Eestikeelsed piiblitõlked



Esimesed katsetused
Esimesed teadaolevad katsed Piibli tõlkimiseks eesti keelde tehti 16. sajandil. Tallinna koolipoiss Hans Susi suutis 1551. aastaks tõlkida ära evangeeliumite perikoobid ja Taaveti lauluraamatu, kuid tema tehtud töö jäi trükis avaldamata.

Pikemaid tõlkekatkeid Piiblist sisaldus 17. sajandil luteri pastorite koostatud käsiraamatutes, näiteks 1632. aastal lõunaeesti keeles ilmunud Joachim Rossihniuse piiblilugemistes ja 1637. aastal põhjaeesti keeles ilmunud Heinrich Stahli käsi- ja koduraamatus.

Adrian Virginiuse lõunaeestikeelne Uue Testamendi tõlge
Uus Testament tervikuna tõlgiti lõunaeesti keelde 1686. aastaks. See kandis pealkirja Wastne Testament ja selle peamiseks tõlkijaks oli raamatu ilmumise ajaks 23-aastane pastor Adrian Virginius. Teost trükiti 500 eksemplari, Eestis on neist tänaseni säilinud 6 eksemplari.

Eberhard ja Heinrich Gutsleffi põhjaeestikeelne Uue Testamendi tõlge 
Põhjaeestikeelne Uue Testamendi tõlge ilmus alles 1715. aastal. Peamiselt vastutasid tõlkimise eest Eberhard ja Heinrich Gutsleff, kes olid oma töö lõpetanud juba varem, kuid tõlke varasemat väljaandmist oli takistanud Põhjasõda. Tõlge ilmus 400 eksemplaris, millest tänapäevani on säilinud vaid kaks terviklikku eksemplari. Raamat trükiti Tallinna gümnaasiumi trükikojas.

Anton Thor Helle esimene täielik piiblitõlge
Esimene trükitud eestikeelne täielik piiblitõlge ilmus 1739. aastal Jüri koguduse pastori Anton Thor Helle tööna. Tõlkimise ja toimetamise juures oli Hellel ka mitmeid abilisi, neist peamine juba 1715. aasta Uue Testamendi tõlkimisel osalenud Eberhard Gutsleff. Osaliselt uuesti tõlgitud ja tugevasti toimetatud piiblitõlge oli oma aja kohta keeleline suursaavutus, mida kiidab Friedebert Tuglas: "Ma usun, et piibel maakeele tõlkimisel palju oma keele ilust ei kaotanud. Ta leidis kohase keele, tüseda ja talupoegliku, mida veel poolharidus ning ajaleht polnud rikkunud. See oli toores ja vaene, kuid julge ja plastiline." 

Tõlkes leidis kasutamist Bengt Gottfried Forseliuse (u 1660–1688) ettepanekutest lähtuvalt korrigeeritud nn vana kirjaviis, millest on eemaldatud saksa võõrtähed ja kaotatud h-tähe pikendusmärgi funktsioon.

Tõlge valmis 1736. aastal, kuid esialgu puudus raamatu trükkimiseks raha. Piibel anti välja kolm aastat hiljem vennastekoguduste liikumise rajaja, krahv Nikolaus Ludwig von Zinzendorfi toetusel. Seda trükiti 6015 eksemplari ja see sai eesti ühtse kirjakeele kujunemise aluseks. Ka selle raamatu trükkis Tallinna gümnaasiumi trükikoda.

Anton thor Helle tõlge jäi peaaegu kahe sajandi kestel ainsaks trükis ilmunud eestikeelseks piiblitõlkeks. Uued Piibli tõlked tehti ja trükiti alles 20. sajandil.

Jaan Bergmanni piiblitõlge
1912. aastal ilmus Paistu pastori Jaan Bergmanni tõlgitud Uus Testament. 1915. aastal valmis Bergmannil Piibli täieliku tõlke käsikiri, mis jäi aga alanud sõja ja tõlkija surma tõttu trükis avaldamata ning läks kaduma. Alles 1932. aastal leiti see Paistu kirikumõisa pööningult peaaegu tervenisti üles ja anti hoiule Eesti Kultuuriloolisele arhiivile Tartus.

Harald Põllu piiblitõlge
Järgmise piiblitõlke tegi Kose pastor Harald Põld. Ka sellest jõudis ilmuda 1938. aastal ainult Uus Testament; Vana Testamendi tõlke käsikiri oli küll olemas, kuid läks pärast Põllu surma 1939. aastal kaduma.

Uku Masingu piiblitõlge
Teine trükitud eestikeelne piiblitõlge ilmus vihikutena aastatel 1938–1940. Selle tõlke tegi Uku Masing, kelle teksti toimetas omakorda keeleteadlane Johannes Voldemar Veski. Piiblis on ära toodud ka pastor Harald Põllu nimi, kuid tema tõlkimisel tegelikkuses ei osalenud. Masingu tõlge on sihilikult ja rõhutatult arhailine, mistõttu selle paremaks mõistmiseks soovitatakse kaasaja inimestel kasutada Ferdinand Johann Wiedemanni sõnaraamatut. Raamatuna seda tõlget alanud Nõukogude okupatsiooni tõttu välja anda ei jõutud. Alles 1989. aastal ilmus Soomes selle vähendatud faksiimiletrükk 25 000 eksemplaris.

Henri Werlingi kommenteeritud osaline Uue Testamendi tõlge
1940. aastal ilmus luksemburglasest katoliku preestri ja jesuiidi Henri Werlingi (1879–1961) tõlkes osaliselt Uus Testament. Reaalselt jõuti trükis välja anda Matteuse evangeelium ja Markuse evangeelium. Tõlget aitas toimetada eestlane Hendrik Moorson-Murdu. Luuka evangeeliumi trükiks ettevalmistamine käis, aga selle väljaandmine jäi 1940. aasta sündmuste tõttu teostamata. Mõningasele võõrapärasele ja idiosünkraatilisele keelekasutusele vaatamata on tõlge oluline seetõttu, et tegu on esimese eestikeelse kommenteeritud Uue Testamendi tõlkega. Teos trükiti piiskop Eduard Profittlichi asutatud katoliiklaste trükikojas. Werling küüditati 1949. aastal Siberisse, ent tagasi tulles jätkas ta tööd Uue Testamendi tõlke kallal, jõudes lisaks evangeeliumitele tõlkida ka Apostlite tegude raamatu.

Endel Kõpu ja Harald Põllu piiblitõlge
Kolmas trükitud eestikeelne piiblitõlge valmis paguluses. Lauluraamatu ja Uue Testamendi alusena kasutati Harald Põllu 1938. aasta tõlget; tema teksti korrigeeris ja ülejäänud Vana Testamendi tõlkis pastor Endel Kõpp. Tõlke toimetas keeleliselt tunnustatud keeleteadlane Johannes Aavik. Tõlge ilmus 1968. aastal Suurbritannias ja seda levitas Briti ja Välismaa Piibliselts. Esmatrüki tiraaž oli 5000 eksemplari, kuid hilisematel aastatel trükiti seda Piiblit korduvalt juurde. Piiblite ja muu usulise kirjanduse sissetoomine Nõukogude Liitu oli keelatud, aga neid saabus Eestisse salaja mitmeid kanaleid pidi, eriti Soome turistide kaudu.

Uku Masingu, Toomas Pauli, Endel Kõpu ja Vello Salo piiblitõlge
Neljas trükitud eestikeelne piiblitõlge valmis juba taastatud Eesti Vabariigi ajal. 1991. aastal moodustati piiblitõlke komisjon koosseisus Randar Tasmuth, Toomas Paul ja Kalle Kasemaa. Uue Testamendi puhul võeti aluseks 1989. aastal Uku Masingu ja Toomas Pauli tõlgitud ning 17 000 eksemplaris välja antud Uue Testamendi tõlge. Uue Piibli jaoks korrigeeris seda keeleteadlane Karl Pajusalu. Vana Testamendi alusena kasutati 1968. aasta Endel Kõpu tõlget, mida korrigeeris sisuliselt katoliku preester Vello Salo ja toimetas keeleliselt kirjanik Jaan Kross. Komisjoni töö tulemusel valminud piiblitõlge ilmus Eesti Piibliseltsi väljaandena 1997. aastal ja seda trükiti 20 000 eksemplari. Hilisematel aastatel on ilmunud ka kordustrükid. 1997. aasta tõlge on kasutusel ka eestikeelse Piibli veebiversioonis Piibel.net.

Jehoova tunnistajate Uue Testamendi tõlge
2009. aastal ilmus Jehoova tunnistajatel Uue Testamendi raamatuid sisaldav "Piibel. Kreekakeelse osa Uue Maailma tõlge". Töö valmis Jehoova tunnistajate Piibli ingliskeelse tõlke "New World Translation of the Holy Scriptures" 1984. aasta teksti põhjal.

Jehoova tunnistajate piiblitõlge
2014. aastal ilmus trükis (ja veebis) viies, Jehoova tunnistajate, piiblitõlge "Piibel. Uue maailma tõlge (2014)" Tõlke alusena kasutati Jehoova tunnistajate ingliskeelse piibli „New World Translation of the Holy Scriptures" 2013. aasta uuendatud revisjoni. Tõlge eristub teistest hiljutistest eestikeelsetest Piiblitest oma nüüdisaegse ladusa keele poolest, samuti on see pärast Anton Thor Helle tõlget esimene trükitud täistõlge, mitte mõne varasema tõlke redaktsioon. Tõlkele on ette heidetud ebatäpsust ja Jehoova tunnistajate õpetusest tingitud kallutatust. Tõlkijad põhjendavad erinevusi muu hulgas ajakohasema akadeemilise uurimuse ja usaldusväärsemate allikate kasutamisega.

Eestikeelse Piibli väljaanded
 1739 – esimene trükk, Tallinn, trükkis Jakob Joan Köler (Jacob Johann Köhler, Tallinna gümnaasiumi trükikoda), 6015 eksemplari
 1773 – teine trükk, Tallinn
 1822 – kolmas trükk, Venemaa Piibliselts, Peterburi, 5000 eksemplari
 1825 – kolmas trükk, Venemaa Piibliselts, Peterburi
 1835 – kolmas trükk, Tallinna Konsistoorium, Tallinn
 1847 – neljas trükk, Tartu; 1822–1847 kokku 22 000 eksemplari
 1854 – neljas trükk, Tartu.
 1854 – viies trükk, väljaandja Tartu Piibliselts, trükiti Schumanni lese ja C. Mattieseni trükikojas (leidumus 1 eksemplar, erakogu)
 1862 – viies trükk, väljaandja Tartu Piibliselts, trükiti Schumanni lese ja C. Mattieseni trükikojas
 1863 – kuues trükk, Tartu
 1873 – Tartu H. Laakmann
 1878 – 9. trükk, Tartu 
 1886 – Eestimaa Sinod, Tallinn
 1889 – trükk Kreeka keelest, Riia, Pr Lindenberg
 1899 – ?
 1895–1897 – 12. trükk, Tallinn
 1896–1912 seitse trükki Saksamaal
 1897 – 12. trükk, H. Laakmann, Tartu
 1894 – ?
 1895 – Tallinn, trükitud August Mickwitzi trükikojas
 1903 – 13. trükk, Tartu, Mattieseni trükikoda
 1904 – Tallinn, trükitud August Mickwitzi trükikojas
 1909 – ?
 1912 – ?, uus tõlge, 2000 eksemplari
 1939 – Uus Testament ja Laulud, kirjastus Elav Sõna, O/Ü Ilutrükk (tuntud kaupmehe Piiblina)
 1938–1940 – Suur Piibel, kirjastusühing Loodus
 1968 – Briti- ja Välismaa Piibliselts, Rootsi, 1961. aasta tõlge
 1969 – Rootsi, 1968. a. väljaande kordustrükk
 1972 – Suur Piibel, Toronto, 1500 eksemplari
 1989 – Soome, 1938. aasta Suure Piibli faksiimiletrükk
 1997 – Piibliselts, Soome
 1999 – Piibliselts
 2000 – Piibliselts
 2009 – Piibel. Kreekakeelse osa uue maailma tõlge, väljaandjad Jehoova tunnistajad
 2014 – Piibel. Uue maailma tõlge, väljaandjad Jehoova tunnistajad

Viited

Kirjandus
 Toomas Paul. Eesti piiblitõlke ajalugu. Tallinn, Emakeele Selts, 1999.

Piibel
Eesti keel