joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Jaapani astronautide loend

Jaapani astronautide loendis on kosmoses käinud Jaapani kodanikud. Kosmoses on 2020. aasta lõpu seisuga käinud 12 Jaapani kodanikku:

Toyohiro Akiyama
Takao Doi
Satoshi Furukawa
Akihiko Hoshide
Norishige Kanai
Chiaki Mukai
Mōri Mamoru
Sōichi Noguchi  
Takuya Onishi
Kōichi Wakata
Naoko Yamazaki   
Kimiya Yui

2021. aasta lõpul peaks kosmoseturistidena kosmoses käima ka Yusaku Maezawa ja Yozo Hirano.

 
Astronaudid
Eedo Raide nimeline karikas

Eedo Raide nimeline karikas on rändkarikas, mida aastast 1994 antakse välja Eesti parimale tagaveolise autoga rallisõitjale rahvuslikus klassis.

Rändkarikaks on Eedo Raide ja Georg Valdeku 1982 Soome rallivõistlusel Jyväskylä Suurajot võidetud "Konela" karikas.

Võitjad
1994 Toomas Tõldsepp – Marti Tõldsepp
1995 Ivar Tänak – Tõnu Kurvet
1996 Ramon Lindal – Aivar Heinola
1997 Einar Laipaik – Hanno Lõpp
1998 Viljar Ventsel – Aivar Kirtsi
1999 Einar Laipaik – Viljar Ventsel
2000 Ago Ahu – Kalle Ahu
2001 Ago Ahu – Kalle Ahu
2002 Ago Ahu – Kalle Ahu
2003 Einar Laipaik – Kristjan Värv
2004 Einar Laipaik – Kristjan Värv
2005 Rainer Aus – Toomas Kasak
2006 Lembit Soe – Ahto Pihlas
2007 Einar Laipaik – Siimo Suvemaa
2008 Einar Laipaik – Siimo Suvemaa
2009 Einar Laipaik – Siimo Suvemaa
2010 Einar Laipaik – Siimo Suvemaa
2011 Ago Ahu – Kalle Ahu
2012 Ago Ahu – Kalle Ahu
2013 Ago Ahu – Kalle Ahu
2014 Toomas Vask – Taaniel Tigas
2015 Mario Jürimäe – Timo Kasesalu / Rauno Rohtmets
2016 Marko Ringenberg – Allar Heina
2017 Mario Jürimäe – Rauno Rohtmets
2018 Madis Vanaselja – Jarmo Liivak
2019 Marko Ringenberg – Allar Heina / Ilmar Pukk

Viited

Välislingid
Karikast Eesti Autospordi Liidu kodulehel

Eesti autosport
Eesti auhinnad
Spordiauhinnad
Püha Birma Eesti Tõuklubi

15.11.2012 sai loodud Püha Birma Eesti Tõuklubi (PBET). Klubi loojateks 3 püha birma tõugu kasside kasvatajat - Klavdia Soots, Kati Valkepert ja Ivar Eensoo.
Koduleht - http://sacredbirman.ee/
Ühtlasi sai sellest klubist esimene, ühe kindla tunnustatud kassitõu klubi Eestis. Kohe klubi loomisel saadeti kutsed eranditult kõigile (selleks ajaks registreeritud) püha birma kasvandustele Eestis. Lisaks kohalikele kasvandustele liitusid esimeste kuude jooksul ka kaks Venemaa kasvandust Läti Tõukassiklubist Rebuss ja paljud püha birma kasside omanikud Eestist. Kuna Püha Birma Eesti Tõuklubi ei ole suunatud ainult kasvandustele, vaid ka nende kasvandikele uutes kodudes. Klubi toetab igati nii omanikke kui kasvatajaid.
Klubist on võrsunud aastate jooksul mitmeid uusi Eesti püha birma kasvandusi.
29.10.2017 – alates sellest kuupäevast kuuluvad Püha Birma Eesti Tõuklubisse kõik Eestis tegutsevad püha birma kasvandused.
Kõik kasvandused kuuluvad Eesti Kassikasvatajate Liit Felix alla, kes omakorda alates 1994 aastast kuulub rahvusvahelisse organisatsiooni Federation Internationale Feline ehk FIFe. Kassid võistlevad FIFe näitustel ja mõned ka aegajalt CFA või WCF süsteemides.
Püha Birma Eesti Tõuklubi (PBET) aitab kaasa püha birma tõu parandamisele, tõustandardile vastavate tervete kasside vastutustundlikule ja teadlikule aretamisele.
PBET põhikiri on vastu võetud 11.11.2012, Tallinn / Muudetud 03.06.2017, Tallinn
16.11.2013 töötati välja püha birma aretusnõuded, mille võttis vastu ja kinnitas PBET üldkoosolek.
Merle Erikson

Merle Erikson (sünninimi Merle Muda, sündinud 2. augustil 1972 Emmastes) on eesti jurist, õigusteadlane ja Tartu Ülikooli tööõiguse professor. 

Eriksoni peamised uurimisteemad on Eesti, Euroopa Liidu ja rahvusvaheline tööõigus ning Euroopa Liidu sotsiaalpoliitika.

Haridus 
Erikson lõpetas 1994. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna, 1996. aastal sai sealsamas teadusmagistrikraadi ning 2001. aastal kaitses doktorikraadi teemal "Töötajate õiguste kaitse tööandja tegevuse ümberkorraldamisel" (juhendaja Inge-Maret Orgo). 

Ta on käinud täiendusõppel mitmetes välismaa ülikoolides, näiteks Kopenhaageni Ülikoolis (1997, 2008, 2009), Helsingi Ülikoolis (1999, 2006), Oslo Ülikoolis (2000), Tsinghua Ülikoolis (2010) ja Tokyo Ülikoolis (2010).

Töö 
Merle Erikson oli aastatel 1994–2003 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna töö- ja sotsiaalhooldusõiguse lektor ning 2003–2011 töö- ja sotsiaalhooldusõiguse dotsent. Aastatel 2008-2015 oli Merle Erikson õigusteaduskonna õppeprodekaan. 

Alates 2011. aastast on ta Tartu Ülikooli tööõiguse professor.

Teadusorganisatsiooniline tegevus 
Erikson kuulub alates 1997. aastast Rahvusvahelise Õigus- ja Sotsiaalfilosoofia Ühingu Eesti sektsiooni ning oli aastatel 2003–2006 Vabariigi Presidendi õigusekspertide komisjoni liige. 2005. aastast on ta Eesti Akadeemilise Õigusteaduse Seltsi liige ning 2018. aastast selle juhatuse liige.  

Ta on 2017. aastast töövaidluskomisjoni juhataja valimise konkursikomisjoni liige ning 2018. aastast kohtunikueksamikomisjoni liige.

Viited

Välislingid 
 Merle Eriksoni Google Scholar lehekülg
 Merle Eriksoni ResearchGate lehekülg

Eesti õigusteadlased
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna professorid
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Sündinud 1972
Martynas Yčas

Martynas Yčas (10. detsember 1917 Voronež – 22. aprill 2014 Boulder) oli leedu bioloog.

Teoseid

Raamatud
Ycas, Martynas 1969. The Biological Code. New York: Elsevier North-Holland.
1994. Meaning and Mechanisms. 
Ичас, М. 1994. О природе живого: Механизмы и смысл. (Перевод с английского А. С. Антонова и Е. 3. Годиной.) Москва: Мир.  
Гамов, Георгий; Ичас, Мартинас 1999. Мистер Томпкинс внутри самого себя. (Ю. А. Данилов, Предисловие.) Ижевск: Удмуртский университет.

Artiklid
Ycas, Martynas 1958. The Protein Text. In: Yockey, H. P. (ed.), Symposium on Information Theory in Biology (Okt. 1956). New York, 70–100.
Goel, Narendra S.; Campbell, Richard D.; Gordon, Richard;  Rosen, Robert; Yčas, Martynas 1970. Self-sorting of isotropic cells. Journal of Theoretical Biology. 
Goel, Narendra S.; Yčas, Martynas 1975. The error catastrophe hypothesis with reference to aging and the evolution of the protein synthesizing machinery. Journal of Theoretical Biology. 

Leedu bioloogid
Sündinud 1917
Surnud 2014
Andres Vutt

Andres Vutt (sündinud 24. augustil 1969 Tartus) on eesti jurist ja Tartu Ülikooli äriõiguse dotsent.

Tema peamised uurimisteemad on ühinguõigus ja kaubandusõigus.

Haridustee 
Vutt lõpetas 1993. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna cum laude, 2005. aastal sai sealsamas magistrikraadi ning 2011. aastal kaitses doktorikraadi teemal "Legal Capital Rules as a Measure for Creditor and Shareholder Protection" ("Osa- ja aktsiakapitali reeglid võlausaldajate ning osanike ja aktsionäride kaitse abinõuna", juhendaja Irene Kull).

Töökäik 
Andres Vutt oli aastatel 1991–1992 AS Postimees jurist ning 1993–1998 juristibüroo Fides jurist. 1993–2000 töötas ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas tsiviilõiguse lektorina ning 1998–2002 Villu Kõve Advokaadibüroos juristina. 

Ta oli 2000–2005 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna tsiviilõiguse assistent ning 2002–2013 töötas advokaadibüroos Concordia juristina. Aastatel 2005–2012 oli Vutt õigusteaduskonna tsiviilõiguse lektor ning 2013–2019 advokaadibüroo Magnusson nõunik. 

Alates 2012. aastast on ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonna äriõiguse dotsent.

Teadusorganisatsiooniline tegevus 
Vutt on organisatsiooni European Center of Commercial and Company Law asutajaliige. Alates 2006. aastast kuulub ta Eesti Akadeemilise Õigusteaduse Seltsi, 2012. aastast sealsesse juhatusse.  

2016. aastast on ta ajakirja Juridica ning Juridica International toimetuskolleegiumide liige ja 2018. aastast Eesti Advokatuuri kutsesobivuskomisjoni liige.

Viited

Välislingid 
Andres Vutt ResearchGate lehekülg

Andres Vutt Academia.edu lehekülg

Eesti õigusteadlased
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna õppejõud
Tartu Ülikooli õppejõud
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Sündinud 1969
Ave Hussar

Ave Hussar (sündinud 1. jaanuaril 1971) on Tartu Ülikooli õigusteaduskonna õppejõud ja Riigikohtu tsiviilkolleegiumi nõunik.

Haridus 
 1978–1989 A. H. Tammsaare nim. Tartu 1. Keskkool (matemaatika-füüsika eriklass)
 1990–1994 Tartu Ülikool, majandusteaduskond, finantsarvestuse- ja analüüsi eriala, B.A.
 1995–2000 Tartu Ülikool, õigusteaduskond, B.A.
 2000–2006 Tartu Ülikool, õigusteaduskond, magister iuris (teaduskraad)

Viited 

Eesti õigusteadlased
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna õppejõud
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1971
Kalev Vapper

Kalev Vapper (sündinud 17. juulil 1953 Tallinnas) on ettevõtja, purjetaja, tele- ja spordiajakirjanik ning sommeljee.

Lõpetas 1971 Tallinna 36. Keskkooli ja 1976 ajakirjanduse erialal Tartu Riikliku Ülikooli. Õppis Tartu Ülikooli magistriõppes majandust 1999–2001.

TööTöötanud 1976–1993 Eesti Televisioonis (1978–1980 spordisaadete toimetuses) toimetajana, vanemtoimetajana ja peatoimetajana).
1992. aastal asutas esimese Eesti-Prantsusmaa ühisfirma AS Riviera, mida juhtis kuni aastani 1998 (veinide, tipp-parfümeeria ja kosmeetika import ja hulgimüük), 1993–1995 tegutses ka rõivaäris (United Colors of Benetton), 1999–2002 juhtis EMT müügivõrku, 2002–2005 töötas rootslastele kuuluvas alkoholifirmas V&S veinidivisjoni juhina, 2005–2007 oli juhatuse liige, reklaamidirektor aktsiaseltsis Ühinenud Ajakirjad. 2007–2014 Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi avalike suhete osakonna juhataja ja AS Eesti Loots nõukogu liige. Aastast 2015 Coop Eesti veinivaldkonna projektijuht.

Purjetajana  
Purjetama hakkas 1964 Kalevi Jahtklubis Taavi Oru juhendamisel. Võitnud 1964–2022 Eesti meistrivõistlustel klassides Optimist, Kadett, Finn ja Soling ning avamerepurjetamises kokku 22 medalit ja tulnud korduvalt Eesti meistriks nii roolimehe, kui meeskonnaliikmena. Võitnud MM-il avamerejahi Forte meeskonnas 2014 klassis ORC B kuldmedali ja 2010 klassis X-41 pronksmedali ning EM-il 2015 klassis ORC A/B kuldmedali. Olnud aastast 1968 Eesti Spordiseltsi Kalev Jahtklubi liige, aastatel 2006-2022 juhatuse liige ja aastatel 2012-2022 kommodoor. Aastast 2020 on ta Eesti Jahtklubide Liidu president. Aastast 2022 Kalevi Jahtklubi auliige.

Liikmesus
Tallinna Linnavolikogu liige aastatel 2009–2017 (IRL). Rahvusvahelise Spordiajakirjanike Liidu (AIPS) liige (1990). Ajakirjanike Liidu liige (1980).

Teoseid
Talt on ilmunud purjetamis- ja veiniteemalisi artikleid ajakirjanduses (Spordileht, Kehakultuur, Kodukolle, Vine, Tehnikamaailm, Navigaator, Paat, Hetk). 
 "Lähme olümpiaregatile" (1980)
 "Täistuules" (1980)
 "XXII olümpiamängud. Moskva '80" (kaasautor) (1982)
 "Olümpiaregatiraamat" (kaasautor) (1983) 
 "Maalt ja merelt" (2015)

Eesti purjetajad
Eesti spordiajakirjanikud
Tartu Ülikooli filoloogiateaduskonna vilistlased
Tallinna inimesed
Sündinud 1953
Aleksei Zavizon

Aleksei Zavizon (vene keeles Алексей Владимирович Завизьон; sündinud 13. mail 1965 Narvas) on Venemaa sõjaväelane, kindralleitnant.

Ta sündis aastal 1965 Narvas. Ta õppis aastatel 1982–1986 Tšeljabinski Kõrgemas Tankikoolis. Aastatel 1994–1997 õppis ta Malinovski-nimelises soomustankivägede akadeemias Moskvas, mille lõpetas kuldmedaliga. Aastatel 2009–2011 õppis ta Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude Kindralstaabi Sõjaväeakadeemias.

Isiklikku 
Ta on abielus ja kahe lapse isa.

Viited

Venemaa sõjaväelased
Sündinud 1965
Žasliai

Žasliai on alev (endine linn) Leedus Kaišiadoryse rajoonis, Žasliai valla halduskeskus. Alevi lähistel asuvad mitu järve - idas Liminas, lõunas Žasliai järv, kirdes Statkūniškė järv. 

Žasliais on põhikool, postkontor ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on Žasliai linnamägi, ristiga kivi ja aastal 1902 ehitatud katoliku kirik.

Ajalugu 

Žasliai järve kaldal asub esimesel aastatuhandel ja teise aastatuhande alguses kasutusel olnud Žasliai linnamägi. Kirjalikes allikates on Žasliaid esmakordselt mainitud aastal 1457. Esimene teadaolev omanik oli Jaunius Valimantaitis, hiljem kuulus see Goštatutaste suguvõsale. Aastaks 1522 oli Žasliast saanud alev. 

XVI sajandil oli Žasliai omanikuks Zigmunt II August, kes andis selle oma naisele Barbara Radziwiłłównale. Samal sajandil asusid alevisse elama ka juudid. Kuni XVIII sajandini oli sealne mõis riigimõis. Aastal 1792 sai Žasliai linnaõigused, mida pärast Venemaa koosseisu minekut enam ei kinnitatud. XVIII sajandi lõpus läks asula Chreptowiczite valdusesse, mõisa juurde püstitati veski ja viinaköök. Aastal 1809 põles sealne häärber maha ja seda enam ei taastatud.

Tsaariajal kasutati Žasliai kohta venekeelset nimekuju Жосли ja Жосле. Aastal 1897 oli seal 1955 elanikku, neist 1325 olid juudid. Neil oli seal oma kool ja oma raamatukogu, alevis oli kolm juudi palvemaja. XX sajandi  alguses oli leedu keeles käibel nimekuju Žąsliai. 

Teise maailmasõja ajal sealsed juudid hukati. Alevi rahvaarv hakkas seejärel kiiresti vähenema - aastal 1947 oli seal 1440 elanikku, aastal 1959 aga vaid 861.

Tuntud elanikke
Adam Abramowicz - Poola vaimulik
Leopold Godowski - Poola pianist
Vincentas Sladkevičius - Leedu kardinal

Viited

Välislingid 

Alev Poola geograafilises sõnastikus
Alev portaalis vietoves.Lt

Kaišiadoryse rajoon
Leedu alevid
Geena Davis

Virginia Elizabeth Davis (hüüdnimega Geena Davis, sündinud 21. jaanuaril 1956) on Ameerika Ühendriikide näitleja, filmiprodutsent ja endine vibulaskja.

Tema tuntuimate rollide hulka kuuluvad osatäitmised filmides "Juhuslik turist" ja "Thelma ja Louise" ning telesarjas "Proua president".

Välislingid
 
 

Ameerika Ühendriikide filminäitlejad
Ameerika Ühendriikide filmiprodutsendid
Vibulaskjad
Sündinud 1956
Karmen Joller

Karmen Joller (aastani 2011 Palts; sündinud 3. jaanuaril 1976 Rakveres) on eesti perearst, teaduspõhise meditsiini propageerija, aasta arst 2017.

Karmen Joller töötab perearstina Tallinnas Kivimäe Perearstikeskuses. Ta on Eesti Perearstide Seltsi juhatuse liige.

Liikmesus
 Tallinna Arstide Liit 
 Vabatahtlik Reservpäästerühm, juhatuse liige 2010–2012
 Eesti Perearstide Selts, juhatuse liige alates 2017 
 Tallinna Perearstide Selts, juhatuse liige alates 2017

Tunnustus 
 2007 – aasta vabatahtlik 
 2011 – Päästeteenistuse medal 
 2017 – aasta arst
 2018 – aasta meditsiinimõjutaja
 2019 – saja Eesti mõjuisiku seas

Viited

Eesti perearstid
Sündinud 1976
Mongoolia 2018. aasta taliolümpiamängudel

Mongoolia osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis kahe sportlasega.

Mongooliat esindasid murdmaasuusatamises meestest Atšbadrahh Batmönhh ja naistest Tšinbatõn Otgontsetseg.

Välislingid 
https://www.pyeongchang2018.com/en/game-time/results/OWG2018/en/general/noc-entries-mongolia.htm

Rahvuskoondised 2018. aasta taliolümpiamängudel
Mongoolia
Mario Draghi

Mario Draghi (; sündinud 3. septembril 1947 Roomas) on itaalia majandusteadlane ja poliitik, alates 13. veebruarist 2021 Itaalia peaminister.

3. jaanuaril 2021 tegi Itaalia president Sergio Mattarella Mario Draghile ülesandeks moodustada uus Itaalia valitsus. Mario Draghi valitsus andis ametivande Roomas Quirinali palees 13. veebruaril 2021. 
21. juulil 2022 võttis Itaalia president Sergio Mattarella vastu peaminister Mario Draghi tagasiastumispalve, saatis parlamendi laiali ja kuulutas välja erakorralised parlamendivalimised. Draghi jätkas peaministri ülesannete täitmist kuni uue peaministri ametisse astumiseni sama aasta 22. oktoobril.

Karjäär 
 2002–2005 Goldman Sachs
 2005–2011 Itaalia Panga president
 2009–2011 Financial Stability Board
 2011–2019 Euroopa Keskpanga president
 2021–2022 Itaalia peaminister

Isiklikku 
Tema isa Carlo töötas panganduses, ema Gilda Mancini oli apteeker.

Tunnustus 
 2014. aastal nimetas ajakiri Forbes Draghi mõjukuselt maailma kaheksandaks inimeseks. 
 2015. aastal nimetas ajakiri Fortune ta maailma liidrite seas mõjukuselt teiseks. 
 Euroopa poliitilise kultuuri auhind (2015)

Viited

Itaalia peaministrid
Itaalia poliitikud
Itaalia majandusteadlased
Sündinud 1947
Kultuurifilosoofia

Kultuurifilosoofia on kultuuri tähendust ning olemust uuriv filosoofiaharu.

Kultuurifilosoofia kujunes välja 18. sajandil ja 19. sajandi alguses, ehkki kultuurifilosoofilist problemaatikat leidub juba antiigist alates. Kultuurifilosoofia teke oli seotud valgustusliikumise arusaamisega kultuurist kui loodusest väljaspool seisvast nähtusest.

Tänapäeva kultuurifilosoofia tähtsaim osa on filosoofiline kultuurikriitika, mis uurib näiteks industriaalühiskonda, massimeediat ja tehnoloogiat, samuti sõda ja rahu, sotsiaalsete sidemete konflikti sotsiaalse mobiilsusega, globaliseerumist ja keskkonnaeetikat. Kultuuri saab vaadelda ka ühiskondliku olelusvõitlusega, näiteks on eri ühiskonnagruppide ligipääs kultuuritoodetele ja -teenustele erinev. Selliste küsimuste puhul põimub kultuurifilosoofia sotsioloogiaga.

Ajalugu

Klassikalise valgustusliikumise aja kultuurifilosoofia tugines humanismile, ratsionalismile ja historismile. Seda iseloomustas usk inimkonna ja ühiskonna progressisse vabaduse ja mõistuse võidukäigu suunas. Tähtsamad autorid olid Voltaire, Denis Diderot, Nicolas de Condorcet ja Jean le Rond d'Alembert.

Kultuurifilosoofia arenes edasi Immanuel Kanti ja teiste klassikaliste filosoofide töödes. Jean-Jacques Rousseau mainis esimesena ebakõla kultuuri ja looduse vahel. Giambattista Vico seisis valgustusliikumise ideaalidele vastu ja väitis, et kultuuriloos ja ajaloos ei etenda põhiosa mitte universalism, vaid iga kultuuri unikaalsus.

Elufilosoofia esindajad esitasid klassikalisele kultuurifilosoofiale äärmusliku väljakutse. Arthur Schopenhauer rääkis ühiskonna paratamatust inimvaenulikkusest ja julmusest, olemise põhja irratsionaalsusest ja intuitsiooni eelistest mõistuse ees.

Friedrich Nietzsche kritiseeris oma filosoofias teaduslikku maailmakäsitust ja moraalinorme, mis võetakse kriitikata omaks, kuigi need on tõsises vastuolus inimteadvuse esteetilise arenguga.

19. sajandi lõpus tekkisid kohalike tsivilisatsioonide teooriad, mis panid rõhku kultuuride unikaalsusele ja struktuurilistele eripäradele. Neid ideid arendasid Nikolai Danilevski, Konstantin Leontjev ning hiljem ka Oswald Spengler, kelle teoreetiliste vaadete kujunemist mõjutas Nietzsche filosoofia, mille järgi inimkonna mõistel ei ole tegelikkuses vastet. Spengleri järgi on igale kultuurile omane terve vaimumaailm, mida väljendab alussümbol ning mis on unikaalne ja võõrale silmale läbipaistmatu. Spengler vastandab kultuurile tsivilisatsiooni kui selle loojangufaasi, ning see vaade mõjutas paljusid 20. sajandi kultuurifilosoofia kontseptsioone.

Viited
Paparčiai

Paparčiai on küla Leedus Kaišiadoryse rajoonis, Paparčiai valla halduskeskus. Külas on põhikool, raamatukogu ja postkontor, samuti asub seal aastal 1994 rajatud klooster. Vaatamisväärsuseks XVII sajandil rajatud dominiiklaste kloostri säilmed ja aastal 1916 rajatud katoliku kirik. Sealsel kalmistul asub kolumbaarium.

Paparčiais asub kaks linnamäge. Paparčiai linnamäge uuriti aastal 1974, see oli kasutusel esimesel aastatuhandel ja teise aastatuhande alguses. Linnamäe kõrgus on 16-18 m, pindala 3-7x25m. Küla ennast mainiti esimest korda XIV sajandil (Pobarthin), aastal 1394 toimus selle all lahing leedulaste ja ristisõdijate vahel. XVII sajandil rajas Stanislovas Beinartas sinna dominiiklaste kloostri, mis suleti XIX sajandil tsaarivõimude vastu suunatud ülestõusude tagajärjel. tsaariajal kandis küla vene keeles nime Попорце. Aastail 1927-1928 oli sealseks kirikuõpetajaks Alfonsas Petrulis. Aastal 1994  rajati külla peapiiskop Audrys Juozas Bačkise eestvedamisel uus klooster.

Viited

Välislingid 

Küla portaalis vietoves.Lt

Kaišiadoryse rajoon
Leedu külad
Heinkel He 162

Heinkel He 162, tuntud ka kui Volksjäger ('rahva hävituslennuk') oli Teise maailmasõja aegne reaktiivmootoriga Saksa hävituslennuk.

Esmalend toimus vaid kolm kuud pärast 8. septembril 1944  'Volksjägeri' programmi väljakuulutatud nõuete esitamist, 6. detsembril 1944.  Lennuk pidi olema ühe mootoriga, väike ja soodsa hinnaga, kaaluma mitte üle 2000 kg, lihtsa konstruktsiooniga ja valmistatav  mittedefitsiidsetest ehitusmaterjalidest, lennuajaga vähemalt 30 minutit, kiiruselt ületama vaenlase hävitlennukeid, relvastatud ühe või kahe automaatkahuriga, lihtsa tehnohoolduse ja lihtsa piloteerimisomadustega ka vähekogenud lenduritele. 

Lennuki tiivakonstruktsioon, sabaosa juhtpinnad koos tüürpindadega olid puidust, kaldtüürid tiival ja lennuki kere duralumiiniumist. Lennukit plaaniti ehitada suurel hulgal (algul 1000 lennukit kuus, hiljem 4000 kuus) ning seda pidid piloteerima suutma isegi purilennukoolitusega hitlerjugenti liikmed. Sõja lõpuks oli valmis ehitatud ligi 320 lennukit. 

Heinkel He 162 prooviti lahingutes kasutada 1945. aasta aprilli keskel. Esimestel lendudel kippusid suurel kiirusel, järsematel pöörangutel, ersatsliimi kasutamise tõttu lennuki puitosad küljest ära tulema, misjärel üks lennuk kaotas proovilennul juhitavuse ja kukkus puruks, probleeme oli ka reaktiivmootoriga BMW-003.

Tehnilised näitajad He 162A 
Mootor: BMW 003, tõmme 7,8 kN

Mõõdud:
 pikkus: 9 m
 kõrgus: 2 m
 tiivaulatus: 7,2 m

Kaalud:
 tühikaal: 1663 kg
 lennukaal: 2800 kg

Suurim kiirus: 840 km/h (6000 m kõrgusel)

Lennulagi: 12 000 m

Relvastus: kaks 20 mm automaatkahurit MK-108 (120 mürsku raua kohta)

Hävituslennukid
Pointe Rosée

Pointe Rosée on neem Codroy küla lähedal Newfoundlandi saare edelaosas Kanada atlandirannikul.

2015. aastal avastas dr Sarah Parcaki ja tema abikaasa dr Gregory Mumfordi juhitud arheoloogide meeskond infrapunafiltrit kasutavaid satelliidijäädvustusi uurides sealsete pinnasetete alt hoomatavad moodustised, mida nad usuvad olevat vanapõhjala asustus. Kui see teaduslikult kinnitatakse, oleks L'Anse aux Meadowsi järel tegu teise teadaoleva ja ühtlasi läänepoolseima viikingite asundusega Põhja-Ameerikas. Nood olid esimesed eurooplased, kes jõudsid Uude Maailma.
Newfoundland ja Labrador
Brookusmägi

Brookusmägi (ka Brokusmägi) on ajalooline piirkond Tallinna vanalinna Tallinna all-linna kirdeosas. Paikkond sai nime vanalinna Pika tänava ääres maju omanud Brockhusenite kaupmehesuguvõsa järgi. Johannes Bruckhusen, omandas juba 1380. aastal kinnisvara praegusel Sulevimäel, vana vene kiriku vastas (1410. aastal mainitakse vene kirikut juba uues asukohas — Vene tänaval). Ka hiljem leidus seal sama perekonnanimega majaomanikke, seetõttu on raske tänavanime tekkeaega ja konkreetset nime andjat kindlaks määrata. Brookusmäge on esmakordselt mainitud 1648. aastal.

Tallinnas on Brookusmäe nime kandnud kaks tänavat: Suur Brookusmägi ja Väike Brookusmägi (saksa keeles vastavalt Grosser Brokusberg ja Kleiner Brokusberg; vene keeles Большая Брокусова гора, Малая Брокусова гора). Piirkonna vanimad nimed olid mons arene (1332) ja Zantberg (1337), mõlemad tõlkes 'liivamägi'. Sellest tulenevalt nimetati ka Väikest Rannaväravat 1368. aastal porta sant.

Tallinna Magistraadi otsusega 3. veebruarist 1872 määrati hilisemate Suure ja Väikese Brookusmäe nimelistele tänavatele ühiseks nimeks Brockusstrasse ja nende hargnemise kohale Brockusplatz. Hiljem anti  pikemale tänavale nimeks Grosser Brokusberg ('Suur Brookusmägi') ja lühemale, põiktänavale Kleiner Brokusberg ('Väike Brookusmägi'). 

1935. aastal nimetati Suur-Brookusmäe tänav Olevimäe tänavaks ja Väike-Brookusmäe tänav Sulevimäe tänavaks. Nende ristumiskohta nimetati 1989. aastal Brookusplatsiks.

Viited

Tallinna ajalugu
Tallinna geograafia
Tallinna vanalinn
Dewetsdorp

Dewetsdorp on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Xhariepi ringkonnas Naledi vallas.

Asula on rajatud 1880. aastal, linnaõigused sai 1890. aastal.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Dewetsdorpi elanikest mustanahalisi aafriklasi 91,88%, valgeid 6,37%, värvilisi 1,09%, India või Aasia päritolu inimesi 0,26% ja teisi 0,39%. Sotho keelt pidas emakeeleks 84,57% inimestest, afrikaani keelt 7,52%, koosa keelt 3,15% ja inglise keelt 1,48%.

Viited

Free State'i provintsi linnad
Edgar Viidakas

Edgar Viidakas (sündinud 14. septembril 1929 Väinjärve vallas) on endine eesti tööstustööline ja Eesti NSV Ülemnõukogu saadik.

Ta töötas Tallinna Ekskavaatoritehase treialina.

Aastatel 1963–1967 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu VI koosseisu saadik ja Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi liige. 

Eesti meistrivõistlustel kardispordis võitis ta 175 cm² klassis 1966. aastal pronksi ja 1967. aastal hõbeda ning 1968. aastal jäärajal hõbemedali.

Viited

Kirjandus 
 "Valitud ja valitsenud..." koostanud Jaan Toomla. Tallinn 1999.

Välislingid
Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Eesti NSV Ülemnõukogu saadikukandidaat Tallinna Ekskavaatoritehase treial E. Viidakas (1963)
Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Viidakas, Eduard Karli poeg - Tallinna Ekskavaatoritehase treial, Eesti NSV Ülemnõukogu saadikukandidaat (1963)

Eesti NSV VI Ülemnõukogu liikmed
Sündinud 1929
JW Formoza

Jednostka Wojskowa Formoza on Poola relvajõudude erivägede üksus. 

Tegemist on meresuunalise eriüksusega, mis sarnaneb ülesannetelt Ameerika Ühendriikide erivägede üksusega DEVGRU ja Suurbritannia Special Boat Service'iga. 

Üksus loodi 1975. aastal, Poola erivägede koosseisu arvati üksus aastal 2007. Kuigi on tegemist meresuunalise eriüksusega, võib Formozavajadusel täita ka muid erioperatsioone.

FORMOZA on osalenud ISAFi koosseisus Afganistani sõjas ja esindab sageli Poola erivägesid NATO reageerimisväes (NRF). Eesti erioperatsioonide väejuhatus on FORMOZA-ga koos osalenud NRF-i koosseisus aastal 2017.

Üksus paikneb Gdynias.

Välislingid 

 Ametlik kodulehekülg (poola keeles)

Eriüksused
Poola sõjandus
Reddersburg

Reddersburg on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Xhariepi ringkonnas Kopanongi vallas.

Linn on asutatud 1861. aastal.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Reddersburgi elanikkonnast mustanahalisi aafriklasi 85,7%, valgeid 10,9%, värvilisi 2,8%, India või Aasia päritolu inimesi 0,3% ja teisi 0,3%. Sotho keelt kõneles emakeelena 65,7%, koosa keelt 15,7% ja afrikaani keelt 14,0%.

Viited

Free State'i provintsi linnad
Endel Meiusi

Endel Meiusi (7. november 1932 – 11. jaanuar 2018) oli eesti päritolu ameerika vaimulik ja evangelist. 

Endel Meiusi sündis Tallinnas. Tema vanemad kuulusid Villardi kogudusse, isa oli Priikoguduste Liidu juhatuse liige ja ajakirja „Armu Hääl” vastutav toimetaja. Suved veetis Endel Saaremaal, kus tema vanaisa oli Vanamõisa koguduse vanem.

Tallinna pommitamise järel põgenes perekond Rootsi, kus Endel lõpetas keskkooli. 1949–1953 elati Austraalias, kus Endel täiendas end elektroonika alal. Sealt siirdus ta USA-sse usuteadust õppima. 

Meiusi on teeninud pastorina kogudusi Ameerikas ja Austraalia eestlaste keskel. Oma põhikutsumust tundis ta pigem evangelistina ja on oma sõnul külastanud 76 riiki. Üliõpilasena korraldas Endel 1953. aastal esimese eestikeelse raadiosaate. Sealt alates sai tema südameasjaks raadiomisjon. Tema missiooniks oli Piiblite levitamine, kristliku raadio käivitamine ning humanitaarabi jagamine.

Eesti taasiseseisvumise ajal pühendas Meiusi aega ja energiat kodumaa heaks Eesti Kristliku Ministri (Estonian Christian Ministries) teenistuses, trükkides ja läkitades siia Piibleid. Meiusi südamesooviks oli ehitada üles vaimulik Pereraadio. See sündis novembris 1993. Selleks ajaks oli valmis ehitatud Oleviste stuudio. Samal aastal hakati saateid tegema Tallinnas ja Kuressaares, peagi ka Tartus. Raadiotööd toetas Meiusi mitmel viisil kuni oma elu lõpuni.

Endel abiellus Mairi Konsaga 1955. aastal. Paaril sündisid tütar ja kaks poega.

Välislingid
In memoriam Endel Meiusi
Nekroloog Eesti Kirikus

Eesti baptisti vaimulikud
Misjonärid
Eestlased Ameerika Ühendriikides
Sündinud 1932
Surnud 2018
Ameerika Ühendriikide valitsus

Ameerika Ühendriikide valitsus on Ameerika Ühendriikide täidesaatva võimu organ, mille liikmeks olevad ministrid teostavad riigijuhtimise ülesandeid läbi neile alluvate ministeeriumide. Valitsusel on muuhulgas nõuandev roll Ameerika Ühendriikide presidendile.

Praegused valitsuse liikmed

Viited 
Ameerika Ühendriikide poliitika
Võsu muusikapäevad

Võsu muusikapäevad on alates 1992. aastast Võsul toimuv muusikaüritus. 

Muusikapäevadel musitseerivad orkestrid ja solistid, saab kuulda džässi ja klassikat. Kontserte annavad nii kohalikud kui ka külalisesinejad.

Ajalugu 
Muusikapäevad said alguse 1992. aastal. Idee autorid olid kauaaegne Rakvere kultuuritegelane Valdur Liiv, Eesti Kontserdi direktor Jüri Leiten, dirigent Tarmo Leinatamm ja tollane Võsu vallavanem Vaado Sarapuu.

Viited 

Haljala vald
Eesti muusikafestivalid
Benoni

Benoni on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis Ekurhuleni linnaringkonnas.

Benoni on asutatud 1881. aastal.

Alates 2000. aasta detsembrist ei ole Benoni enam iseseisev haldusüksus, vaid kuulub Ekurhuleni linnaringkonna koosseisu.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Benoni elanikest mustanahalisi aafriklasi 45,19%, valgeid 38,05%, India või Aasia päritolu inimesi 13,86%, värvilisi 2,08% ja teisi 0,82%. Inglise keelt pidas emakeeleks 41,04% inimesi, afrikaani keelt 19,31%, suulu keelt 17,08%, pedi keelt 5,25%, sotho keelt 3,32%, tsonga keelt 3,07%, koosa keelt 2,52%, ndebele keelt 2,07% ja tsvana keelt 1,61%.

Benonis on sündinud näitleja Charlize Theron. Benonis on üles kasvanud praegune Monaco vürstinna Charlene (varasema nimega Charlene Wittstock).

Galerii

Viited

Gautengi provintsi linnad
Germiston

Germiston on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis, Ekurhuleni linnaringkonna halduskeskus.

Germiston on asutatud 1886. aastal.

Alates 2000. aasta detsembrist ei ole Germiston enam iseseisev haldusüksus, vaid kuulub Ekurhuleni linnaringkonna koosseisu.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Germistoni elanikest mustanahalisi aafriklasi 62,26%, valgeid 31,28%, India või Aasia päritolu inimesi 3,02%, värvilisi 2,35% ja teisi 1,09%. Inglise keelt pidas emakeeleks 24,29% inimestest, afrikaani keelt 16,58%, suulu keelt 16,57%, koosa keelt 9,44%, pedi keelt 7,82%, sotho keelt 7,12%, tsonga keelt 4,04%, venda keelt 2,60%, tsvana keelt 2,46%, ndebele keelt 1,68% ja svaasi keelt 1,28%.

Viited

Gautengi provintsi linnad
Slumerican

Slumerican on hiphopile orienteeritud sõltumatu Ameerika plaadifirma, mis loodi 2012 aastal räppar Yelawolf’i poolt.

Artistid ja diskograafia

Viited 

Plaadifirmad
Stanz bei Landeck

Stanz bei Landeck on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Landecki ringkonnas. Vald asub 1040 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 7,3 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 573 inimest. Vald paikneb 1 km Landeckist põhjas. Küla on esmakordselt kirjalikult mainitud 1150. aastal kui "Stanuc". Peamine sissetulekuallikas on ploomid, mis töödeldakse napsiks.

Viited

Välislingid 

 www.stanz.tirol.gv.at

Tirooli liidumaa vallad
Strengen

Strengen on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Landecki ringkonnas. Vald asub 1012 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 23,2 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1205 inimest. Vald paikneb 7,7 km Landeckist läänes. Küla on esmakordselt mainitud 1774. aasta atlases kui "Gstreng". Peamine sissetulekuallikas on turism.

Inimesed 

 Hugo Stoltzenberg, keemik

Viited

Välislingid 

 www.strengen.at

Tirooli liidumaa vallad
Tobadill

Tobadill on väike vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Landecki ringkonnas. Vald asub 1136 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 16,48 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 521 inimest. Vald paikneb 4 km Landeckist läänes.

Küla on esmakordselt mainitud 1275. aastal kui "tabulat ill". Algselt Piansi osana eraldati küla 1949. aastal omaette vallaks.

Rosanna ja Trisanna jõgi ühinevad seal Sanna jõeks.

Peamine sissetulekuallikas on turism, näiteks kajakisõit.

Viited 

Tirooli liidumaa vallad
Beggar's Farm (ansambel)

Beggar's Farm (hiljem BF) on Eesti ansambel, mille moodustasid vennad Kalle Tikas ja Heikki Tikas 1996. aastal .

Koosseis
Kalle Tikas – klahvpillid, kitarr
Heikki Tikas – basskitarr
Madis Zilmer – ex-trummid
Henri "Suss" Hinno – ex-trummid
Martin Tamm – ex-trummid
Raul Keller – videomeister
Margo Pajula – ex-trummid
Pearu Helenurm – klahvpillid
Liina Amon – trummid 2011

Diskograafia
album "1999", 1999
album "Levist väljas", 2003
album "Kuumoon", 2008
album "Klob", 2009

Viited
2. https://mkdkbf.bandcamp.com/
Eesti ansamblid
Halbe Zijlstra

Halbe Zijlstra (sündinud 21. jaanuaril 1969 Oosterwoldes) on Hollandi poliitik, ta kuulub liberaalsesse erakonda Rahvapartei Vabaduse ja Demokraatia Eest.

Ta sündis aastal 1969 Oosterwoldes Friisimaa provintsis. Pärast keskhariduse saamist õppis ta sotsioloogiat Groningeni Ülikoolis, mille lõpetas aastal 1996 magistrikraadiga.

26. oktoobrist 2017 kuni 13. veebruarini 2018 oli ta Hollandi välisminister. Ta oli sunnitud tagasi astuma, kuna valetas, et oli kohtunud Vladimir Putiniga aastal 2006.

Isiklikku 
Ta on abielus ja ühe lapse isa.

Viited 

Hollandi välisministrid
Hollandi poliitikud
Sündinud 1969
Sergei Brin

Sergei Mihhailovitš Brin (vene keeles Сергей Михайлович Брин; sündinud 21. augustil 1973 Moskvas) on Venemaal sündinud Ameerika arvutiteadlane ja ettevõtja. Ta asutas koos Larry Page'iga Google'i. Brin on Google'i emafirma Alphabet Inc. president. 2018. aasta veebruari seisuga on Brin rikkuselt maailma kolmeteistkümnes inimene, hinnanguliselt on tema varade väärtus 47,5 miljardit USA dollarit.

Brin immigreerus Ameerika Ühendriikidesse koos perega Nõukogude Liidust 6-aastasena. Ta sai bakalaureusekraadi Marylandi ülikoolis, astudes oma isa ja vanaisa jälgedes ja õppides matemaatikat, samuti arvutiteadust. Doktorikraadi arvutiteaduse alal asus ta omandama Stanfordi ülikoolis. Seal kohtas ta Larry Page'i, kellega hiljem sõbrunes. Nende magamistuba oli täis odavaid arvuteid ja nad rakendasid Brini andmekaevandamise süsteemi, et luua veebi otsingumootorit. Programm sai Stanfordis populaarseks ja nad katkestasid oma doktoriõpingud, et luua renditud garaažis Google.

Sergei isa on matemaatikaprofessor Marylandi ülikoolis ja ema on teadur NASA Goddardi kosmoselennukeskuses.

Viited 

Ameerika Ühendriikide ettevõtjad
Google
Sündinud 1973
Alphabet Inc.

Alphabet Inc. on Ameerika päritolu rahvusvaheline konglomeraat peakorteriga USA-s California osariigis Mountain View's Googleplexis. See loodi Google'i restruktureerimise käigus 2. oktoobril 2015 ning sellest sai Google'i ja mitme endise Google'i tütarfirma emafirma.

Firma tippjuhid olid Google'i asutajad Larry Page (tegevjuht) ja Sergei Brin (president).

Ettevõttes oli 2017. aasta juuli seisuga üle 75 tuhande töötaja.

Viited

Ameerika Ühendriikide ettevõtted
Google
Konglomeraadid
NASDAQile noteeritud ettevõtted
Tower Bridge

Tower Bridge on tõste- ja rippsild Ühendkuningriigi pealinnas Londonis. Viktoriaanlikul ajastul aastatel 1886–1894 ehitatud uusgooti stiilis sild asub The Tower of Londoni vahetus läheduses ning on muutunud linna sümboliks, Thamesi jõe väravaks.

Vaata ka
Thamesi jõgi
Tower
Tõstesild
Rippsild

Välislingid

Suurbritannia sillad
Londoni ehitised
Õpilasleiutajate riiklik konkurss

Õpilasleiutajate riiklik konkurss (mõnes allikas ka noorte leiutajate riiklik konkurss) on Eesti Teadusagentuuri korraldatav konkurss, mis toimub alates 2008. aastast. Konkurssi korraldas aastail 2008-2012 sihtasutus Archimedes, seejärel liideti Archimedese teaduskoostöö keskus Eesti teadusfondiga, misjärel tekkis uus asutus - ETAg. 

Ettevõtmise eesmärk on väärtustada teadus- ja arendustegevust ning innovatsiooni õpilaskonnas, stimuleerida õpilaste aktiivsust teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni alal ning avaldada tunnustust väljapaistvaid tulemusi saavutanud õpilastele ja õpilaskollektiividele, nende juhendajatele ja õpetajatele ning koolidele. 

Konkurssi rahastab Haridus- ja Teadusministeerium.

Kokku on kuni 2017. aastani (kaasa arvatud) konkursile saadetud üle 7200 leiutise idee. Konkursile laekunud töödest on valminud rändnäitus, mida koolid saavad soovi korral omale tasuta tellida.

Seoses Eesti Vabariigi 100. aastapäevaga otsiti koos ERRi ja Riigikantselei Eesti Vabariik 100 toimkonnaga 2016. ja 2017. aasta konkursi 6–12-aastaste osalejate hulgast neid, keda portreteerida vabariigi juubeliaastal valmivas leiutajate raamatus ning kellest filmida minidokumentaalid „Leiutades Eestit“, mis on eetris Eesti Televisioonis ja mille veebikodu asub ERRi Lastejaamas.

Välislingid 
Õpilasleiutajate riiklik konkurss Eesti Teadusagentuur

Võistlused
Uus maailmakord

Uus maailmakord (ladina: novus ordo mundi; ing: new world order) on väljend suurriikide vaheliste rahvusvaheliste suhete ja üleilmastumise kohta. Uus maailmakord on ühiskonnasüsteem, mis tugineb valgustuslikul haridussüsteemil, riikide ühisel kaitsel, vabaturu majandusel ja inimsusel (humanismil).

Arutelud uue maailmakorra üle puhkesid peale Esimest maailmasõda (sündis Rahvasteliit), pärast Teist maailmasõda (sündisid ÜRO, ELi, NATO ja Bretton Woodsi süsteem) ja pärast külma sõda.

Väljend tähistab riikidevahelistes suhetes ühiseid julgeoleku- ja koostöökavasid (läbirääkimised ja lepingute järgimine on olulisemad kui jõu kasutamine). Vahel kasutatakse rööpselt põhimõistega maailmakord.

Kuigi Ameerika Ühendriikide presidendid on kõnelenud uuest maailmakorrast, nagu oleks see saabumas, ei võta see kuju ilmselt niipea. Uus maailmakord, kui seniolematu olu sünnib vastustest järgmistele küsimustele: Mis on rahvusvahelise korra põhiüksus? Millised on nende üksuste võimalused koostööks? Milliste eesmärkide nimel üksused koos tegutsevad?

Poliitika
ManuElla

Manuela Brečko (esinejanimega ManuElla;sündinud 31. jaanuaril 1989 Celjeis) on Sloveenia laulja.

Ta esindas Sloveeniat 2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Stockholmis lauluga "Blue and Red". Laul sai oma poolfinaalis 57 punktiga 14. koha ega pääsenud finaali.

Sloveenia lauljad
Eurovisioonil osalejad
Sündinud 1989
Netflix

Netflix on Ameerika Ühendriikide meelelahutusettevõte, mis tegeleb voogedastusteenuse osutamisega. See on kõige laiema levikuga voogedastusteenus, olles kättesaadav rohkem kui 190 maailma riigis. 

2013. aastal hakkas ettevõte tootma filme ja seriaale. Esimene teleseriaal oli "Kaardimaja".

Ajalugu 
Netflix asutati aastal 27. augustil 1997 Californias. Asutajateks olid Marc Randolph ja Reed Hastings. Firma alustas tegevust DVD-de müümise ja laenutamisega. Alles 2000ndate keskel hakati osutama filmide ja seriaalide allalaadimisteenust. 

Esimene riik, kuhu firma siseturult (USA) 2010. aastal laienes, oli Kanada. 2013. aastal hakkas Netflix ise tootma oma veebisaidil pakutud sisu, alustades "Kaardimajaga". 2016. aastal laienes Netflix jõuliselt maailmaturule, siis sai teenus kättesaadavaks veel 130 riigis.

Kriitika 
Aastal 2020 sattus Netflix tugeva kriitika alla, kui prantsuse film "Cuties" kujutas 11-aastaseid tütarlapsi provokatiivselt tantsimas (twerkimas) ja kandmas äärmiselt nappi riietust. Kuigi filmi autorid üritasid avalikkust veenda, et film üritas juhtida tähelepanu sellele, kuidas ühiskonnas noori tüdrukuid juba varakult survestatakse end seksuaalselt väljendama, jäi avalikkus seisukohale, et tegu on pedofiilia normaliseerimise ja laste seksualiseerimise katsega. Filmi vastu on kogutud juba üle poole miljoni allkirja ja tugevat kriitikat on Netflixile avaldatud isegi riiklikul tasemel.

Vaata ka 

 Digitelevisioon
 Voogedastus

 
Ameerika Ühendriikide ettevõtted
Voogedastus
NASDAQile noteeritud ettevõtted
Looduskaamera

Looduskaamera (ka seirekaamera) on kaugjuhitav kaamera, mille ülesandeks on automaatne ülesvõtete tegemine looduses toimuvast. Kaamerad paigutatakse kohtadesse, kuhu fotograafidel on tavaliselt raske ligi pääseda ning saadud võtteid kasutatakse liikide kohta ökoloogiliste andmete kogumiseks. Sellise kaamera suureks eeliseks on võimalus jälgida liikide tavapärast käitumist ilma neid segamata. Andmete põhjal on võimalik avastada uusi liike, näha ökosüsteemi mitmekesisust ning eeldada liigi arvukust uurimiskohas.

Kaamerate tüübid
Varem olid põhiliselt kasutusel filmilindiga kaamerad, mille puhul pidi vahetama rullfilme ning ülesvõtteid ilmutama. Tänapäeval on tehnoloogiaid lisandunud ning kaamerad vajavad vähem inimese sekkumist. Samuti on pildimaterjali jagamine ja muutmine läinud tunduvalt lihtsamaks. On võimalik teha nii tavalisi pilte kui ka otseülekandeid erinevatele seadmetele. On võimalik valida erineva mahutavusega akude vahel ning osad seadmed töötavad isegi päikesepatareide peal. 

 Digitaalne kaamera – tekitab digitaalse pildi filmilindi asemel.
 Võrgukaamera – võimalik on edastada digitaalseid ülesvõtteid andmevõrgu kaudu (lokaalset andmekandjat pole tarvis).
 Filmikaamera – digitaalse pildi asemel kasutatakse filmilinti, tavaliselt 35 mm.
 Laserkaamera – ülesvõte tehakse määratud liikumise korral just tänu laserile.
 Termokaamera – põhineb soojuse eraldumisel, tänu millele saadakse kujutis.
 Välkkaamera – välklamp valgustab pildi tegemisel öisel ajal umbes 5 meetri kaugusele.
 Häälkaamera – edastab loomi kohale kutsuvaid helisid, et neid siis jäädvustada.

Tehnilised detailid

Olenevalt kaamera seadetest on võimalik valida erinevate fotorežiimide vahel. Näiteks on võimalik teha üks kaader sekundis, kui soojus- ja liikumisandurid tuvastavad sündmusi. Mõni looduskaamera annab võimaluse valida nähtava kaameravälgu või varjatud LED-välgu vahel. Varjatud välk võimaldab loodusest pilte teha ilma nähtava välguta. Osadel infrapunafiltriga varustatud mudelitel on võimalik manuaalselt valida nii päeva- kui ka öörežiimi vahel.

Looduskaamerad Eestis

Alates 2007. aastast saab mitut liiki loomade tegemistel silma peal hoida veebilehel Looduskalender otseülekannete abil. Tegemist on projektiga, milles lööb kaasa mitu Eesti asutust, et näidata inimestele vahetut vaatepilti Eestimaa loodusest. Veebilehte külastab ühes kuus umbes pool miljonit huvilist 185 riigist ning on ka foorum, kus vaatajad saavad omavahel mõtteid vahetada.

Viited

Välislingid
 Looduskalender.ee
 Looduskaamerad EENetis
SLDKgslg

Ketaslõikur ehk rahvakeeli relakas on elektriline tööriist materjali lõikamiseks, lihvimiseks või poleerimiseks. Ketaslõikurid on nii elektri- ja bensiinimootoriga, kuid ka suruõhul toimivaid. Reguleeritava kiirusega mootor töötab pöördmehhanismiga, mille otsa kinnitatakse tööle vastav ketas. Seadme korpus on valmistatud plastikust või kummist. Enamus ketaslõikuritel on muudetav käepide, mis võimaldab tööd teha nii vasaku- kui ka paremakäelistel.
Anarhia pojad

"Anarhia pojad" (inglise keeles "Sons of Anarchy") on produtsent Kurt Sutteri loodud Ameerika krimisari, mis oli eetris 2008–2014. Sari jälgib lindpriidest motoklubi liikmete tegemisi väljamõeldud Charmingu linnas. Sarja läbivateks teemadeks on vendlus, lojaalsus ja lunastus.

"Anarhia pojad" esilinastus 3.septembril 2008 telekanalis FX. Seriaali kolmas hooaeg meelitas iganädalaselt telerite ette 4.9 miljonit vaatajat, tehes sellest kanali kõrgeimalt hinnatud seriaali, edestades selliseid hitte nagu "The Shield", "Nip/Tuck", ja "Rescue Me".

Tegelased ja näitlejad 
 Jax Teller – Charlie Hunnam
 Gemma Teller Morrow – Katey Sagal
 Bobby Munson – Mark Boone Junior
 Alex Trager (Tig) – Kim Coates
 Filip Telford (Chibs) – Tommy Flanagan
 Kip Epps (Half-Sack) – Johnny Lewis
 Tara Knowles – Maggie Siff
 Clarence Morrow (Clay) – Ron Perlman
 Opie Winston – Ryan Hurst
 Piney Winston – William Lucking
 Juan Carlos "Juice" Ortiz – Theo Rossi
 Wayne Unser – Dayton Callie
 Wendy Case – Drea de Matteo
 Happy – David Labrava
 Ratboy – Niko Nicotera
 Nero – Jimmy Smits

Välislingid 
 

Ameerika Ühendriikide draamasarjad
Ameerika Ühendriikide kriminaalsarjad
Standard & Poor's

Standard & Poor's Financial Services LLC (S&P) on USA krediidireitinguid ja muid finantsteenuseid pakkuv ettevõte. 

Standard & Poor's on börsiindeksi S&P 500 looja ja haldaja.

Ameerika Ühendriikide ettevõtted
Finantsettevõtted
Uus-Meremaa 1-sendine münt

Uus-Meremaa 1-sendine münt oli Uus-Meremaa väikseim dollarivääringus münt 10. juulist 1967 kuni 30. aprillini 1990.

1967–1987 vermiti üle 553 miljoni 1-sendise mündi. 1-sendine oli pronksist, kaaluga 2,07 g ja läbimõõduga 17,53 mm. Mündi kujundas Reginald Berry. 1985. aastani oli mündi esiküljel kujutatud Arnold Machini kujundatud Elizabeth II portree, 1986. ja 1987. aasta väljaannetel Raphael Makloufi kujundatud portree. Mündi tagaküljel oli sõnajalaleht. 1-sendiste vermimine lõppes inflatsiooni tõttu ja 1990. aastal kaotas 1-sendine kehtivuse koos 2-sendise mündiga.

Uus-Meremaa
Rahaühikud
Aleksandr Bolšunov

Aleksandr Aleksandrovitš Bolšunov (sündinud 31. detsembril 1996 Brjanski oblastis Sevski rajoonis) on Venemaa murdmaasuusataja, olümpiavõitja, kahekordne alla 23-aastaste maailmameister, alates 10. veebruarist 2022 Venemaa relvajõudude kapten. 

2018. aasta taliolümpiamängudel Pyongchangis võitis ta teatesõidus, sprinditeates ja 50 km klassikatehnikas hõbemedali ning klassikatehnikasprindis pronksmedali.

2019. aasta maailmameistrivõistlustel Seefeldis võitis ta neli hõbemedalit. 2021. aasta maailmameistrivõistlustel Oberstdorfis tuli ta 30 km suusavahetusega sõidus maailmameistriks ning võitis lisaks veel kolm medalit. 

2022. aasta taliolümpiamängudel Pekingis tuli ta olümpiavõitjaks 30 km suusavahetusega sõidus.

Esimest korda osales ta MK-sarjas 8. märtsil 2017 Drammenis klassikasprindis, tulles kohe üheksandale kohale. Esimest korda jõudis ta poodiumile 26. novembril 2017, kui oli Ruka minituuril kolmas. Esimese võidu MK-sarjas sai ta 17. märtsil 2018 Falunis 15 km ühisstardis klassikastiilis.

Aastatel 2020 ja 2021 on ta võitnud Tour de Ski.

Saavutused

Olümpiamängudel 
 2018  Pyongchangis
  hõbemedal 50 km klassikas
  hõbemedal 4×10 km teatesõidus
  hõbemedal sprinditeates
  pronksmedal klassikatehnikasprindis

 2022  Pekingis
  olümpiavõitja suusavahetusega sõidus

Maailmameistrivõistlustel 
 2019  Seefeldis
  hõbemedal 30 km suusavahetusega sõidus
  hõbemedal 50 km vabatehnikasõidus
  hõbemedal sprinditeates (koos Gleb Retivõhhiga)
  hõbemedal teatesõidus

 2021  Oberstdorfis
  maailmameister 30 km suusavahetusega sõidus
  hõbemedal 50 km klassikas
  hõbemedal teatesõidus
  pronksmedal sprinditeates (koos Gleb Retivõhhiga)

Juunioride maailmameistrivõistlustel 
 2016  Râșnovis
  hõbemedal 4×5 km teatesõidus

Alla 23-aastaste maailmameistrivõistlustel 
 2017  Soldier Hollow's
  kuldmedal 10 km vabatehnikas
  kuldmedal 30 km suusavahetusega sõidus
  hõbemedali klassikasprindis

Maailmakarikavõistlustel 
Aleksandr Bolšunov on (seisuga 6. veebruar 2022) individuaalselt osalenud 108 MK-võistluste etapil ja jõudnud poodiumile 59 korral, neist 28 korral on ta võitnud.

Maailma karikavõistluste etapivõidud

Välislingid 
 Aleksandr Bolšunov FIS-i kodulehel

Venemaa murdmaasuusatajad
Sündinud 1996
CANTAT-1

CANTAT-1 (Canadian Transatlantic No. 1) oli esimene kahest Kanada transatlantilisest allveetelefonikaablisüsteemist. See paigaldati Atlandi ookeani põhja ja see ulatus Obani kuurortlinnast Šotimaal kuni Corner Brookini Newfoundlandi saarel. Liinid olid kasutuses 1961. aastast kuni 1986. aastani.

Vaata ka
Transatlantilised ületusteed
CANTAT-2
CANTAT-3

Atlandi ookean
Telekommunikatsioon
CANTAT-2

CANTAT-2 (Canadian Transatlantic No. 2) oli viimane kahest Kanada transatlantilisest allveetelefonikaablisüsteemist. See paigaldati Atlandi ookeani põhja ja see ulatus Inglismaalt kuni Nova Scotiani. Liinid olid kasutuses 1974. aastast kuni 1992. aastani.

Vaata ka
Transatlantilised ületusteed
CANTAT-1
CANTAT-3

Atlandi ookean
Telekommunikatsioon
TAT-5

TAT-5 (Transatlantic No. 5) oli viies seitsmest transatlantilisest allvee telefonikaabelsüsteemist. See paigaldati Atlandi ookeani põhja, ulatudes Hispaania provintsist Cádiz kuni Rhode Islandi osariigini USAs. Liinid opereerisid 1970. aastast kuni 1993. aastani.

Vaata ka
Transatlantilised ületusteed
TAT-1
TAT-2
TAT-3
TAT-4
TAT-6
TAT-7

Atlandi ookean
Telekommunikatsioon
TAT-6

TAT-6 (Transatlantic No. 6) oli kuues seitsmest transatlantilisest allvee telefonikaabelsüsteemist. See paigaldati Atlandi ookeani põhja, ulatudes Vendéest Prantsusmaalt kuni South Kingstown linnani Rhode Islandi osariigini. Liinid opereerisid 1976. aastast kuni 1994. aastani.

Vaata ka
Transatlantilised ületusteed
TAT-1
TAT-2
TAT-3
TAT-4
TAT-5
TAT-7

Atlandi ookean
Telekommunikatsioon
Sigrid Kaag

Sigrid Agnes Maria Kaag (sündinud 2. novembril 1961 Rijswijkis) on Hollandi diplomaat ja poliitik, ta kuulub erakonda Demokraadid 66. Alates 26. oktoobrist 2017 on ta Hollandi väliskaubanduse ja arengukoostöö minister. 

Ta sündis aastal 1961 Rijswijkis Lõuna-Hollandi provintsis. Ta kasvas üles Zeistis Utrechti provintsis. Ta alustas araabia keele õpinguid Leideni Ülikoolis, kuid läks üle Ameerika Ülikooli Kairos, mille lõpetas bakalaureusekraadiga Lähis-Ida õpingute alal. Seejärel omandas ta aastal 1987 magistrikraadi (M.Phil.) rahvusvaheliste suhete alal Oxfordi Ülikooli St. Anthony kolledžist ja aastal 1988 M.A. kraadi Lähis-Ida poliitika ja majanduse alal Exeteri ülikoolist. 

13. veebruarist kuni 7. märtsini 2018 oli ta Hollandi välisministri kohusetäitja.

Isiklikku 
Ta on abielus, tema abikaasa Anis al-Qaq on palestiinlane, neil on neli last.

Hollandi välisministrid
Hollandi diplomaadid
Sündinud 1961