joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
2005. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

2005. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 40. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 4. - 13. märtsini Hochfilzenis Austria

Lisaks toimus esmakordselt segateatevõistlus, mida hinnati maailmameistrivõistlusteks. Võistlus peeti hooaja viimase maailmakarikavõistluste osana 20. märtsil Venemaal Hantõ-Mansiiskis. Reeglid ei olnud nii standardiseeritud kui hiljem. Stardis võis olla kaks võistkonda iga riigi kohta ja see suusatati 4 × 6 km. Kaks naist esimestes vahetustes ja kaks meest viimastes vahetustes.

Järgmisel aastal olid 2006. aasta taliolümpiamängud hooaja kõrgpunktina graafikus. Seetõttu korraldati 2006. aastal maailmameistrivõistlustel ainult segateatevõistlus, mis polnud veel taliolümpiamängude programmis.

Tulemused

Mehed

10 km sprint 

Kuupäev: 5. märts
Osavõtjaid: 116
Lõpetajaid: 114
Maailmameister 2004: Raphaël Poirée 

Ametlikud tulemused

12,5 km jälitussõit 

Kuupäev: 6. märts
Osavõtjaid: 60
Lõpetajaid: 54
Maailmameister 2004: Ricco Groß 

Ametlikud tulemused

15 km ühisstardist sõit 

Kuupäev: 13. märts
Osavõtjaid: 30
Lõpetajaid: 30
Maailmameister 2004: Raphaël Poirée 

Ametlikud tulemused

20 km eraldistardist sõit 

Kuupäev: 9. märts
Osavõtjaid: 116
Lõpetajaid: 115
Maailmameister 2004: Raphaël Poirée 

Ametlikud tulemused

4x7,5 km teatesõit 

Kuupäev: 12. märts
Osavõtjaid: 21 võistkonda
Maailmameister 2004:  Frank Luck Ricco Groß Sven Fischer Michael Greis

Ametlikud tulemused

Naised

7,5 km sprint 

Kuupäev: 5. märts
Osavõtjaid: 96
Lõpetajaid: 95
Maailmameister 2004: Liv Grete Poirée 

Ametlikud tulemused

10 km jälitussõit 

Kuupäev: 6. märts
Osavõtjaid: 60
Lõpetajaid: 55
Maailmameister 2003: Liv Grete Poirée 

Ametlikud tulemused

12,5 km ühisstardist sõit 

Kuupäev: 13. märts
Osavõtjaid: 30
Lõpetajaid: 30
Maailmameister 2004: Liv Grete Poirée 

Ametlikud tulemused

15 km eraldistardist sõit 

Kuupäev: 8. märts
Osavõtjaid: 96
Lõpetajaid: 94
Maailmameister 2004: Olga Põljova 

Ametlikud tulemused

4x6 km teatesõit 

Kuupäev: 11. märts
Osavõtjaid: 19 võistkonda
Maailmameister 2004:  Linda TjørhomGro Istad-KristiansenGunn Margit AndreassenLiv Grete Poirée

Ametlikud tulemused

4x6 km segateatesõit 

Kuupäev: 20. märts
Võistluspaik: Hantõ-Mansiiskis
Osavõtjaid: 23 võistkonda
Lõpetajaid: 22 võistkonda

Ametlikud tulemused

Medalid 

Laskesuusatamise maailmameistrivõistlused
Maailmameistrivõistlused, 2005. aasta laskesuusatamise
Helmuth Johannes Ludwig von Moltke

Helmuth Johannes Ludwig von Moltke ehk Helmuth Moltke noorem (25. mai 1848 Biendorf – 18. juuni 1916) oli Saksamaa sõjaväelane ja Saksamaa keisririigi kindralstaabi ülem 1906–1914.

Tema onu Helmuth Karl Bernhard von Moltke ehk Helmuth Moltke vanem oli Preisimaa ja Saksamaa kindralstaabi pikaaegne juht. Vennapoeg saigi oma nime onu järgi.

Prantsuse–Preisi sõjas teenis Helmuth Johannes Ludwig von Moltke 7. grenaderirügemendis ja tema vahvust märgiti ära. 1875–1878 õppis ta sõjaakadeemias. 1880 asus ta tööle kindralstaapi. 1882 sai ta oma onu, kindralstaabi juhataja, isiklikuks adjutandiks. 1891, pärast onu surma sai ta Saksamaa keisri Wilhelm II aide-de-campiks ja pääses niimoodi keisri lähitutvusringkonda. 1890-ndate lõpul oli ta brigaadiülem, seejärel diviisiülem ja 1902 ülendati ta kindralleitnandiks. 1904 sai temast kindralstaabi ülema asetäitja ja 1906 pärast Alfred von Schlieffeni erruminekut kindralstaabi ülem.

Moltke määramine kindralstaabi juhiks tekitas kuulujutte, nagu oleks ta selle koha saanud tänu oma kuulsa onu nimele ja sõprusele keisriga. Sellele kohale oli teisigi väärt kandidaate: Hans Hartwig von Beseler, Karl von Bülow ja vabahärra Wilhelm Leopold Colmar von der Goltz. Väidetavalt oli Beseler Schlieffenile liiga lähedane selleks, et tema ametikoht endale saada, aga Bülow ja von der Goltz olid Wilhelmi meelest liiga iseseisvad.

Moltke pooldas Esimese maailmasõja alguses Schlieffeni plaani järgimist, mis tähendas Saksa vägede hiiglaslikku tiibmanöövrit Pariisile. Kuid esimestel sõjakäikudel saavutatud edust tiivustatuna hülgas ta selle ja püüdis Prantsusmaa pealinnani otserünnakuga jõuda. See tõi kaasa Esimese Marne'i lahingu, kus Saksamaa lüüa sai. Pärast seda Moltke tagandati kindralstaabi juhi kohalt ja ta elas üle närvivapustuse. Tema asemel hakkas Saksa kindralstaapi juhtima Erich von Falkenhayn.

Kaks aastat hiljem ta suri. Surm saabus marssal von der Goltzi matustel, kes oli kaks kuud varem Bagdadis surnud.

Mecklenburgi inimesed
Väejuhid
Dannebrogi ordeni kavalerid
Sündinud 1848
Surnud 1916
Krahv Helmuth James von Moltke

Krahv Helmuth James von Moltke (11. märts 1907 Kreisau, Alam-Sileesia (praegune Krzyżowa, Poola) – 23. jaanuar 1945 Berliin) oli Saksa jurist ja inimõiguslane. Ta oli sõjaväelaste Helmuth von Moltke vanema ja Helmuth von Moltke noorema sugulane.

Moltke püüdis Teise maailmasõja ajal vastu seista Saksa armee poolt sooritatud rahvusvahelist õigust rikkuvatele tegudele ning teda toetasid ka mõned Hitleri-vastased kõrgemad sõjaväelased. Kuid 1944 ta arreteeriti ja järgmise aasta alguses mõisteti reetmise eest surma, sest ta pooldas natsionaalsotsialismi asemel demokraatiat. Hitleri tapmist Moltke aga ei toetanud, sest ta oli sügavalt usklik ning see läks vastuollu tema moraalipõhimõtetega.

Saksamaa juristid
Sündinud 1907
Surnud 1945
Inimõiguslased
Evald Tõnisson

Evald Tõnisson (24. aprill 1928 Mäo vald, Paide kihelkond, Järvamaa – 1. mai 2001 Tallinn) oli eesti ajaloolane ja arheoloog.

Lõpetas 1946 Paides keskkooli, astus 1946 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo osakonda. Vangistati viimasel kursusel 1951, sest oli kuulunud Paide õpilasorganisatsiooni "Uus Eesti". Oli 1951-1955 Põhja-Komis vangilaagris. 

Eestisse naastes lõpetas 1956. aastal TRÜ ajaloo osakonna. 1969 ajalookandidaat (TRÜ, väitekiri "Liivlaste muistised Vidzemes (X kuni XIII sajandi algus)"; 1988 ajaloodoktor (kinnitatud 1989, TÜ), väitekiri "Городища Эстонии". 

Oli 1955–1957 Ajaloo Instituudi arheoloogiasektori vanemlaborant, 1957–1970 nooremteadur, 1970–1990 vanemteadur ning 1990–1992 arheoloogiasektori juhataja kohusetäitja. 

Ühtlasi oli ta aastatel 1989–1992 TÜ eesti ajaloo kateedri professor, 1992–1993 arheoloogia õppetooli juhataja ja professor, 1993. aastast emeriitprofessor.

Uurimisvaldkond
Eesti ja naabermaade rauaaeg, eriti muistsed linnused.

Teoseid
1963 "Läbi aastatuhandete". Kaasautor Jüri Selirand. Tallinn 1963; 2. trükk 1974 
1965 "Lõhavere linnamägi". Tallinn 1965 
1966 "Linnamäed ja maalinnad". Tallinn 1966 
1966 "Liivi kääbaskalmistud Krimuldas". // ETA Toimetised. Ühiskonnateadused. 1/ 1966; 
1970 "Arheoloogia areng". Kaasautor Lembit Jaanits. // Leninlik etapp Eesti ajalooteaduses. Tallinn 1970 
1973 "Das jungeiszeitliche Gräberfeld Tammiku in Ostestland". // Suomen muinaismuistoyhdistyksen aikakauskirja (1973) 75 
1974 "Die Gauja-Liven und ihre Materielle Kultur 11. Jahrhundert - Anfang 13. Jahrhunderts. Ein Beitrag zur ostbaltischen Frühgeschichte". Akademie der Wissenschaften der Estnischen SSR, Institut für Geschichtsforschung. Eesti Raamat. Tallinn 1974
1982 "Eesti esiajaloo" üks autoreid 
1990 "Kuidas meist said läänemeresoomlased". // Akadeemia 11/ 1990
1993–1999 "Eesti arhitektuur 1–4" üks autoreid. Üldtoimetaja Villem Raam. Valgus. Tallinn 1993–1999
2008 "Eesti muinaslinnad". Tartu 2008

Tunnustus
1985 – Eesti NSV riiklik preemia
1998 – Läti Teaduste Akadeemia välisliige
2001 – Valgetähe III klassi teenetemärk

Isiklikku
Tema tütred on ajakirjanik Kärt Hellerma ja astrofüüsik Mirt Gramann.

Kirjandus
EE 14. Lk 558

Välislingid

Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
Haud Tallinna Rahumäe kalmistul

Eesti ajaloolased
Eesti arheoloogid
Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna professorid
Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna vilistlased
Eesti represseeritud isikud
Valgetähe III klassi teenetemärgi kavalerid
Rahumäe kalmistule maetud
Sündinud 1928
Surnud 2001
Vektor

Vektor ehk geomeetriline vektor (ld sõnast vector 'vedaja, kandja') on suurus, millel on pikkus, siht ja suund ning mis on nende andmetega täielikult määratud. Kaks vektorit loetakse seega võrdseks, kui nende siht, suund ja pikkus ühtivad. Vektoreid, mille sihid ühtivad, nimetatakse kollineaarseteks.

Geomeetriliselt on vektor esitatav suunatud lõiguna , kus A ja B on vastavalt vektori alguspunkt ehk rakenduspunkt ja lõpp-punkt. Juhul, kui vektori rakenduspunkt on fikseeritud, räägitakse seotud vektorist. Kui vektori alguspunkt on vabalt valitav, räägitakse vabavektorist. Vabavektor on formaalselt kõigi võrdsete vektorite (kui suunatud lõikude) hulk. Libisev vektor on vektor, mille rakenduspunkti võib vektori mõjusirgel vabalt muuta.

Üldistatult nimetatakse vektoriks mis tahes vektorruumi elementi.

Algebras ja füüsikas tähistatakse vektoreid ühe kaldkirjas tähega, millel on nool (, ), või paksus püstkirjas tähega (, ), viimane tähistusviis on kasutusel peamiselt inglise keeleruumis.

Tehted vektoritega

Nullvektor 

Vektorit, mille pikkus on null, nimetatakse nullvektoriks ja tähistatakse sümboliga . Nullvektori suund on määramata.

Vastandvektor

Vektorite liitmine ja lahutamine 
Selleks, et liita mitut vektorit, tuleb esimese (I) vektori lõpust tõmmata teine vektor (II), II vektori lõpust kolmas (III) vektor jne. Liitmise tulemuseks on vektor, mis on tõmmatud I vektori algusest viimase vektori lõppu.

Vektorite korrutamine arvuga 
Selleks, et lahutada ühte vektorit teisest, tuleb teisele vektorile liita esimese vastandvektor. Antud vektori vastandvektoriks nimetatakse vektorit, millel on antud vektoriga sama siht ja võrdne pikkus, kuid vastupidine suund.

Skalaarkorrutis

Vektori pikkus 

Vektori  pikkust tähistatakse .

Vektorkorrutis

Segakorrutis

Rakendused füüsikas

Asukoht, kiirus ja kiirendus

Jõud

Vektorväljad

Vaata ka 
 Vektoriaalne suurus

Viited 

Geomeetria
Johannes Rau

Johannes Rau (16. jaanuar 1931, Wuppertal – 27. jaanuar 2006, Berliin) oli saksa poliitik (SPD). Rau oli 1. juuli 1999 – 30. juuni 2004 Saksamaa president.

1987. aastal oli ta SPD liidukantslerikandidaat, kuid ta kaotas Helmut Kohlile, kes valiti tagasi. 1994. aastal kandideeris ta esimest korda liidupresidendiks, kuid kaotas Roman Herzogile.

Tunnustus
2000 Maarjamaa Risti ketiklassi teenetemärk

Saksamaa presidendid
Saksamaa poliitikud
Maarjamaa Risti ketiklassi teenetemärgi kavalerid
Auleegioni suurristi kavalerid
Sündinud 1931
Surnud 2006
Kurów

Kurów on küla Poolas Lublini vojevoodkonnas Puławy maakonnas Kurówka jõe ääres, Kurówi valla halduskeskus.

Kurówis on sündinud kindral Wojciech Jaruzelski.

Välislingid
Kurówi koduleht

Lublini vojevoodkonna külad
Ḩāfiz̧ullāh Amīn

Ḩāfiz̧ullāh Amīn [haafizullaah amiin] (1. august 1929 Paghmān – 27. detsember 1979 Kabul) oli Afganistani poliitik, Afganistani Demokraatliku Vabariigi teine president. 

Presidendina püüdis Amīn laiendada oma siseriiklikku toetusbaasi ja panna Pakistani ja USA-d huvituma Afganistani julgeolekust. Tema 104 päeva kestnud valitsemisajal ei olnud suuri ülestõuse peale ühe läbikukkunud sõjaväemässu. 

27. detsembril 1979 Nõukogude eriüksused tapsid ta Kabulis riigipöörde käigus ning seadsid tema asemel presidendiks Babrak Karmāli.

Varasem elu 

Amīn sündis 1921 Kabuli lähedal Paghmānis. Tema isa oli väikeametnik. Amīn õppis Kabuli ülikoolis matemaatikat ja füüsikat ning temast sai keskkooliõpetaja ja -direktor. 

Aastal 1957 sai ta New Yorgis asuva Columbia Ülikooli õpetajate kolledži stipendiumi. Afganistani naastes hakkas ta korraldama õpetajate kursusi. Aastal 1962 naasis Amīn Columbia Ülikooli, et omandada doktorikraadi. Ta kaasati USA-s tegutsenud üliõpilasrühmituse Associated Students of Afghanistan poliitikasse. 

Nähtavasti hakkas ta just Morningside Heightsis huvituma marksismist.  

Doktorikraadi saamata läks Amīn 1965 Afganistani tagasi ja hakkas ühes tütarlaste keskkoolis õpetajaks. 

Varsti astus ta Afganistani Rahvademokraatlikku Parteisse ning temast sai selle marksistliku tiiva Khalq üks silmapaistvamaid liikmeid.

Võimuhaaramine

Kui Amīn ja tema seltsimehed vanglast vabastati, viibis president Moḩammad Dā'ūd Khān ümberpiiratud presidendipalees. Amīn asus riigipööret juhtima. 

Pärast Moḩammad Dā'ūd Khāni surma 1978 haaras Rahvademokraatlik Partei võimu. Afganistani Demokraatliku Vabariigi presidendiks, peaministriks ja partei peasekretäriks sai Nūr Moḩammad Tarakī. Amīn ja Babrak Karmāl said peaministri asetäitjateks. Katse läbi viia marksistlik-leninlikke reforme kohtas laialdast vastupanu ja kutsus esile arvukalt mässe.  

Veebruaris 1979 tapeti USA suursaadik Adolph Dubs. Fraktsioon Khalq haaras võimu ning fraktsiooni Parcham kuulunud Karmāl läks Euroopasse eksiili. Märtsiks 1979 oli Amīn omandanud märkimisväärse võimu ja ta nimetati peaministriks, kuid Tarakī säilitas oma teised ametikohad.  

Rahutused jätkusid ning Tarakī oli sunnitud paluma Nõukogude Liidu abi. Tarakī ja Leonid Brežnevi kohtumisel otsustati Amīnist vabaneda.

Tarakī mõrvamine 

Kui Tarakī Kabuli naasis, kutsus ta Amīni kohtumisele. Amīn nõustus kohtumisega üksnes tingimusel, et Nõukogude suursaadik Aleksandr Puzanov tagab tema julgeoleku. Tagatis anti, kuigi seda ei mõeldud siiralt.   

Amīn teadis aga Tarakī kavatsusi ning julgeolekutagatise nõudmine oli suitsukate Tarakī eksitamiseks. 
 
Kui Amīn saabus Rahvapaleesse, leidis aset tulistamine. Amīn pääses vigastamata, tuli hiljem mõne oma poolehoidjaga paleesse tagasi ning laskis presidendi ihukaitsjatel ta vangi võtta.  

14. septembril 1979 haaras Amīn võimu enda kätte. Mõni päev hiljem teatas Amīni valitsus, et Tarakī on surnud "teadmata haigusse".  

Amin, Hafizullah
Amin, Hafizullah
Amin, Hafizullah
Noarootsi vald

Noarootsi vald (rootsi keeles Nuckö kommun) oli kohaliku omavalitsuse üksus Eestis Lääne maakonnas.

2016. aastal sõlmisid Kullamaa, Lääne-Nigula, Martna, Noarootsi ja Nõva vald ühinemislepingu. 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus moodustus nende viie valla ning Nissi valla Rehemäe küla ühinemisel uus omavalitsusüksus – Lääne-Nigula vald.

Ajalugu 
Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Presiidium otsusega 1991. aasta 11. aprillist nimetati Lääne maakonna Pürksi külanõukogu ümber Noarootsi külanõukoguks. Hiljem sai Noarootsi külanõukogust Noarootsi vald.

Vallavanemad 
 1987–2009 Ülo Kalm
 2009–2011 Aivar Kroon
 2011–2013 Annika Kapp
 2013– Triin Lepp

Valla asulad

Külad
Noarootsi vallas oli 23 küla (sulgudes küla rootsikeelne rööpnimi) – Aulepa (Dirslätt), Dirhami (Derhamn), Einbi (Enby), Elbiku (Ölbäck), Hara (Harga), Hosby, Höbringi (Höbring), Kudani (Gutanäs), Osmussaare (Odensholm), Paslepa (Pasklep), Pürksi (Birkas), Riguldi (Rickul), Rooslepa (Roslep), Saare (Lyckholm), Spithami (Spithamn), Sutlepa (Sutlep), Suur-Nõmmküla (Klottorp), Tahu (Skåtanäs), Telise (Tällnäs), Tuksi (Bergsby),  Vanaküla (Gambyn), Väike-Nõmmküla (Persåker), Österby.

Endised külad
Valla territooriumile jäävad ka mitmed endised külad – sealhulgas Haversi, Kiritse, Klaanemaa, Kulani, Luksi, Metsküla, Norrby, Pöia, Söderby, Valive, Viluvere ja Vööla.

Rahvastik

Kirikud ja kalmistud
Noarootsi vallas asuvad Noarootsi kirik, Rooslepa kabel, Sutlepa kabeli ase ja Osmussaare kabeli varemed.

Kalmistuid on vallas kokku viis:
 Noarootsi kalmistu (tegutsev)
 Sutlepa kalmistu (tegutsev)
 Rooslepa kalmistu (tegutsev)
 Hosby vana kalmistu (ajalooline)
 Osmussaare kalmistu (ajalooline)

Tuulepargid
Valla territooriumil asus kaks tuuleparki – kolmes külas kokku 16 tuulikuga esindatud Aulepa tuulepark ning 3 tuulikuga Vanaküla tuulepark.

Vaata ka
Noarootsi Püha Katariina kogudus
Noarootsi Vabadussõja mälestussammas
Noarootsi kihelkond
Noarootsi kirikumõis

Viited

Välislingid

Eesti endised vallad
Trollstigen

Trollstigen ('trolliredel') on mägitee Norras Romsdali südames, 100 km kaugusel Ålesundist. Tee ühendab Sunnmøret Romsdali rannikuga. 

Trollstigenit ümbritsevad tohutud mäed, mille majesteetlikkust kinnitavad nende nimed Kongen ('kuningas'), Dronningen ('kuninganna') ja Bispen ('piiskop').
 
Tee ronib üles mäkke 858 meetri kõrgusele merepinnast mööda käänakuga järsku serpentiini. Trollstigeni keskosas on maaliline Stigfosseni juga.

Trollstigenit ehitati kaheksa aastat. Mägitee avas 31. juulil 1936 kuningas Haakon VII.

Trollstigen on üks külastatumaid vaatamisväärsusi Norras.

Välislingid 
Trollstigeni koduleht (norra, inglise, prantsuse ja saksa keeles)

Norra geograafia
Aleksei Nikolajevitš

Aleksei Nikolajevitš (30. juuli / 12. august 1904 – 17. juuli 1918) oli Venemaa viimase keisri Nikolai II poeg ja troonipärija. Ta tapeti bolševike poolt koos perekonnaga Jekaterinburgis.

Aleksei põdes hemofiiliat ehk vere hüübimatust. Seetõttu oli iga verejooks talle eluohtlik ning ta oli pidevalt haige. Tema olukorda suutis mõistatuslikul viisil parandada vaid Grigori Rasputin, kes suures osas just tänu sellele saavutas Vene poliitikas väga suure mõju.

On väidetud, et Aleksei tegelikult pääses bolševike korraldatud tsaaripere hukkamisest eluga. Fjodor Semjonov uskus oma elu lõpuni, et tema on Aleksei. Et ta elas Nõukogude Liidus, siis paigutati ta vaimuhaiglasse.

1998. aastal kanoniseeris vene õigeusu kirik Aleksei ja tema perekonna.

1913–1917 oli tema järgi nimetatud Väike-Taimõri saar Laptevite meres. Kirna vald Türi kihelkonnas oli aastail 1916–1917 tema järgi nimetatud Aleksei vallaks.

Vaata ka 
Alexei Tammet-Romanov

Viited

Välislingid 

 Tsareevitš Alekseile pühendatud sait (inglise keeles)

Holstein-Gottorp-Romanovid
Õigeusu pühakud
Auleegioni suurristi kavalerid
Sündinud 1904
Surnud 1918
Ohmi seadus

Ohmi seadus on üks elektriahelate põhilisi seadusi. Seadus on saanud nime saksa füüsiku Georg Simon Ohmi (1789–1854) järgi, kes selle 1826. aastal sõnastas.

Ohmi seadus määrab kindlaks pinge U, voolutugevuse I ja takistuse R vahelise seose:

Ohmi seadus vooluahela osa kohta  
Vooluahela lõiku läbiva elektrivoolu tugevus on võrdeline selle lõigu otste vahelise pingega ja pöördvõrdeline lõigu takistusega:   

kus
I on ahelaosa läbiva voolu tugevus, mida mõõdetakse amprites (A); 
U on pinge, mida mõõdetakse voltides (V);  
R on vooluahela lõigu takistus, mida mõõdetakse oomides (Ω).

Ohmi seadus elektromotoorjõu allikaga vooluringi kohta 
Vooluringis, s.o suletud mittehargnevas vooluahelas, on vool I võrdeline elektromotoorjõuga E ja pöördvõrdeline ahela takistusega R:

Et elektromotoorjõu allikal on alati teatav sisetakistus R0, mis jääb järjestikku välise takistusega Rv, siis saab Ohmi seaduse valem kuju  

Vooluringis, mis koosneb ühest või mitmest järjestikku ühendatud toiteallikast ja ühest või mitmest samasse ahelasse järjestikku ühendatud takistist, saab arvutada voolutugevust järgmiselt:  
 
kus
 on vooluahelasse ühendatud elektromotoorjõudude algebraline summa;
 on vooluahelasse ühendatud takistuste summa;
 on vooluahelasse ühendatud toiteallikate sisetakistuste summa.

Ohmi seadus vahelduvvoolu korral 
Vahelduvvoolu korral kehtib seos
 
kus Z on vahelduvvooluahela näivtakistus.

Ohmi seadus vektorkujul
Materjalide juhtivusomaduste kirjeldamiseks kasutatakse Ohmi seaduse vektorkuju: 

kus
 on voolutiheduse vektor;
 on erijuhtivus;
 on elektrivälja tugevuse vektor.
Valem kehtib isotroopsete materjalide korral.

Välislingid 
Ohmi seadus

Füüsikaseadused
Elektrotehnika
Elekter
Geiranger

Geiranger on küla Norra lääneosas Møre og Romsdali maakonnas Sunnmøre piirkonnas Stranda vallas, Geirangeri fjordi tipus. 

Alaliste elanike arv on umbes 240. 

Geiranger on Norra suuruselt kolmas kruiisilaevade sadam ja võtab neljakuulise turismihooaja jooksul vastu umbes 130 laeva. Igal suvel külastavad Geirangeri fjordi, mida peetakse maailma üheks kaunimaks fjordiks,  sajad tuhanded turistid. See on küla peamiseks sissetulekuallikaks.

Välislingid 

  Geirangeri kodulehekülg (norra, inglise ja saksa keeles)

Norra külad
Moritz Leuenberger

Moritz Leuenberger (sündinud 21. septembril 1946 Berni kantonis Bielis) on Šveitsi jurist ja poliitik, aastatel 2001 ja 2006 Šveitsi Konföderatsiooni liidupresident.

Elulugu

Pärast kooliaastaid Bielis ja Baselis läbis Moritz Leuenberger aastatel 1966–1970 õigusteaduse õpingud Zürichis. 1972 sai ta loa tegutseda advokaadina ja töötas aastani 1991 Zürichis isikliku advokaadibüroo juhina.

Poliitikasse astus Leuenberger 1969, mil temast sai Sotsiaaldemokraatliku Partei liige. Kolm aastat hiljem valiti ta partei linnaorganisatsiooni juhiks ja 1974–1983 kuulus Zürichi linnavolikogusse. 1979 valiti Leuenberger Šveitsi Rahvusnõukogusse (parlamendi alamkotta), kus ta osales peamiselt majanduslikke ja juriidilisi küsimusi lahendavate komisjonide töös. Kohalikul tasandil oli ta aastatel 1991–1995 Zürichi kantonivalitsuse liige, vastutades siseasjade ja justiitsvaldkonna eest.

Aastatel 1995–2010 kuulus Moritz Leuenberger Šveitsi Liidunõukogusse ehk valitsusse, kus ta juhtis keskkonna, transpordi, energia ja sideteenuste valdkondi. Kahel korral valiti ta Šveitsi liidupresidendiks. 

Leuenberger on olnud tugev raudteetranspordi toetaja ning tema visioon auto- ja bussiliikluse järkjärguliseks asendamiseks rongiliiklusega tõi talle Udine Ülikooli audoktori kraadi.

Keskkonnapoliitikas toetas ta Kyōto protokolli eesmärke. Energiapoliitikas on Leuenberger pooldanud energiaturu liberaliseerimist, minnes selles küsimuses vastuollu Sotsiaaldemokraatliku Partei ametliku poliitikaga.

Isiklikku

Moritz Leuenberger elab Zürichis. Ta on kahe täiskasvanud poja isa. Tema abikaasa Gret Loewensberg on arhitekt.

Teosed

Die Rose und der Stein : Grundwerte in der Tagespolitik : Reden und Texte. Zürich, 2002. ISBN 3-85791-399-1
Träume und Traktanden - Reden und Texte. 6. Aufl. Zürich, 2002. ISBN 3-85791-348-7
Lüge, List und Leidenschaft. Ein Plädoyer für die Politik. Zürich, 2007. ISBN 3-85791-544-7

Šveitsi liidupresidendid
Šveitsi juristid
Sündinud 1946
Bonn

Bonn on linn Saksamaal Nordrhein-Westfaleni liidumaa lõunaosas. Asub Reini jõe ääres 20 km Kölnist lõunas. 

Ühena Saksamaa vanimatest linnadest pidas Bonn aastal 1989 oma 2000. aastapäeva, kus tähistati esimese Rooma laagri asutamist Reini jõe äärde aastal 12 eKr.

Aastatel 1949–1990 oli Bonn Saksamaa pealinn ja kuni 1999. aastani asus seal Saksamaa Liitvabariigi parlament Bundestag.

Ajalugu 
Bonn on üks Saksamaa vanemaid linnu. Aastal 11 eKr ehitasid Rooma sõdurid silla üle Reini jõe ja asutasid sinna tugipunkti. Samas kohas oli juba varem olnud ubilaste asula. Pärast lüüasaamist Teutoburgi lahingus jäi Bonn roomlaste piirikindluseks, kus asus 7000 leegionäri.

13. sajandist alates asus Bonnis Kölni kuurvürstide residents.

Aastal 1794 vallutasid linna Napoleoni väed. Aastal 1815 läks Bonn Preisimaa koosseisu. Pärast esimest maailmasõda oli Bonn okupeeritud Briti ja seejärel Prantsuse vägede poolt 1926. aastani.

Teises maailmasõjas hävis 30% Bonni hoonetest. Linna okupeerisid Briti väed. 3. novembril 1949 sai Bonnist Saksamaa Liitvabariigi ajutine pealinn 1990. aastani. Kuigi pealinnaks pretendeerisid ka näiteks suurlinnad Frankfurt ja Stuttgart, otsustas Lääne-Saksamaa toonane kantsler Konrad Adenauer pealinnaks teha just Bonni, sest tema nägemustes pidi tulevikus taasühineva Saksamaa pealinnaks saama just Berliin. Kui Frankfurt või Stuttgart oleks pealinnaks saanud, oleks võinud toetus Berliini uuesti pealinnaks saamisele väheneda.

Pärast Saksamaa taasühinemist sai Berliin uuesti pealinnaks. Algul plaaniti valitsus jätta Bonni, kuna Berliini ajalugu oli liiga tugevalt seotud Saksa keisririigi, Weimari vabariigi ja Kolmanda Reichiga, ning Bonn asub lähemal Euroopa Liidu peakorterile Brüsselis. 20. juunil 1991 korraldati liidupäeva hääletus, kus võeti häältega 338:320 vastu otsus kolida valitsus üle Berliini. Valitsuse Bonni jäämist pooldasid eelkõige nooremad ning Lõuna- ja Lääne-Saksamaa saadikud, vastu olid vanemad ning põhja- ja idaosa saadikud.

Kompromissiks lubati siiski osadel ministeeriumidel (näiteks kaitse- ja põllumajandusministeeriumil) jääda Bonni. Tänapäevalgi tegutsevad Berliinis ainult nende ministeeriumide tippjuhid, 18 000 riigiametnikust töötab Bonnis veel ligi 8000. Ehitustööde vajaduse tõttu Berliinis asusid Saksamaa liiduvalitsus ja Bundestag 1999. aastani Bonnis.

Vaata ka 
Bonni ülikool

Viited

Välislingid 

Bonni koduleht

 
Vana-Rooma asulad
Magadan

Magadan (vene keeles Магадан) on linn Venemaal, Magadani oblasti keskus. Asub Ohhoota mere Taui lahe kaldal. Geograafilised koordinaadid on 59°34'N, 150°48'E.

Magadani hakati rajama 1930-ndate alguses seoses kullakaevandamisega. Seal asusid ka sunnitöölaagrid. Linnaõigused sai 1939. aastal ja 1959. aastast on Magadani oblasti keskus.

Magadan on suur sadamalinn, linnas on ka masina- ja metallurgiatööstus. Magadan on kullakaevanduste keskus.

Rahvastik 

Väljarände tõttu on Magadani rahvaarv tunduvalt kahanenud, kuid viimasel ajal ületab sisseränne väljarände. Sisseränne toimub põhiliselt Magadani oblastist.

Elanike arvu areng:
1939 - 27 000
1962 - 68 000
1972 - 102 000
1979 - 121 200
1989 - 151 600
1991 - 155 000
2000 - 121 000
2005 - 104 700
2006 - 107 500
2007 - 112 200
2010 - 95 925
2020 - 92 052

Linna haldusalasse kuuluvad ka Sokoli (49 km keskusest, 4700 elanikku) ja Uptari (41 km keskusest, 2000 elanikku) alev.

Viited

Välislingid 

Magadani koduleht
Jaanus Piirsalu, "Üllatuse tipp — Eesti restoran Kolõmal, Eesti Päevaleht, 11. aprill 2009

Venemaa linnad
Magadani oblast
Sadamalinnad
Maidla valla lipp

Maidla valla lipp on Ida-Viru maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Maidla valla lipp. 

Lipp oli kasutusel 11. veebruarist 1994 kuni 27. oktoobrini 2013, mil ühineti Püssi linna ja Lüganuse vallaga ühtseks Lüganuse vallaks.

Vapi autor on Tiit Saare.

Lipu kirjeldus 
Lipp koosneb kahest võrdse laiusega horisontaalsest värvilaiust: ülemine laid on roheline, alumine on kollane. Lipu rohelise värvilaiul on vardapoolsest otsast 140 mm ning ülaservast 120 mm kaugusel Maidla valla vapi kujutis mõõtmetega 205×250 mm, mille kujundajaks on Tiit Saare. Vapikalad on suunatud peadega lipuvarda poole. Lipu mõõtmed on 1000×1620 mm.

Lipu värvused: roheline – PMS 355, kollane – PMS 109 ning vapi sinise osa värvus – PMS 300.

Põhjendus
Roheline laid sümboliseerib metsa, kollane laid sümboliseerib küpset viljapõldu.

Vaata ka 
Maidla valla vapp
Lüganuse valla lipp
Püssi lipp
Ida-Viru maakond

Välislingid 
Maidla valla sümboolika valla kodulehel
Maidla valla sümboolika Riigikantselei kodulehel

Lipp
Ida-Viru maakonna lipud
Bakeri saar

Baker on asustamata atoll Vaikses ookeanis, mis kuulub Ameerika Ühendriikidele ja on USA inkorporeerimata ala, üks USA hajasaartest (inglise United States Minor Outlying Islands).

Geograafilised koordinaadid on 0°11'41"N, 176°28'46"W. Pindala 1,64 km².

Ameerika Ühendriikide inkorporeerimata alad
Vaikse ookeani saared
Ameerika Ühendriikide saared
Atollid
Austraalia ja Okeaania maad
Asustamata saared
Howlandi saar

Howland on asustamata atoll Vaikses ookeanis, mis kuulub Ameerika Ühendriikidele ja on USA inkorporeerimata ala, üks Ühendriikide hajasaartest (inglise United States Minor Outlying Islands). Kogu atoll on looduskaitseala.

Geograafilised koordinaadid on 0°48′N, 176°38′W. Pindala 1,84 km².

Ameerika Ühendriikide inkorporeerimata alad
Ameerika Ühendriikide saared
Vaikse ookeani saared
Atollid
Austraalia ja Okeaania maad
Asustamata saared
John Flanagan

John Flanagan (9. jaanuar 1873 Kilbreedy, Iirimaa – 4. juunil 1938 Kilmallock, Iirimaa) oli USA kergejõustiklane (vasaraheitja), kolmekordne olümpiavõitja (1900, 1904 ja 1908).

John Flanagan parandas mitteametlikku maailmarekordit vasaraheites aastatel 1895–1909 16 korda (44.47–56.20). Ametlikke maailmarekordeid tollal ei fikseeritud.

Saavutused

Olümpiamängudel 
 1900  Pariisis
 olümpiavõitja vasaraheites 49.72
 1904  Saint Louises 
 olümpiavõitja vasaraheites 51.22
  hõbemedal raskusheites (25,4 kg) 10.16
 1908  Londonis
  olümpiavõitja vasaraheites 51.92

Välislingid 

Foto
Foto

Ameerika Ühendriikide kergejõustiklased
Vasaraheitjad
Sündinud 1873
Surnud 1938
Mantova provints

Mantova provints on provints Itaalias Lombardia maakonnas. Provintsi keskuseks on Mantova linn.

Suuremad asulad on (sulgudes rahvaarv):
 Mantova (48 023)	
 Castiglione delle Stiviere (20 296)	
 Suzzara (18 643)
 Viadana (17 804)
 Porto Mantovano (14 612)
 Curtatone (13 033)
 Castel Goffredo (10774)
 Virgilio (10 533)
 Goito (9961)

Haldusjaotus
Mantova provints jaguneb 64 omavalitsusüksuseks (comune).

Välislingid
 Mantova provintsi kodulehekülg (itaalia keeles)

Itaalia provintsid
Lombardia
Haldusüksus

Haldusüksus ehk administratiivüksus on haldusjaotusel põhinev, seaduse ja teiste õigusaktidega kindlaks määratud staatuse, nime ja piiridega üksus, mille territooriumi ulatuses teostatakse riiklikku või omavalitsuslikku haldamist.

Eesti haldusüksused 

Eestis praegu kasutatavad haldusüksused on maakond, vald ja linn. Ajalooliselt on Eesti olulisimaks haldusüksuseks olnud kihelkond (alates muinasajast kuni 1920. aastate alguseni), mida tihti on rühmitatud maakondadeks/kreisideks.

Eesti haldusüksusi klassifitseeritakse Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaatori (EHAK) abil. See on ettenähtud kasutamiseks territoriaalse paiknevuse tähistamiseks. Klassifikaator hõlmab: riikliku haldamise üksused – maakonnad; omavalitsuslikud haldusüksused – vallad ja linnad; piiratud omavalitsusega haldusüksused – osavallad ja linnaosad; muud asulad ja asustusüksused – vallasisesed linnad, alevid, alevikud, külad ja asumid; muud. Igale klassifitseerimisobjektile on antud unikaalne neljakohaline kood ning on ära näidatud objekti nimi ja rööpnimi (kui selline on olemas). Koodiga seotud lisatunnused (klassifitseeriv osa) näitavad iga objekti maakondliku ja omavalitsusliku alluvuse ning tema tüübi (maakond, vald, linn, alev, vallasisene linn, osavald, linnaosa, alevik, küla või muu asula).

Eesti maakondade EHAK koodid on järgnevad:

Vaata ka
haldusüksuste koondtabel
asustusüksus
omavalitsusüksus

Viited

Välislingid 

 Kehtiv Eesti territooriumi haldusjaotuse seadus 
 Eesti territooriumi haldusüksuste nimistu 

Poliitiline geograafia
Asti provints

Asti provints on provints Itaalias Piemonte maakonnas. Provintsi keskuseks on Asti linn.

Omavalitsusüksused 
Asti provints jaguneb 118 omavalitsusüksuseks (comune).

Välislingid 

 Asti provintsi kodulehekülg (itaalia keeles)

Itaalia provintsid
Piemonte provintsid
Torino provints

Torino provints oli provints Itaalias Piemonte maakonnas. Provintsi keskus oli Torino linn. Alates 1. jaanuarist 2015 on provintsi asemel  città metropolitana di Torino.

Loodus
Torino provintsis asus üks osa Gran Paradiso rahvuspargist, mille teine osa jääb Valle d'Aosta maakonna territooriumile.

Haldusjaotus

Torino provints jagunes 316 omavalitsusüksuseks (comune).

Suurima elanike arvuga omavalitsusüksused 
Torino provintsi suurima elanike arvuga omavalitsusüksused olid järgmised.

Välislingid

 Torino provintsi ametlik kodulehekülg itaalia keeles

Itaalia endised provintsid
Piemonte provintsid
Novara provints

Novara provints on provints Itaalias Piemonte maakonnas. Provintsi keskuseks on Novara linn.

Haldusjaotus 
Novara provints jaguneb 87 omavalitsusüksuseks (comune).

Välislingid 

 Novara provintsi kodulehekülg (itaalia keeles)

Itaalia provintsid
Piemonte
Verona provints

Verona provints on provints Itaalias Veneto maakonnas. Provintsi keskus on Verona linn.

Provintsi loodepiiril asub Garda järv.

Provintsis asub viinamarjakasvatuse poolest tuntud Valpolicella piirkond.

Haldusjaotus 
Verona provints jaguneb 98 omavalitsusüksuseks (comune).

Välislingid 

 Verona provintsi kodulehekülg (itaalia keeles)

Itaalia provintsid
Veneto maakond
Matera provints

Matera provints on provints Itaalias Basilicata maakonnas. Provintsi keskus on Matera linn.

Haldusjaotus
Matera provints jaguneb 31 omavalitsusüksuseks (comune).

Suurima elanike arvuga omavalitsusüksused
Üle 10 000 elaniku elab järgmistes omavalitsusüksustes..

Viited

Välislingid

 Matera provintsi kodulehekülg (itaalia keeles)
Guida ai monumenti, ai siti storici, ai musei ed ai Sassi di Matera
Informazioni su Matera
Schede su Matera e la sua Provincia

Itaalia provintsid
Basilicata
Nagasaki

Nagasaki on linn Jaapanis, Nagasaki prefektuuri keskus. Asub Kyūshū edelarannikul. 

Nagasaki oli aastatel 1640–1859 ainuke eurooplastele avatud Jaapani sadam ja tähtis mereväebaas Hiina-Jaapani ja Vene-Jaapani sõja ajal.

9. augustil 1945 heitis Ameerika Ühendriikide lennuk Nagasakile tuumapommi (koodnimega Fat Man 'paks mees'). See oli purustusjõult suurem kui 3 päeva varem Hiroshimale heidetud tuumapomm, kuid kahjustused olid väiksemad mägise maastiku tõttu. Kohe sai surma üle 30 000 inimese, veel 140 000 inimest suri pärast pommi plahvatamist saadud haavadesse ja kiiritushaigusse.

Tänapäeval on linn lennukitööstuse ja tekstiilitööstuse keskus.

Puccini ooperi "Madame Butterfly" tegevus toimub Nagasakis.

Viited

Välislingid 

Nagasaki koduleht

Jaapani linnad
Nagasaki prefektuur
Rauamaak

Rauamaak on kivim või mineraal, mis sisaldab piisavalt rauda ning on piisavalt hõlpsalt ligipääsetav, et tema kaevandamine oleks majanduslikult tasuv.

Raud esineb enamasti oksiidsete mineraalide koosseisus, näiteks hematiit (Fe2O3), magnetiit (Fe3O4) või götiit (Fe3+O(OH)). Peale oksiidide võivad rauamaagiks olla ka näiteks püriit (FeS) ja sideriit (FeCO3).

Kivimiliselt on suurem osa kaevandatavast rauast eelkambriumis moodustunud raudkvartsiit. 

Vahel nimetatakse rauamaagiks ka rauda sisaldavat kivimkeha, mille kaevandamine ei ole majanduslikult tasuv. Näiteks leidub Eesti maapõues ligi 500 miljonit tonni magnetiiti, mis suure lasumissügavuse tõttu esialgu kasutamist ei leia, mida aga siiski mõnikord rauamaagiks nimetatakse.

Vaata ka
Raudkvartsiit

Maagid
Siena provints

Siena provints on provints Itaalias Toscana maakonnas. Provintsi keskuseks on Siena linn.

Haldusjaotus 
Siena provints jaguneb 36 omavalitsusüksuseks (comune).

Välislingid 

 Siena provintsi kodulehekülg itaalia keeles

Itaalia provintsid
Toscana
Livorno provints

Livorno provints on provints Itaalias Toscana maakonnas. Provintsi keskuseks on Livorno linn.

Provintsi kuuluvad Toscana saared, sh Gorgona, Capraia, Elba, Pianosa ja Montecristo saar.

Haldusjaotus 

Livorno provints jaguneb 20 omavalitsusüksuseks (comune).

Omavalitsusüksused elanike arvu järgi

Vaata ka 
 Castiglioncello

Välislingid 

 Livorno provintsi kodulehekülg (itaalia keeles)

Itaalia provintsid
Toscana
Pisa provints

Pisa provints on provints Itaalias Toscana maakonnas. Provintsi keskuseks on Pisa linn.

Haldusjaotus 

Pisa provints jaguneb 39 omavalitsusüksuseks (comune).

Suurima elanike arvuga vallad 
Suurima elanike arvuga asulad on järgmised.

Viited

Välislingid 

 Pisa provintsi kodulehekülg (itaalia keeles)

Itaalia provintsid
Toscana
Pistoia provints

Pistoia provints on provints Itaalias Toscana maakonnas. Provintsi keskus on Pistoia linn.

Haldusjaotus 
Pistoia provints jaguneb 22 omavalitsusüksuseks (comune).

Suurima elanike arvuga vallad 
Pistoia suurima elanike arvuga omavalitsusüksused on järgmised.

Viited

Välislingid 

 Pistoia provintsi kodulehekülg (itaalia keeles)

Itaalia provintsid
Toscana
Arezzo provints

Arezzo provints on provints Itaalias Toscana maakonnas. Provintsi keskuseks on Arezzo linn.

Haldusjaotus 
Arezzo provints jaguneb 39 omavalitsusüksuseks (comune).

Linnad 
Linnaõigused on järgmistel omavalitsusüksustel: Arezzo, Castiglion Fiorentino, Cortona, Monte San Savino, Montevarchi ja Sansepolcro.

Viited

Välislingid 

 Arezzo provintsi kodulehekülg (itaalia keeles)

Itaalia provintsid
Toscana
Viterbo provints

Viterbo provints on provints Itaalias Lazio maakonnas. Provintsi keskuseks on Viterbo linn.

Haldusjaotus

Viterbo provints jaguneb 60 omavalitsusüksuseks (comune).

Suurima elanike arvuga omavalitsusüksused 
Viterbo provintsi suurima elanike arvuga omavalitsusüksused on järgmised.

Viited

Välislingid

 Viterbo provintsi kodulehekülg (itaalia keeles)

Itaalia provintsid
Lazio
Latina provints

Latina provints on provints Itaalias Lazio maakonnas. Provintsi keskuseks on Latina linn. Hõlmab suurema osa antiikaja Latiumi maakonnast.

Haldusjaotus 
Latina provints jaguneb 33 omavalitsusüksuseks (comune).

Välislingid 

 Latina provintsi kodulehekülg (itaalia keeles)

Itaalia provintsid
Lazio
Frosinone provints

Frosinone provints on provints Itaalias Lazio maakonnas. Provintsi keskuseks on Frosinone linn.

Frosinone piirneb järgmiste provintsidega: Rooma, L'Aquila, Isernia, Caserta ja Latina provints.

Haldusjaotus
Frosinone provints jaguneb 91 omavalitsusüksuseks (comune).

Suurima elanike arvuga omavalitsusüksused 
Kõige enam elanikke elab (seisuga 30.06.2011):

Viited

Välislingid

 Frosinone provintsi kodulehekülg (itaalia keeles)

Itaalia provintsid
Lazio
Verbano-Cusio-Ossola provints

Verbano-Cusio-Ossola provints on provints Itaalias Piemonte maakonnas. Provintsi keskuseks on Verbania linn.

Haldusjaotus
Verbano-Cusio-Ossola provints jaguneb 77 omavalitsusüksuseks (comune).

Välislingid 

 Verbano-Cusio-Ossola provintsi kodulehekülg (itaalia keeles)

Itaalia provintsid
Piemonte
Vesuuv

Vesuuv (itaalia Vesuvio, ladina Vesuvius) on vulkaan Euroopas Apenniini poolsaarel Türreeni mere kaldal. Ta asub Campanias Napoli lahe ääres Napolist kagus. Vulkaan on tänapäeval 1281 meetrit kõrge. Vesuuv on ainus tegevvulkaan Euroopa mandriosas.

Vesuuvi ümbruses on toimunud mitu sõjaajalooliselt olulist sündmust: pärimuse järgi hukkus Vesuuvi lähedal 340 eKr võitluses latiinide vastu Publius Decius Mus vanem, 73 eKr kogus seal oma poolehoidjaid Spartacus ning 553 langes Vesuuvi lähedal Lactariuse mäe juures viimane idagootide kuningas Teja, võideldes Bütsantsi väejuhi Narsesega.

Pursked

AD 79 

Vesuuvi kõige kurikuulsam purse toimus 24. augustil 79, mattes vulkaanilise tuha alla Pompeji ja Stabiae ning mudavoolu alla Herculaneumi linna. Linnad mattusid nii kiiresti, et inimesed ei jõudnud põgeneda. Seetõttu on tollased ehitised suurepäraselt säilinud ja arheoloogilised väljakaevamised on andnud hindamatut teavet tolle aja olmest. Väljakaevamistelt leitud piltide järgi on ka selgunud, et enne seda purset oli mäel ainult üks tipp.

Hilisemad 
Pärast seda on vulkaan pursanud umbes kolmel tosinal korral, teadaolevalt aastatel 203, 472, 512, 787, 968, 991, 999, 1007, 1036, 1631, 1660, 1682, 1694, 1698, 1707, 1737, 1760, 1767, 1779, 1794, 1822, 1834, 1839, 1850, 1855, 1861, 1868, 1872, 1906, 1926, 1929 ja viimati 1944. Kuigi Vesuuvi kraatri põhjast on viimasest purskest saadik vaid auru ja suitsu tõusnud, siis peetakse seda jätkuvalt üheks maailma kõige ohtlikumaks vulkaaniks, sest see on varemgi ajaloos vaikne olnud. Kuigi purset vahetus tulevikus tõenäoliseks ei peeta, on kaugemas tulevikus selleks siiski suurt oht, sest vulkaanil on varem olnud kalduvus äärmiselt ootamatutele ja vägivaldsetele pursetele ning sellel võivad olla katastroofilised tagajärjed, kui arvestada, et mäe ümbruses elab üle 3 miljoni inimese.

Galerii

Vaata ka 
 Vesuuvi rahvuspark

Välislingid 
 

Tegevvulkaanid
Itaalia vulkaanid
Itaalia mäed
Ühetuhandelised
Campania
Traian Băsescu

Traian Băsescu [traj'an bös'esku] (sündinud 4. novembril 1951 Basarabis) on Rumeenia poliitik, alates 2019. aastast Euroopa Parlamendi liige.

Aastatel 2000–2004 oli Băsescu Bukaresti linnapea. 2004. aastal sai temast riigi president ja 2009. aastal valiti ta taas sellesse ametisse. 20. aprillist 23. maini 2007 ja 6. juulist 27. augustini 2012 olid tema volitused presidendina peatatud. Tema teine ja viimane ametiaeg presidendina lõppes 21. detsembril 2014, kui presidendina vannutati ametisse Klaus Iohannis.

Enne poliitikukarjääri töötas Băsescu kaptenina ja riikliku laevafirma Navrom direktorina.

Esimene ametiaeg presidendina 

Esimesel ametiajal ei laabunud president Băsescu koostöö peaminister Călin Popescu-Tăriceanuga.

Băsescut süüdistati põhiseaduse rikkumises ja seaduste meelevaldses rakendamises. Kuigi Konstitutsioonikohus asus 2007. 17. jaanuaril seisukohale, et president pole põhiseadust rikkunud ning teda ei peaks tagandama, algatas Sotsiaaldemokraatlik Partei 18. jaanuaril presidendi Băsescu volituste peatamise.

19. aprillil 2007 peatas parlament häälteenamusega 322:108 (10 erapooletut; vajalik poolthäälte arv oli 233) presidendi volitused. Otsus jõustus 20. aprillil, kui Konstitutsioonikohus kiitis parlamendi otsuse heaks ja seadustega kooskõlas olevaks. Presidendi kohusetäitjaks sai parlamendi ülemkoja esimees Nicolae Văcăroiu.

19. mail toimus rahvahääletus president Traian Băsescu ametisse ennistamise küsimuses. Referendumil osales umbes 44 protsenti hääleõiguslikest kodanikest, kellest 74 protsenti toetasid presidendi ametisse ennistamist. 23. mail taastusid vastavalt rahvahääletuse tulemusele Băsescu volitused presidendina.

Teine ametiaeg 
2009. aasta detsembris valiti Băsescu presidendivalimiste teises voorus presidendiks tagasi. Băsescu sai 50,37% häältest, tema sotsiaaldemokraadist vastaskandidaat Mircea Geoană 49,63%.

President sattus vastuollu vasakpoolse peaministri Victor Pontaga. Parlamendis algatati menetlus tema volituste peatamiseks. 6. juulil 2012 peetud parlamendi erakorralisel istungil peatas parlament häältega 256:114 president Băsescu volitused ja kuulutas 29. juuliks välja rahvahääletuse tema ametist tagandamiseks. Presidendi kohuseid asus täitma parlamendi ülemkoja esimees Crin Antonescu.

Tunnustus
 2011 – Maarjamaa Risti ketiklassi teenetemärk

Välislingid 

"Rumeenia presidendiks valiti napilt tagasi Băsescu" ERR Uudised, 7. detsember 2009
"Lävepakuküsitlused näitavad toetust Basescu jätkamisele" ERR Uudised, 19. mai 2007

Rumeenia presidendid
Rumeeniast valitud Euroopa Parlamendi liikmed
Maarjamaa Risti ketiklassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1951
Kauniainen

Kauniainen on linn Soomes Uusimaa maakonnas. Paikneb enklaavina Espoo linna sees.

Kauniaises on umbes 9300 elanikku, kellest 35% räägib emakeelena rootsi keelt.

Kauniainen sai linnaõigused 1972. aastal.

Viited

Välislingid 
 Kauniaise koduleht

Soome linnad
Uusimaa maakonna vallad
Araabiakeelne kirjandus

Araabiakeelne kirjandus on araabia keeles kirjutatud kirjandus. Araabiakeelne sõna kirjanduse kohta on أدب‎ (adab), mille juur seostub etiketi, viisakuse ja kultuuriga.

Araabia kirjandus tekkis 5. sajandil, sellest varasemad on vaid üksikud fragmendid. Paljud muslimid peavad araabia kirjanduse suurimaks teoseks Koraani, millel on araabia kultuurile ja kirjandusele olnud kõikehõlmav mõju. Araabia kirjanduse õitsenguajaks peetakse islami kuldaega Bagdadi kalifaadi ajal, kuid see on ka tänapäeval elujõuline ning levinud paljudes riikides.

Eesti keelde on araabia kirjandust vahendanud teiste seas Kalle Kasemaa ja Haljand Udam.

Araabiakeelseid kirjanikke
Abū Nuwās
Khalil Gibran (Liibanon)
Ţāhā Ḩusayn (Egiptus) 
Nagib Mahfuz (Egiptus; 1911–2006)
Manşūr ar-Raḩbānī (Egiptus)
Aţ-Ţayyib Şāliḩ (Sudaan)

Kirjandus keeleti
Aida

"Aida" on Giuseppe Verdi neljavaatuseline ooper.

Mariette Bay tekstil põhineva libreto on kirjutanud Antonio Ghislanzoni. Ooperi tegevus toimub vaaraode aja Memphises ja Teebas.

Ooper telliti Verdilt Suessi kanali avamise puhul. Esietendus oli Kairos 1871.

Välislingid
Ooperi partituur

Giuseppe Verdi
Välismaa sildade loend

''See loend loetleb sildu, välja arvatud Eesti sillad, mis on loetletud Eesti sildade loendis. On ka sildade loend riigiti.

A
Akashi-Kaikyō sild
- Alberti sild
- Alcántara sild
- Aleksander III sild
- Aleksander Nevski sild
- Amuri sild
- Anitškovi sild
- Anpingi sild
- Anshuni sild
- Antonivka sild
- Atatürki sild

B
Blagoveštšenski sild
- Bolšoi Moskvoretski sild
- Bosporuse sild
- Britannia sild
- Broadway sild
- Brooklyni sild
- Brömsebro
- Bryggebroen

C
Čevljarski most
- Chaudière'i sild
- Chelsea sild
- Cliftoni rippsild
- Colossus Bridge
- Conwy raudteesild
- Conwy rippsild

D
Danyangi-Kunshani sild
- Darnõtsja sild
- Darnõtsja raudteesild
- Daugavpilsi raudteesild
- Djavolski most
- Draakoni sild
- Dvortsovõi sild

E
Eshima Ohashi sild

F
Forthi maanteesild
- Franz Josephi sild
- Forthi sild

G
Grammene raudteesild
- Gupo sild

H
Alexander Hamiltoni sild
- Hammersmithi sild
- Hangzhou lahe sild
- Henry Hudsoni sild
- Humberi sild
- Höga Kusteni sild

I
Iroise'i sild

J
Johannese sild

K
Kertši väina sild
- Kierbedźi sild
- Kingsgate'i sild
- Krjukivi sild 
- Krki sild
- Kuldīga tellissild
- Kuldvärava sild
- Kvalsundi sild

L
Laekeni raudteesild
- Lambethi sild
- Langfangi-Qingxiani viadukt
- Liteinõi sild
- Londoni sild

M
Magdeburgi veesild
- Mala Rijeka viadukt
- Manhattani sild
- McCall's Ferry Bridge
- Mehmed-paša Sokolovići sild
- Menai rippsild
- Merefa-Hersoni sild
- Millau viadukt
– Minnesundi raudteesild
- Minnesundi vana sild
- Minnesundi uus sild
- Msta sild

N
Nanjing Shi Jangtse sild
- Nikolai kettsild
- Novovolžski sild

O
Ohete sild

P
Palmburgi sild
- Permanent Bridge
- Pinzano sild
- Plougasteli sild 
- Pont de Cassagne
- Pont de Fontpédrouse
- Pontcysyllte akvedukt
- Ponte Vecchio 
- Ponte Sant'Angelo 
- Pont d'Avignon
- Pont Neuf
- Port Depositi sild
- Postbridge'i sild
- Puente Romano sobre el río Guadiana
- Punane sild

Q
Quebeci sild
- Queensboro sild

R
Raippaluoto sild
- Raudteesild Volga raudteejaama juures
- Raudteesild üle Luga jõe Tolmatšovo raudteejaama juures
- Rialto sild
- Riia raudteesild
- Royal Border Bridge
- Rževi raudteesild
- Russki saare sild

S
Schuylkilli kettsild
- Sinine sild
- Sotra sild
- Széchenyi kettsild
- Starovolžski sild
- Storstrømi sild
- Struve raudteesild
- Sundi sild
- Sundsvalli sild
- Suur-Beldi sild
- Sõzrani sild

Š
Šeher-Ćehaja sild
- Štefániki sild

Z
Zelenodolski raudteesild
- Zubizuri

T
Tacoma Narrowsi sild
- Tarr Stepsi sild
- Tianjini sild
- Tiberiuse sild
- Topologi sild
- Toweri sild
- Traianuse sild
- Tsurunomai sild
- Tutškovi sild
- Tveri raudteesild
- Tähtiniemi sild

U
Uddevalla sild

V
Vabadussild
- Vasco da Gama sild
- Vauxhalli sild
- Verebja sild
- Verrazano–Narrowsi sild
- Västerbron

W
George Washingtoni sild
- Waterloo sild
- Westminsteri sild
- Williamsburgi sild

Ö
Ölandi sild
- Öresundi sild

Vaata ka
Peterburi sillad
Eesti sildade loend

Sillad
Ehitiste loendid
Välismaa loendid
George Grey

George Grey (sündinud 22. juulil 1979 Sidcupis Inglismaal) on Kanada endine murdmaasuusataja.

Saavutused

Olümpiamängudel 
2006  Torinos 
26. koht 15 + 15 km suusavahetusega sõidus
32. koht 15 km klassikas
44. koht 50 km vabatehnika ühisstardiga sõidus

2010  Vancouveris 
29. koht 15 km vabatehnika sõidus
8. koht 30 km suusavahetusega sõidus
18. koht 50 km klassikas
7. koht teatesõidus

Maailmameistrivõistlustel 
2003  Val di Fiemmes:
39. koht 15 km klassikas
62. koht topeltjälitussõidus 

2005  Oberstdorfis:
6. koht sprinditeatesõidus
19. koht sprindis
32. koht topeltjälitussõidus

2007  Sapporos:
25. koht 30 km suusavahetusega sõidus

2011  Oslos:
57. koht 15 km klassikas
48. koht 30 km suusavahetusega sõidus
12. koht teatesõidus

Välislingid 
 George Grey FIS-i kodulehel

Kanada murdmaasuusatajad
Sündinud 1979
Karl

Karl on eesnimi.
Karl I ja Karli nimelised monarhid on loetletud leheküljel Karl I;
edasiste järjekorranumbritega Karli-nimelised valitsejad on loetletud lehekülgedel: Karl II, Karl III, Karl IV (täpsustus), Karl V (täpsustus), Karl VI (täpsustus) ja Karl VII
Karl von Habsburg-Lothringen on Euroopa poliitik

Vaata ka 
 Carl

de:Karl
ja:カール
nn:Karl
sv:Karl
Friedrich

Friedrich on eesnimi.
Friedrich I ja Friedrichi nimelised valitsejad on loetletud leheküljel Friedrich I
Ka Friedrich II, Friedrich III, Friedrich IV, Friedrich V, Friedrich VI ja Friedrich VII nimelised monarhid on loetletud vastavatel täpsustuslehekülgedel 
Friedrich Ebert oli Saksa kantsler
 Ertshertsog Friedrich (Friedrich Maria Albrecht Wilhelm Karl) oli ka Austria Keisririigi suurhertsog ja prints, Ungari ja Boheemia kuninglik prints, Těšíni hertsog ning Austria-Ungaris Sõjavägede Kindralstaabi ülem, Esimeses maailmasõjas - aastail 1914-1916.
Ferdinand

Ferdinand on mitme asja nimi:

 Ferdinand on Uraani kuu.
Ferdinand on Teise maailmasõja aegne tankihävitaja.

Ferdinand on eesnimi:
Ferdinand I ja Ferdinandi nimelised valitsejad on loetletud leheküljel Ferdinand I.
 Täpsustuslehekülgedel Ferdinand II, Ferdinand III ja Ferdinand IV loetletud teised Ferdinandi nime kandnud monarhid.
Ferdinand Veike on eesti näitleja
Hortobágyi rahvuspark

Hortobágyi rahvuspark on Ungari esimene ja kõige suurem rahvuspark. See loodi 1. jaanuaril 1973. Selle pindala 82 000 hektarit.

See hõlmab suure osa Hortobágyi pustast, mis on suurim rohtla Kesk-Euroopas. Rahvuspark asetseb Tisza jõe ja Debreceni linna vahel. Seal leidub 90% Ungaris esinevatest linnuliikidest, sealhulgas palju haruldasi linde, näiteks suurtrapp ja punajalg-pistrik.

Välislingid
Hortobágyi rahvuspargi koduleht
Hungarian National Park Hortobágy – The Puszta

Ungari geograafia
UNESCO maailmapärandi nimistu objektid Ungaris
Rahvuspargid