mediaanvanus oli 31). Kõige populaarsem oli eesnimi Edgar vanuserühmas 25–29, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 14,9 ning Valga maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 8,21.

Nime kandjaid
Edgar Ætheling, inglise kuningas
Edgar Degas, prantsuse kunstnik
Edgar Allan Poe, ameerika kirjanik
Edgar V. Saks, poliitik ja publitsist
Edgar Savisaar, eesti filosoof ja poliitik
Edgar Valter, eesti kunstnik
Edgar Wallace, inglise ajakirjanik ja kirjanik
...

Viited

Mehenimed
Vanavara küla

Vanavara on küla Venemaal Krasnojarski krais Evengi rajoonis.

Vanavara asub Podkamennaja Tunguska jõe ääres.

Juba 1908. aastal oli praeguse Vanavara kohal kaubafaktooria. Küla rajati 1932. aastal.

Vanavarast 65 kilomeetri kaugusel asub Tunguusi katastroofi toimumise koht.

26. septembril 1994 sooritas Krasnojarskist Turasse sõitnud reisilennuk Jakovlev Jak-40 raskete ilmastikuolude tõttu Vanavara lähedal hädamaandumise. Kõik 24 reisijat ja 4 meeskonnaliiget hukkusid.

Küla nime 'vanavara' päritolu on teadmata.

Viited

Venemaa külad
Krasnojarski krai
Laskesuusatamine 2018. aasta taliolümpiamängudel

Laskesuusatamine 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis toimus 10.–23. veebruarini. Võistlused peeti Alpensia laskesuusakeskuses. Kokku võisteldi 11 distsipliinis (5 mehed, 5 naised, 1 segavõistlus). Olümpiamängudel osales 219 laskesuusatajat 28 riigist

Eestit esindas laskesuusatamises 6 sportlast: meestest Roland Lessing, Rene Zahkna, Kalev Ermits, Kauri Kõiv ja Johan Talihärm, naistest pääses ainsana olümpiale Johanna Talihärm. Johan Talihärm ei startinud.

Võistluste ajakava 

Kõik ajad on (UTC+9).

Tulemused

Mehed

10 km sprint 

Kuupäev: 11. veebruar 
Osavõtjaid: 87 
Olümpiavõitja 2014: Ole Einar Bjørndalen,  

Ametlikud tulemused

12,5 km jälitussõit 

Kuupäev: 12. veebruar 
Osavõtjaid: 60 
Olümpiavõitja 2014: Martin Fourcade,  

Ametlikud tulemused

20 km eraldistart 

Kuupäev: 15. veebruar 
Osavõtjaid: 86 
Olümpiavõitja 2014: Martin Fourcade,  

Ametlikud tulemused

15 km ühisstart 

Kuupäev: 18. veebruar 
Osavõtjaid: 30 
Olümpiavõitja 2014: Emil Hegle Svendsen,  

Ametlikud tulemused

4x7,5 km teatesõit 

Kuupäev: 23. veebruar
Osavõtjaid: 18 võistkonda
Olümpiavõitja 2014: Aleksei VolkovJevgeni UstjugovDmitri MalõškoAnton Šipulin

Ametlikud tulemused

Naised

7,5 km sprint 

Kuupäev: 10. veebruar 
Osavõtjaid: 87 
Olümpiavõitja 2014: Anastassija Kuzmina,  

Ametlikud tulemused

10 km jälitussõit 

Kuupäev: 12. veebruar 
Osavõtjaid: 58 
Olümpiavõitja 2014: Darja Domratševa,  

Ametlikud tulemused

15 km eraldistart 

Kuupäev: 15. veebruar. Algselt 14. veebruaril toimuma pidanud võistlus lükati tugeva tuule tõttu järgmisele päevale. 
Osavõtjaid: 87 
Olümpiavõitja 2014: Darja Domratševa,  

Ametlikud tulemused

12,5 km ühisstart 

Kuupäev: 17. veebruar 
Osavõtjaid: 30 
Olümpiavõitja 2014: Darja Domratševa,  

Ametlikud tulemused

4x6 km teatesõit 

Kuupäev: 22. veebruar
Osavõtjaid: 18 võistkonda
Olümpiavõitja 2014: Vita SemerenkoJulija DžõmaValj SemerenkoOlena Pidrušna

Ametlikud tulemused

2x6+2x7,5 km segateatesõit 

Kuupäev: 20. veebruar
Osavõtjaid: 20 võistkonda
Olümpiavõitja 2014: Tora BergerTiril EckhoffOle Einar BjørndalenEmil Hegle Svendsen

Ametlikud tulemused

Medalitabel 
Laskesuusatamises jagatud medalid riigiti.

2018. aasta taliolümpiamängud
Laskesuusatamine olümpiamängudel
Kalle Hein

Kalle Hein (sündinud 1963) on eesti tõlkija ja toimetaja.

1986. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia erialal.

Ta on pikka aega töötanud ajakirja Akadeemia toimetuses.

Tunnustus

 2017 Aleksander Kurtna nimeline auhind

Eesti tõlkijad
Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1963
Sitsi mägi

Sitsi mägi on Keskkõrgendiku loodepoolne ots Põhja-Tallinnas Karjamaa ja Sitsi asumis Tööstuse, Sitsi, Kopli ja Sõle tänava piirkonnas, läänest ja põhjast piirab seda lauge nõlv. Absoluutne kõrgus on umbes 10–11 meetrit. Koosneb Alam-Kambriumi Tiskre kihistu purdkivimeist. Meresetteist pinnakatte paksus on kuni paar meetrit.

Ajalugu

Sitsi mägi on saanud praeguse nime selle järgi, et 19. sajandi lõpus rajati kõrgendikule Balti Puuvillavabrik (rahvasuus Sitsivabrik). 

Sitsi mäe loodeservas (praegusest Sitsi tänavast veidi loode pool) oli keskajal ja hiljemgi muldvall ning piirdeaed, mis oli ühtlasi Kopli mõisa lõunapiiriks. Tänapäevasel Kopli tänaval, Sitsi mäelt orgu suunduval teel, oli värav, mille juures asus kõrts (paekivist varemed olid veel 20. sajandi algul säilinud).

1926. aastal ehitati Sitsi mäele Tallinn-Kopli rannaraadiojaam. Raadiosaatejaam asus seal kuni 1980. aastateni.

Galerii

Viited

Põhja-Tallinn
Tallinna geograafia
Sitsi
Eesti künkad
Novõi Vasjugan

Novõi Vasjugan on küla Venemaal Tomski oblastis Kargassoki rajoonis.

Küla asub Vasjugani jõe ääres.

Küla asutati 1933. aastal asumisele saadetute asulana ja kandis kuni 1939. aastani nime Mogilnõi Jar. 1941. aastal toodi Novõi Vasjugani ja selle ümbruskonda palju küüditatud eestlasi.

Kuni 1959. aastani oli Novõi Vasjugan Vasjugani rajooni keskus, mis seejärel ühendati Kargassoki rajooniga.

Viited

Venemaa külad
Tomski oblast
Mirjam Lepikult

Mirjam Lepikult (sündinud 19. veebruaril 1969) on eesti tõlkija. 

Ta on tõlkinud peamiselt prantsuse keelest eesti keelde ilukirjandust, ent ka filosoofilisi ja sotsiaalteaduslikke töid, sealhulgas Michel Foucault' teoseid. 

2017. aastal valiti Lepikult Eesti Kultuurkapitali mõttekirjanduse tõlkeauhinna nominentide hulka (Marc Jimenez, „Mis on esteetika?“). 

2010. aastal kaitses Lepikult Tartu ülikoolis filosoofia erialal magistritöö "Michel Foucault' filosoofiline nägemine kujutava kunsti näite põhjal".

Viited

Eesti tõlkijad
Sündinud 1969
Palamuse Kultuur

Palamuse Kultuur on asutus, mis korraldab Jõgeva maakonna Palamuse piirkonna kultuurielu, seltsi- ja sporditegevust. 

Asutuse tegevuskohtadeks on Palamuse rahvamaja ja Kaarepere rahvamaja.

Asutuse juhataja on Ehtel Valk.

Viited

Välislingid
Asutuse koduleht

Eesti kultuurikeskused
Palamuse vald
Arlava piiskopilinnus

Arlava piiskopilinnus (läti Ārlava, saksa Erwahlen) oli keskajal Kuramaa piiskopkonna linnus Lätis, Talsi piirkonnas (Talsu novads), Arlava vallas (Ārlavas pagasts). Linnuse täpset asukohta ei teata, kuid tõenäoliselt asus see Sasmaka järve põhjatipus väikesel soo ja järvekaldaga ümbritsetud künkal, kohas kus Mazroja (Väike-Roja) jõgi järvest välja voolab ja kus praegu asub endine Arlava mõis. Teise võimaliku asukohana tuleks kõne alla ka Popervāle ("papi" ehk "piiskopi Arlava") küla mõisast 2 km loodes, Lube vallas (Lubes pagasts) Mazroja jõe paremal kaldal.

Nimekujud
 1231. aastast alates – Arowelle, Arwalen, Arevalo
 1555 – Arwalenn
 1859 – Aarlawa (eesti)

Ajalugu
1497 on esmakordselt ürikuliselt mainitud Arlava linnuselääni (borchsokinge).

1537 on linnust mainitud, kui kohta, kus "meie majas Arlavas" (in unserem Hause tho Arwallenn) andis Kuramaa piiskop Hermann Ronneberg välja ühe üriku. Selline kirjeldus viitab kindlustatud ehitise olemasolule.

1555 on Arlava üles tähendatud Kuramaa linnuste nimekirjas.

Pärast 1660. aastateni toimunud Poola-Leedu ja Rootsi kuningriikide vaheliste sõdade purustusi Arlava linnust enam ei taastatud.

Mõis oli hiljem tõenäoliselt pikka aega vana Kuramaa aadliperekonna von Behride valduses.

Ehitus
Linnusteuurija Armin Tuulse on selle liigitanud Kuramaa vabakujunduslike laagerkastellide hulka kuuluvaks.

Praegune seisukord
Arlava mõisa endise härrastemaja juures mingeid jälgi endisest linnusekohast nähtavalt ei leidu. Mõisahoone esisel platsil on üksikuid maakive. Mõisat, kus praegu asub hooldekodu, ümbritsevad enamuses mõned lagunenud majandushooned. Võimalik, et see väikelinnus oli üks neist, mis Liivi sõja ajal poolakate käsul kas maha lammutati või ümber ehitati.

Vaata ka
 Ārlava mõis

Viited

Läti linnused
Teatriharidus Eestis

Teatriharidus on mistahes etenduskunsti praktiliste oskuste ja teoreetiliste teadmiste pakkumine, mida saab ametlikult omandada erinevates kõrgkoolides. Teatrihariduse algteadmisi saab omandada erinevates üldhariduslikes koolides, ringides või iseseisvalt. 

Teatriharidus Eestis Kultuuriministeeriumi andmetel:

Etenduskunsti kõrgharidust saab omandada:
 
  Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikoolis
  Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias
  Tartu Ülikoolis
  Tallinna Ülikoolis
  Eesti Kunstiakadeemias

Eesti Teatri Agentuuri andmetel on Eestis järgnevad teatriharidust pakkuvad koolid:

 Eesti Kunstiakadeemia
 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikool
 Tallinna Ülikool
 Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia
 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia
 Tallinna Balletikool
 Tartu Ülikool

...eelpool mainitutele lisandub veel Drakadeemia.

Lisaks on Kultuuri Kutsenõukogu 20. novembri 2014 koosoleku otsuse järgi Eesti Teatriliit etenduskunstide tugiteenuste kutseala kutsete andja tähtajaga 19.11.2019 järgmiste kutsete osas: http://www.teatriliit.ee/kutseeksamid

Teatrihariduse alla kvalifitseeruvaid koolitusi korraldvad ka vastavad erialaliidud, mis Eesti Teatri Agentuuri andmetel on:

 Eesti Kutseliste Tantsijate Liit
 Eesti Lavastuskunstnike Liit
 Eesti Tantsukunstnike Liit
 Eesti Teatriuurijate ja -kriitikute Ühendus
 Eesti Lavastajate Liit
 Eesti Näitlejate Liit
 Eesti Teatri Tehniliste Töötajate Ühendus
 Teatriseenioride Ühendus
Neile lisanduvad veel:
 Eesti Etenduskunstide Liit
 Eesti Lavavõtluse Liit
 Eesti Teatriuurijate ja- kriitikute Ühendus
 Eesti Harrastusteatrite Liit
 ….ja paljud teised kaasa arvatud Eesti Teatri Agentuur ise.

Harrastajatest rääkides on Eesti Harrastusteatrite Liidu andmetel 66 teatriühendust http://www.harrastusteatrid.org/osalised , mis kõik jagavad väga erineva tasemega teatriharidust.

Praktiliselt kõik Eesti koolid (nii algkoolid, põhikoolid kui gümnaasiumid) pakuvad teatrihariduse algvorme. Läbi erinevate huviringide, mis on suuremal või vähemal määral keskendunud teatrile.

Viited 

Eesti haridus
Eesti teater
Edmund Burke

Edmund Burke (12. jaanuar 1730(?) – 9. juuli 1797) oli Iiri päritolu riigimees, poliitikateoreetik ja filosoof ning aastatel 1766–1794 viigide partei esindajana Suurbritannia parlamendi alamkoja liige. Parlamendis kritiseeris Burke Briti Ameerika kolooniate kohtlemist, eelkõige maksupoliitikat, ning toetas kolonistide õigust vastustada emamaa võimu, kuigi ei pooldanud nende iseseisvuspüüdlusi. Sellele lisaks on ta tuntud katoliiklaste õiguste eest võitleja ning Prantsuse revolutsiooni tulise vastasena.

Üheksateistkümnendal sajandil hindasid Burke'i kõrgelt nii konservatiivid kui ka liberaalid. Hiljem on teda hakatud lugema moodsa konservatismi isaks; tema "Mõtisklusi Prantsuse revolutsioonist" loetakse üheks selle alustekstiks. 

Eestis tegutseb Edmund Burke'i Selts.

Vaata ka
A Philosophical Enquiry into the Origin of our Ideas of the Sublime and Beautiful

Viited

Suurbritannia poliitikud
Poliitikafilosoofid
Sündinud 1700. aastatel
Surnud 1797
Iiri filosoofid
Valgustusajastu filosoofid
Konservatism
Noortevolikogu

Noortevolikogu (lühendatult NVK) on kohalikul tasandil tegutsev linna- ja vallavalitsuse ning volikogude juures noorte osaluskogu, mis on omavalitsusele nõuandvaks organiks noori puudutavatel teemadel.

Eesmärk 
Noortevolikogu eesmärk on analüüsida valla või linna pädevusse kuuluvaid noorteküsimusi ning teha nende kohta ettepanekuid valla- või linnavolikogule ja -valitsusele. Noortevolikogu põhitegevus on kaasata noori aktiivselt osalema ühiskondliku elu korraldamises.

Asukoht  
Noortevolikogud tegutsevad peamiselt noortekeskustes, rahvamajades, vallavalitsustes või muu struktuuri juures ning nad on seotud valla- või linnavolikoguga. Noortevolikogu koordineerimist abistab kas noorsootöötaja või mõni muu pädev ametnik.

Liikmed 
Noortevolikogu liikmeid valivad noored ise. Noortevolikogu liikmeskond peab koosnema noortest. Noorteks loetakse käesoleva seaduse tähenduses füüsilisi isikuid vanuses 7–26 eluaastat. See tähendab, et noortevolikogu liikmed ei tohi olla nooremad kui 7 ja vanemad kui 26 eluaastat. Lisaks peab olema noor registreeritud konkreetse omavalitsuse haldusüksuse territooriumil või kes õpib selle omavalitsuse territooriumil mõnes haridusasutuses. Noortevolikogusse saavad kuuluda õpilasesinduste ja noorte ühingute esindajad ning ka organiseerumata noored (noored, kes ei kuulu noorteorganisatsiooni või -gruppi). Liikmete valimisel peab lähtuma demokraatlikest põhimõtetest.

Valimised 
Noortevolikogu liikmete valimiseks on mitmeid erinevaid võimalusi ning iga noortevolikogu määrab selle kindlaks põhikirjaga. Kindlasti on oluline valimiste korraldamiseks varuda 3–4 kuud aega, selleks et jõuaks kogu infot levitada aktiivsetele noorteni. Valimised tuleb korraldada selgelt ehk nii valijale kui ka kandideerijale peab olema kõik selge ja arusaadav.

Tegevused 
Iga noortevolikogu leiab endale sobivamad ja kasulikumad tegevused, millele rohkem tähelepanu pöörata. Allpool on aga toodud mõned tegevused, kus on toodud välja võimalikest võimalustest:
 koosolekute läbiviimine;
 tutvuda maavalitsuse ja kohaliku omavalitsuse töö ning juhtimisega;
 kohtumised maavalitsuse ning kohaliku omavalitsuste juhtide ja esindajatega, et avaldada noorte arvamust;
 piirkonna noorte esindamine üritustel;
 koolituste korraldamine nii noortevolikogu liikmetele kui ka teistele noortele;
 konkursside korraldamine;
 muude ürituste korraldamine;
 veebilehe või oma Facebooki lehe loomine;
 noorte arvamusuuringute ja -küsitluste läbiviimine.

Kasulikkus noortele 
Noortevolikogu võimaldab noortel osaleda neid puudutavates otsustusprotsessides ning kaitseb valla elanike, eeskätte noorte õigusi ja huve. Annab noorele võimalusi osaleda ning ka aktiivsemalt kaasa rääkida ühiskonnas ja ühiskondlikus elus. Noortevolikogu liikmed omavad võrdseid võimalusi täiskasvanutega ning on võimalus tutvuda demokraatia põhimõtetega. Samuti tagab see noortele hea kogemuse, julguse, esinemisoskuse, hea meeskonnatöö ja ka juhtimisoskuse, mis tuleb elus kasuks.

Viited 

Valitsemine
Luunja kultuuri- ja vabaajakeskus

Luunja kultuuri- ja vabaajakeskus on asutus Tartu maakonnas Luunja vallas Luunja asulas. Asutus korraldab Luunja valla kultuuri-, spordi- ja noorsootööd. Asutuse direktor on Kadi Kalmus.

Viited

Välislingid
Asutuse koduleht
Asutusest Luunja valla kodulehel 

Eesti kultuurikeskused
Luunja vald
Võnnu kultuurimaja

Võnnu kultuurimaja on kultuurimaja Tartu maakonnas Kastre vallas Võnnu asulas. Asutuse juhataja on Peep Puis.

Asutus asutati 1965.

Viited

Välislingid
Asutusest Võnnu valla kodulehel

Eesti kultuurikeskused
Kastre vald
Kruusa tänav (Rakvere)

Kruusa tänav on tänav Rakvere linna kaguosas, Paemurru linnaosas .

Edela-kirdesuunaline Kruusa tänav on 323 m pikkune. Ta saab alguse Rägavere teelt, ristub Killustiku ja Paemurru tänavaga ning lõpeb Rakvere linna ja Rakvere valla vahelisel piiril Rabakivi tänaval . Kaugus Rakvere keskväljakust – Turu platsist, on linnulennul mõõdetuna ca 1,6 km.   

Tänava on äärde rajatud põhiliselt katusekorrusega ühepereelamud, mis on ehitatud 20. sajandi teises pooles.

Viited 

Rakvere tänavad
Pae tänav (Rakvere)

Pae tänav on tänav Rakvere linna kaguosas, Paemurru linnaosas .

Edela-kirdesuunaline Pae tänav on 243 m pikkune. Ta saab alguse Rägavere teelt, ristub Killustiku tänavaga ja lõpeb Paemurru tänava ristmikul. Kaugus Rakvere keskväljakust – Turu platsist, on linnulennul mõõdetuna ca 1,7 km.   

Tänava on äärde rajatud põhiliselt katusekorrusega ühepereelamud, mis on ehitatud 20. sajandi teises pooles.

Viited 

Rakvere tänavad
Katvari mõis

Katvari mõis (saksa keeles Kadfer, läti keeles Katvaru muiža) oli rüütlimõis (fideikomiss) Liivimaal Volmari kreisis Umurga kihelkonnas. Tänapäeval jääb mõisakompleks Limbaži piirkonda ja  Katvari valda Katvari ning Līcīši külade maadele.

Mõisakompleks 

Tumepunastest tellistest tumepruuni katusega häärber valmis XVIII sajandil.  Häärberi kamin ja kolme toa laed on muinsusmälestistena riikliku kaitse all.

Mõisakompleksist on säilinud mitmed looduskaitsealused põlispuud. Kaitse all on Katvari mõisa tamm ümbermõõduga 4,2 meetrit ja Katvari pärnad - esimese ümbermõõt 4,14, kõrgus 31 meetrit, teise ümbermõõt 4,13 ja kõrgus 28 meetrit, kolmanda ümbermõõt 4,02, kõrgus aga 26,8 meetrit. Mõisasüdamest lähtuvatele alleedele jäävad tammed ümbermõõtudega 4,39 ja 4,42 meetrit, Akmentiņi tamm ümbermõõduga 4,17 meetrit, ning Katvari lehis kõrgusega 34 meetrit.

Ajalugu
Esimene teadaolev omanik oli XIV sajandil Jacob Live. Fromhold von Vyshusen andis selle aastal 1357 Johann Aderkase valdusesse. Aastal 1630 müüs Karsten Aderkase lesk osa mõisa maadest Johann von Dobberwißile. Mõisa põhiosa päris Karsteni tütar, kes abiellus Ernst von Mengdeniga. Aastal 1738 vahetas Carl Gustav von Mengden Katvari, Roperbeķi ja Kalnamuiža mõisad Boyedega Meeri mõisa vastu. Aastal 1750 vahetas parun Campenhausen selle Liepa mõisa vastu . Aastaks omandas ta 1775 piirkonnas suured maavaldused, mille pärijaks oli tema kasupoeg Friedrich Reinhhold von Berg.

Aastal 1759 ostis parun Campenhausen Lemsalu mõisalt tüki maad (Ahlenhof), mis liideti Katvari mõisaga. Aastal 1806 pantis Friedrich Reinhold Katvari ja Muižkalnsi mõisa 62 000 rubla eest 10 aastaks Christian Bernhard von Zimmermannile. Aastal 1834 müüs tema poeg selle koos Šķirstiņi ja Suceni mõisaga 92 500 rubla eest polkovnik Carl von Sommerile.

Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 6 ja 3/8 adramaad, sellele allus koos Muižkalnsi mõisaga 243 mees- ning 269 naishinge. Aastal 1641 oli mõisade suurus 9 ja 1/2 adramaad. Aastal 1688 oli mõisade suurus 8 ja 1/2 adramaad, aastal 1734 oli adramaid 3 ja 5/8, aastal 1757 aga 10 ja 5/8. Aastal 1823 oli mõisade suurus üksteist adramaad. Aastal 1832 oli mõisadel adramaid üksteist, aastal 1881 aga 5 ja 41/80, lisaks 13 ja 66/80 adramaad mõisadele kuuluvate talude valduses.

Karjamõisad
Mõisale kuulus aastal 1816 kaks karjamõisa: Johannisfeld ja Neuhof.

Vaata ka
Fideikomiss

Viited

Limbaži piirkonna mõisad
Umurga kihelkond
Vainiži mõis

Vainiži mõis (saksa keeles Wainsel, läti keeles Vainižu muiža) oli riigimõis Liivimaal Volmari kreisis Umurga kihelkonnas. Tänapäeval jääb mõisakompleks Limbaži piirkonda ja Umurga valda Vainiži küla maadele.

Ajalugu
Mõis rajati juba XIV sajandil. Kuni XVI sajandini oli see Riia peapiiskoppide lauamõis.  Mõisakompleks kujunes Vainiži piiskopilinnusest  poole kilomeetri kaugusele.

1630 annetas Rootsi kuningas Gustav II Adolf Vainiži, aga samuti Aluliina ja Kulna lossiläänid oma feldmarssalile Gustav Hornile. Vainiži lääni kuulusid Wainseli, Sarumi, Ubbenormi, Rorveni ja Signitzi vakused. Mõisate reduktsiooni ajal sai sellest riigimõis. XIX sajandi alguses olid mõisa rentnikeks Brümmerid.

Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal  10 ja 1/2 adramaad, sellele allus 329 mees- ning 411 naishinge. Aastal 1641 oli Vainiži, Umurga ja Sārumi mõisade suurus kakskümmend kuus adramaad. Aastal 1688 oli mõisade suurus kakskümmend kaks adramaad, aastal 1734 oli adramaid 9 ja 7/8. Aastal 1757 oli Vainiži mõisa suurus 10 ja 1/2 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 12 ja 1/20, aastal 1881 aga 11 ja 20/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses.

Viited

Limbaži piirkonna mõisad
Umurga kihelkond
Rucka mõis (Umurga kihelkond)

Rucka mõis (saksa keeles Würzenberg, varem Wodis ja Rutzkenhof, läti keeles Ruckas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Umurga kihelkonnas. Tänapäeval jääb mõisakompleks Cēsise piirkonda ja Stalbe valda.

Ajalugu

Rucka mõisa maad kuulusid algselt Vainiži piiskopilinnusele. Aastal 1567 andis linnuse administraator Chodkiewicz sealsed maad Johann Würtenbergile, ent aastal 1586 sai sinna elupaiga poolakas Adrian Chibitz. Johann sai oma valduse tagasi aastal 1622. Tema poeg Arwid osales rootslaste väepealikuna kolmekümneaastases sõjas, mille järel ta oma nime Wittenbergiks muutis. Aastal 1670 müüsid Wittenbergid mõisa 2000 taalri eest postiteenistuse direktorile Statius Steinile. Aastal 1723 läks mõis Raßide valdusesse, kuuludes neile aastani 1772. Seejärel kuulus mõis aastani 1817 Manekenidele, misjärel suguvõsa meesliin välja suri. Seejärel kuulus mõis Stegmannidele, kuni see aastal 1825 16 000 hõberubla eest Caroline von Strohkirchile panditi.

Aastal 1835 ostis mõisa 16 000 rubla eest Sophie Vegesack. Hiljem pantis ta mõisa Alexander von Bergile. See müüs mõisa pandiõigused aastal 1852 26 000 rubla eest Gotthard Faberile. Hiljem sai Sophie mõisa tagasi ja müüs selle aastal 1858 35 000 rubla eest Alexander von Palmstrauchile, kes mõisa omakorda aastal 1867 65000 rubla eest Eugen Poortenile müüs. Tollele oli panditud ka Rozbeķi mõis ja selle omanik Ottomar Loudon andis Poortenile üle Essergaili karjamõisa ning selle  ümbruskonna maad.

Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 2 ja 3/8 adramaad, sellele allus 94 mees- ning 99 naishinge. Aastal 1641 oli Rucka suurus kaks adramaad.  1688 oli mõisa suurus 2 ja 1/8 adramaad, aastal 1734 oli adramaid 1 ja 7/8, aastal 1757 aga 2 ja 3/8. Aastal 1823 oli mõisa suurus 3 ja 1/26 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 3 ja 1/24, aastal 1881 aga 1 ja 18/80, lisaks 3 ja 16/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses.

Karjamõisad
Mõisale kuulus aastal 1816 üks karjamõisa: Aile.

Viited

Cēsise piirkonna mõisad
Umurga kihelkond
Cles

Cles (saksa: Glöß; nonesi: Clés või Cliès) on linn ja vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias.

Geograafia 

Cles paikneb Val di Nonis ja on selle peamine linn. Monte di Cles ja Monte Peller (2319 m) paiknevad elamualast läänes, samas Santa Giustina järv jääb itta.

Santa Giustina järv 

Santa Giustina järv on veehoidla, mis loodi Noce ojale tammiga. Tamm lõpetati 1950. aastal, on 152 m kõrge ja oli sel ajal kõrgeim tamm Euroopas. Järv võib sisaldada kuni 180 miljonit kuupmeetrit vett, mis toidavad hüdroelektrijaama turbiine Taios. Järv on nimetatud tammi asukoha järgi, mis on nime saanud iidse ermitaaži järgi, millest on järel vaid varemed, kaetud loodusliku kaljuõõnsusega.

Tabula clesiana 

Tabula clesiana on pronksplaat mõõtmetega 49,9×37,8×0,61 cm, mis avastati 1869. aastal Clesi lähedal Campi Neris. See sisaldab tseesar Claudiuse edikti aastast 46 pKr, mis annab Rooma kodakondsuse Alpi rahvastele anaunidele, sindunidele ja tulliassidele. Seda hoitakse Castello del Buonconsiglio muuseumis Trentos.

Tabula on oluline tõend Alpi farmer-kütt-rahvaste kiirest assimileerimisest Rooma maailma; kuid rooma õiguse vaatepunktist ka esimene tõend delatores juurutamisest maksuvaidlustes.

Tuntud inimesi 

 Bernardo Clesio, (1484–1539)

Galerii

Välislingid 

 Linna koduleht

Trento provintsi vallad
Pučurga mõis

Pučurga mõis (saksa keeles Galandfeld, läti keeles Pučurgas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Matīši kihelkonnas. Tänapäeval jääb see Valmiera piirkonda ja Matīši valda Pučurga külla.

Ajalugu 

Mõisa maad allusid  varem Asti ordulinnusele. Anna Ivanovna andis selle mõisa 29. septembril 1736 krahv Löwenwolde valdusesse, ent aastal 1742 sai sellest taas riigimõis. 

1744. aastal doneeriti see krahv Aleksandr Ivanovitš Rumjantsevile (1680−1749). Sellelt ostis mõisa (koos Seķi mõisaga) tema tütar, kes oli abiellunud Trubetskoide peresse. Aastal 1762 müüs ta need mõisad edasi von Siversite suguvõsale. . Aastal 1806 ostis Theodor Heinrich von Schröder Pjotr Rumjantsev-Zadunaiski pojalt kogusumma 489 120 rubla eest Pučurga, Astijärve, Seķi, Rūte, Zvārte, Ēķini, Briede ja Dūre mõisad.

Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 15 ja 1/2 adramaad, sellele allus 275 mees- ning 293 naishinge. Aastal 1757 oli adramaid 15 ja 1/8, sama suur oli mõis ka aastal 1688. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 9 ja 2/5, aastal 1881 aga 4 ja 6/80, lisaks veel 10 ja 60/80 adramaad maad mõisale alluvate talude koosseisus.

Karjamõisad

Aastal 1816 kuulus mõisale üks karjamõis:  Jurrat.

Viited

Valmiera piirkonna mõisad
Volmari kreis
Matīši kihelkond
Matīši kirikumõis

Matīši kirikumõis (saksa keeles St. Matthiä Pastorat, läti keeles Matīšu mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Volmari kreisis Matīši kihelkonnas. Mõisakompleks jääb tänapäeval Burtnieki piirkonda Matīši valda Matīši külla.

Mõis moodustati aastal 1687 (9 aastat pärast kihelkonna moodustamist). Maad eraldati selleks otstarbeks Bauņi mõisa maadest, ka finantseeris see mõis kirikumõisa kompleksi rajamist.

Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 1 ja 3/8 adramaad, sellele allus 49 mees- ja 55 naishinge. Aastal 1757 oli adramaid 8 ja 3/4. Aastal 1734 oli mõisal adramaid 1 ja 1/4, samuti ka aastal 1688. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 1 ja 3/20, aastal 1881 aga 1 ja 15/80 adramaad maad mõisale alluvate talude koosseisus.

Viited

Burtnieki piirkonna mõisad
Matīši kihelkond
Volmari kreis
Jõekruiis

Jõekruiis on reisimine mööda sisemaa veeteid. Jõekruiis peatub sageli mitmetes sadamates, mis jäävad marsruudi peale. Kuna paljud suur- ja väikelinnad paiknevad sageli jõgede ümbruses, peatuvad jõekruiisi laevad korduvalt väike- ja suurlinnade keskuses.

Kirjeldus

Päevased jõekruiisid 
Päevased jõekruiisid on päeval tehtavad ekskursioonid, mille kestus võib olla näiteks 30 minutist kuni ühe päevani. Laevad ja paadid võivad kanda kümmet kuni tuhandeid inimesi. Selline kruiisitüüp leiab tavaliselt aset linnas, kus jõgi voolab läbi kesklinna (London, Pariis, Amsterdam, Bangkok) või piirkonnas, kus on looduslik ilu (Rhine, Thames). 

Mõned populaarsemad sihtkohad:
 Euroopas: Amsterdam, Budapest, Köln, London, Pariis;
 Aasias: Bangkok, Ho Chi Minh, Malaka, Kuching, Singapur;
 Ameerikas: New York, New Orleans, San Antonio;
 Aafrikas: Luxor, Kairo.

Pikemad jõekruiisid 
Jõekruiisi laevad koos majutusega pakuvad pikemaid kruiise.
Douglas Ward on öelnud, et „jõekruiis esindab elu aeglasel teel, seilates rahulikus tempos koos mitmete võimalustega avastada retkel jõekallastel asuvaid linnu. See on ülimalt rahustav kogemus, vastumürk elus tekkivatele survetele tempokas maailmas, ümbruskonnas, mis on mugav, ilma et see oleks detailirohke ja nõudlik, koos hea toidu ja nauditava seltskonnaga.“
Jõekruiisi erinevused ookeanikruiisist:
 Jõekruiisilaevad on väiksemad jõe suuruse/laiuse tõttu. Enamik laevu on võimelised kandma 90–250 inimest, kuid on ka erandeid.
 Jõekruiis pakub võimalust näha riigi sisemust.
 Jõekruiisil on maa koguaeg nähtaval ja alati on midagi, mida vaadata.
 Ebatõenäoline saada merehaigust.

Praeguseks on jõekruiisid muutunud teatud maailma paikades tähtsaks turistidele pakutavaks teenuseks, nagu näiteks:
 Euroopas: Rein, Seine, Doonau, Volga;
 Aasias: Jangtse, Irrawaddy, Mekong, Ganges, Brahmaputra;
 Austraalias: Murray;
 Aafrikas: Niilus;
 Ameerikas: Mississippi, Amazonas.

Eestis
Ka Eestis korraldatakse jõekruiise (eesti keeles soovitatakse sõna "kruiis" asemel kasutada sõna "ristlus"). Tartus tehakse lõbusõite Emajõel.
 Emajõe Lodjaselts, Lodjakoda, lodi Jõmmu, viikingilaev Turm
 Üks jõekruiisikorraldajaid Tartus on Setoline, üheks laevaks on M/I Alfa, kuhu mahub 80 inimest, reis kestab poolteist tundi ja laeva pardal on avatud kohvik. Samuti tehakse ka muid ekskursioone, näiteks Tartu-Piirissaare, ja see kestab 4–4,5 h.

Viited
Kivi tänav (Rakvere)

Kivi tänav on tänav Rakvere linna kaguosas, Paemurru linnaosas .

Edela-kirdesuunaline Kruusa tänav on 115 m pikkune. Ta saab alguse Rägavere teelt, ristub Killustiku ja Paemurru tänavaga ning lõpeb Rakvere linna ja Rakvere valla vahelisel piiril Rabakivi tänaval . Kaugus Rakvere keskväljakust – Turu platsist, on linnulennul mõõdetuna ca 1,7 km.   

Tänava on äärde rajatud põhiliselt katusekorrusega ühepereelamud, mis on ehitatud enamuses 20. sajandi teises pooles.

Viited 

Rakvere tänavad
Liis Vares

Liis Vares (sündinud 26. novembril 1986 Rakveres) on eesti tantsukunstnik ja koreograaf. 

Ta lõpetas Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia etenduskunstide osakonna tantsukunsti eriala ning täiendas oma teadmisi Lissabonis, Viinis ja Hiinas. Oma õpetajatöös peab ta oluliseks improvisatsioonilist ja individuaalset lähenemist, keha ja tantsu mõiste avardamist ning võimalikku ümberhindamist ajas. Ta õpetab tantsu ka erivajadustega inimestele ja alates 2014. aastast on ta sertifitseeritud DanceAbility õpetaja.

Haridus 
 1994–2006 Rakvere Gümnaasium
 1994–2002 Rakvere muusikakool
 2003–2006 Tantsu- ja Kunstikool Athena Rakveres
 2006–2007 õppis Eesti Humanitaarinstituudis Lähis-Ida ja Aasia kultuurilugu
 2007 osales Eesti Kunstiakadeemia ettevalmistuskursustel (maalikunst, joonistamine, tektstiilidisain) 
 2007–2012 õppis Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias etenduskunstide osakonnas tantsukunsti eriala (tantsuõpetaja-koreograaf)
 Aastatel 2008, 2010, 2012 ja 2013 osales NoTaFe Rahvusvahelises Suvekoolis (improvisatsioon, kontaktimprovisatsioon, taju, kaasaegse tantsu tehnikad, qigong, mind map improvisation performance presentation)
 2010–2011 õppis Lissaboni Polütehnilise Instituudi (Instituto Politécnico de Lisboa) kõrgemas tantsukoolis (Escola Superior de Danca) tantsukunsti (improvisatsioon ja kompositsioon)

Tunnustus 
 2019 Kristallkingakese auhind

Viited 

Eesti koreograafid
Sündinud 1986
Ajujaht (konkurss)

"Ajujaht" on Eesti suurim konkurss-telesaade uuenduslike äriideede leidmiseks, mis pakub osavõtjatele tuge äriideede edasiarendamisel ja ärimudeliks vormimisel. Konkursi põhikorraldaja on Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus.

Konkurssi kajastatakse telesaadete sarjana, mille seitset esimest hooaega näidati aastatel 2008–2018 Eesti Televisiooni kanalitel. Alates 2019. aastast näitab "Ajujahi" telesaadet TV3.

Eesmärk 
"Ajujahi" konkurss-telesaate eesmärgiks on tõsta ühiskonnas ettevõtlusteadlikkust, tutvustada ettevõtte käivitamise ja edasiarendamisega seonduvat, inspireerida ja julgustada inimesi ettevõtlusega tegelema.

Populaarsus 
"Ajujahi" 2016–2017 hooajal esitati kokku 309 äriideed. 100 parema sekka pääses rohkem kui kümne rahvuse esindajaid ning ideid tuli paljudest valdkondadest. Kaheksast saatest koosnev telehooaeg algas 6. aprillil 2017, kuhu pääsesid 100 paremat meeskonda. Finaal toimus 25. aprillil 2017, kui selgus 10. hooaja võitja, kelleks krooniti TempID.

Auhinnafond 
"Ajujahi" auhinnafond pakub võimaluse algkapitali hankimiseks. Mentorid tagavad kõrgtasemel asjatundlikkuse. Koolitused annavad teadmised idufirma loomiseks. Lisaks luuakse kontakte ja saadakse meediakajastust. "Ajujahi" 11. hooajal kandideerivad osalejad 75 000 € suurusele auhinnafondile. Ajujahi rahastaja on Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus.

Võitjaid

Click & Grow 
 
Click & Grow võitis "Ajujahi" 2010. aastal. Ettevõte pakub automatiseeritud hooldussüsteemiga taimepotte. Ettevõte on osalenud idufirmade ärikiirendis Y Combinator ning saanud investoritelt miljoneid eurosid. Click & Grow on müünud sadu tuhandeid nutikaid potte ning ettevõtte põhiturgudeks on USA, Lääne-Euroopa, Hongkong ja Saudi Araabia.

Taxify 

2014. aastal osalenud Taxify mobiilirakenduse abil saavad kliendid tellida isiklikuks transpordiks sõiduki.

Vaata ka 
 Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus

Viited 

Võistlused
Lubja tänav (Rakvere)

Lubja tänav on tänav Rakvere linna kaguosas, Paemurru linnaosas .

Edela-kirdesuunaline Lubja tänav on 150 m pikkune. Ta saab alguse Võidu tänavalt ning lõpeb Rakvere linna ja Rakvere valla vahelisel piiril. Kaugus Rakvere keskväljakust – Turu platsist, on linnulennul mõõdetuna ca 1,3 km.   

Tänava lõunaservas on rajatud kolm ühepereelamut, põhjaservas asuvad endised tootmismaa krundid, mis on heakorrastamata.

Viited 

Rakvere tänavad
Ülo Tambet

Ülo Tambet (13. jaanuar 1932 - 1. juuli 2021) oli eesti mäeinsener, tööstusjuht, parteitegelane ja sporditegelane.

1951. aastal lõpetas ta Kiviõli 1. Keskkooli. 1956. aastal lõpetas Tallinna Polütehnilise Instituudi mäeosakonna kiitusega.

1956. aastast töötas ta trusti Eesti Põlevkivi Käva-2 kaevanduse mäemeistrina, hiljem jaoskonnaülema abi, jaoskonnaülema ja kaevanduse peainseneri asetäitjana. 1968. aastast oli ta Kiviõli kaevanduse direktor, 1972. aastast trusti Eesti Põlevkivi juhataja, 1974. aastast tootmiskoondise Eesti Põlevkivi peadirektor. Aastatel 1986–1989 oli ta Eesti NSV Tehnilise ja Mäejärelevalve Valitsuse juhataja.

1966. aastast oli ta NLKP liige, 1986. aastast EKP Keskkomitee liige.

Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu IX, X ja XI koosseisu saadik, Eesti NSV Ülemnõukogu tööstus- ja energeetikakomisjoni esimehe asetäitja.

Aastatel 1987–1990 oli ta Eesti NSV Kergejõustikuföderatsiooni presiidiumi esimees, 1990–1999 Eesti Kergejõustikuliidu volikogu asejuhataja. Aastatel 1991–1994 oli ta Eesti Spordi Keskliidu juhatuse liige.

Tunnustused
1976 Kalevi auliige
1979 Eesti NSV teeneline tööstustöötaja
1982 Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi aukiri
2007 Kohtla-Järve linna aukodanik  (väljapaistvate teenete eest põlevkivitööstuse arendamisel ja panuse eest Kohtla-Järve linna ülesehitamisel).

Viited

Eesti insenerid
Eesti sporditegelased
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
EKP Keskkomitee liikmed
Eesti NSV X Ülemnõukogu liikmed
Eesti NSV XI Ülemnõukogu liikmed
Eesti NSV teenelised tööstustöötajad ‎ 
Kohtla-Järve aukodanikud
Sündinud 1932
Surnud 2021
Varstu kultuurikeskus

Varstu kultuurikeskus on kultuurikeskus Võru maakonnas Rõuge vallas (enne 2017. aastat Varstu vallas) Varstu asulas. 

Asutuse juhataja on Monika Toom.

Viited

Välislingid
Asutusest Varstu valla kodulehel

Eesti kultuurikeskused
Rõuge vald
Deebetkaart

Deebetkaart on maksekaart, mida saab kasutada sularaha asemel, sooritades oste. Deebetkaart erineb krediitkaardist selle poolest, et deebetkaardi puhul saab inimene kasutada vaid oma kontol olemasolevat jääki.

Deebetkaartidel on ka põhinumber, mille alusel saab sooritada internetist oste, mis tähendab, et füüsilise kaardi olemasolu ei ole internetist ostes vajalik.
Paljudes riikides on deebetkaart leidnud ülekaalukat kasutust, mis tõttu on vähenenud tšekkide ja sularaha kasutamine. Deebetkaartide areng, erinevalt krediitkaartidest, on olnud spetsiifiline vastavalt selle väljaandja riigi reeglitele. 2000. aastatel on deebetkaartide kasutamise võimalusi laiendatud, näiteks saab deebetkaarti kasutada ka välismaal ja internetis oste sooritades.

Deebetkaardimaksete puhul kantakse ostu sooritamisel raha kaardi omaniku pangakontolt kohe müüja kontole. Deebetkaardiga saab pangaautomaatidest raha vajadusel kiiresti välja võtta.

Vaata ka
Pangakaart

Viited 

Pangandus
Kliendikaardid
James Michael Rowe

James Michael Rowe (sündinud 21. oktoobril 1991) on Inglise jalgpallur, kes esindab klubi Aldershot ning mängib keskvälja positsioonil.

Karjäär 
James Michael Rowe on sündinud Oxfordis. Rowe alustas karjääri Southamptoni Akadeemias, enne kui ta liitus jalgpalliklubi Readinguga, kus pärast kahte aastat mängimist pakuti talle esimest profilepingut. Lepingu jooksul viibis ta laenul Basingstoke Townis (2009) ja Lewes (2011).   

Ta lahkus Readingust ilma, et ta oleks kordagi saanud esindusmeeskonnas mängida, ning liitus Forest Green Roversiga 2011. aasta suvel. Ta skooris treeningmängudel Hereford Unitedi ja Cirencester Towni vastu, mille järgselt talle pakuti kahe aasta pikkust lepingut. Ta tegi debüüdi Forest Greeni meeskonnas 2011–12 hooaja avamängul Stockport Country vastu. Ta lahkus Forest Greenist 2013. aasta aprillis. 
 
2013. aasta juulis liitus ta Tranmere Roversiga, mis on League One’i kuuluv klubi. Ta tegi debüüdi esimeses voorus Mansfield Towni vastu, kust ta lõi esimese värava klubi meeskonnas. Mäng lõppes 3-2 võiduga. 2014. aasta mais avaldati, et ta pikendab oma lepingut veel ühe aasta võrra.

Rowe viimase minuti värav 2014–15 hooaja avamängus kindlustas neile 1-1 viigi York Cityga. See oli tema teine professionaalse karjääri värav. Ta langes põhikoosseisust välja peale 6 kuud ja puudus põhikoosseisust ligi 2 kuud, kuid tuli tagasi võiduväravaga Portsmouthi vastu 29. novembril.

Rowe leping lõpetati osapoolte kokkuleppel 2. veebruaril 2015.

5. augustil 2015 kinnitas Cheltenham Towni  peatreener Gary Johnson, et Rowe liitub klubiga 2015–2016 hooajaks.

31. juulil 2017 liitus ta Aldershot Towni klubiga ning sõlmis üheaastase lepingu.

Viited 

Inglismaa jalgpallurid
Sündinud 1991
Kristiine Miilen

Kristiine Miilen (sündinud 4. detsembril 1996 Viljandis) on eesti võrkpallur, kes mängib hooajast 2021/22 Itaalia võrkpalliklubis Olbia Hermaea.

Isiklikku 
Kristiine isa on Mati Miilen ja ema Evelin Maalmeister. Aastatel 2003–2012 õppis Kristiine Miilen Viljandi Paalalinna Gümnaasiumis, 2012–2015 õppis Viljandi Gümnaasiumis, mille lõpetas hõbemedaliga. Kristiine Miilen on tegelenud ratsaspordiga 10 aastat.

Karjäär 
Rahvusnaiskonna nurgaründaja Kristiine Miilen hakkas võrkpalliga tegelema kolmandas klassis Merle Keerutaja käe all. Mänginud noorteklassides Viljandi SK-s.

Kuulunud tütarlaste (sündinud 1996–1997) koondisse. Kuulunud tütarlaste (sündinud 1996–1998) rannavõrkpalli koondisse. Kuulub Eesti naiste võrkpallikoondisse.

Treenerid 
 Viljandi SK treener Merle Keerutaja 
 Audentes/Noortekoondis treener Peeter Vahtra ja Margit Kööbi 
 Tartu Ülikool/Eeden treener Andres Toode
 WoVo Rovaniemi treener Teemu Mäkikyrö
 Saint-Raphaël VAR volleyball treener Giulio Bregoli
 Rannavõrkpalli noortekoondis treenerid Kristjan Kais ja Mari-Liis Graumann
 Eesti naiste võrkpallikoondis treenerid Marko Mett ja Andrei Ojamets

Saavutused 

 2012–2013 – Naiste karikavõitja ja Eesti meister (Viljandi Metall) 
 2013 – EEVZA Best Scorer (noortekoondis) 
 2013–2014 – Eesti naiste meistrivõistluste 5. koht (Audentes/Noortekoondis) 
 2014 – Eesti parim noorvõrkpallur 
 2014–2015 – Eesti liiga sümboolses koosseisus 
 2015 – Eesti naiste meistrivõistluste pronks (Tartu Ülikool/Eeden) 
 2015–2016 – Soome liiga põhiturniiri 5. koht 
 2016–2017 – Soome liiga sümboolses koosseisus (oktoober 2016) 
 2016–2017 – Soome liiga põhiturniiri 8. koht

Välislingid  
 http://www.volleyproagency.com/2017/01/12/kristiine-miilen/

Meedias 
 Gregor. M. "Miilen astus sammu edasi nii stabiilsuses kui punktisummas". Postimees, 31. märts 2017
 "Eduka hooaja teinud Kristiine Miilen: nüüd vaatan Soomest väljapoole". Delfi, 30. märts 2017
 "Kristiine Miilen on esimese välishooajaga enam kui rahu". Eesti Võrkpalli Liit, 1. detsember 2015
 Luik. M. "Eduka hooaja lõpetanud Kristiine Miilen kiikab uut välisklubi". Sakala, 30. märts 2017
 Luik. M. "Kristiine Miilen jätkab Soomes hea hooga". Sakala, 22. märts 2016
 Luik. M. "Kristiine Miilen oli taas koduklubi parim". Sakala, 13. veebruar 2017
 Luik. M. "Kristiine Miilen aitas WoVo kurva seeria lõpetada". Sakala, 10. jaanuar 2017
 Luik. M. "Soome liiga hüljanud viljandlanna maandub Vahemere rannikul". Sakala, 5. august 2017
 Luik. M. "Viljandlanna jätkab karjääri jõulumehe kodulinnas". Sakala, 1. oktoober 2016
 Parts. K. "Eesti koondislane valiti Soomes oktoobrikuu sümboolsesse koosseisu". Postimees, 3. november 2016
 Parts. K. "Eestlanna koduklubi jäi Soomes poolfinaali ukse taha". Postimees, 26. märts 2016

Eesti naisvõrkpallurid
Sündinud 1996