joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Karula vald

Karula vald oli vald Lõuna-Eestis Valga maakonna kagunurgas. Vald moodustati 1992. aasta 30. jaanuaril.
2017. aasta omavalitsuste haldusreformi käigus liideti Karula vald koos veel nelja omavalitsusega Valga vallaks.

Läänes oli vallal ühine piir Valga linnaga, loodes ja põhjas Valgamaa Tõlliste vallaga, idas Võru maakonna Antsla vallaga, lõunas ja kagus Valgamaa Taheva vallaga ning edelas ühine piir Lätiga.

Karula vallavanem oli Rain Ruusa.

Asustus 
Karula vallas oli 14 küla: Kaagjärve, Karula, Kirbu, Koobassaare, Käärikmäe, Londi, Lusti, Lüllemäe, Pikkjärve, Pugritsa, Raavitsa, Rebasemõisa, Valtina ja Väheru.

Nimi 
Karula nimi on tekkinud ajaloo käigus esinenud saksakeelsete nimede – Karolle, Carroll, Carvele – eestipäraseks muutmise teel.

Loodus 
Karula valla loodus oli Lõuna-Eestile tüüpiline, lääneosas tasasem, idaosas on Karula kõrgustiku kuppelmaastik. Karula kõrgustiku kõrgeim tipp on Tornimägi (137,85 m üle merepinna).

Valla territooriumil asus 32 järve, sealhulgas Lajassaarõ järv, Kaadsijärv, Rebäsejärv, Kuikli järv ja Pautsjärv.

Valla territooriumist poole katsid metsad, kus elab arvukalt metslinde, metssigu, põtru, metskitsi ja väiksemaid ulukeid. Looduse eripära tõttu harrastatakse seal meelsasti jahindust ja kalandust.

1993. aastal moodustati Karula rahvuspark, mis hõlmas 50 km² valla territooriumist. Rahvuspargi keskus asub Ähijärvel.

Vaata ka
 Kaagjärve raamatukogu
 Karula vald (1939)
 Lüllemäe raamatukogu

Viited

Eesti endised vallad
1529

1529. aasta (MDXXIX) oli 16. sajandi 29. aasta.

Sündmused maailmas 
 Ajavahemikul 27. september – 15. oktoober toimus Suleiman I juhtimisel Viini piiramine, mis oli osmanite esmane katse linna vallutada.
 ...

Sündmused Eestis 
 Eestimaa kubermangus toimus esimene teadaolev teatrietendus: Tallinnas raekoja saalis esitasid Tallinna linnakooli õpilased Terentiuse komöödia "Androslanna".
 ...

Sündinud 

 ...

Surnud 

 ...

Viited
1526

1526. aasta (MDXXVI) oli 16. sajandi 26. aasta.

Sündmused maailmas 
 15. juuni – Volmaris Liivimaa maapäeval sõlmiti Volmari liit
 31. detsember – Kohaliku aadekonna otsusel sai Horvaatiast Habsburgide keisririigi osa.

Sündmused Eestis 

 ...

Sündinud 

 ...

Surnud 
 29. august – Lajos II, Ungari ja Böömimaa kuningas
1525

1525. aasta (MDXXV) oli 16. sajandi 25. aasta.

Sündmused maailmas 
Saksa ordu sekulariseerus ja Liivi orduharu alustas nüüdsest tegevust iseseisvana.
 ...

Sündmused Eestis 
 7. jaanuar – Tartus rüüstatakse pea kõiki all-linna kirikuid ja kloostreid.
 10. jaanuar – Tartus püüavad 200 linlast vallutada Toomemäge. Ehkki linnus jääb vallutamata, siis toomkirik ja toomhärrade majad rüüstatakse.
 Lübeckis trükiti esimene teadaolev eestikeelset teksti sisaldav raamat, mis pole säilinud.
 ...

Sündinud 

 ...

Surnud 
 Michel Sittow, maalikunstnik
 ...

Viited
1523

1523. aasta (MDXXIII) oli 16. sajandi 23. aasta.

Sündmused maailmas 
7. juuni – Gustav Vasa valitakse Rootsi kuningas Gustav I-ks.

Sündmused Eestis 
Reformatsioon jõuab Eestisse.
Tallinnas algas usupuhastus. Seda hakkasid läbi viima Niguliste kirikus Johann Lange, Oleviste kirikus Zacharias Hasse, Pühavaimu kirikus Heinrich Bockholdt.
 Tartus hakkas usupuhastus läbi viima Riiast pärinev Hermann Marsow.
 ...

Sündinud 

 ...

Surnud 

 ...

Viited
1522

1522. aasta (MDXXII) oli 16. sajandi 22. aasta.

Sündmused maailmas 
9. jaanuar – Rooma paavstiks sai Hadrianus VI (Adriaan Florensz d'Edel).
27. aprill – Nelja-aastane sõda: Hispaania ja Paavstiriikide ühedväed võitsid Bicocca lahingus Prantsusmaa ja Veneetsia vägesid.
 6. september – Fernão de Magalhãesi ekspeditsiooni viimane laev Victoria jõudis pärast tema surma Juan Sebastián Elcano juhtimisel tagasi Hispaaniasse, viies sellega lõpule maailma esimese ümbermaailmareisi.
20. detsember – Rhodose piiramine: Malta ordu alistus sultan Suleiman I Toredale, kes lubas ordul Rhodoselt lahkuda.

Sündmused Eestis 
Eestimaa Maapäeval püüdsid piiskopid Lutheri õpetust ketserlikuks kuulutada, ent linnad ja vasallid olid sellele vastu.

Sündinud 
28. märts – Albrecht Alkibiades, Brandenburg-Kulmbachi markkrahv
27. november – Andreas Patricius, poola humanist, filoloog ja katoliiklik vaimulik
 Adolf van der Aa, hollandi aadlik
Ogier Ghiselin de Busbecq, flaami taimetark, kirjanik ja diplomaat
Johann Hobbing, Eestimaa vaimulik
Yadigar Muhammad, Kaasani khaan

Surnud 
12. aprill – Piero di Cosimo, itaalia maalikunstnik
 30. juuni – Johann Reuchlin, Saksa humanist ja õpetlane
30. oktoober – Jean Mouton, prantsuse renessansihelilooja
Cecilia Månsdotter, Rootsi aadlidaam
1521

1521. aasta (MDXXI) oli 16. sajandi 21. aasta.

Sündmused maailmas 
Suvel arutati Liivimaa prelaatidepäeval Ronneburgis (Raunas) paavsti otsust panna Martin Luther kirikuvande alla.
11. oktoober – Paavst Leo X andis Martin Lutherit kritiseeriva raamatu kirjutanud Inglise kuningale Henry VIII-le Usukaitsja tiitli.
Aasta lõpus hakkas Riias Lutheri õpetusest rääkima Andreas Knopken.

Sündmused Eestis 

 ...

Sündinud 
 4. august – Urbanus VII (Giambattista Castagna), Rooma paavst

Surnud 
27. aprill – Fernão de Magalhães, Portugali meresõitja
1. detsember – Leo X, Rooma paavst
13. detsember – Manuel I, Portugali kuningas

Viited 

1521
1483

1483. aasta

Sündmused maailmas 

 9. aprill – Edward V saab Inglismaa kuningaks.
 13. juuni – Richard III käsul hukati Toweris William Hastings, esimene Hastingsi parun. See on esimene teadaolev hukkamine Toweris.
 25. juuni – Enne Edward V kroonimistseremooniat kõrvaldati ta võimult. Seda tegi tema onu, Gloucesteri hertsog, kellest sai kuningas Richard III.
 6. juuli – Richard III krooniti Inglismaa kuningaks.

Sündmused Eestis 

 ...

Sündinud 

 6. aprill – Raffaello Sanzio (tavaliselt lihtsalt Raphael, Raffael või Raffaello), itaalia maalikunstnik, arhitekt 
 10. november – Martin Luther, saksa teoloog, augustiini munk, kirikureformaator

Surnud 

 9. aprill – Edward IV, inglise kuningas
 30. august – Louis XI, prantsuse kuningas
 Edward V, inglise kuningas ja Richard, Yorki hertsog - kaks printsi Toweris

1483
Faktuur (muusika)

Faktuur (inglise keeles texture, 'tekstuur'; saksa keeles Satz või Tonsatz, 'kogum' või 'helikogum') on muusikas  muusikalise struktuuri elementide samal ajahetkel ühendamise teatud üldine printsiip.  

Faktuuri all võib pidada silmas näiteks partiide ehk häälte, tämbrite, rütmide, artikulatsioonide, dünaamika või muusika karakterite samal ajahetkel ühendamist.

Faktuur annab muusikas tähenduse vertikaalsele mõõtmele.

Faktuuriga tegelesid juba keskaja heliloojad ja muusikateoreetikud, kuid eriliselt hakati faktuurile tähelepanu pöörama 20. sajandi muusikas: tekkisid näiteks paljukihilised faktuurid (Charles Ivesi, György Ligeti, Bernd Alois Zimmermanni muusikas).

Faktuuri kui kompleksset muusikalist parameetrit iseloomustavaks suuruseks on näiteks ’tihedus-hõredus’.

Termin
Sõnal "faktuur" on eri keeltes veidi erinev tähendus. Näiteks inglise keeles kasutatav sõna "tekstuur", mis on mõiste sisult identne eesti sõnale "faktuur", on etümoloogiliselt pärit itaalia sõnadest testura ja tessitura, mis tähendavad eelkõige vokaalmuusikas üksiku hääle registriulatust. Saksa keeles kasutatakse sõna "faktuur" tähenduses pigem mõistet Satz (Tonsatz), mis teatud kontekstis viitab teose kontrapunktilisele ülesehitusele (näiteks Dezimensatz kui intervallide kontrapunktiring 10. sajandil) või mitmehäälses vokaalfaktuuris häälte kirjutamise stiilile (näiteks 14.–15. sajandi vokaalstiil Kantilenensatz, milles ülemine hääl on meloodia ning alumised hääled saate funktsioonis) ning mida tänapäeval mõistetakse kui kompositsioonitehnilist printsiipi, kuidas kirjutada näiteks kaanonit, fuugat, koraalivariatsiooni, klassikalist sonaat-allegrot, [[Lied|Lied'''i]] jne.

Faktuuritüübid
Eristatakse ühehäälset (monofoonia) ja mitmehäälset faktuuri, mida on kolme põhilist liiki: homofoonia, polüfoonia ja heterofoonia. Faktuuritüüpideks on ka näiteks monofoonia ehk ühehäälsus, heterofoonia (kas ”laiendatud ühehäälsusena”, mille puhul sama meloodiat esitatakse mitme esitaja poolt nii põhikujul kui ka mõningate kõrvalekaldumistega või nii-öelda lintliikumisena, mille puhul esitatakse sama meloodiat paralleelsetes intervallides) ja mikropolüfoonia.

Homofoonilises faktuuris on võimalik eraldada juhtivat häält (sageli on selleks meloodia) saatehäältest ehk saatest. Juhtiva hääle kõrval moodustavad homofoonilise faktuuri funktsionaalne bass ja vähem iseseisvad saatehääled. Homofoonilise faktuuri erikujuks on harmooniline faktuur, milles kõik hääled liiguvad ühesuguses rütmis akordidena. 

Üheks tavalisemaks faktuuri mitmekesistamise võtteks on figuratsioon: rütmiline figuratsioon, harmooniline figuratsioon ja meloodiline figuratsioon.

Klassikalis-romantilises muusikatraditsioonis võrreldakse eelkõige polüfoonilist ehk kontrapunktilist (häältel on iseseisev liikumissuund, rütmika, karakter) ning homofoonilist (hääled on allutatud ühtsele rütmile ja rõhutavad esmajoones harmoonia kulgu) faktuuritüüpi ja nende kahe sümbioosi – nii-öelda vaba mitmehäälsust (sks.k Freistimmigkeit'').

Vaata ka 
 Heterofoonia
 Homofoonia
 Mikropolüfoonia
 Monofoonia
 Polüfoonia

Muusikateooria
Jüripäev

Jüripäev on 23. aprillil ning see on 303. aastal märtrina surnud ja hiljem pühakuks kuulutatud püha Jüri surmapäev.

Enne 1918. aastat oli jüripäev ehk maahingamispäev 3. mail (ukj).

Ühtlasi peetakse jüripäeva looduse ärkamise päevaks.

 Suplus enne jüripäeva annab hea tervise.
 Enne jüripäeva ei tohi maha istuda, kuna maa ei ole veel välja lasknud talvist mürgist hingust.
 Enne jüripäeva püütud ussiga saab nõiduda ja haigusi ravida.

Jüripäevaga algasid kõik suvised tööd-talitused. Jüripäevast algas ka suiliste tööaasta, päeviliste tööd, teopäevad, rendilepingud ja jüripäev oli ka kolimiste ja ümberasumise päev. Ka karjaliste aeg kestis jüripäevast, mihklipäevani.

Vaata ka 
Jüriöö ülestõus
karjalaskepäev

Välislingid 
 
Jüripäevast Miksikese kodulehel

Eesti rahvakalender
Anacletus I

Anacletus (ka Anencletus, Cletus kreeka keeles Ανάκλητος "Anakletos") oli kolmas paavst pärast Peetrust ja Linust, kuid varasem Rooma piiskoppide nimistu, mis lähtus Linusest, pidas teda teiseks paavstiks.

Segadus nimega 
Anacletusega on paavstide varasemates loendites tingitud segadus, kuna osad loendid mainivad kahte isikut: Anacletust ja Cletust. Alates varauusajast on kirikuloolaste seas valitsev arvamus, et tegu on sama isikuga. Hegesippus ja Epiphanios mainivad oma Rooma piiskoppide loendites vaid Cletust. Eusebios, Ireneus, Augustinus ja Optatus mainivad aga Anacletust. "Liberiuse kataloog" ja "Liber Pontificalis" on seisukohal, et Anacletus ja Cletus on erinevad isikud ja seega erinevad paavstid. Samuti oli varasemates paavstide loendites segadus Anacletuse asukohaga loendis. Nii pidasid "Liberiuse kataloog", Augustinus ja Optatus teda Clemens I järglaseks. 1602 ilmunud "Liber Pontificalise" esimene trükitud versioon mainib esmalt Cletust, siis Clemens I, kelle järel sai ametisse Anacletus.

Päritolu 
"Liber Pontificalise" järgi oli Cletus pärit Roomast ja ta oli Emiliano poeg. Anacletus oli aga kreeklane, kes pärines Ateenast ja oli Antiochose poeg. Tuginedes praegu käibivale nimekujule (Anencletus – kreeka keeles 'patuta, süüta'), peavad kirikuloolased teda kreeklaseks ja sel juhul on ta esimene kreeklasest paavst. Nimekuju alusel arvavad kirikuloolased, et tegu oli orjaga või endise orjaga, kuna Rooma riigis kandsid sellist nime tavaliselt orjad.

Mõneti seostatakse teda apostel Pauluse kirjas Tiitusele mainitud piiskopi prototüübiga. Tekst kõlab eesti keeles nii (Tt 1:7): "Sest ülevaataja peab Jumala majapidajana olema laitmatu..."

Ametiaeg 
Erinevad allikad annavad tema ametiaja daatumite kohta erinevaid hinnanguid. "Liber Pontificalise" järgi oli Cletus ametis 12 aastat 1 kuu ja 11 päeva, saades ametisse 81. aastal. Sama allika alusel oli Clemens I järel 103. aastal ametisse saanud Anacletus ametis 9 aastat 2 kuud ja 10 päeva. Kuna kirikuloolase Eusebiose järgi suri Anacletus keiser Domitianuse 12 valitsemisaastal (seega kas 92 või 93), siis Vatikani Annuario Pontificio väidab tema valitsemisaastateks 80–92. Arvatavasti suri ta märtrisurma. Anacletuse säilmeid hoitakse Püha Linuse kirikus.

Traditsiooni järgi ristiti Anacletus Peetruse poolt. "Liber Pontificalise" järgi ordineeris Cletus Roomas 35 presbüterit ja Anacletus 5 presbüterit, 3 diakonit ja 6 piiskoppi. Ta püstitas Peetruse haua kohale mälestusmonumendi. Ta sätestas liturgilise rõivastuse kasutamist ja piiskoppide ordineerimise reeglid.

Anacletust austatakse katoliku kirikus ja õigeusu kirikus märtri ja pühakuna, tema mälestuspäev on 26. aprill (kehtestatud paavst Paulus VI ametisoleku ajal).

Kirjandus
J. N. D. Kelly The Oxford Dictionary of Popes. 1996.
Liber Pontificalis.

Välislingid
Artikkel Anacletusest. (inglise keeles)

Paavstid
Õigeusu pühakud
Katoliku pühakud
Surnud 90. aastatel
Püha Jüri

Püha Jüri (Georgios; ka Georgius; hukati 303) oli Kapadookiast pärit ohvitser ja kristlik märter.

Ta on sõjameeste, rüütlite ning talupoegade kaitsepühak. Veel on tema kaitse all talusulased, püttsepad, turvisevalmistajad ja sadulsepad. Püha Jüri kutsutakse appi maohammustuste, süüfilise, katku ja leepra puhul.

Georgios hukati, sest ta oli söandanud halvustada Olümpose jumalaid.

Eestis on pühale Jürile pühendatud kirikud Jüris (Jüri kirik), Laiusel (Laiuse Püha Jüri kirik), Värskas (Värska Püha Georgiuse kirik), Tartus (Tartu Püha Jüri kirik), samuti oli Tallinnas Püha Jüri ordu, Toomkirikus ja Nigulistes Püha Jüri kabelid.
Alates 23. aprillist 2001 on Pärnumaal Toril EELK Tori Püha Jüri kogudus ja Eesti Sõjameeste Mälestuskirik. Püha Jüri kaitseb ka Võru linna ja ta nime kannab Võru peatänav (tsaariajal Georgi tänav, Nõukogude okupatsiooni ajal Lenini tänav). Lisaks Võru linnale kaitseb püha Jüri Gruusia riiki, Inglismaad ja Moskva linna.

Püha Jüri päev ehk jüripäev on 23. aprillil. Hispaanias on kombeks sel päeval kinkida raamatuid. Samal päeval, 1616. aastal, surid Cervantes ja Shakespeare, mistõttu UNESCO kuulutas 23. aprilli ülemaailmseks raamatute ja autoriõiguste päevaks.

Eesti rahvakalendris on jüripäev olnud põllutööde alustamise päev. Ka Euroopa rahvaste usundites on jüripäev seotud põllutööde ja mitmete kommetega (tuletegemine jne).

Püha Jüri sümbol on Püha Jüri rist, punane rist valgel taustal.

Legend
Püha Jüriga seostatakse tihti legendi, mille süžee langeb kokku imemuinasjututüübiga "Lohetapja".

Lohe mürgitas oma hingeõhuga kõik, kes talle lähenesid. Kapadookia sõdur Georg oli teel läbi Silene Liibüas ning nägi lohe terrorit kogukonnas. Esialgu nõudis lohe oma suure isu rahuldamiseks kaht lammast, hiljem aga juba inimliha. Lohe ohvreid valiti liisuga ning kui Georg linna jõudis, oli kuningatütre kord. Mõrsjarüüs printsess oli linna taga kalju külge aheldatud ja ootas oma saatust. Georg haaras oda ja astus koletisele vastu. Ta taltsutas lohe ja tõi selle printsessi vöö otsas linna, lubades eluka tappa, kui linnarahvas ristiusu vastu võtab. Seda 15 000 linlast kähku tegidki ning ainsa tasuna enesele palus Georg kuningat kirikuid ülal pidada, preestreid austada ja vaeseid aidata.

Kujutamine kunstis 

Jüri
Õigeusu pühakud
Sündinud 3. sajandil
Surnud 303
Tšetšeeni keel

Tšetšeeni keel on nahhi-dagestani keelkonda kuuluv Kaukaasia keel. Lähemad sugulaskeeled on inguši  ja batsi keel.

Kirjasüsteem 

Kirjakeel aastast 1873:
1873–1925 araabia tähestik
1925-1938 ladina tähestik
1934–1991 vene tähestik
1991–     ladina tähestik
1994–1996 vene tähestik (Tereki Tšetšeenia Vabariik (vene marionettriik))
1999–2003 vene tähestik (venemaa tšetšeenia)
2003–2005 gruusia tähestik (venemaa tšetšeenia)
2005–     vene tähestik (venemaa tšetšeenia)
2003–2005 araabia tähestik (Bassajevi territoorium)

Sõnavara 

Tšetšeeni keeles on umbes 3000 omatüve. Palju on laensõnu vene, araabia, pärsia, osseedi ja gruusia keelest ning turgi keeltest.

Välislingid

Nahhi-dagestani keeled
Léopold I

Léopold I [leop'ool esimene] (16. detsember 1790 Baieri, Coburg, Ehrenburgi loss – 10. detsember 1865 Brüssel, Laeken) oli esimene belglaste kuningas (Belgia kuningas; 1831 kuni surmani). 

Tema täisnimi oli Leopold Georg Christian Friedrich (prantsuse keeles Léopold-Georges-Chrétien-Frédéric, flaami keeles Leopold Joris Christiaan Frederik). Ta oli Saksi-Coburg-Saalfeldi hertsogi Franz Friedrichi (1750–1806) ja krahvinna Auguste Reuss-Ebersdorfi (1757–1831) noorim poeg. 

1795. aastal määrati Léopold I viieaastaselt  Venemaa Izmailovski keiserliku polgu polkovnikuks ja 1802 kindraliks. Kui Napoleon 1806 okupeeris Saksi-Coburgi hertsogiriigi, siis läks Léopold I Pariisi. Napoleon pakkus talle adjutandi kohta, kuid ta keeldus. Hiljem tegi ta kampaaniat Napoleoni vastu. 1815 määrati Léopold I armee ülemjuhatajaks. 

2. mail 1816 abiellus ta printsess Charlotte Augustaga (1796–1817), kes oli Inglise printsregendi, hilisema kuninga George IV ainus seaduslik tütar ja seetõttu Inglise troonipärija. 5. novembril 1817 sünnitas printsess surnud poja ja suri ise järgmisel päeval.

2. juulil 1829 abiellus Léopold I näitlejanna Caroline Baueriga, kes oli Léopold I nõuniku nõbu ja kes määrati Montgomery krahvinnaks. Selle abielu kehtivus on kaheldav, sest see oli omavaheline abieluleping ilma religioosse või avaliku tseremooniata. Abielu lõppes kuuldavasti 1831. aastal.

Kui Kreekast sai 1830 kuningriik, pakuti valitsejakohta Léopold I-le, kuid ta loobus sellest. Kui Belgia kinnitas oma iseseisvust Hollandist 4. oktoobril 1830, palus Belgia Kongress hakata Léopold I äsja moodustatud riigi kuningaks. Ta astus ametisse Belgia Kuningapalees 21. juulil 1831. Sellest päevast sai Belgia iseseisvuspäev.

Juba 12 päeva pärast, 2. augustil tungisid Hollandi väed Belgiasse. Rahutused kestsid 8 aastat, kuid 1839 sõlmisid 2 riiki lepingu, kus tunnustati Belgia iseseisvust.

9. augustil 1832 abiellus Léopold I Prantsusmaa kuninga Louis-Philippe I tütre printsess Louise-Marie Thérèse Charlotte Isabelle d'Orléansiga (3. aprill 1812–11. oktoober 1850). Neil oli neli last:
Louis-Philippe Léopold Victor Ernst Saksi-Coburg (24. juuli 1833–16. mai 1834)
Léopold Louis-Philippe Marie Victor Saksi-Coburg (9. aprill 1835–17. detsember 1909), Belgia teine kuningas
Philippe Eugène Ferdinand Marie Clément Baudouin Léopold George (24. märts 1837–17. november 1905)
Marie-Charlotte Amélie Auguste Victoire Clémentine Léopoldine (7. juuni 1840–19. jaanuar 1927)

Kuningal oli oma armukese Arcadia Claret'ga veel kaks poega: parun Georg Eppinghoven (1849–1904) ja Arthur Eppinghoven (1852–1940).

5. mail 1835 sai teoks üks Léopold I unistustest: avati esimene Euroopa raudteeliin Brüsseli ja Mecheleni vahel.

Léopold I suri 10. detsembril 1865 Laekenis. Ta maeti Jumalaema kiriku kuninglikku võlvkambrisse Laekeni surnuaias.

Belgia monarhid
Saksi-Coburgi ja Gotha dünastia
Napoleoni sõdade sõjaväelased
Sündinud 1790
Surnud 1865
Isadepäev

Isadepäev on tähtpäev, millega märgitakse meeste rolli laste kasvatamisel ning avaldatakse tänu isadele ja vanaisadele. Eestis peetakse isadepäeva iga novembrikuu teisel pühapäeval. 

Alates 1998. aastast annab Eesti Naisliit välja aasta isa tiitlit.

Ajalugu
Isadepäeva tähistati esmakordselt 1910. aastal Ameerika Ühendriikides Washingtoni osariigis Spokane'i linnas. Ametlikult kuulutati see päev Ameerika Ühendriikides riiklikuks pühaks 1966. aastal president Lyndon Johnsoni valitsemise ajal.

Traditsiooni algatas naine, kelle sõjaveteranist isa oli pärast abikaasa surma üksinda kuus last üles kasvatanud. Ameerika Ühendriikides on isadepäev juunikuu kolmandal pühapäeval.

Vaata ka
Emadepäev
Lastepäev
Vanavanemate päev

Välislingid 
 

Tähtpäevad
RSS

{{See artikkel| räägib failivormingust; lühendi teiste tähenduste kohta vaata lehekülge RSS (täpsustus)}}

RSS (ingliskeelne lühend sõnadest Rich Site Summary või Really Simple Syndication) on XML-il põhinev andmevorming (uudistevoo vormingu standard) Internetis kasutamiseks, peamiselt veebilehtede sisukorra või uudiste kokkuvõtete tegemiseks.

RSSi levikule on kaasa aidanud ajaveebide suur populaarsus, sest RSS-vormingus kokkuvõtted on mugav vahend operatiivse info saamiseks huvipakkuva veebilehe muutmisest.

Viimasel ajal on RSSi üha rohkem hakatud kasutama ka meeskonnatöövahendites paljusid meeskonnaliikmeid puudutava info edastamiseks. Tavaliselt koostatakse uudisevoog (inglise keeles RSS-feed'') veebilehe või mõne muu seotud allika muutumisel automaatselt.

Ajalugu
RSSi esimene versioon (versioon 0.90) võeti kasutusele märtsis 1999 Netscape'i portaalis My Netscape Network. Muuhulgas sisaldas see juba 1997. aasta lõpul Dave Wineri (DW) poolt Userlandis loodud scriptingNews-vormingut.

1999. aasta jooksul arendas Netscape RSSi standardit edasi (versioon 0.91), kuid seoses vastava töögrupi kaotamisega Netscape'is jätkasid Winer ja Userland.

2000. aasta augustis avaldas sõltumatu töörühm O'Reillyst oma versiooni RSSst (nn versioon 1.0), mis on varasematest vormingutest üsna erinev.

Samaaegselt jätkas tööd ka Winer, kes lõi versioonid 0.92 ja 0.93. Versioon 2.0 avaldati Harvardi ülikooli poolt juulis 2003.

Üks esimesi vabavaralisi RSS uudistelugemise programme FeedReader on eestlaste loodud.

Tänapäeval saab RSSi näitamisega hakkama ka suur osa e-posti programme, vormindamata kujul (XMLna) iga XML-vormingut toetav veebibrauser.

RSS Vikipeedias
Ka Eesti Vikipeedial on uudisevoog – viimastest muudatustest ja artiklitest (vajuta tabile "ajalugu").

Vaata ka
 Atom
 XML
 RDS

Viited

Välislingid 
 RSS 2.0 Specification, rssboard.org
 RSS 2.0 spetsifikatsioon
 YourFeeds
 IStrapo United Nations RSS
 RSS Feed

Internet
XML
Leninism

Leninism on Lenini poolt marksismi tõlgendamisel loodud ideoloogia, mida Lenin kasutas oma valitsemise ajal Nõukogude Venemaal ning mida järgisid ka teiste maade kommunistlikud parteid.

Lenin väitis, et imperialism on kapitalismi kõrgeim arengujärk, et kapitalismi saab kukutada ainult revolutsiooniga ning et kõik katsed kapitalismi reformida nii, et see viiks sotsialismi, on määratud läbikukkumisele. Lenin ei arvestanud Karl Marxi väidet, et revolutsioon peab toimuma kõigis riikides ühel ajal, vaid lootis, et revolutsioon ühes riigis kutsub selle esile ka kõigis teistes. Leninil oli õigus selles, et Oktoobrirevolutsioon kutsus tõesti esile revolutsioone teistes riikides, kuid ta eksis, arvates, et see kulutulena üle maailma uusi revolutsioone sütitab ning niiviisi maailmarevolutsioonini viib.

Leninism oli Nõukogude Liidus ja ka mujal maailmas levinud eponüüm paljudele liikumistele ja poliitikatele. Leninlikeks, leninistlikeks, leninlasteks jne nimetasid endid sajad erinevad isikud ja rühmitused.

Leninism oli ühtlasi ka Lenini kultus. Lenini nime kandsid Nõukogude Liidus mitmed linnad, kolhoosid ja sovhoosid, sõjaväeüksused, asutused, organisatsioonid, ehitised, riiklikud preemiad, ordenid ja muud autasud. Kõigis suuremates linnades asus Lenini monument, suurtes asutustes oli Lenini portree või büst. Suuremad rahatähed ja paljud postmargid kandsid Lenini portreed. Lenini surnukeha palsameeriti ning paigutati avalikuks vaatamiseks mausoleumi Moskvas Punasel väljakul.

Vaata ka
Kommunismi must raamat
Marksism-leninism
Marksism
Stalinism

Kommunism
Marksism
Natsionaalbolševism

Natsionaalbolševism on sünkretistlik ideoloogia, mis rajaneb bolševismil ja fašismil. Natsionaalbolševism tugineb vasakul tiival Karl Marxi ja Vladimir Lenini, paremal tiival Julius Evola ja Benito Mussolini ideedele. See ideoloogia üritab endas ühitada sotsiaalse võrdsuse, korporatiivse majandusmudeli, geopoliitika ja impeeriumi idee. Sageli peavad natsionaalbolševikud oma ideoloogiat kolmandaks teeks sotsialismi ja kapitalismi vahel (analoogselt sotsiaaldemokraatide ja fašistidega). 

Natsionaalbolševismi ei tohi samastada natsionaalsotsialismiga, kuna kahe liikumise rõhuasetused ning rahvuse ja rassi kontseptsioonid on väga erinevad. Natsionaalbolševismi jaoks ei ole rahvuse või rassi geneetiline aspekt oluline, tähtsustatakse hoopis nende geopoliitilist ja kultuurilist mõõdet. Nii on näiteks Natsionaalbolševistlik Partei alati rõhutanud, et venelane on sõltumata oma päritolust iga inimene, kes tunnetab ennast ise venelasena ja samastub vene kultuuriga. Seega ei ole natsionaalbolševism kui ideoloogia rassistlik ega antisemiitlik, kuigi osa natsionaalbolševismi teoreetikuid on isiklikult selliseid seisukohti evinud.

Natsionaalbolševismi ühe juhtiva teoreetiku Aleksandr Dugini hinnangul on seda poliitilist suunda kõige lihtsam määratleda Karl Popperi avatud ja suletud ühiskonna teooriat kasutades. Natsionaalbolševism näeb ennast avatud ühiskonna vaenlasena. Lihtsustatult on Popperi teooria kohaselt avatud ühiskonna vaenlased need, kes esitavad üksikisikule ja tema kesksele rollile vastukaaluks erinevad Absoluudil põhinevad mudelid. Natsionaalbolševism juhindub idealismist, vastandades ennast materialismile, individualismile ja subjektivismile ning nendega seotud ideoloogiatele (liberalism, sotsialism, sotsiaaldemokraatia, jpt).

Natsionaalbolševismi teooria kujunes peaasjalikult välja 1920. aastatel Venemaal ja Saksamaal. Selle teoreetikute hulka loetakse Ernst Niekischit, Otto Strasserit, Nikolai Ustrjalovit, teatud määral ka Ernst Jüngerit tema konservatiivse revolutsiooni teooriaga. Kaasajal on silmapaistvaimad natsionaalbolševismi idee kandjad olnud Aleksandr Dugin, Eduard Limonov, Jean-Francois Thiriart ja Thomas Sutter.

Liikumise mõjutajateks filosoofias on Georg Wilhelm Friedrich Hegel, Julius Evola, René Guénon ja Georges Sorel.

Paljud natsionaalbolševikud peavad natsionaalbolševistlikule riigimudelile kõige lähemale jõudnud riigiks Nõukogude Liitu Jossif Stalini valitsuse ajal. Natsionaalbolševistlikke jooni on nähtud ka Mu‘ammar al-Qadhdhāfī režiimis Liibüas.

Vaata ka 
Natsionaalbolševistlik Partei
Natsionaalbolševistlik Rinne

Välislingid

Aleksandr Dugini teksti "Natsionaalbolševismi metafüüsika" tõlge (eesti keeles)
Artikleid natsionaalbolševismi teooriast (vene keeles)
Christian Bouchet' ülevaade Venemaa natsionaalbolševismi ajaloost (inglise keeles)
Google Books: David Brandenbergeri raamat "National Bolshevism: Stalinist Mass Culture and the Formation of Modern Russian National Identity, 1931–1956" (inglise keeles)

Ideoloogiad
 
Kommunism
Poola jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Poola jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Poola osales peale 16-aastast vaheaega kuuendat korda MM-finaalturniiril.

Väravavahid

Kaitsjad

Poolkaitsjad

Ründajad

Peatreener 
Jerzy Engel 

Poola jalgpall
2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused
Santa Maria

Santa Maria oli Christoph Kolumbuse lipulaev, millel ta alustas oma esimest merereisi Ameerika avastamiseks. Tema teised laevad olid Niña ja Pinta.

Santa Maria hellitusnimi oli La Gallega, mis vanahispaania keeles tähendab laeva. Laev oli ehitatud kaubaveoks, töntsakas ja aeglane.  Laeval oli kolm masti, millest kaks kandsid ühte suurt ruudukujulist purje, kolmandal oli kolmnurgakujuline puri.

Et ainult purjede jõul liikuva laeva kiirus sõltub peaasjalikult tuule kiirusest, siis on arvatud, et keskmine kiirus reisi vältel oli 4 sõlme ja maksimaalne kiirus 8 sõlme. Tüüpiline ööpäevane läbisõit oli 90–100 meremiili.

Kolmest laevast oli Santa Maria kõige aeglasem ja Pinta kiireim, ent erinevus kiiruses oli väike, oletatavasti vaid 0,1–0,2 sõlme. 

5. detsembril 1492 jooksis Santa Maria Haiti lähedal karile ja läks järgmisel päeval põhja. Laevast järele jäänud osadest laskis Kolumbus ehitada väikese sadama, mille nimeks pandi La Navidad (jõulud).

Purjelaevad
Jääaeg

Jääaeg on suhteliselt vabalt kasutatav mõiste, mis tähendab tänasest tunduvalt jahedamat kliimat, millega kaasnes ulatuslik liustike pealetung.

Jääaja mõiste osas ei ole selgust. Osa teadlasi peab isegi väikseid jääserva ostsillatsioone eraldi jääaegadeks, samas on teadlasi, kes eitavad jääaegade esinemist. Eestis on teada kolme Kvaternaari jäätumise setteid, kuid jääaegu on olnud kindlasti rohkem, sest uus jääaeg hävitab ehk kannab varasemad setted pea täielikult minema.

Jääaega tuleb eristada palju pikema kestusega külmhooneperioodist. Enamasti arvatakse, et Maa ajaloos  on olnud seitse külmhooneperioodi, neist viimane kestab praegugi.

Vaata ka 
Saale jäätumine, mis lõppes umbes 100 000 aastat tagasi enne meie ajaarvamist. Saale jäätumise jooksul oli kogu Skandinaavia, Briti saared ( välja arvatud üks väike ala Edela-Inglismaal), praegune Põhja-Saksamaa, Poola ja Balti riigid kaetud jääliustikega kuni Ukrainani.
Weichseli jäätumine ehk viimane jääaeg ehk lihtsalt jääaeg (kuna jää jõudis Wisła jõeni (saksa keeles Weichsel)), mis lõppes umbes 12 000 aastat tagasi enne meie ajaarvamist, jagunes Põhja-Euroopa kahte eraldi asetseva jääliustiku piirkonda: väike jääala, kuhu kuulusid Šotimaa, Wales, Põhja-Inglismaa ja kogu Iirimaa, ning suurem ala, kus jää kattis maad tänapäeva Läänemere ümbruskonnas. Jää all olid tänapäeva Norra, Rootsi, Soome, Eesti, Läti ja Leedu, Jüüti poolsaare idapoolne osa, Schleswig-Holsteini idaosa, Kirde-Saksamaa, Põhja-Poola ja Ida-Preisimaa.
Väike jääaeg
Jäävaheaeg

Klimatoloogia
Glatsioloogia
Kohv

Kohv (araabia قهوة qahwah) on kohvipuu röstitud seemnetest ehk kohviubadest jahvatatud pulber ja sellest valmistatud aromaatne jook.

Ajalugu
Kohvijoomine sai oletatavasti alguse Etioopiast. Sealse Kaffa küla järgi sai kohv ka nimetuse.

15. sajandil oli kohv levinud Araabias, 16. sajandil ka Türgis. Euroopasse jõudis kohvijoomise komme 17. sajandil, Eestisse 17. sajandi lõpuks.

Eri rahvastel on kujunenud oma kohvivalmistamise ja -serveerimise viisid. Tuntuimad on türgi kohv ja itaallaste espresso.

Kohvisordid 
Levinuim kohviliik araabika (Coffea arabica) on pärit Etioopiast. Selle osakaal maailmas toodetavast kohvist on umbes 75%. Teine tuntud kohviliik on robusta (Coffea canephora), mis on maitselt araabika kohvist tugevam. On olemas ka kolmas kohvipuu liik, libeeria kohvipuu (Coffea liberica), kuid selle osatähtsus on kaduvväike.

Kohvisordid kannavad tavaliselt tootjamaaga seotud nimetust, näiteks Colombia kohv, Costa Rica kohv, Santose kohv jne.

Kohvi all mõeldakse üldjuhul kohvipuu seemnetest valmistatud oakohvi. Oakohv sisaldab kofeiini, mis mõjub ergutavalt. Turustatakse toorest, röstitud, jahvatatud ja lahustuvat kohvi. Peale naturaalse kohvi toodetakse ka segusid, kus kohvile on lisatud näiteks teravilja, sigurit jms.

Kohvitootmise piirkonnad 

2012. aastal toodeti maailmas 8,8 miljonit tonni kohviube, istandike kogupindala oli 10,0 miljonit hektarit.

Suuremad kohvitootmispiirkonnad:

Kohviasendajad 
Kohvi asendajatena kasutatakse näiteks viljakohvi, puuviljakohvi, võilillejuurtest valmistatud "võilillekohvi" ja muud liiki nn taimekohvi. Naturaalse oakohviga seob neid eeskätt valmistamisviis.

Kohvi töötlemine 
Kohvipõõsa marja sees on tavaliselt kaks uba. Ubade eraldamine marjast toimub kuiv- või märgmenetlusega. Kuivmenetluses marjad kuivatatakse päikesepaistel ja kooritakse masinatega. Märgmenetlusega hoitakse marju 24–48 tundi veevannis, saades pestud kohvi, mis on kvaliteedilt parem kui kuivmenetlusega saadud kohv.

Toorkohvinäidised röstitakse väikeste röstimismasinatega. Oad jahvatatakse ja valmistatakse kohvijook, mida asjatundjad maitsevad. Maitsmine toimub tugeva tõmbega lusikalt suhu. Nii tulevad väiksemadki maitsevääratused esile.

Toorkohvisegud röstitakse röstimismasinates kuumas õhuvoolus, mida valvavad asjatundjad.

Pilte

Vaata ka 
must kohv
espresso
caffè latte
cappuccino
latte art
barista
presskann
kohvimasin
tee (jook)
mate
infusioon
kohvifilter

Viited

Kirjandus 
 Olga Relve, "Tass kohvi". Valgus, Tallinn 1976, 80 lk; teine trükk 1980

Välislingid 

CoffeeTea.info Kohviportaal 
 Toivo Niiberg, Kohv otse loodusest, 7. juuni 2012
Poola jalgpallikoondis

Poola jalgpallikoondis on Poola jalgpalliliidu esindusmeeskond, mis esindab Poolat rahvusvahelistel jalgpallivõistlustel.

Ajalugu 
Poola riik taastati 1920. aastal ning jalgpallidebüüdi tegid poolakad 1921 Ungari vastu. Kuigi 1938. aastal jõuti MM-i finaalturniirile, polnud Poola saavutused ligi kolmekümne aasta jooksul märkimisväärsed. 1969. aastal jõudis Poola klubi Górnik Zabrze Euroopa karikavõitjate karikafinaali. 

1970ndail hakkas Poola jalgpall jõudsalt arenema ja esimeseks suureks saavutuseks oli 1972. aasta Müncheni olümpiamängudel võidetud kuldmedal. Tollasesse koondisse kuulusid enim väravaid löönud Włodzimerz Lubanski, 97 korda riigi koondisse kuulunud Kazimerz Deyna ja Robert Gadocha. 1974. aasta MM-i finaalturniiril oli koondisse lisandunud Poola pikima staažiga mängija Gregorz Lato (100 korda) ja väravavaht Jan Tomaszewski. Poola sai MM-il kolmanda koha ning sama koondis püsis koos üle kümne aasta. 

1976. aasta Montréali OM-il võideti hõbemedal. 1978. aastal jõuti MM-i finaalturniirile Argentinas, kus saadi oma alagrupis esikoht, kuid teisest ringist kaugemale ei jõutud. Paremini läks Poolal 1982. aasta MM-il Hispaanias, kui koondis pääses poolfinaali ja suuresti tänu Zbigniew Boniekile. Poolfinaalis mängiti maailmameistriks tulnud Itaaliaga ja kaotati 0:2.

1986. aasta MM-i finaalturniiril Mehhikos jõuti teise ringi, kuid kaotati Brasiilia meeskonnale 0:4. 

1992. aasta olümpiamängudel Barcelonas saadi hõbemadal.

Kuusteist aastat jalgpallimaailmast isolatsioonis viibinud Poola naasis 2002. aastal, võites Ukraina ees oma alagrupi, ja pääses esimese valiksarjas osalenud Euroopa riigina MM finaalturniirile Lõuna-Koreasse ja Jaapanisse. MM-il aga ei läinud hästi, sest jäädi omas alagrupis viimaseks.

Koondis võttis osa UEFA Euro 2012 finaalturniirist.

2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel jõuti veerandfinaali, kus kaotati penaltiseerias hilisemale meistrile Portugalile. Veerandfinaali jõudmine oli Poola ajaloo parim tulemus Euroopa meistrivõistlustelt.

Mängijad  
Poola koondis 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Peatreenerid

 ...
  Janusz Wójcik (1997–1999)
  Jerzy Engel (2000–2002)
  Zbigniew Boniek (2002)
  Paweł Janas (2003–2006)
  Leo Beenhakker (2006–2009)

  Stefan Majewski (2009)
  Franciszek Smuda (2009–2012)
   Waldemar Fornalik (2012–2013)
   Adam Nawałka (2013–2018)
   Jerzy Brzęczek (2018–2021)
   Paulo Sousa (2021–)

Saavutused 

1972 OM olümpiavõitja
1974 MM pronksmedal
1976 OM hõbemedal
1982 MM pronksmedal
1992 OM hõbemedal

Kohtumised Eesti koondisega
Eesti jalgpallikoondis on Poolaga kohtunud üheksa korda. Poola oli kuues FIFA liikmesriik, kellega Eesti koondis ametliku kohtumise pidas.

Vaata ka

Ekstraklasa on Poola jalgpalli kõrgeim liiga.
Jalgpall 1972. aasta suveolümpiamängudel
Jalgpall 1976. aasta suveolümpiamängudel
Jalgpall 1992. aasta suveolümpiamängudel
2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused
Poola jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Poola jalgpallikoondis 2006. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
2012. aasta Euroopa meistrivõistlused jalgpallis

Välislingid 
Poola jalgpalliliit
90minut.pl

Euroopa jalgpallikoondised
Koondis
2000. aasta Euroopa meistrivõistlused jalgpallis

11. Euroopa meistrivõistluste jalgpalli finaalturniir peeti 10. juunist 2. juulini 2000 ja esmakordselt jalgpalliajaloos korraldasid EM-i finaalturniiri kaks riiki ühiselt – Holland ja Belgia.

Finaalturniir

Alagrupimängud

Alagrupp A

Alagrupp B

Alagrupp C

Alagrupp D

Väljalangemismängud

Veerandfinaalid

Poolfinaalid

Finaal

Statistika

Väravalööjad

5 väravat
 Patrick Kluivert
 Savo Milošević
4 väravat
 Nuno Gomes
3 väravat
 Thierry Henry
 Sérgio Conceição
 Zlatko Zahovič
2 väravat
 Vladimír Šmicer
 Alan Shearer
 Youri Djorkaeff 
 David Trézéguet
 Sylvain Wiltord
 Zinédine Zidane
 Filippo Inzaghi 
 Francesco Totti
 Frank de Boer  
 Marc Overmars
 Boudewijn Zenden

 Gaizka Mendieta 
 Alfonso Pérez
 Hakan Şükür
1 värav
 Bart Goor
 Émile Mpenza
 Karel Poborský
 Steve McManaman
 Michael Owen
 Paul Scholes
 Laurent Blanc
 Christophe Dugarry
 Mehmet Scholl
 Antonio Conte
 Alessandro Del Piero
 Marco Delvecchio
 Luigi Di Biagio
 Stefano Fiore
 Ronald de Boer
 Steffen Iversen

 Costinha
 Luís Figo
 João Pinto
 Cristian Chivu
 Ionel Ganea
 Viorel Moldovan
 Dorinel Munteanu
 Miran Pavlin
 Joseba Etxeberria
 Pedro Munitis
 Raúl
 Henrik Larsson
 Johan Mjällby
 Okan Buruk
 Ljubinko Drulović
 Dejan Govedarica
 Slobodan Komljenović
Omaväravad
 Dejan Govedarica (mängus Hollandi vastu)

Keskmiselt väravaid
2,74 väravat keskmiselt ühe mängu kohta.

Euroopa meistrivõistlused jalgpallis
Euroopa meistrivõistlused, 2000. aasta jalgpallis
Hollandi jalgpall
Belgia jalgpall
Tintinnabuli

Tintinnabuli (ladina keeles genitiivivorm (omastav kääne) sõnast tintinnabulum 'kelluke') on helilooja Arvo Pärdi 1976. aasta paiku välja kujunenud isikupärane muusikastiil ja kompositsioonitehnika, mis sulandab kaks ühehäälset strukturaalset liini – s.o meloodia- ja kolmkõla-hääle – üheks orgaaniliseks tervikuks. Selle tulemusel on muusikas läbivalt kuuldav või tajutav üks põhikolmkõla. Lisaks kasutab helilooja vaikust ja järelkaja muusikaliste elementidena. Sündiva kõlaterviku eripärane ülemhelirikkus meenutabki kellaheli.

Muusikateooria
Arvo Pärt
Pepakura

Pepakura (inglise keeles papercraft või paper-folding craft) on paberi modelleerimise meetod kolmemõõtmeliste asjade loomiseks sarnaselt origamiga. 

Võrreldes origamiga võib pepakura objekt koosneda mitmest paberi osast, mis lõigatakse välja, kleebitakse kokku ja moodustavad nii terviku.

Eestis on see tehnoloogia tuntud eelkõige läbi laste ajakirja Täheke, mis sisaldas juhiseid, kuidas teha paberist erinevaid sõidukeid ja loomi. Tuntud olid ka 1990ndate alguses välja antud albumid "Paberist Viru värav" ja "Paberist Rannavärav", kus sai paberist välja lõigata ja kokku kleepida Tallinna vanalinna hooneid ning linnamüüri. Autoriteks Heiki Kongi ja Kalvi Aluve.

Viited

Välislingid
Sr-Fraude Papercraft- Free Downloads
Papyromania
RecorteCole
 Paper toy transformer.
 CRAZY PAPER CUBE.
 PAPER ROSE VIDEO . 
 Heart popup card video . 
 FLOWER 01 Video.
 FLOWER 02 Video.
 PAPER ROSES  Video. 
 UNBELIEVABLE PAPER TOY.
 UNBELIEVABLE PAPER TOY 2 .

Paberivoltimise kunstid
Musta Veenuse Ordu

Musta Veenuse Ordu (lühend: MVO) on Anton Szandor LaVey mõtteid järgivate eesti satanistide liit. 

MVO asutati 30. aprillil 2001 kui Eesti Satanistlik Kogudus "Musta Veenuse Ordu".

MVO asutamisele eelnes mitme aasta pikkune töö, mille võiks jaotada kümnesse etappi:
 satanismi puudutava info otsimine
 saadud infoga tutvumine, vajaliku väljasõelumine ja Eesti oludele sobivaima põhijoone kujundamine
 satanismi puudutava kirjanduse hankimine ja tõlkimine
 satanismist huvituvate inimeste otsimine ja koondamine
 avalikkuse teavitamine MVO asutamise plaanidest
 avaliku arvamuse kujundamine
 MVO asutamiseks sobivaimate isikute väljaselgitamine
 asutava kogu kokkukutsumine
 prioriteetide paikapanemine asutava kogu poolt
 põhikirja väljatöötamine

Kuigi modernses satanismis on mitu suunda –  ratsionaalne, okultistlik, lutsiferiaanlik (ajalooliselt on neid veelgi rohkem), leidis asutav kogu, et ei tohiks keskenduda ühele kindlale suunale, vaid tuleks luua organisatsioon, mis koondaks kõiki satanismi suundi, jättes seejuures välja kriminaalsusesse kalduvad elemendid nagu happeline satanism. Praegu kuulub MVO ridadesse nii ratsionaliste, okultiste kui ka lutsiferiaane.

Raskused registreerimisel

MVO on püüdnud registreerida end juriidilise isikuna, kuid nelja aasta jooksul ei ole see õnnestunud. Algul toodi välja kõikvõimalikke pisivigu esitatud dokumentides, kuid kui need parandati, hakkasid ametnikud kasutama venitamistaktikat, vastates päris viimasel hetkel. Jätkuvat registreerimisest keeldumist põhjendatakse erinevate demagoogiliste ja otsitud väidetega. Peamiseks probleemiks mitteregistreerimisel näevad MVO esindajad seda, et hoolimata väidetavast (EV põhiseaduse kohaselt) usuvabadusest ja riigikiriku puudumisest Eesti Vabariigis lähtuvad ametnikud MVO'ga seotud võtmemõistete ("Saatan", "satanism") hindamisel kristlikust seisukohast ja terminoloogiast, jättes tähelepanuta asjaolu, et MVO on korduvalt rõhutanud oma mitteseotust "kristliku Saatanaga".

Vaata ka 

 Satanism
 Joy of Satan

Satanism
Eesti usulised ühendused

Välislingid 
Musta Veenuse Ordu koduleht
Eve Heinla. Eesti satanistid lähevad uuele ringile. Õhtuleht, 8. juuni 2005
Satanistlik ühendus pühitses Eesti koolid saatanale. ERR uudised, 26. detsember 2007
Soome-ugri keeled

Soome-ugri keeled on Uurali keelkonna suurim haru, mille soome allharusse kuuluvaid (soome, eesti jt) keeli kõnelevad rahvad elavad Euroopa põhjaosas ning ugri haru keeli kõneldakse nii Doonau jõgikonnas (ungari) kui ka Lääne-Siberis (handi ja mansi keeled).

Keeleteadlaste hulgas levinud, kuid otseselt tõestamata teooria kohaselt on kõik soome-ugri keeled tekkinud ühestainsast aastatuhandete eest räägitud soome-ugri algkeelest selle hilisema mitmekordse jagunemise tulemusena.

Erinevalt enamikust Euroopa keeltest ei kuulu soome-ugri keeled indoeuroopa keelte hulka.

Peale soome-ugri keelte kuuluvad uurali keelte hulka ka samojeedi keeled.

Mõned keeleteadlased kasutavad termineid "soome-ugri keeled" ja "uurali keeled" sünonüümidena.

Hinnangud soome-ugri keelte omavahelistele sugulusseostele on püsinud enam-vähem muutusteta alates 1879. aastast. Soome-ugri keeled jagunevad saami, läänemeresoome, Volga, Permi ja ugri rühmaks. Uuemates liigitustes on Volga rühm kadunud, selle asemel esinevad sellesse kuulunud mordva keeled ja mari keeled otse soome-ugri rühma alarühmadena.

Saami, mansi ja handi põhimurdeid peetakse eri keelteks. Samuti räägitakse viimastel aastakümnetel ühe karjala keele asemel mitmest karjala keelest ning eesti keele lõunaeesti murdeid peetakse kohati eraldiseisvaks lõunaeesti keeleks.

Neid ühendab keelesugulus ja väljasuremisoht.

Klassifikatsioon
Soome-ugri keelte hulka kuuluvad:

 ugri keeled
 Obi ugri keeled
 handi keel
 mansi keel
 ungari keel
 † vanaungari keel
 Permi keeled
 komi keel
 sürjakomi keel
 permikomi keel
 udmurdi
bessermani murre
 † vanapermi keel
 Volga keeled
 mari keel
 niidumari keel
 mäemari keel
 loodemari keel
 † merja keel
 † muromi keel
 † meštšera keel
 mordva keeled
 ersa keel
 mokša keel
 saami keeled
 idasaami keeled
 † Akkala saami keel
 Inari saami keel
 † Kemi saami keel
 Kildini saami keel
 koltasaami keel
 turjasaami keel
 läänesaami keeled
 Lule saami keel
 lõunasaami keel
 Pite saami keel
 põhjasaami keel
 Ume saami keel
 läänemeresoome keeled
 eesti keel
 võru keel (või võru murre) ja setu keel (või setu murrak)
 isuri keel
 liivi keel
 karjala keel
 päriskarjala keel
 livviko keel
 lüüdi keel
 soome keel
 meä keel
 kveeni keel
 vadja keel
 † kreevini keel
 vepsa keel

Vaata ka
 Budinos
 Martin Fogel

Viited

Välislingid
 Maria Manner: "Suomi ei enää kelpaa unkarilaisille sukulaiskieleksi" Helsingin Sanomat, 30. märts 2013
 Jingyi Gao: "Hiina ja soome-ugri keelte ühisest päritolust" Novaator ERR, 30. jaanuar 2015
The New York Times

The New York Times (eesti keeles kasutatakse tavaliselt nimekuju New York Times) on rahvusvaheliselt tuntud ajaleht, mis asutati 1851. aastal. Seda antakse välja New Yorgis ja levitatakse kogu USA-s ning paljudes teistes riikides üle maailma. 

Ajalehe omanik on The New York Times Company, millele kuulub teisigi suuri ajalehti, näiteks International Herald Tribune ja The Boston Globe. Ettevõtte juhatuse esimees on Arthur Gregg Sulzberger, kelle perekonnale on ajaleht kuulunud juba 1896. aastast.

Ajaleht asutati 18. septembril 1851 nimega The New York Daily Times.

2020. aasta seisuga oli ajalehel 5,496 miljonit tellijat, kellest digisisu tellis 4,665 miljonit ning mängude ja kokanduse osa 1,398 miljonit. Paberlehte tellis 0,831 miljonit ja see arv väheneb järjest nagu teistelgi paberlehtedel.

2012. aasta juunis hakati välja andma hiinakeelset veebiversiooni. 2016. aasta veebruarist 2019. aasta septembrini anti välja ka hispaaniakeelset paberversiooni.

New York Timesi tellijatele on saadaval digiarhiiv The TimesMachine, milles on saadaval ajalehe kõigi numbrite PDF-versioon aastatest 1851–2002.

Erinevalt enamikust USA ajalehtedest on New York Timesil omaenda range sisemine stiilijuhend, mille kohaselt inimeste perekonnanimesid kasutatakse ainult koos tiitliga, näiteks "härra" või "proua". Erand tehakse üksnes spordivõistluste ja popkultuuri kajastamisel.

Vastavalt stiilijuhendile ajalehes roppe sõnu ei kasutata. Nii näiteks kirjutas ajaleht punkbändi Fucked Up kontserdiarvustuse ilma kordagi bändi nime mainimata. Erandlikult kasutas ajaleht 2016. aasta USA presidendivalimiste kajastamisel sõnu "fuck" ja "pussy", et illustreerida Donald Trumpi keelekasutust.

Vaata ka
New York Timesi bestsellerid
The New York Times Magazine

Viited

Välislingid
New York Timesi koduleht

Ameerika Ühendriikide ajalehed
Alaska ahelik

Alaska ahelik (inglise Alaska Range) on mäeahelik, mis piirab Alaska lahte loodest, põhjast ja kirdest. 

Mäestiku on umbes 1000 km pikk ja kuni 6194 meetrit kõrge. Ta on Põhja-Ameerika kõrgeim mäestik.

Põhja-Ameerika mäestikud
Ameerika Ühendriikide mäestikud
Biotiit

Biotiit on ülitäiusliku lõhenevusega silikaatne monokliinne kivimit moodustav mineraal.

Biotiit on kõige tavalisem vilk. Vilke iseloomustab ülitäiuslik lõhenevus, mistõttu nad lõhenevad kergelt peenikesteks paralleelsete pindadega lehtedeks. Biotiit on väga laialt levinud mineraal, moodustab maakoorest ligikaudu 3%.

Keemiline valem: K(Mg,Fe2+)3(OH)2[(Al,Fe3+)Si3O10].

Biotiit on pruunika värvusega läbipaistev mineraal. Suurem mineraalipala paistab musta või tumepruunina.

Biotiit on kivimit moodustav mineraal. See tähendab seda, et osades kivimites on biotiiti rohkem kui 5% kivimi koostisest. Biotiit moodustub magma kristallisatsiooni käigus. Samuti tekib biotiiti savimineraalide moondel.

lõhenevus: ülitäiuslik
erikaal: 3,09 (keskmine)
kõvadus: 2,5–3
läige: klaasi

Biotiit lõheneb kergelt õhukesteks elastseteks lehtedeks. Biotiit lahustub kontsentreeritud väävelhappes.

Biotiit on sarnaselt teiste kaaliumi sisaldavate mineraalidega väga nõrgalt radioaktiivne.

Polarisatsioonimikroskoobi all on biotiiti lihtne ära tunda selge lõhenevuse, otsekustumise ja tugeva pleokroismi järgi. Biotiidi pleokroismi abil kontrollitakse ka polarisaatori võnkeellipsi suunda. Kui biotiit on horisontaalasendis tumedam kui vertikaalasendis, laseb polarisaator läbi horisontaalselt võnkuva polariseeritud valguslaine ja vastupidi. Kui biotiit ei kustu otse, on kaks võimalust: tegemist kas ei ole biotiidiga või ei ole mikroskoop töökorras.

Biotiidiga sarnaneb flogopiit, mida enamasti peetakse biotiidi erimiks. Flogopiidile on omane tugev oranžides toonides pleokroism.

Nimi tuleb prantsuse füüsiku Jean Baptiste Biot' nimest.

Välislingid 

Mineraalid
Paast

Paastumine ehk paast on põhiliselt tahtlik hoidumine toidust (söögist, joogist või mõlemast) mingiks ajaperioodiks. Paast võib olla täielik või osaline sõltuvalt sellest, millest paastutakse. Mõni paastuliik võib ette näha hoidumist ainult teatud tüüpi toitudest, näiteks lihast. Paastumine võib hõlmata ka hoidumist seksuaalsetest tegevustest. Traditsiooniliselt mõistetakse täieliku paastu all hoidumist kõikidest toitudest ja jookidest, välja arvatud veest.

Paastumine on enamasti olnud seotud religioossete või spirituaalsete põhjustega. Paastumist on mainitud Piiblis (nii Vanas kui ka Uues Testamendis), Koraanis ja paljudes teistes religioossetes tekstides. Budismis on esindatud kesktee põhimõte, mis soovitab äärmustest hoiduda.

Mõnikord paastutakse ka meditsiinilisel põhjustel, näiteks enne operatsioone, mis nõuavad anesteesiat. Paastumist on kasutatud ka mittevägivaldse mõjutusvahendina poliitilisel protestil (näljastreik).

Dieedid
Religioon
Alborz

Alborz (varasem eestikeelne nimi: Elburs) on mäestik Aasias, osa Iraani kiltmaast. 

Edelas, lõunas ja kagus piirneb Kaspia merega. 

Loodes on ühenduses Talõši mägedega, kirdes Türkmeeni-Khorāsāni mäestikuga. Lõunas piirneb Dasht-e Kavīriga. 

Lõunajalamil asub Teheran. 

Suurim kõrgus 5604 meetrit (Damāvand) on ühtlasi Aasia kõrgeim vulkaan, kui lugeda Elbrus Euroopasse kuuluvaks.

Aasia mäestikud
Iraani mäestikud
Genialistid

Genialistid oli Eesti ansambel, mis lõpetas tegutsemise 2007. aastal.

1993–1995 tegutses see nime Lõbusad Trajektoorid all.

Koosseis 

 Ivar Põllu (laul)
 Feliks Kütt (basskitarr, laul)
 Karl Laanekask (soolokitarr, laul)
 Allan Aint (kitarrid, löökriistad)
 Tauno Aints (klahvpillid)
 Raido Kurri (trummid)

Diskograafia

Albumid 
2000 "Genialistid" CD MC, Hyper Elwood
2001 "Hea lugu" Elwood
2001 "Armastus" CD MC, Elwood
2003 "Vanad ja kobedad saavad jalad alla" CD MC, Hitivabrik
2004 "Gentel-Dentel" CD MC, Elwood
2004 "Genialistid olid siin" Elwood
2016 "Genialistid 1" 2LP 12", Elwood

Kogumikud 
2003 "Kogutud noorus" ("Genialistid" + "Armastus" + buklett) Elwood
2006 "Genialistid" A. Le Coq Music Box

Singlid 
 200? "Mööda poode"

Videod ja DVD-d 
 2004 "Gentel-Dentel" CD+DVD, Elwood

Välislingid 

 Genialistid(arhiveeritult)
 
 Eesti ansamblite andmebaas
 "Genialistid? Kes need veel olid?" Õhtuleht, 28. mai 2011

 Genialistid
Eesti ansamblid