joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Moonsorrow

Moonsorrow on Soome metal-ansambel. Ansambli laulud sisaldavad elemente soome mütoloogiast.

Ansambel asutati 1995.

Albumid 
 Suden uni  (2001)
 Voimasta ja kunniasta  (2001)
 Kivenkantaja  (2003)
 Verisäkeet  (2005)
 V: Hävitetty  (2007)
 Varjoina kuljemme kuolleiden maassa  (2011)
 Jumalten aika  (2016)

Liikmed
Ville Sorvali – laul, bass
Henri Sorvali
Mitja Harvilahti
Lord Eurén
Marko Tarvonen

Vaata ka
Ensiferum
Finntroll
Metsatöll

Välislingid
Ansambli koduleht

Soome ansamblid
Ürituskorraldus

Ürituskorraldus (inglise keeles event management) on projektijuhtimise rakendus ürituse läbiviimisel.

Ürituskorralduse hulka loetakse enamasti ürituse eelarve koostamist, vajalike lubade hankimist, ajakava koostamist, toimumise koha valimist, esinejate kaasamist, kujunduse valimist ja paigaldamist, turvalisuse tagamist ja toitlustamist.

Ürituskorraldust võib rakendada eri suuruse ürituste korraldamisel alates olümpiamängudest kuni firmasiseste koosolekuteni.

Ettevõtted, huvirühmad ja heategevuslikud organisatsioonid korraldavad üritusi, et teha reklaami, luua ärisuhteid või tähistada saavutusi.

Ürituskorraldus üks üheksast kultuurikorralduse valdkonnast .

Üritus või sündmus? 
Eesti Keele Instituudi sõnastike ja keelenõuannete kohaselt saab korraldada üritusi, mitte sündmusi. "Eesti keele seletava sõnaraamatu" andmetel on üritus "ettevõtmine, tegutsemine mingil eesmärgil" ja sündmus "juhtuv või juhtunud asi, nähtus, olukord". Teisisõnu: sündmusi ei saa korraldada, sest need juhtuvad iseenesest. Ürituse tõlgendamine nurjunud katseks pole selles kontekstis põhjendatud.

Ürituseliigid 
Üritusi võib liigitada näiteks sisu, vormi, eesmärgi, külastajate arvu ja sihtrühma põhjal.

Turundusvahend 
Ürituskorraldust võib kasutada strateegilise turunduse ja kommunikatsiooni tööriistana, mida kasutavad igas suuruses ettevõtted. Seda kasutatakse, et suhelda olemasolevate ja potentsiaalsete klientidega. Näiteks reklaamile orienteeritud ürituste alla võib lugeda pressikonverentsid, promoüritused ja tooteesitlused.

Üritusekorraldaja 
Üritusekorraldaja on isik, kes planeerib ja viib ellu ürituse, võttes vastutuse loominguliste, tehniliste ja logistiliste aspektide eest. Siia kuulub ürituse üleüldine ülesehitus, reklaam, audiovisuaalne produktsioon, eelarve ja ajakava koostamine, logistiliste lahenduste leidmine ja erinevad läbirääkimised.

Haridus 
Järjest rohkem on ülikoole, mis pakuvad kursuseid ja ka teaduskraade üritus- ja kultuurikorralduses. Lisaks akadeemilistele kursustele on palju ühinguid, mis pakuvad kursusi selle valdkonna erinevate aspektide täitmiseks. Õpingud sisaldavad planeerimiseks vajalike oskuste saavutamist.

Viited  

Projektijuhtimine
Jacob Collier

Jacob Collier (sündinud 2. augustil 1994) on Briti laulja, arranžeerija, helilooja, produtsent ja multiinstrumentalist. 

2012. aastal hakkas ta tegema poplugude seadeid, näiteks Stevie Wonderi "Don't You Worry 'bout a Thing", mis kogus YouTube'is kiiresti populaarsust. Tema teosed on kogunud miljoneid vaatamisi sotsiaalmeediakanalites. 

Collier kombineerib džässi, a cappella, groove'i, folgi ja souli elemente ning kasutab ebaharilikke harmoonilisi võtteid. 2014. aastal sõlmis Collier lepingu Quincy Jonesi plaadifirmaga ning 1. juulil 2016 avaldas oma debüütalbumi "In My Room", mis on täielikult tema enda arranžeeritud ning salvestatud Collieri kodus Londonis. 2017. aasta veebruaris võitis Collier lugude "Flintstones" ja "You And I" arranžeerimise eest kaks Grammy auhinda.

Viited

Välislingid

Koduleht
Fännileht

Suurbritannia lauljad
Suurbritannia muusikud
Sündinud 1994
Kolovere

Kolovere on/oli mitme Eesti küla põhinimi või variantnimi:
Kolovere oli küla Põlvamaal
Kolovere on Lääne maakonna Kullamaa valla Koluvere küla variantnimi
Kolovere on Lääne-Viru maakonna Rakke valla Koluvere küla variantnimi
Pentetrasool

Pentetrasool on keemiline aine ja ravimi toimeaine. Ravimina liigitatakse hingamisteede stimulaatorite hulka.

Pentetrasool on kesknärvisüsteemi stimulant ja selle kasutamise näidustused varasematel aegadel olid vereringe ja hingamiselundkonna stimuleerimine. Kasutati ka köha ja hingamisteede häirete, kõrge vererõhu ja sügeluse korral.

Suurtes kogustes põhjustab ravim pentetrasooli indutseeritud krampe.

1940ndatel tootis ravimit Knoll AG, Ludwigshafen. (Irving, 58:1983; (Neumann ja Eberle, 80:2013)

Nimetused

Pentetrasooli turunimed on: Cardiazol, Cardiazole,	
Cardifortan, Cardiotonicum, Cardosal, Cardosan, 	
Cenalene-M, Cenazol, Coranormol, Coratoline, Corazol, 	
Corazole, Corvasol, Coryvet, Deumacard, Diovascole, 	
Gewazol, Kardiazol, Korazol, Metrazol, Phrenazol,	
Ventrazol.

Cardiazol
Cardiazol ja Kolmanda Riigi mehed

Hermann Göring olevat Adolf Hitlerile rääkinud, et uimasuse ja nõrkuse korral tarvitab ta Cardiazoli.(Irving, 58:1983)

Ohleri arvates laitis aga Theodor Morell Hitleril selle aine kasutamise maha. Göringil oli vererõhk madal, kuid kuna aine tõstab vererõhku ja tekitab krampe, siis see võib Hitleri südameprobleemide ja kõrge vererõhu tõttu talle riskantseks osutuda (Irving, 99:1983; Ohler, 133:2017 
).

Arvatakse, et Hitleri Cardiazoli manustamine sai alguse 1941. aastal, kui kardioloog Arthur Weber arvas, et patsient võib põdeda südame pärgarterite skleroosi. Morell manustas Hitlerile Cardiazoli kolm korda päevas 15–20 tilka korraga.(Neumann ja Eberle, 80:2013) Neumanni ja Eberle
kohaselt saanud Morelli patsient A (füüreri koodnimi) ka mitmeid teisi ravipreparaate nagu Sympatol, strofantiin, Strophantose, Prostophanta, Septojod, Coramiin jpt. Esdesan cum Nitro't ja nitroglütseriini ei olevat Hitler kasutanud.(Neumann ja Eberle, 83:2013)

Ajaloolist

Pentetrasooli avastajaks 1934. aastal peetakse ungari-ameerika neuroloogi ja psühhiaatrit Ladislas J. Medunat, kes hakkas ainet manustama tol ajal psühhiaatriliste seisunditega, nagu skisofreenia, patsientidele.

Viited

Välislingid 
David Irving, "The Secret Diaries of Hitler's Doctor", (1983) ISBN 0-02-558250-X
Hans-Joachim Neumann ja Henrik Eberle, "War Hitler krank? Ein abschließender Befund", Gustav Lübbe Verlag, 2009; ("Kas Hitler oli haige? Lõppdiagnoos", 2013
SAFETY DATA SHEET
Norman Ohler, "Patsient A : Uimastid Kolmandas Reichis". Tallinn: Helios kirjastus, 2017, ISBN 9789949554973

Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit :en:Pentylenetetrazol seisuga 27.09.2017.

Ravimid
Viljar Viljamäe

Viljar Viljamäe (17. jaanuaril 1938 Ahja vald Tartumaa – 13. märts 2009 Haapsalu) oli eesti karikaturist ja fotograaf. 

1957. aastal lõpetas Ahja Keskkooli ja 1959. aastal Tartu Vabariikliku Meditsiinilise Kõrgkooli. 

Pärast kooli lõpetamist asus elama Haapsallu, kus töötas velskrina kuni 1974. aastani. Edasi töötas Lääne Kaluri varietee direktorina. Alates 1993. aastas hakkas tööle fotograafina ja oli Haapsalu fotoklubi organisaator. Tema fotosid on kasutatud trükiste kujundamisel. 

Joonistas karikatuure, mida avaldas alates 1970. aastatest pseudonüümiga WIL ajakirjas Pikker ja ajalehes Töörahva Lipp.

Viljar Viljamäe on maetud Haapsalu metsakalmistule.

Tunnustused
 1987 aastal sai parima autorifoto auhinna.

Viited

Eesti karikaturistid
Haapsalu Metsakalmistule maetud
Sündinud 1938
Surnud 2009
Jaak Hinrikus

Jaak Hinrikus (sündinud 8. aprillil 1943 Lahu külas, Virumaal) on eesti põllumajandustegelane.

1961. aastal lõpetas ta Rakke Keskkooli. 1966. aastal lõpetas ta Eesti Põllumajanduse Akadeemia veterinaarteaduskonna loomaarstina. 

1968. aastast töötas Põlva kolhoosi loomaarstina. 1991. aastast Põlva kolhoosi esimees, hiljem Põlva kolhoosist välja kasvanud Põlva Põllumajanduse Osaühingu (nimemuutuse järel Põlva Agro OÜ) juhatuse esimees ja osanik. 2007. aastal omandas ta Põlva Agro OÜ-s enamusosaluse, 90% osadest. 2008. aastal müüs Põlva Agro OÜ Leedu Agrowill Groupile 200 miljoni krooni eest.

Ta on olnud Põlva vallavolikogu esimees.

Ta on olnud ka Eesti Piimakvoodi Nõukogu esimees, Eesti Tõuloomakasvatajate Ühistu nõukogu liige ja Eesti Põllumajandus-Kaubanduskoja piimatoimkonna liige.

Tunnustused
2002 Aasta põllumees
2003 Eesti parim piimakarjakasvataja
2010 Põlvamaa Vapimärk, Põlva maakonna elutööpreemia

Viited

Eesti põllumajandustegelased
Eesti NSV kolhoosiesimehed
Eesti omavalitsustegelased
Eesti Maaülikooli veterinaariateaduskonna vilistlased
Sündinud 1943
Fermaat

Fermaat on muusika noodikirja märk, mis annab muusikateose esitajale teosest ja muusikastiilist sõltuva võimaluse noodi või pausiga tähistatavat helivältust pikendada.

 

Noodikiri
Punkt (muusika)

Punkt on muusika noodikirja märk, mis noodi või pausi järel pikendab noodi või pausiga määratud helivältust poole võrra algsest vältusest. Iga järgmine punkt pikendab helivältust poole võrra eelmise punktiga lisandunud vältusest.

Noodikiri
Kaija M Kalvet

Kaija Maarit Kalvet (sündinud 14. märtsil 1989) on eesti lavastaja ja näitleja.

Haridus ja töö
2007. aastal lõpetas ta Tallinna Inglise Kolledži ja 2011. aastal Tartu Ülikooli filosoofia ja semiootika instituudi semiootika ja kulturoloogia õppekava bakalaureuseõppe. 

2011–2015 õppis ta Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias etenduskunstide osakonnas teatrikunsti erialal ning omandas lavastaja, näitleja ja harrastusteatrite juhi kutse.

Kaija M Kalvet oli üks seitsmeteistkümnest kursusekaaslasest, kes asutasid 2013. aastal teatri Must Kast. Seal töötab ta siiani. Peale selle on ta alates 2015. aastast juhendanud Kuuste Kooli näiteringi ja 2015. aasta kevadest Türi Põhikooli näiteringi.

Looming

Lavastused
Piret Raud "Ernesto küülikud", Must Kast 2019
Kaija M Kalvet "Prohvet", Must Kast 2018
August Gailit "Fosfortõbi" (osa sünnipäevalavastusest "Siuru sada"), Must Kast 2017
Kaija M Kalvet "Jõud", Must Kast 2016
Ingmar Bergman "Persona", Must Kast 2015
Kaija M Kalvet "Õhupallid", Must Kast 2015
Kaija M Kalvet "Juunituur", Must Kast 2015
Maurice Maeterlinck "Pelleas ja Melisande", TÜVKA/Must Kast 2014
Mehis Heinsaar "Insener Paaveli armastuse eesõu", TÜVKA/Must Kast 2014
Viktor Pelevin "Ühe libalooma lugu", TÜVKA/Must Kast 2014

Teatrirollid
Osatäitja – Anni Mikkelsson "Kaksismaa/Kaksoismaa" (lavastaja Anni Mikkelsson), Must Kast 2017
Osatäitja – Peeter Volkonski "Kangelased" (lavastaja Peeter Volkonski), Must Kast 2016
Kamaaka – Jaanika Juhanson "Nornide mängud" (lavastaja Jaanika Juhanson), Must Kast 2016
Osatäitja – Olivier Tallec "Müür" (lavastaja Jaanika Tammaru), Must Kast 2016
Tiina – Marite H. Butkaite "Võõrana põhjala kõrbes" (lavastaja Lennart Peep), Must Kast 2016
Julia – William Shakespeare "Romeo ja Julia" (lavastaja Ingomar Vihmar), TÜVKA ja Eesti Draamateater 2015
Osatäitja – Ivar Põllu "1987" (lavastaja Ivar Põllu), TÜVKA ja Tartu Uus Teater 2015

Liikmesus
 Eesti Lavastajate ja Dramaturgide Liidu liige
 Eesti Näitlejate Liidu liige

Viited

Eesti lavastajad
Eesti näitlejad
Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna vilistlased
Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia vilistlased
Sündinud 1989
Karl Gustav Adamsoo

Karl Gustav Adamsoo (sündinud 1. detsembril 1994 Tartus) on eesti suhtekorraldaja ja meediaõpetaja. 

Ta on lõpetanud 2018. aastal Tartu Ülikooli kommunikatsiooni ja majandusteaduse bakalaureuseõppe ning 2020. aastal magistriõppe ajakirjanduse ja kommunikatsiooni erialal. Ülikooli lõputöödes keskendus ta eakate digipädevusele, pälvides UNESCO korraldatud lõputööde konkursil esikoha. 

Aastatel 2016–2019 oli ta Tartu Jaan Poska Gümnaasiumi meedia ja kommunikatsiooni õpetaja.

Aastatel 2019–2022 töötas ta Telia Eesti AS-is suhtekorralduse projektijuhina. 

2022. aastal oli Raadio Elmar saate "Mitte ainult muusikast" üks saatejuhte-toimetajaid. 

2022. aastast töötab ta AS-i Postimees Grupp kommunikatsioonijuhina.

Muusika

"Eesti otsib superstaari" 2015
Ta oli 2015. aastal telesaate "Eesti otsib superstaari" kuuenda hooaja finalist, jäädes kümne finalisti hulgas viiendale kohale. 
Karl Gustav Adamsoo – Iris ("Eesti otsib superstaari") (2015)

Muusika videosalvestisi
Karl Gustav Adamsoo – "Aeg annab vastused" (2015)
Demie - "Ootan veel" (kaastegev Gustav)
Karl Gustav Adamsoo – "Ma jään" (2016)
Karl Gustav Adamsoo – "Forever" (2016)

Muu tegevus
Ta on üks Facebookis tegutseva eakate nutiabi grupi loojatest.

Viited

Välislingid
WEBINAR: Kuidas rebasena ülikoolis ellu jääda? – TÜ ühiskonnateaduste instituut (2017)
Karl Gustav Adamsoo bakalaurerusetöö "Eakate digipädevus - hoiakud ja probleemid nutiseadmete kasutamisel". Tartu Ülikool, DSpace, 2018
Karl Gustav Adamsoo: kuidas Sul läheb, vanaema? Postimees, 17. detsember 2018
Karl Gustav Adamsoo: ole tõeliselt julge, ava tõrjutud inimhingele uks. Eesti Päevaleht, 28. oktoober 2019
Karl Gustav: võtsin staarisaate jaoks akadeemilise puhkuse. Õhtuleht, 9. mai 2015
Staarisaatest lahkuv Karl Gustav valas pisaraid: "Meestelgi on need olemas!". Õhtuleht, 12. mai 2015
Pilk peale! Mis on saanud superstaarisaate kaduma läinud tähtedest? TV3, 31. jaanuar 2020
Karl Gustav Adamsoo: "Tehnoloogilised lahendused arenevad täisvõimsusel, kas seenior sprindib või lohiseb nendele järele?" Turundajate Liit, 23. veebruar 2022
Karl Gustav Adamsoo: "Ärapanija, kas sa päriselt tahad sellises maailmas elada?" Postimees, 1. november 2021
Karl Gustav Adamsoo: "Sul on täpselt nii kaua kiire, kui saad teada, et vanaema enam pole." Postimees, 17. detsember 2021
Raadio Elmar tiimi uus liige Karl Gustav Adamsoo: väikesest peale olen kandnud endaga kaasas unistust saada ühel päeval saatejuhiks. Raadio Elmar, 18. jaanuar 2022
Karl Gustav Adamsoo pilguheit möödunud aastale: maailm pakkus mulle nii palju, et hetkel tuleb ikka veel kananahk ihule. Õhtuleht, 4. jaanuar 2016
Kuula: Tõeline pisarakiskuja! Superstaarisaate kasvandik Karl Gustav Adamsoo avaldas imekauni singli. Delfi, 24. juuni 2016

Eesti otsib superstaari
Eesti õpetajad
Eesti suhtekorraldajad
Tartu Ülikooli sotsiaalteaduste valdkonna vilistlased
Sündinud 1994
Hiire tänav

Hiire tänav on tänav Viljandi kesklinnas.

Tänav ühendab Johan Laidoneri platsi ja Oru tänavat. Hiire tänaval asub üks hoone, Park Hotell Viljandi.
Tänava pikkus on 86 m.

Ajalugu
Tänav on kantud linnaplaanidele alates 1784. aastast. Tänava saksakeelsed nimekujud on olnud Mäusegasse ja Mausegasse. Pärast Teist maailmasõda on tänav suurpõlengu tagajärjel ühepoolse hoonestusega.

Viited

Viljandi tänavad
Kiskunmajsa

Kiskunmajsa on linn Ungaris  Bács-Kiskuni komitaadis. Asub Kiskunhalasi ja Kiskunfélegyháza vahel, neid linnu ühendava raudtee ääres.

2001. aasta rahvaloenduse andmeil oli 93% elanikest ungarlased, 6% mustlased ja 1% muudest rahvustest.

Linna ühendab Kecskemétiga kitsarööpmeline raudtee, mis  2010. aastal tegevuse lõpetas.

Linnas asub 1743. aastal valminud barokkstiilis rooma-katoliku kirik ja 1956. aasta Ungari ülestõusu muuseum.

Viited

Välislingid 
Kiskunmajsa koduleht

Ungari linnad
Bács-Kiskuni komitaat
Hanskarl von Hasselbach

Hanskarl von Hasselbach (õieti Hans Karl von Hasselbach (2. november 1903 Berliin – 21. detsember 1981 Pullach im Isartal) oli Saksa kirurg ja Adolf Hitleri saatearst. 

Gümnaasiumi lõpetas von Hasselbach Sileesias Hirschbergis. Arstiteadust õppis ta Breslau, Rostocki, Müncheni ja Freiburgi Ülikoolis. 1927. aastal kaitses ta Freiburgi Ülikoolis meditsiinidoktori väitekirja kaelafibroomi teemal. Von Hasselbach töötas Bochumis Bergmannsheili kiirabihaiglas ja Berliini ülikooli kirurgiakliinikus. 

1932. aastal astus von Hasselbach NSDAP-sse (pilet nr 2 794 377) ja SA-sse ning 1933. aastal SS-i (tunnistus nr 264 054), 1943 sai Sturmbannführer'i auastme.

Adolf Hitleri saatearstina

Von Hasselbach liitus Hitleri saatjaskonnaga 1936. aastal. 

Kirurgilist esmaabi pakkus füürerile von Hasselbach. Morell aga manustas Hitlerile valude vaigistamiseks Optalidoni.

8. oktoobril 1944 sai teatavaks, et dr von Hasselbach pagendatakse mõnda kaugemasse punkrisse ja tema kohustused võtab üle Stumpfegger.

Hitleri arstide 1944. aasta konflikt lõppes Karl Brandti, Hanskarl von Hasselbachi ja Erwin Giesingi vallandamisega.

Ameeriklased otsisid Hitleri arstid ükshaaval üles. Von Hasselbach vahistati 13. aprillil 1945 Harzi mäestikus ja anti kohtu alla.

Neumann ja Eberle on maininud ka Hitleri endise saatekirurgi iseloomu, nimelt näidanud ta Nürnbergi järelprotsessidel end sirgeseljalise mehena, keda kohtunikud pidasid läbinisti ausaks ja usaldusväärseks süüaluseks, kes polnud Hitlerist "sisse võetud". 

Vangistusest vabanedes töötas Hanskarl von Hasselbach 1970. aastani Bielefeldi lähedal Bethelis Bodelschwingi haigla kirurgiaosakonna ülemarstina.

Viited

Välislingid
David Irving,"The Secret Diaries of Hitler's Doctor",(1983) ISBN 0-02-558250-X
Hans-Joachim Neumann ja Henrik Eberle, "Kas Hitler oli haige? Lõppdiagnoos", 2013 ("War Hitler krank? Ein abschließender Befund", Gustav Lübbe Verlag, 2009;
Norman Ohler, "Patsient A : Uimastid Kolmandas Reichis". Tallinn: Helios kirjastus, 2017, ISBN 9789949554973

Selles artiklis on kasutatud saksakeelset artiklit :de:Hanskarl von Hasselbach seisuga 28.09.2017.

Saksamaa arstid
Kirurgid
Adolf Hitler
Sündinud 1903
Surnud 1981
Veera Hirsik

Veera Hirsik (18. oktoober 1927 Vedernika, Petserimaa – 20. november 2021) oli setu rahvalaulik.

Töötas aastaid Värska Keskkooli õppealajuhatajana.

Alates 1964. aastast oli ta pikaaegne Värska leelokoori Leiko juhendaja.

Tunnustus
1994 Eesti Vabariigi kultuuripreemia (setu kultuuri edendamise eest)
2001 Jakob Hurda rahvuskultuuri auhind
2002 Valgetähe V klassi teenetemärk
2003, 2007 Anne Vabarna nimeline omakultuuripreemia
2008 Põlvamaa Vapimärk
2016 Eesti Kultuurkapitali Põlvamaa ekspertgrupi elutööpreemia

Viited

Välislingid
setomaa.ee: Veera Hirsik - 90 (setu keeles)
Nekroloog

Eesti rahvalaulikud
Eesti pedagoogid
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1927
Surnud 2021
Urmas Jõgeva

Urmas Jõgeva (sündinud 23. juulil 1961) on eesti ettevõtja.

1981. aastal lõpetas ta Õisu Toiduainetetööstuse Tehnikumi piimatoodete tehnoloogina.

Ta on AS Värska Vesi juhatuse esimees ja üks omanikest.

Tunnustused
2010 Valgetähe IV klassi teenetemärk
2011 Põlvamaa Vapimärk

Viited

Eesti ettevõtjad
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1961
Vello Saar

Vello Saar (sündinud 16. aprillil 1958 Räpinas) on eesti ettevõtja.

1983. aastal asus ta tööle Värska sanatooriumi. 1993. aastast AS Värska Sanatoorium juhatuse esimees ja üks omanikest.

Ta on ka AS Värska Veekeskus ja OÜ Värska Vara juhatuse liige.

Samuti on ta Eesti Rehabilitatsiooniasutuste Liidu juhatuse liige, Eesti Terviseturismi Ühenduse juhatuse liige, SA Lõuna-Eesti Turismi nõukogu liige, Räpina Inkubatsioonikeskuse nõukogu liige ning Seto Kongressi Vanemate Kogu liige.

Ta on olnud Värska vallavolikogu esimees.

Tunnustused
2012 Põlvamaa Vapimärk
2016 Valgetähe IV klassi teenetemärk

Viited

Eesti ettevõtjad
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1958
Ülle Podekrat

Ülle Podekrat (16. detsember 1958 – 12. august 2016) oli eesti rahvakultuuri edendaja ja muusikapedagoog.

1982. aastal asus tööle Põlva lasteaia Mesimumm muusikaõpetajana. ta oli Lõuna-Eesti lasteaedade folklooripidude ja üle-eestilise lasteaialaste rahvamängude festivali „Kes aias?“ algataja ja peakorraldaja. 1988. aastal asutas ta folkloorirühma Käokirjas. Ta oli aastaid Eesti rahvamuusikatöötluste festivali Moisekatsi Elohelü idee autor ja peakorraldaja

Tunnustused
2000 Jakob Hurda rahvuskultuuri auhind
2005 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (pärimuspõhise muusikaõpetuse süsteemi loomine ja folklooripidude korraldamine)
2006 Valgetähe V klassi teenetemärk
2007 Pärimuskultuuri auhind
2013 Põlvamaa aasta kultuuripreemia
2014 Põlvamaa Vapimärk

Viited

Eesti muusikapedagoogid
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1958
Surnud 2016
Charles Louis de Bourbon

Charles Louis de Bourbon (sündinud 2. novembril 1933 Nijmegenis) on naundorffistlik Prantsusmaa trooninõudleja Charles XIII ja Provence'i krahvi nime all.

Tema vanemad olid Louis Jean Henri Charles Adelberth de Bourbon ("Louis-Adelberth I"; 1908–1975) ja Gudrune Marie Naumann. Pärast isa surma 8. jaanuaril 1975 oli ta Naundorffide noorema (Kanada) haru pea Charles XII nime all. Pärast Naudorffide vanema liini väljasuremist 21. detsembril 2008 on ta kõigi Naudorffide pea ja trooninõudleja Charles XIII nime all, kuna viimane Prantsusmaa Naundorff Charles de Bourbon oli ka Charles XII.

Tema abikaasa on Arline-Marie Winchester (sündinud 1933, tsiviilabielu 1953 Markhamis, kiriklik abielu 3. aprillil 1982 Pariisis) ja nende lapsed on:
Philippe-Charles de Bourbon (1953–1955)
Marie-Louise de Bourbon (sündinud 1955), abiellus John Albert Richard Knightiga
Michel-Henri de Bourbon (sündinud 10. veebruaril 1957 Torontos), abiellus 1976 Deborah Deaniga (sündinud 1956), lahutatud 1984; abiellus Jacqueline Anne Rodrigues'ga; abiellus Yvonne Serdariga
Jean-Edmond de Bourbon (sündinud 1960), abiellus Laura Linda Rudyga

Sündinud 1933
Voldemar Enno

Voldemar Enno (sündinud 15. juulil 1926 Tartumaal Võnnu vallas) on eesti insener, ettevõtja ja hüdroelektrijaamade arendaja.

Haridus
1943. aastal lõpetas Peravalla algkooli. 1964. aastal lõpetas ta kaugõppes Tallinna Polütehnikumi tööstusettevõtete elektriseadmete eriala. 1973. aastal lõpetas ta kaugõppes Tallinna Polütehnilise Instituudi elektrotehnikateaduskonna automaatika ja telemehaanika eriala.

Töö

1950. aastast töötas Järvselja õppe- ja katsemetsamajandi majandusülemana, hiljem Lääniste kolhoosi elektrikuna, 1962. aastast Kostivere sovhoosis.

Aastatel 1963–1965 oli ta Väike-Maarja Maakutsekooli nr 27 tootmisõpetuse meister, 1965–1968 sama kutsekooli elektrotehnika õpetaja.

Aastatel 1969–1986 oli ta Põlva rajooni põllumajandusvalitsuse elektrigrupi peainsener. 1986–1987 töötas Eduard Vilde nimelises kolhoosis, 1987. aastast kolhoosi Koit peaenergeetikuna.

1990. aastal asutati tema initsiatiivil AS Generaator, mis asus tegelema hüdroelektrijaamade taaskäivitamisega. Ta on olnud Saesaare, Leevaku ja Räpina hüdroelektrijaama majandava AS Generaator üks omanikest ning erinevatel aegadel juhatuse esimees ja nõukogu esimees. Ta on osalenud 15 hüdroelektrijaama taastamisel.

Ta on Eesti Inseneride Liidu asutajaliige ja Eesti Elektroenergeetika Seltsi auliige.

Tunnustused
2001 Põlvamaa elutöö preemia
2002 Eesti Inseneride Liidu aasta insener
2016 Põlvamaa Vapimärk

Viited

Eesti insenerid
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Sündinud 1926
Vassili Vassiljev

Vassili Jegorovitš Vassiljev, kirjanduslik pseudonüüm Vassili Harõshal, (jakuudi keeles Василий Егорович Васильев; Василий Харысхал; sündinud 6. novembril 1950  Amga rajoonis Jakuudi ANSV-s) on jakuudi kirjanik (näite- ja proosakirjanik) ning dramaturg, Sahha (Jakuutia) Vabariigi Vaimsuse Akadeemia liige.

Ta on 2012. aastast Olongho Teatri kirjandusala juhataja.

Ta lõpetas 1974. aastal Jakutski Riikliku Ülikooli. Ta on töötanud ajalehes Kõõm ajakirjanikuna. Kirjanduslikku tegevust alustas ta 1975. aastal.
Ta sai 1986. aastal  NSV Liidu Kirjanike Liidu liikmeks.

Tunnustus
Sahha (Jakuutia) Vabariigi teeneline kultuuritöötaja
Venemaa suur kirjandusauhind (2009)

Viited

Jakuudi kirjanikud
Sündinud 1950
Ahrntal

Ahrntal (itaalia: Valle Aurina) on vald (comune) Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 70 km Bolzanost (Bozenist) kirdes, Austria piiri ääres.

Geograafia 

Ahrntal külgneb järgmiste valdadega: Mühlwald, Prettau, Sand in Taufers, Brandberg (Austrias), Finkenberg (Austrias) ja Mayrhofen (Austrias).

Frazioni 

Ahrntali vallas on frazioni (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Luttach (Lutago), Steinhaus (Cadipietra), St. Jakob (San Giacomo), St. Johann (San Giovanni), St. Peter (San Pietro) ja Weißenbach (Riobianco).

Weißenbach koosneb maalilisest Alpi talumajapidamisest, mis rühmituvad ümber vahutava valge liustikujõe, millest nimigi on tuletatud. Rahvaarvuga umbes 550 asub see kõrgusel 1350 m üle merepinna.

Topograafia 

Põhjast, läänest ja edelast ümbritsevad valda Zillertali Alpid. Nende Alpide peaahelik oru eesotsas moodustab ka piiri Austriaga. Kõige tähtsamate mägede seas on vallas Turnerkamp (3418 m), Hornspitzen, Schwarzenstein (3369 m), Großer Löffler (3379 m), Wollbachspitze (3210 m) ja Napfspitze (3144 m). Ahelikud läänes ja edelas, sealhulgas Speikbodeni massiiv, eraldavad Ahrntali Mühlwaldist Mühlwaldi orus. Kagus on Durrecki Grupp, Venedigeri Grupi alamahelik koos Durrecki (3135 m) ja Hirbernockiga (3010 m), mis moodustavad Sand in Taufersi valla ja selle Rein in Taufersi küla piiri. Suurt osa Durrecki Grupist kaitstakse Rieserferner-Ahrni looduspargi osana.

Ajalugu 

Küla uhkuseks on Püha Jaakobi kirik, mis pärineb 16. sajandist. Kirikus on väärtuslik tiibaltar aastast 1516, mis restaureeriti aastal 1884. Tähelepanu väärivad ka kirikuhoone kaasaegne laiendus ja äsja kordatehtud külgnev kalmistu.

Koha nimi 

Oru nimi ilmus esmakordselt kirjalikesse allikatesse 11. sajandil. Aurina vallis on mainitud aastal 1048, ajavahemikul 1070–1080 ilmus dokumentidesse kujul Ourin või Ouren.

Kogukond

Keeleline jaotus 

2011. aasta rahvaloenduse andmetel kõneleb 98,76% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 0,93% itaalia keelt ja 0,31% ladiini keelt.

Vaata ka 

 Tauferer Ahrntal

Välislingid 

 Ametlik koduleht (saksa ja itaalia keeles)

Bolzano provintsi vallad
Püha Peetruse Advokaadid

Püha Peetruse Advokaadid (itaalia keeles Avvocati di San Pietro) oli aastail 1878–1909 tegutsenud katoliku õigusteadlaste rahvusvaheline organisatsioon.

Organisatsiooni eesmärk oli Püha Tooli huvide kaitsmine pärast Kirikuriigi annekteerimist. Ta asutati 1877. aastal Pius IX juubeli puhul ja kinnitati 5. juulil 1878 Leo XIII poolt, esimene president oli krahv Cajetan Agnelli dei Malherbi, alates 1892. aastast Marius-Pierre Lautier. Protektor oli kardinal Lucido Maria Parocchi, pärast tema surma Pietro Respighi. 

Prantsusmaal tegutsev organisatsiooni haru hakkas nimetama end orduks ning müüma ordumärke ja aadlitiitleid, mis tõi kaasa kriminaalkaristused. Pärast juurdlust saatis Pius X organisatsiooni 26. mail 1909 laiali, kuna see ei vastanud enam aja nõuetele.
Rush (William Singe'i laul)

"Rush" on Austraalia laulja, laulukirjutaja ja produtsendi William Singe'i debüütsingel. Selle andis 3. veebruar 2017 välja plaadifirma RCA 

Records. William Singe osales samuti selle loo kirjutamise ja valmimise protsessis. Laulus on kasutatud osi Jennifer Paige'i loost "Crush".

Taust ja avaldamine 
2012. aastal osales Singe telesaate "The X Factor Australia" neljanda hooaja saadetes. Ta esines esmalt sooloartistina, aga kohtunikud otsustasid ta liita Trent Belli, Julian De Vizio, Zach Russelli ja Jayden Sierraga ja nii sai alguse poistebänd The Collective. Vastloodud ansambel sai finaalis kolmanda koha, aga kaks päeva hiljem kirjutasid nad alla juba plaadilepingule Sony Music Australiaga. Aastatel 2012–2015 andis ansambel välja seitse singlit ning ühe stuudioalbumi. 18. veebruaril 2015 teatas William oma lahkumisest, et proovida soolokarjääri.  

Järgmise kaheksateistkümne kuu jooksul laadis ta arvukalt pop- ja R&B-laule oma YouTube'i kanalisse. 29. juuli 2016 teatas ta, et kirjutas alla plaadilepingule RCA Recordsiga. 

Billboardile 2017. aasta veebruaris antud intervjuus selgitas William Singe, et tema mänedžer Julian Petroulas mängis talle Jennifer Paige'i lugu "Crush" ja küsis, mida ta sellest loost arvab. Singe leidis, et loo refrääniga annab midagi eriti ägedat teha. Peagi veetis ta aega koos Petroulase ja Sebastianiga ning hakkas laulu kirjutama. Laulu originaalpealkirja "Crush" muutsid nad ümber, uueks pealkirjaks sai "Rush". William Singe on öelnud loo ja selle valmimise kohta: "See laul oli minu jaoks üsna isiklik, sest kui sa laulu sõnu loed, siis need on üsna sügavamõttelised. Me saime ka ühe seitsmeteistaastase Prantsusmaalt pärit produtsendi, kes meid stuudios aitas. Laulu tegime valmis mõne päevaga, täiustasime seda veidike ning hakkasime videot filmima."

Muusikavideo 
Muusikavideo režissööriks oli Alexander Nikishin ning see ilmus 15. veebruaril 2017.

Laulud 
 ALLALAADITAV
 "Rush" – 3:13

Kohad edetabelites
Juhan Kangilaski

Juhan Kangilaski (kuni 1937. aastani Johannes Kangilaski; 19. mai 1904 Valma, Viljandimaa – 27. märts 1981 Tallinn) oli teatri- ja maalikunstnik, karikaturist ja graafik.

Juhan Kangilaski sündis Viljandimaal Valma külas talunik Jaak ja Kadri Kangilaski peres. Alghariduse sai ta 1913–1917 Vana-Võidu Arumetsa vallakoolis. Õpingud jätkusid 1922–1923 Tallinna Kunsttööstuskoolis, kus ta õppis graafikat. 1923–1927 õppis ta Pallases maalikunsti. 1925–1926 tegi ta ajalehele Sädemed karikatuure. 1920. ja 1930. aastatel avaldas ta Sakalas Tseko nime all oma karikatuure. Haigestumise tõttu ja muudel põhjusel tema tööd ja õpingud katkesid 1927–1928. Aastatel 1929–1937 ja 1948–1950 töötas ta Viljandis Ugala teatris dekoraatorina, kus maalis maalilisi lavapilte. 1931. aastal kujundas Ugala logo, mis on kasutusel tänapäevani. Juhan Kangilaski seadis 1932. aastal Ugale lavale ringhorisondi ja uuendas lavavalgustuse. 1937–1939 töötas ta Viljandimaa rahvamajade dekoraatorina, 1939–1945 Ugala teatris administraatorina. Joonistas karikatuure ajalehtedele Sädemed, Sakala, Päevaleht ja Postimees.

Juhan Kangilaski osales paljudel Viljandi kunstinäitustel oma õli- ja akvarellitehnikas maastikumaalide ja natüürmortidega. 1937. aastal hakkas ta vabakutseliseks kunstnikuks. Pärast II maailmasõda asus Juhan Kangilaski elama ja töötama Tallinna, kus töötas reklaamkunstnikuna ning tegeles peamiselt linoollõike ja plakatitega. 1970. aastate algusest töötas ta Tallinna Puhkeparkide Direktsiooni dekooriateljees. Samal ajal tegi ta tihedat koostööd Eesti NSV Riikliku Nukuteatriga, kus lavastati 7 tema nukunäidendit ja muinasjuttude instseneeringut. Ta illustreeris ka mitu lasteraamatut. Lisaks tegeles Juhan Kangilaski vabagraafika ja maalimisega.

Isiklikku
Tema abikaasa oli näitlejanna Mari Kangilaski ja nende lapsed on kunstiteadlane Jaak Kangilaski ja oli etnograaf Epp Kangilaski.

Juhan Kangilaski vennad olid Ott Kangilaski ja Jaan Kangilaski.

Viited

Välislingid
Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul

Eesti kunstnikud
Eesti karikaturistid
Pärnamäe kalmistule maetud
Sündinud 1904
Surnud 1981
Õpilaste teadustööde riiklik konkurss

Õpilaste teadustööde riiklikku konkurssi korraldab Eesti Teadusagentuur 2002. aastast koostöös Haridus- ja Teadusministeeriumiga. Konkurssi korraldatakse sel eesmärgil, et õpilastel oleks võimalus oma uurimistöid teiste tugevate töödega võrrelda, lisaks julgustatakse ja suunatakse õpilasuurimusi teaduslikumale teemakäsitlusele.

Konkursi auhindadeks on riiklikud rahalised preemiad, mis antakse välja eraldi põhikooli- ja gümnaasiumi astmes ning parimate tööde juhendajatele. Õpilaste teadustööde konkursi tublimad saadab Eesti Teadusagentuur Euroopa Liidu noorteadlaste konkursile ja Ameerika Ühendriikides toimuvale Intel ISEF õpilaste teadusprojektide võistlusele. Lisaks saab üks õpilane võimaluse veeta teadusnädala Londonis, üks osaleda Šveitsi talendifoorumil ning üks loodusteadusliku töö autor saab minna Šveitsi Alpidesse loodust uurima.

Eriauhindasid on konkursil jaganud: Eesti Ajaloomuuseum, Eesti Energia, Eesti Füüsika Selts, Eesti Kirjandusmuuseum, Eesti Kultuurkapital, Eesti Kunstiakadeemia, Eesti Lastekirjanduse Keskus, Eesti Loodus, Horisont, Eesti Loodusmuuseum, Eesti Maaülikool, Eesti Psühholoogide Liit, Eesti Rahva Muuseum, Eesti Teaduste Akadeemia, Eesti Tervishoiu Muuseum, Energia Avastuskeskus, Kaitseministeerium, Keskkonnaamet, Maaeluministeerium, Minu Maailm algklassilastele, Siseministeerium, Sotsiaalministeerium, Tallinna loomaaed, Tallinna Tehnikaülikool, Tallinna Ülikool, Tartu Observatoorium, Tartu Ülikool, Teaduskeskus AHHAA, Tervise Arengu Instituut.

Vaata ka
Õpilasuurimus

Viited 

Haridus

Välislingid
 Varasemad konkursid Eesti Teadusagentuur
Harry Kane

Harry Edward Kane (sündinud 28. juulil 1993 Walthamstowis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib ründajana Premier League'i klubis Tottenham Hotspur ja Inglismaa jalgpallikoondises.

Kane on võitnud hooaegadel 2015–16 ja 2016–17 Premier League'i Kuldsaapa.

Klubikarjäär 
Kane debüteeris Tottenhami rivistuses 25. augustil 2011, kui mängiti UEFA Euroopa Liiga raames šoti klubiga Heart of Midlothian.

Hooajal 2010–11 mängis ta laenulepinguga Leyton Orientis, 2011–12 laenul Millwallis ja 2012–13 esimese poole hooajast laenul Norwich Citys ning teise poole Leicester Citys.

Alates 2014–15 hooajast mängib Kane Tottenhami põhirivistuses. Ta valiti 2015. aasta jaanuaris ning veebruaris Premier League'i kuu parimaks mängijaks. Lüües kõikide sarjade peale 31 väravat, millest 21 olid liigas, nimetati Kane PFA aasta noormängijaks.

2015–16 lõi Kane liigas 25 väravat, mille eest võitis ta ka oma karjääri esimese Premier League'i Kuldsaapa. 2016. aasta märtsis nimetati ta taas Inglismaa kõrgliiga kuu parimaks mängijaks.

Kane võitis juba järgmisel hooajal oma teise Kuldsaapa, kui lõi Premier League's 29 ja kõikide sarjade peale 35 väravat.

9. septembril 2017 lõi Kane Evertoni vastu oma 100. värava Tottenhami meeskonnas. 13. septembril 2017 lõi ta kaks väravat UEFA Meistrite Liiga kohtumises Borussia Dortmundiga, aidates oma koduklubi 3:1 võiduni Wembley staadionil.

Koondisekarjäär 
Kane on esindanud Inglismaad nii U17-, U19-, U20- kui ka U21-koondises.

Inglismaa täiskasvanute koondises debüteeris Kane 27. märtsil 2015 Leedu vastu. Ta lõi samas mängus ka oma debüütvärava.

2016. aastal esindas Kane Inglismaad Euroopa meistrivõistlustel, kus langeti kaheksandikfinaalis Islandi vastu.

13. juunil 2017 lõi ta kaks väravat sõpruskohtumises Prantsusmaaga. Inglased kaotasid võõrsil 2:3.

2018. aasta maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus 18. juunil võitsid inglased Kane'i kahe värava toel Tuneesiat 2:1. 24. juunil toimunud teises alagrupimängus Panama vastu tegi Kane kübaratriki. Ta sai sellega esimeseks Inglismaa mängijaks pärast Ron Flowersit (1962), kes on maailmameistrivõistluste kahes esimeses mängus värava löönud, lisaks esimeseks Inglismaa mängijaks, kes on alagrupiturniiril löönud neli väravat, ning üheks kolmest Inglismaa mängijast Geoff Hursti (1966) ja Gary Linekeri (1986) kõrval, kes on maailmameistrivõistlustel teinud kübaratriki. Kaheksandikfinaalis lõi ta penaltist värava Colombia vastu.

Saavutused

Individuaalsed 
 PFA aasta noormängija: 2014–15
 Premier League'i hooaja sümboolne koosseis: 2014–15, 2015–16, 2016–17, 2017–18
 Premier League'i kuldne saabas: 2015–16, 2016–17

Viited

Välislingid 

 Profiil Tottenham Hotspur FC kodulehel

Inglismaa jalgpallurid
Tottenham Hotspur FC mängijad
Millwall FC mängijad
Norwich City FC jalgpallurid
Leicester City FC mängijad
Premier League'i mängijad
The Championshipi mängijad
League One'i mängijad
Sündinud 1993
2027

2027. aasta (MMXXVII) on 21. sajandi 27. aasta. See algab reedega.

Vasted teistes kalendrites
Juudi kalender: 5789–5788
Hinduistlik kalender: 5127–5128 
Islami kalender: 1448–1449
Iraani kalender: 1405–1406
Sirvikalender: 10240

Sündmused maailmas  
 ...

Sündmused Eestis 
 ...
François Englert

François Englert (sündinud 6. novembril 1932) on Belgia füüsikateoreetik.

2013. aastal anti talle ja Peter Higgsile Nobeli füüsikaauhind.

Belgia füüsikud
Füüsikateoreetikud
Nobeli füüsikaauhinna laureaadid
Sündinud 1932
Ōshikōchi no Mitsune

Ōshikōchi no Mitsune (凡河内 躬恒; 859 – 925) oli Heiani ajastul elanud jaapani ametnik ja waka-luuletaja, üks kolmekümne kuuest luulepühakust. Ta oli üks 905. aastal ilmunud esimese keiserliku luuleantoloogia „Kokin Wakashū” („Vanema ja praeguse jaapani luule kogu”) koostajaid.

Keiserlikesse luuleantoloogiatesse on jõudnud ligi 200 tema luuletust, samuti valis luulekriitik Fujiwara no Teika ühe tema luuletustest „Hyakunin Isshusse”.

Ta oli luuletaja Ki no Tsurayuki sõber ja käis koos temaga luuletaja Fujiwara no Kanesuke korraldatud koosviibimistel.

Viited

Välislingid 
 Valik Mitsune luuletusi. Wakapoetry.net (inglise keeles)

Jaapani luuletajad
Sündinud 859
Surnud 925
Kanariku

Kanariku on küla Võrumaal Võru vallas. 

Kihelkondlikult kuulus küla Põlva kihelkonda. Aastatel 1977–2021 oli Kanariku küla Raiste küla koosseisus.

Vaata ka
Kanariku järv

Viited 

Võru maakonna külad
Võru vald
Põlva kihelkond
Tartu Ülikooli Kliinikumi kirurgiakliinik

SA Tartu Ülikooli Kliinikumi Kirurgiakliinik on üks kliinikumi suuremaid üksusi. See koosneb kuuest osakonnast: abdominaalkirurgia osakond, ambulatoorse kirurgia osakond, lastekirurgia osakond, uroloogia ja neerusiirdamise osakond, veresoontekirurgia osakond, üldkirurgia ja plastikakirurgia osakond.

Ajalugu
Taasavatud Tartu Ülikooli arstiteaduskonna kirurgia õppetooli juhatajaks valiti 1804. aastal professor Ehrenreich Kauzmann. Kirurgiaosakond avati 1806. aastal kuue voodikohaga. Osakonnas on töötanud Nikolai Pirogov (1836–1841), G. E. Adelmann (Georg Adelmann) (1847–1871), Ernst Bergmann (1871–1878) jne.

1875. aastal avati Tartus Toomel kirurgiakliinik. 1921. aastal loodi Maarjamõisas II kirurgiakliinik.

Ajavahemikul 1945–1992 jagati kliinilised baasid kirurgias kolme kirurgiakateedri vahel: teaduskonnakirurgia Toomel, üldkirurgia ning hospitaalkirurgia Maarjamõisas.

Viited

Tartu Ülikooli Kliinikum
Erkki Keldo

Erkki Keldo (sündinud 7. novembril 1990 Jõgeval) on eesti poliitik, XIV Riigikogu liige.

Haridus ja töö
Keldo on pärit Jõgevamaalt Põltsamaa vallast, kus lõpetas Lustivere Põhikooli. Keskhariduse omandas Keldo Nõo Reaalgümnaasiumis, kus lõpetas matemaatika eriklassi. Ülikooli läks ta Tallinna Ülikooli, kus õppis politoloogiat ja omandas kõrghariduse. Magistriõppesse siirdus ta Tallinna Tehnikaülikooli majandusteaduskonda juhtimise erialale.

Ta on Põltsamaa vallavolikogu liige alates 2013. aastast. Ta on Põltsamaa vallavolikogu alatise Revisjonikomisjoni esimees. Lisaks on Keldo Reformierakonna Põltsamaa piirkonna juhatuse liige ning Eesti Reformierakonna Noortekogu esimees alates 2016. aasta märtsist.

2013. juulist kuni 2014. aasta juunini teenis Keldo Eesti Kaitseväes, kus omandas nooremseersandi auastme ja vanemparameediku ameti.

2014. aastast töötab Riigikogu nõunikuna. Varem on ta olnud Eesti Reformierakonna kampaanianõunik.

Ta oli novembrist 2018 maini 2022 Reformierakonna peasekretär.

Poliitiline kuuluvus
Ta on Eesti Reformierakonna liige.

Harrastused
Vabal ajal mängib Keldo jalgpalli ja võrkpalli. Ta on mitmekordne Jõgevamaa meister pallimängualadel. Lisaks huvitub mälumängust.

Viited

Eesti Reformierakonna poliitikud
XIV Riigikogu liikmed
Nõo Reaalgümnaasiumi vilistlased
Tallinna Ülikooli vilistlased
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Sündinud 1990
Boussouar El Maghnaoui

Boussouar El Maghnaoui (El Maghnawi) (sündinud 1955 Oujdas, Marokos) on Maroko laulja ja laulukirjutaja.

Diskograafia 
 Khodi brayti / Ya zina diri latay (Hillali, salvestatud 1975)
 EP with Gana el Maghnaoui (El Anwar, 1977)
 Dayak oulabasse / Salamate salamate koos Bellemou Messaoud (El Mehar, 1978)
 Dayek ou labes / Salamate salamate (Azhar)
 LP koos Boutaiba Sghiriga (Edition MK7)
 LP koos Fadilaga
 Pop Ray (Ouaka, 1986)
 Gouli oui oui (Believe / Brahim Ounassar, 2013)

Laulud 
 reprise de Ya zina diri latay (chanson de Boutaiba Sghir 1972)

 Khla dar mha
 Gouli oui oui
 Ya raiy
 Khali ya khali
 Fakerni besslam
 Baouna hellou lamale
 Mazalki sghira
 Hak chtaytak
Maroko inimesed
Maroko muusikud
Maroko lauljad
Sündinud 1955
Chaba Fadela

Fadela Zalmat (sündinud 5. veebruaril 1962 Oranis Alžeerias), esinejanimega Chaba Fadela, on Alžeeria raï muusik ja näitleja.

Noorpõlv ja karjäär 
Fadela kasvas vaeses naabruskonnas, aga siiski näitles ta kõigest 14-aastasena Alžeeria filmis "Djalti". 

Muusikakarjääri alustas ta bändis Boutiba S'ghir lauljana ning hakkas töötama koos produtsent Rachid Baba Ahmediga 1970ndate lõpus. Ta oli esimene, kes eiras naiste esinemise keeldu klubides ja saavutas kiiresti edu Alžeerias.

Abielu ja duett
Ta abiellus Cheb Sahraouiga ning nad hakkasid koos duetina laule salvestama. Esimeseks lauluks oli 1983 ilmunud "N'sel Fik" ("Sa oled minu"), millest sai üks esimesi ülemaailmseid raï hitte. Albumi koos lauludega nendelt sessioonidelt andis 1989. aastal välja Mango/Island/PolyGram Records plaadifirma. Fadela ja Sahraoui tuuritasid ülemaailmselt ja salvestasid koos palju laule 1980ndatel ning neid saatis jätkuv edu. 1993. aastal salvestasid nad albumi "Walli" New Yorgis koos produtsendi ja multiinstrumentalisti Bill Laswelliga. Nad kolisid Alžeeriast Prantsusmaale 1994.

Lahutus ja iseseisev karjäär
1990. aastate lõpus lõppes Fadela ja Sahraoui töine ja ka isiklik suhe. Pärast seda on Fadela jätkanud oma karjääri soololauljana.

Alžeeria inimesed
Alžeeria lauljad
Alžeeria näitlejad
Sündinud 1962
Stalbe vald

Stalbe vald (läti keeles Stalbes pagasts) on vald Lätis Cēsise piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Raiskumsi ja Straupe vallaga, Valmiera piirkonna Dikļi, Vaidava ning Kocēni vallaga ning Limbaži piirkonna Umurga ja Limbaži vallaga.

Valla pindala on 160 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1186 inimest. Valla keskus on Stalbe küla.

Ajalugu 

Aastal 1935 oli Stalbe valla pindala 45,9 km² ja seal oli 636 elanikku. 1945. aastal moodustati vallas Stalbe külanõukogu, mis aga aastal 1947 likvideeriti. Aastal 1949 likvideeriti vald ametlikult ja selle asemele moodustati taas Stalbe külanõukogu. Aastal 1954 liideti Stalbe külanõukoguga likvideeritav Rozula külanõukogu. Aastal 1958 likvideeriti Stalbe külanõukogu taas, selle alad liideti aga Kūdumsi ja Mazstraupe külanõukogudega. Aastal 1973 taastati külanõukogu selle varasemal territooriumil. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Pārgauja piirkonda.

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Salase muinaskalmed, Īvanti muinaskalmed, Rozbeķi vasallilinnuse varemed ja Pullese muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Dimda keskaegne kalmistu, Muskari - Žagari keskaegne kalmistu, Līņi keskaegne kalmistu, Lapaiņi muinaskalmed, Jaunsīmanēni keskaegne kalmistu, Īvanti keskaegne kalmistu ja Cīruļi keskaegne kalmistu.

Loodus 

Suurimad jõed on Brasla jõgi ja Briede. Vallas on ka paar pisikest järve, neist suurim on valla kaguserval asuv Ungurs pindalaga 3,936 km².

Looduskaitse all on Īvanti pärn ja Valge remmelgas, enamik vallas asuvaid looduskaitsealuseid põlispuid on aga nimetud. Valla lõunaosa asub Gauja rahvuspargis.

Asustus 

Aastal 2011 elas vallas 1056 lätlast, 43 venelast, 11 valgevenelast, 8 ukrainlast, 8 poolakat ja 4 leedulast.

Valla külad on:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

Viited

Välislingid 

Läti vallad
Cēsise piirkond
Scratch

Scratch on graafiline programmeerimiskeel, mille abil on lihtne koostada interaktiivseid lugusid, mänge ja animatsioone.

Tutvustus 
Scratchi keskkonnas on väga lihtne objekte ja süsteeme luua ning tehtud töid teistega jagada. Scratchi kasutamisega saavad hakkama isegi lasteaialapsed, kuid keskkond suudab pakkuda väljakutset ka täiskasvanutele.

Scratch võimaldab lihtsalt ja kiirelt omandada programmeerimise põhimõtted ning tüüpilised vahendid ja tegevused, mida kasutatakse ka n-ö tavalistes programmeerimiskeeltes (Visual Basic, C, Java jt). Programmi protseduurid (skriptid) pannakse Scratchis kokku hiire abil "klotsidest" nagu Lego mudel. Scratchi saab kasutada paljudes keeltes, sh eesti keeles.

Logo 
Scratch on vabavara, mis on loodud Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis spetsiaalselt programmeerimise õpetamiseks algajatele ning leiab laialdast kasutamist koolides (eriti USAs) ja ka mitmetes ülikoolides (Harvard, Berkeley, TTÜ jt).

Viited 

Programmeerimiskeeled
Õiglase kaubanduse päev

Õiglase kaubanduse päev on rahvusvaheline tähtpäev, mida peetakse igal aastal maikuu teisel pühapäeval. Õiglase kaubanduse päeval korraldatakse üritusi, millega püütakse edendada õiglast kaubandust ja anda panust võitlusse vaesuse ja sunnitöö ning kliimamuutuste ja majanduskriiside vastu.

Õiglase kaubanduse päeva hakati tähistama Maailma Õiglase Kaubanduse Organisatsiooni (WFTO) eestvõttel 2004. aastal (WFTO ise asutati 15 aastat varem, 1989. aastal). WFTO-sse kuulub üle 70 maailma riigi.

Õiglase kaubanduse päeva tähistatakse maailma riikides mitmesuguste üritustega, kus kohalikud tootjad ja käsitöölised toetavad õiglase kaubanduse algatusi.

Viited 

Tähtpäevad
Kaubandus
Jätkusuutlik areng
Juhan Reigo

Juhan Reigo (kuni 1937 Johannes Reinart; 4. jaanuar 1906 Vardi vald, Harjumaa – 4. oktoober 1945 Tallinn) oli Eesti Vabariigi Rahvuskomitee liige. 

Ta lõpetas 1925. aastal Tallinna Poeglaste Kommertsgümnaasiumi. Seejäreö õppis Tartu Ülikoolis aastatel 1925–1940 õigusteaduskonna majandusosakonnas ja majandusteaduskonnas (lõpetas) ning aastatel 1940–1941 õigusteaduskonnas. Kuulus üliõpilasseltsi Liivika.

Töötas 1926. aastast Tallinnas Põllupidajate Ühispanga ametnikuna, 1937. aastast oli raamatupidaja-osakonnajuhatajana.

Teise maailmasõja ajal
Ta oli 1940. aasta Riigivolikogu valimistel 13. valimisringkonnas (Harjumaal) Eesti Töötava Rahva Liidu vastaskandidaat.

Töötas Saksa okupatsiooni ajal Eesti Tarvitajateühisuste Keskühisuse (ETK) finantsosakonna juhatajana ja hiljem peainspektorina Tallinnas. 

Ta oli alates 1942. aastast rahvusliku vastupanuorganisatsiooni "Vaba Eesti Võitlusrühm" (VEVR) liige. Ta oli märtsis 1944 Eesti Vabariigi Rahvuskomitee (EVR) asutajaliige ja sekretär. Pärast haaranguid aprillis 1944 varjas ta end, hankis valedokumendid ja hakkas elama Tallinnas Suur-Karja 18, märtsipommitamisel osaliselt purustatud Laenupanga majas. Tema juures salakorteris hakkasid koos käima vabadusse jäänud EVR-i liikmed. 

Septembris 1944 oli ta Otto Tiefi valitsuse sisekaitseülem. 

Arreteeriti novembris 1944. Mõisteti Erinõupidamise otsusega surma ja hukati.

Kirjandus
"Tõotan ustavaks jääda... Eesti Vabariigi Valitsus 1940–1992". Koostanud ja toimetanud Mart Orav ja Enn Nõu; eessõna Lennart Meri. Eesti Kirjanduse Selts. Tartu 2004

Välislingid
Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944

Eesti sisekaitseülemad
Tartu Ülikooli majandusteaduskonna vilistlased
Üliõpilasselts Liivika liikmed
Eestistatud nimega inimesed
II Riigivolikogu vastaskandidaadid
Eesti vabadusvõitlejad
Hukatud Eesti poliitikud
Sündinud 1906
Surnud 1945
Peeter Suure nimeline Antropoloogia- ja Etnograafiamuuseum

Peeter Suure nimeline Antropoloogia- ja Etnograafiamuuseum (vene keeles Музей антропологии и этнографии имени Петра Великого Российской академии наук; varasema nimega Kunstkamera (vene keeles Кунстка́мера)) on muuseum Peterburis; ühtlasi Venemaa esimene muuseum. Muuseumi asutas Peeter Suur ja muuseumi hoone valmis 18. sajandi algul.

Muuseumis on muu hulgas paljude rahvaste muinasaegsete asjade kollektsioonid. Muuseumis on ka tähelepanuväärne kollektsioon anatoomilistest harvaesinevatest nähtustest ja anomaaliatest.

Välislingid
Muuseumi koduleht

Venemaa muuseumid
Peterburi
Sten Šeripov

Sten Šeripov (sündinud 4. veebruaril 1975 Tallinnas) on eesti helilooja, muusik ja produtsent. 

Ta on mänginud nt ansamblites J.M.K.E., Röövel Ööbik, Vaiko Eplik ja Eliit.

Tunnustus 

 2018 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (aasta filmihelilooja – filmide „Võta või jäta“ ja „Eia jõulud Tondikakul“ eest)

Viited

Välislingid

Eesti heliloojad
Eesti muusikud
J.M.K.E.
Sündinud 1975
Dusk Till Dawn

"Dusk Till Dawn" on inglise laulja ja laulukirjutaja Zayni kirjutatud (kaasautor) ja esitatud ballaad, milles on kaastegev ka Sia.

"Dusk Till Dawn" on saadaval allalaaditava muusikafaili ja YouTube'is muusikavideona (vaadatavus-kuulatavus 4. oktoobri 2017 seisuga 136 294 525.

"Dusk Till Dawn" anti välja Zayni 2. stuudioalbumi singlina 7. septembril 2017. Muusikavideo avaldus samal ajal ja selles on kaastegev Ameerika lauljanna Jemima Kirke. 

Ballaadi "Dusk Till Dawn" võib kuulata filmi "The Mountain Between Us" treileris.

Vaata ka
2017. aasta Prantsusmaa singlimüügi edetabeli esikümne laulude loend

Viited

Välislingid 
 Laulu "Dusk Till Dawn" sõnad
 "Dusk Till Dawn" YouTube'i muusikavideo
 "Dusk Till Dawn" is coming... (1 242 465 vaatamiskorda – 4. oktoober 2017)
 ZAYN ft. Sia - Dusk Till Dawn (Brooksi remiks) (45 580 vaatamiskorda – 4. oktoober 2017) 
 ZAYN ‒ Dusk Till Dawn (Lyrics / Lyrics Video) ft. Sia (12 932 575 vaatamiskorda – 4. oktoober 2017)

 

2017. aasta singlid
2017. aasta laulud
Leena Uibokand

Leena Uibokand on eesti viiuldaja ning tõlkija. 

Ta lõpetas aastal 2002 Eesti Muusikaakadeemia magistrantuuri viiuli erialal ning töötab alates 1999. aastast Rahvusooper Estonia viiulirühmas. 

Uibokand on tõlkinud Birgitta festivalile ooperid "La clemenza di Tito" (Mozart), "Maria Stuarda" (Donizetti), "Falstaff" (Verdi) ja "Siber" (Umberto). Tiiu Levald on kirjutanud: "Tuleb kiita võimalust saada väga adekvaatne eestikeelne tõlge, mis tõi esile Boito süžee (Sirp, august 2009). Ta on tõlkinud ka Corrado Augiase raamatu "Rooma saladused". 

Eesti viiuldajad
Eesti tõlkijad
Sünniaeg puudub