joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Trophée des Champions

Trophée des Champions on Prantsusmaa superkarikavõistlused jalgpallis. Need toimuvad Prantsusmaa valitseva meistri ja valitseva karikavõitja vahel.

Esimesed Prantsusmaa superkarikavõistlused toimusid 1949. aastal. Aastatel 1955–1973 ja 1985–1986 oli võistluste nimetus Challenge des champions . Praeguse nimetusega toimusid superkarikavõistlused esimest korda 1996. aastal.

Kokku on superkarika võitnud 14 klubi. Kõige edukam on olnud 11 võiduga Paris Saint-Germain, järgnevad kaheksa võiduga Lyon ja viie võiduga Saint-Étienne.

Võitjad 

 1949 – Reims
 1955 – Reims
 1956 – Sedan
 1957 – Saint-Étienne
 1958 – Reims
 1959 – Le Havre
 1960 – Reims
 1961 – Monaco
 1962 – Saint-Étienne
 1965 – Nantes
 1966 – Reims
 1967 – Saint-Étienne
 1968 – Saint-Étienne
 1969 – Saint-Étienne
 1970 – Nice
 1971 – Rennes ja Marseille
 1972 – Bastia
 1973 – Lyon
 1985 – Monaco
 1986 – Bordeaux
 1995 – Paris Saint-Germain
 1997 – Monaco
 1998 – Paris Saint-Germain
 1999 – Nantes
 2000 – Monaco
 2001 – Nantes
 2002 – Lyon
 2003 – Lyon
 2004 – Lyon
 2005 – Lyon
 2006 – Lyon
 2007 – Lyon
 2008 – Bordeaux
 2009 – Bordeaux
 2010 – Marseille
 2011 – Marseille
 2012 – Lyon
 2013 – Paris Saint-Germain
 2014 – Paris Saint-Germain
 2015 – Paris Saint-Germain
 2016 – Paris Saint-Germain
 2017 – Paris Saint-Germain
 2018 – Paris Saint-Germain
 2019 – Paris Saint-Germain
 2020 – Paris Saint-Germain
 2021 – Lille
 2022 – Paris Saint-Germain

Välislingid 
 Koduleht

Prantsusmaa jalgpall
Ljudmõla Denissova

Ljudmõla Denissova (vene keeles Людмила Леонтьевна Денисова; ukraina keeles Людмила Леонтіївна Денісова Ljudmõla Leontijivna Denissova; sündinud 6. juulil 1960 Arhangelskis Vene NFSV-s) on Ukraina poliitik.

Ukraina poliitikud
Sündinud 1960
Leivamardikas

Leivamardikas (Stegobium paniceum) on liik mardikalisi sugukonnast teesklased.

Valmik on 2–3 mm pikkune, punakaspruun.

Leivamardikas toitub kuivadest taimedest ja taimetoodetest (näiteks küpsistest). Kuna ta on sage söödik herbaariumites, siis kutsutakse teda vahel ka herbaariumimardikaks. 

Ta on perekonna Stegobium ainus liik.

Viited

Eesti mardikalised
Teesklased
Schwarzschildi raadius

Schwarzschildi raadius on parameeter Schwarzschildi lahendis Einsteini väljavõrranditele, mis annab musta augu sündmuste horisondi raadiuse. Üldisemalt on see karakteristlik pikkus, mille saab omistada igale massiga kehale. See on oma nime saanud saksa füüsiku Karl Schwarzschildi järgi.

Schwarzschildi raadius on antud valemiga

kus G on gravitatsioonikonstant, M on keha mass ja c on valguse kiirus.

Kui must auk pole kirjeldatud Schwarzschildi lahendiga, näiteks pöörleva või elektriliselt laetud musta augu korral, siis ei pruugi selle sündmuste horisondi asukoht olla määratud Schwarzschildi raadiusega.

Näiteid
Schwarzschildi raadius on võrdeline keha massiga. Päikese Schwarzschildi raadius on ligikaudu 3 km, Maal 9 mm ja Kuul vaid 0,1 mm. Vaadeldava universumi Schwarzschildi raadius on see-eest ligikaudu 13,7 miljardit valgusaastat.

Viited

Gravitatsioon
Üldrelatiivsusteooria
Miklós Ligeti

Miklós Ligeti (1. mai 1871, Buda – Budapest, 10. detsember 1944) oli ungari skulptor ja kunstnik. Tema skulptuuriteosed kätkesid endas nii realismi kui impressionismi mõjutusi. Ta õppis Alajos Stróbli juhendamisel Budapestis kui ka hiljem Austria-Ungari esipealinnas Viinis.

Ligeti oli 20. sajandi alguspoolel Ungari Tarbekunsti Ühingu president.

Ta oli Ungari üks tuntumaid impressionistliku skulptuuri esindajaid, samuti kogus ka tema keraamika populaarsust.

Teosed

Ligeti tuntuim skulptuur on Anonymus, mis valmis 1903. aastal ja asub Vajdahunyadi lossi lähistel Budapesti linnapargis Városliget. See oli üks kümnest keiser Franz Joseph I annetatud skulptuurist.

Tema suurteoste valmimised jäävad enamasti Esimese maailmasõja eelsesse ja järgsesse aega.

Välislingid
 

Ungari skulptorid
Ungari kunstnikud
Sündinud 1871
Surnud 1944
20A (Tallinna bussiliin)

20A on Tallinna bussiliin, mis teenindab reisijaid marsruudil Viru keskus – Laagri alevik. 

Bussiliini teenindas bussifirma MRP Linna Liinid liinil Kunstiakadeemia – Laagri alevik kuni 2019. aasta 1. veebruarini, kui Tallinna linnavalitsus otsustas lõpetada sõlmitud lepingu. Alates sellest kuupäevast võttis liini teenindamise üle Tallinna Linnatranspordi AS. Uus teenindaja tegi mitu muutust liini 20A sõiduteel: 15. veebruaril nihutas firma kesklinnas asuva lõpp-peatuse Ants Laikmaa tänavale, alg-peatuse asukoha Viru keskuse bussiterminali ja lisas uue peatuse Akadeemia tee Eduard Vilde teele.

Bussiliin teenindab tööpäeviti iga tund ja tipptundidel iga pooltund, laupäeval ja alates 1. maist 2019 ka pühapäeval ning riiklikul pühal iga 2 tunni tagant.

1. septembrist 2020 tihendati bussiliini seoses bussiliini 25 sulgemisega.

Marsruut 
Liini 20A pikkus on ligikaudu 17 kilomeetrit ning buss läbib Tallinnas Keskliinna, Kristiine, Mustamäe ning Nõmme linnaosasid. Samuti on sõiduliini lõpp-peatus Saue vallas Laagri alevikus. Bussiliini liikumismarsruut on Viru keskusest järgmine: Viru keskus, Pärnu mnt, A. H. Tammsaare tee, Sõpruse pst, E. Vilde tee, Kadaka tee, Kadaka pst, Möldre tee.

Ajalugu

Viited 

Tallinna bussiliinid
Margus Kukk (ujuja)

Margus Kukk (sündinud 26. veebruaril 1959 Tallinnas) on eesti ujuja ja treener.

186 cm, 82 kg. Lõpetas 1977 Tallinna 2. kk-i ja 1983 TPedI KKT. Alustas sportimist 1965 Kalevi ujumiskoolis, jõudis treener Elvira Miku juhendamisel NL-i mv-te finaali. Tulnud vaba-, rinnuli-, liblik- ja teateujumises 33 korda suvistel (1975–82) ja ühe korra talvistel mv-tel (1985) Eesti meistriks. Parandanud lühikeses ja pikas ujulas 36 korda Eesti rekordit, sh 18 korda teateujumises. Võitnud 1989 meisterujumise EM-il hõbemedali (50 m liblikat). Parimad tulemused: 25-m ujulas 100 m vabalt 52,5 (1981); 50-m ujulas 50 m vabalt 23,6 (1980), 100 m vabalt 53,06 (1979), 100 m liblikat 57,81 (1978) ja 200 m liblikat 2.11,37 (1978). Msp (1976). Kuulunud 1975–82 Eesti koondisse. Eesti parim meesujuja 1977 ja 1978. Olnud 1988–92 tegev Eesti Jahtklubide Liidus ja Finni Liidus. Kuulunud 1998–2002 Ujumisliidu juhatusse. Töötanud 1983–92 Laevastiku Tallinna Spordiklubis ja Tallinna Kalevi purjetamiskoolis purjetamistreenerina. Õpilasi: Katri Dragunevitš, Tiit Vihul. Olnud 1993–98 Eesti Kütuse kommertsdirektor, a-st 1998 tegutsenud ettevõtluses.

Viited
UNESCO maailmapärand Saksamaal

Saksamaa alal on UNESCO maailmapärandi nimistus 46 objekti ja 12 objekti kandidaati.

Nimistusse on kantud:
43 kultuuripärandi objekti:
1978 Aacheni toomkirik
1981 Speyeri toomkirik
1981 Würzburgi Residentsiloss koos õukonnaaia ja Residentsi väljakuga
1983 Wiesi palverännukirik
1984 Brühli Augustusburgi ja Falkenlusti linnus
1985 Hildesheimi toomkirik ja Miikaeli kirik
1986 Trieri rooma mälestusmärgid, toomkirik ja Jumalaema kirik
1987 Lübecki hansalinn
1987, 2005, 2008 Rooma impeeriumi piirikindlustised. Ühispärand Suurbritanniaga
1990, 1992, 1999 Potsdami ja Berliini lossid ning pargid
1991 Lorschi klooster ja Altenmünster
1992, 2010 Rammelsbergi kaevandused, Goslari ajalooline linn ja Ülem-Harzi veekäitlussüsteem
1993 Bambergi linn
1993 Maulbronni kloostrikompleks
1994 Quedlinburgi kollegiaatkirik, linnus ja vanalinn
1994 Völklingeni rauasulatustehas
1996, 2017 Bauhaus ja selle asukohad Weimaris, Dessaus ja Bernaus
1996 Lutheri mälestised Eislebenis ja Wittenbergis
1996 Kölni toomkirik
1998 Klassikaline Weimar
1999 Museumsinsel (Muuseumisaar), Berliin
1999 Wartburgi linnus
2000 Dessau-Wörlitzi aiariik
2000 Reichenau mungasaar
2001 Saksa Tolliliidu söekaevandus- ja tööstuskompleks Essenis
2002 Reini keskjooksu oru ülaosa
2002 Stralsundi ja Wismari ajalooline keskus
2004 Breemeni raekoda ja Turuväljaku Rolandi kuju
2004 Muskau / Mużakówi park. Ühispärand Poolaga
2006 Regensburgi vanalinn ja Stadtamhof
2008 Berliini modernistlikud elamurajoonid
2011 Alpide ümbruse ajaloolised vaielamud. Ühispärand Austria, Itaalia, Prantsusmaa, Sloveenia ja Šveitsiga
2011 Faguse tehas Alfeldis
2012 Bayreuthi markkrahvlik ooperimaja
2013 Wilhelmshöhe mägipark
2014 Corvey karolingide läänetiib ja Civitas
2015 Speicherstadt ja Kontorhausi piirkond koos Chilehausiga
2016 Le Corbusier' looming kui väljapaistev panus moodsasse arhitektuuri. Ühispärand Argentina, Belgia, India, Jaapani, Prantsusmaa ja Šveitsiga
2017 Švaabi Juura koopad ja jää-aja kunst
2018 Hedeby arheoloogiline piirikompleks ja Danevirke
2018 Naumburgi toomkirik
2019 Augsburgi veekäitlemissüsteem
2019 Erzgebirge/Krušnohoří kaevanduspiirkond. Ühispärand Tšehhiga
kolm looduspärandi objekt:
1995, 2010 Messel Piti fossiilide kaitseala 
2009, 2014 Waddenzee. Ühispärand Hollandi ja Taaniga
2011, 2017 Karpaatide ja teiste Euroopa regioonide muistsed ja põlised pöögimetsad. Ühispärand Albaania, Austria, Belgia, Bulgaaria, Hispaania, Horvaatia, Itaalia, Rumeenia, Slovakkia, Sloveenia ja Ukrainaga
nimistusse kandideerib alates 1999. aastast veel 12 objekti

Nimekirjast kustutatud objektid
2004 Elbe jõe org Dresdenis. Kustutati Maailmapärandi nimekirjast 2009. aastal, sest "keset objekti ehitatud uus maanteesild rikkus objekti väljapaistvuse ja väärtuse"

Viited

Välislingid
UNESCO maailmapärand Saksamaal. UNESCO maailmapärandi koduleht. Inglise keeles (vaadatud 8. augustil 2019)
Edenílson

Edenílson Andrade dos Santo (tuntud lihtsalt kui Edenílson; sündinud 18. detsembril 1989 Porto Alegres) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsja, parempoolkaitsja või paremkaitsjana Brasiilia kõrgliiga klubis Internacional ja Brasiilia jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Rio Grande do Suli osariigi klubis Caxias. Aastatel 2009–2010 mängis ta klubiga Brasiilia tugevuselt kolmandas liigas.

2011. aastal liitus ta Brasiilia kõrgliiga klubiga Corinthians. Ta mängis klubis väga edukal perioodil, kui võideti Brasiilia meistrivõistlused (2011), Lõuna-Ameerika meistrivõistlused (2012), klubide maailmameistrivõistlused (2012), São Paulo osariigi meistrivõistlused (2013) ja Lõuna-Ameerika superkarikas (2013).

2014. aastal suundus ta Itaalia kõrgliigasse, liitudes Genoaga. 2015. aastal suundus ta Udinesesse. Hooajal 2016–2017 mängis ta laenulepingu alusel taas Genoas.

2017. aastal suundus ta laenule Internacionali, mis mängis sel hooajal Brasiilia esiliigas. 2018. aasta juulis sõlmis ta klubiga püsiva lepingu. 2020. aastal valiti ta Brasiilia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.

Brasiilia jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 10. septembril 2021 MM-i valikmängus Peruu vastu.

Saavutused 
Corinthians
Campeonato Brasileiro Série A: 2011
Copa Libertadores: 2012
Klubide maailmameistrivõistlused: 2012
Campeonato Paulista: 2013
Recopa Sudamericana: 2013

Viited 

Brasiilia jalgpallurid
Sport Club Corinthians Paulista mängijad
Genoa CFC mängijad
Udinese Calcio mängijad
Sport Club Internacionali mängijad
Serie A mängijad
Sündinud 1989
Villi Tokarev

Villi Tokarev (õieti Vilen Tokarev; 11. november 1934 – 4. august 2019 , Moskva) oli vene-ameerika šansoonilaulja ja laulukirjutaja.

Tokarev sündis Venemaal Adõgee autonoomses oblastis, tema esivanemad olid Kubani kasakad. Vanemad panid talle V. I. Lenini auks nime Vilen. 

Muusikalise keskhariduse sai ta Modest Mussorgski nimelisest Peterburi muusikakoolist kontrabassi erialal.

Juba õpingute ajal töötas ta Anatoli Krolli ja Boriss Rõtškovi orkestrites ning tegi koostööd lauljatar Gülli Tšoheliga. 
Hiljem töötas ta koos lauljatar Edita Pjehhaga ansamblis Sõprus («Дружба»).

Tokarev kirjutas lauludele nii muusikat kui sõnu. Tema tuntuim laul on „Vihm” («Дождь») Edita Pjehha esituses.

Tokarev on töötanud ka kuulsas David Gološtšokini orkestris.

Võimude tagakiusamise tõttu kolis ta 1970. aastate algul Murmanskisse, kus hakkas esitama omi laule.

39-aastasena, 1974. aastal emigreerus Tokarev Ameerika Ühendriikidesse, kus ta töötas esialgu koristajana ja postiljonina, kuid vähese inglise keele oskuse tõttu jäi peagi töötuks. Pärast keelekursusi õppis veel medvennaks ja autojuhiks ning töötas New Yorgis taksojuhina. Mängis ja laulis restoranides ja ööklubides. Teenitud raha eest hakkas välja andma heliplaate oma lauludega.

1981. aastal ilmunud heliplaat «В шумном балагане» tõi talle tuntuse Ameerika venekeelsete immigrantide seas. Teda hakati nimetama Brighton Beachi „aujuudiks”. Tokarev asutas muusikastuudio One Man Band, kus ta salvestas umbes 20 albumit.

1989. aastal sõitis ta esimest korda pärast emigreerumist Nõukogude Liitu, kus andis suure eduga 70 kontserti.

1996. aastal kolis Tokarev tagasi Venemaale ja elas kuni surmani Moskvas, kus ta lõi samuti oma helisalvestusstuudio ning jätkas esinemist lauljana.

Tokarev suri 4. augustil 2019 ja maeti 9. augustil Moskva Kalitnikovi kalmistule.

Viited 

Venemaa lauljad
Sündinud 1934
Surnud 2019
Hannes Perk

Hannes Perk on Eesti politseiametnik. Ta on aastast 2014 K-Komando juht.

Ta töötab K-Komandos alates 1995. aastast.

Viited

Eesti politseinikud
Sünniaeg puudub
Tallinna-Kopli veduridepoo

Tallinna-Kopli veduridepoo oli Kopli kaubajaama juures asunud veduridepoo, mida haldas AS Eesti Raudtee.

Esialgne depoo rajati 19. sajandi lõpul. Hoonet laiendati oluliselt 1953. aastal. 

Veduridepoo suleti tõenäoliselt 2005. aastal seoses uue Muuga depoo rajamisega.

Tänaseks tegutsevad hoones mitmed poed ja söögikohad. Depoohoone aadress on Telliskivi 57.

Vaata ka
 Tallinna vagunidepoo
 Eesti raudteetransport
 Balti Raudtee Peatehased

Välislingid
 Pilte; Baltic Trains Picture Gallery

Eesti veduridepood
Põhja-Tallinna ehitised
Supertaça Cândido de Oliveira

Supertaça Cândido de Oliveira on Portugali klubijalgpalli superkarikavõistlused. Need toimuvad valitseva Portugali meistri ja valitseva Portugali karika võitja vahel.

Esimesed Portugali superkarikavõistlused toimusid 1979. aastal.

Portugali superkarika on ajaloo jooksul võitnud viis klubi. Ülekaalukalt on enim kordi Portugali superkarika võitnud Porto (22 võitu). Kaheksa võitu on Benfical ja Sportingl, kolm võitu Boavistal ja üks võit Vitória de Guimarãesil.

Võitjad 

 1979 – Boavista
 1980 – Benfica
 1981 – Porto
 1982 – Sporting
 1983 – Porto
 1984 – Porto
 1985 – Benfica
 1986 – Porto
 1987 – Sporting
 1988 – Vitória de Guimarães
 1989 – Benfica
 1990 – Porto
 1991 – Porto
 1992 – Boavista
 1993 – Porto
 1994 – Porto
 1995 – Sporting
 1996 – Porto
 1997 – Boavista
 1998 – Porto
 1999 – Porto
 2000 – Sporting
 2001 – Porto
 2002 – Sporting
 2003 – Porto
 2004 – Porto
 2005 – Benfica
 2006 – Porto
 2007 – Sporting
 2008 – Sporting
 2009 – Porto
 2010 – Porto
 2011 – Porto
 2012 – Porto
 2013 – Porto
 2014 – Benfica
 2015 – Sporting
 2016 – Benfica
 2017 – Benfica
 2018 – Porto
 2019 – Benfica
 2020 – Porto

Välislingid 
 Supertaça Cândido de Oliveira Portugali jalgpalliliidu kodulehel

Portugali jalgpall
Zagórów

Zagórów (saksa Hinterberg) on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Słupca maakonnas, Zagórówi valla halduskeskus. Zagórów asub Słupcast umbes 14 km lõunas ja Koninist ligikaudu 25 km läänes.

Zagórów sai linnaõigused 1407. aastal. Teise Poola jagamise tagajärjel läks linn 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. 1807–1815 oli Zagórów Varssavi hertsogiriigi koosseisus. Neljanda Poola jagamise tulemusel läks Zagórów 1815. aastal Venemaa Keisririigiga reaalunioonis olnud Poola Kuningriigi (nn. Kongressi-Poola) koosseisu. 1870. aastal kaotas Zagórów linnaõigused, kuid sai need 1919. aastal tagasi.

Viited

Suur-Poola vojevoodkonna linnad
Juli Tsirkin

Juli Berkovitš Tsirkin (transliteratsioon: Julij Berkovič Cirkin; vene keeles: Юлий Беркович Циркин; 20. aprill 1935, Leningrad) on vene ajaloolane, antiigitundja ja orientalist, ajaloodoktor, professor. Kaitses 1978. aastal Leningradi ülikooli juures doktoritööd "Foiniiklased Hispaanias. Antiikaegse Vahemere-ruumi kultuurikontaktide probleemist" («Финикийцы в Испании. К проблеме культурных контактов в древнем Средиземноморье»).

Tuntud eriti Kartaago uurijana ja antiikaja Hispaania tutvustajana vene lugejatele; tunnustatud ka Hispaanias.

Venemaa ajaloolased
Sündinud 1935
Ślesin

Ślesin (saksa Slesin, 1943–1945 Schlüsselsee) on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Konini maakonnas, Ślesini valla halduskeskus. Ślesin asub Koninist umbes 17 km põhjas.

Asulat on ürikutes esmakordselt mainitud 1231. aastal. Linnaõigused sai Ślesin 1358. aastal. Teise Poola jagamise tagajärjel läks linn 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. 1807–1815 oli linn Varssavi hertsogiriigi koosseisus. Neljanda Poola jagamise tulemusel läks Ślesin 1815. aastal Venemaa Keisririigiga reaalunioonis olnud Poola Kuningriigi (nn. Kongressi-Poola) koosseisu. 1870. aastal kaotas Ślesin linnaõigused, kuid sai need 1921. aastal tagasi.

Galerii

Viited

Suur-Poola vojevoodkonna linnad
Milda Lauberte

Milda Lauberte (7. oktoober 1918 Ratnieki – 19. oktoober 2009 Lēdurga) oli läti maletaja.

Lauberte lõpetas 1951. aastal Riia Meditsiiniinstituudi. Ta töötas arstina ja meditsiinikirjanduse toimatajana kirjastuses. 

Males jõudis ta 1930. aastate teisel poolel maailma paremikku. 1937. aastal Stockholmis jagas ta koos Sonja Grafiga maailmameistrivõistlustel Vera Menchiku ja Clarice Benini järel 3.–4. kohta. 1939. aastal sai ta Buenos Aireses  paralleelselt maleolümpiaga toimunud naiste MM-turniiril 6. koha, seejuures viigistas ülekaalukalt naiste maailmameistriks tulnud Menchikuga (kes tegigi vaid kaks viiki, ülejäänud partiid võitis). 

Lauberte oli 13-kordne Läti naiste malemeister (esimest korda võitis 1937. aastal,  viimati 1960. aastal). Aastavahetusel 1948/1949 mängis ta NSV Liidu naiste meistrivõistluste finaalturniiril, kus sai 12. koha. 1954. aastal pääses Lauberte veel kord NSV Liidu meistrivõistluste finaalturniirile, kuid saadud 7.–8. koha jagamine sulges tema tee maletippu.

Ta oli abielus maletaja Lūcijs Endzelīnsiga.

Läti naismaletajad
Sündinud 1918
Surnud 2009
Portimonense S.C.

Portimonense Sporting Clube on Portugali spordiklubi, mis on eelkõige tuntud oma jalgpallimeeskonna poolest. Klubi tegutseb Algarve regioonis Portimãos.

Klubi on asutatud 14. augustil 1914.

Portimonense jalgpallimeeskond mängib riigi kõrgliigas Primeira Liga. Portimonense ei Portugali jalgpallis suuri tiitleid võitnud. Aastatel 1979–1990 püsiti 11 hooaega järjest Portugali kõrgliigas. Hooajal 1984–85 saadi liigas klubi ajaloo parim koht, kui jäädi viiendaks. Järgmisel hooajal osaleti UEFA karika esimeses ringis, kus kaotati Serbia klubile FK Partizan kahe mängu kokkuvõttes 1:4. Aastatel 1983, 1987 ja 1988 jõuti Portugali karikavõistlustel poolfinaali.

Hooajal 2010–11 mängiti esimest korda pärast 20 aastat taas kõrgliigas, kuid liigasse püsima ei jäädud. 2016–17 võideti Portugali esiliiga ja tõusti tagasi kõrgliigasse. Enne seda mängiti kõrgliigas hooajal 2010–11.

Klubi kodustaadion on Estádio Municipal de Portimão, mis mahutab 9544 pealtvaatajat.

Jalgpallimeeskond

Praegune koosseis
Seisuga 21. juuli 2019

Välislingid 
 Ametlik koduleht

Portugali jalgpalliklubid
Kleczew

Kleczew (saksa Lehmstädt) on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Konini maakonnas, Kleczewi valla halduskeskus. Kleczew asub Koninist umbes 17 km põhjas.

Kleczew sai linnaõigused 1366. aastal. Teise Poola jagamise tagajärjel läks linn 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. 1807–1815 oli linn Varssavi hertsogiriigi koosseisus. Neljanda Poola jagamise tulemusel läks Tuliszków 1815. aastal Venemaa Keisririigiga reaalunioonis olnud Poola Kuningriigi (nn. Kongressi-Poola) koosseisu. 1870. aastal kaotas Kleczew linnaõigused, kuid sai need 1919. aastal tagasi.

Viited

Suur-Poola vojevoodkonna linnad
Märtsipommitamine Tallinnas

Märtsipommitamine Tallinnas oli Tallinna pommitamine Nõukogude Liidu lennuväe poolt 1944. aastal Teise maailmasõja käigus.

Tallinnale oli toimunud juba mitu õhurünnakut, kuid 1944. aasta 9. ja 10. märtsi omad olid neist suurimad.

Pommitamiste tagajärjel hukkus ametlike teadete kohaselt 757 inimest (586 tsiviilisikut, 50 sõjaväelast ja 121 sõjavangi), 213 said raskeid ja 446 inimest kergeid haavu.  

Hävis 1549 ja sai kannatada 3350 hoonet, mis kokku moodustas ligi 30% Eesti pealinna elamispinnast.  
Rängalt sai kannatada Harju tänav ja Estonia teatri ümbrus. Maha põles eestluse sümboli tähendust omav Estonia teatrimaja, kus just enne pommirünnaku algust oli alanud balletietendus "Kratt". Süttis Tallinna Niguliste kirik, vaekoda Raekoja platsil ja hulk teisi ehitusmälestisi, hävis ka Tallinna ajalooline sünagoogi hoone Maakri tänaval. 

Umbes 20 000 inimest jäi peavarjuta.

Rünnakud
Esimene rünnak algas ootamatult õhtul kell 19.15 ja see kestis kella 21.15-ni. Kell üks öösel algas teine rünnak ja pommisadu kestis kuni poole neljani hommikul. Rünnakust võttis kokku osa umbes 280 Nõukogude pommilennukit. Linnale heideti suurel hulgal süüte-, lõhke- ja fosforpomme. Lasnamäe lennuväljal paiknenud ööhävitajate Ju-88 eskadrilli üheksast lennukist oli sel ajal stardivõimelisi vaid viis. Ometi lasid Luftwaffe hävitajad kokku alla 16 pommitajat. Kokku tulistasid sel ööl linna kaitsel olnud õhutõrjeüksused ja ööhävitajate Ju-88 eskadrill alla 36–38 nõukogude pommitajat.

Tallinnale toimunud õhurünnakuid aastatel 1941–1944 
3.–14. mai 1942 – kahjustusi polnud
15.–16. mai 1942 – väiksemad kahjustused hoonetel
15.–16. september 1942 – väiksemad kahjustused hoonetel
14.–15 veebruar 1943 – hävis 117 hoonet. Umbes 20 tsiviilisikut sai surma
21. veebruar 1943 – vigastada sai 9 hoonet
22.–23. veebruar 1943 – 44 hoonet sai vigastada
20. märts 1943 – 27 elamut sai suuremaid vigastusi
22. märts 1943 – väiksemad kahjustused hoonetel
23.–24. märts 1943 – vigastada sai 79 hoonet
24.–25. märts 1943 – vigastada sai 111 hoonet, 12 tsiviilisikut sai surma ja 13 haavata
25.–26. märts 1943 – väiksemad kahjustused hoonetel
? aprill 1943 – väiksemad kahjustused hoonetel
? mai 1943 – toimus neli rünnakut üksteise järel. Väiksemad kahjustused hoonetel
31. juuli – 1. august 1943 – kannatada sai 45 hoonet
16.–17. august 1943 – kannatada said 5 hoonet
4.–5. september 1943 – kannatada sai 30 hoonet
9.–10. märts 1944 – hävis umbes 2800 hoonet, sealhulgas 2 teatrit, mitu pühakoda, muuseumi ja kino ning muid ühiskondlikke hooneid. Hukkus 757 ja haavata sai 659 inimest
25. juuli 1944 – sadamas sai tabamuse kaubalaev Nordwind laskemoonaga ja läks põhja
20. september 1944 – rünnati sadamast lahkuvaid laevu
21. september 1944 – vigastada said hooned Viru tänaval ja Mere puiesteel

Vaata ka
Märtsipommitamine

Viited

Tallinn Teises maailmasõjas‎
1944. aasta Eestis
Sõjategevus Eestis 1944. aastal
Volapükikeelne Vikipeedia

Volapükikeelne Vikipeedia (volapüki keeles Vükiped Volapükik) on Vikipeedia volapükikeelne versioon.

Volapükikeelne Vikipeedia loodi 2003. aasta veebruaris, aktiivne tegevus algas 2004. aasta jaanuaris.

Seal on  artiklit, millega see on artiklite arvult . keeleversioon, ja  lehekülge. Seal on  registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja  administraatorit.

89% volapükikeelse Vikipeedia artiklitest on bottide loodud.

Viited

Välislingid
Volapükikeelne Vikipeedia

Vikipeedia keeleversioonid
Volapük
Karrueche Tran

Karrueche Tran (sündinud 17. mail 1988 Los Angeleses) on Ameerika Ühendriikide näitlejanna ja fotomodell.

Lapsepõlv
Karrueche oli kahelapselise pere vanem laps ja kasvas üles mitmekultuurilises perekonnas. Tema isa on mustanahaline; tema ema on vietnamlane.

Karjäär
Tran alustas karjääri fotomodellina. Kunagi Chris Browni tüdruksõbrana tuntud olnud Karrueche on saanud menukaks näitlejaks ja teinud filmides nii mõnegi kiitust pälvinud osatäitmise. Tuntumad on tema rollid teleseriaalides "The Bay" ja "Vanity". Trani läbimurre toimus 2017. aastal peaosaga filmis "Claws" ("küünised"). Praegu töötab ta telekanalis Turner Network Television.

Osaline filmograafia

Tunnustus
Karrueche Tran võitis Emmy auhinna oma digiseriaali "Bay" eest.

Isiklikku 
Karrueche Tran armastab teatrit ja  muusikat.

Huvitavaid fakte
Tüli Soulja Boy ja Chris Browni vahel sai alguse pärast seda, kui Soulja Boy väitis, et Brown ähvardas teda, kuna ta laikis Instagramis Browni ekssõbratari Karrueche Trani pilti. Seejärel kutsus Brown räppari välja ja pakkus talle tüli lahendamiseks poksimatši.

Viited

Välislingid 
 
 Intervjuu (est.WomanAttract.com)

Ameerika Ühendriikide modellid
Ameerika Ühendriikide näitlejad
Sündinud 1988
Jennie Pegouskie

Jennie Pegouskie (sündinud 14. augustil 1988 Seattles) on Tai päritolu Ameerika Ühendriikide tantsija ja modell, kes on eelkõige tuntud 2017. aasta muusikavideost "Shape of You". Pegouskie lõpetas keskkooli Lakewoodis. Seejärel asus ta õppima Washingtoni Ülikoolis, mille lõpetas 2010. aastal turundusspetsialistina.

Viited

Välislingid 
 

 
Ameerika Ühendriikide modellid
Ameerika Ühendriikide tantsijad
Sündinud 1988
Sébastien Haller

Sébastien Haller (sündinud 22. juunil 1994 Ris-Orangisis) on Prantsusmaal sündinud Elevandiluuranniku jalgpallur, kes mängib ründajana Saksamaa kõrgliigaklubis Dortmundi Borussia.

Ta alustas klubikarjääri Prantsusmaa klubis Auxerre, millega liitus 2007. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Prantsusmaa esiliigas 2012. aastal.

2014. aasta detsembris suundus ta hooaja lõpuni laenule Hollandi kõrgliigaklubisse FC Utrecht. Hooaja lõpus sõlmis klubi temaga püsiva lepingu. Ta mängis Utrechtis kokku kolmel hooajal ja lõi kõigil hooaegadel liigas vähemalt 10 väravat. 2015. aastal valiti ta Utrechti aasta mängijaks.

2017. aasta mais sõlmis ta nelja-aastase lepingu Saksamaa kõrgliigaklubiga Frankfurdi Eintracht. 2018. aastal võitis ta klubiga Saksamaa karika. Hooajal 2018–19 lõi ta liigas 14 väravat.

2019. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga West Ham United. Üleminekusumma oli 45 miljonit naelsterlingit, millega sai Haller West Ham Unitedi klubi ajaloo kalleimaks ostuks. West Hamis mängis ta poolteist hooaega, lüües 48 liigamänguga 10 väravat.

2021. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Hollandi kõrgliigaklubiga Amsterdami Ajax. Ta mängis seal poolteist hooaega, mille jooksul lõi ta 50 liigamänguga 32 väravat. Hooajal 2021/22 oli ta Hollandi kõrgliigas suurim väravakütt (21 väravat). Aastatel 2021 ja 2022 tuli ta Ajaxiga Hollandi meistriks.

2022. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Dortmundi Borussiaga.

Aastatel 2010–2016 mängis Haller Prantsusmaa noortekoondistes. 12. novembril 2020 debüteeris ta Elevandiluuranniku jalgpallikoondises Aafrika rahvuste karikavõistluste valikmängus Madagaskari vastu, lüües mängus ka värava. 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistluste teises valikmängus lõi ta värava Sierra Leone vastu.

Saavutused 
Frankfurdi Eintracht
DFB-Pokal: 2017–18
Ajax
Eredivisie: 2020–21, 2021–22
KNVB beker: 2020–21

Viited

Välislingid 
 "Haller käis edukal operatsioonil, kuid jääb mitmeks kuuks väljakult eemale". soccernet.ee. 27.7.2022

Prantsusmaa jalgpallurid
Elevandiluuranniku jalgpallurid
FC Utrechti mängijad
Frankfurdi Eintrachti jalgpallurid
West Ham Unitedi mängijad
Amsterdami Ajaxi mängijad
Bundesliga mängijad
Premier League'i mängijad
Sündinud 1994
Witkowo

Witkowo on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Gniezno maakonnas, Witkowo valla halduskeskus. Witkowo asub Gnieznost umbes 17 km kagus.

Witkowot on ürikutes esmakordselt mainitud 1363. aastal, linnaõigused sai enne 1684. aastat. Teise Poola jagamise tulemusel läks linn 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla (vahepeal oli aastatel 1807–1815 Varssavi hertsogiriigi koosseisus). 1919. aastal läks Witkowo Poola koosseisu tagasi.

Galerii

Viited

Suur-Poola vojevoodkonna linnad
30 Hudson Yards

30 Hudson Yards (ka North Tower) on ülikõrge multifunktsionaalne kõrghoone, mis asub Manhattani saare lääneküljel Hudsoni jõe vahetus läheduses. 2019. aastal valminud 101 korrusega ja 386,6-meetri kõrgune massiivne pilvelõhkuja on lühikest aega olnud New Yorgi kõrguselt kolmas ehitis.

Kõrghoone asub 10th Avenue ja 33rd Streeti nurgal.

Vaata ka

Hudson Yards Redevelopment Project
10 Hudson Yards
15 Hudson Yards
35 Hudson Yards
50 Hudson Yards
55 Hudson Yards

30 Hudson Street (Jersey City)

Midtown Manhattani pilvelõhkujad
35 Hudson Yards

35 Hudson Yards (ka Equinox Tower) on ülikõrge pilvelõhkuja, mis asub Manhattani lääneküljel Hudsoni jõe vahetus läheduses.

Vaata ka
Hudson Yards Redevelopment Project
10 Hudson Yards
15 Hudson Yards
30 Hudson Yards
50 Hudson Yards
55 Hudson Yards

Midtown Manhattani pilvelõhkujad
Pobiedziska

Pobiedziska on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Poznańi maakonnas, Pobiedziska valla halduskeskus. Pobiedziska asub Poznańi kesklinnast umbes 25 km idakirdes.

Asulat on ürikutes esmakordselt mainitud 1048. aastal. Linnaõigused sai Pobiedziska 1257. aastal. Teise Poola jagamise tulemusel läks linn 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. Vahepeal oli Pobiedziska aastatel 1807–1815 Varssavi hertsogiriigi koosseisus. 1919. aastal läks linn tagasi Poolale.

Galerii

Viited

Suur-Poola vojevoodkonna linnad
Toomas Tiru

Toomas Tiru (sündinud 18. jaanuaril 1969 Viljandis) on Eesti endine  kahevõistleja. 

Lõpetas 1987. aastal TSIK-i Otepää filiaali.

Sportlasena
Hakkas sportima 1979, kahevõistlust harrastas Tiit Tamme juhendamisel. 

Sai 1992. aasta taliolümpiamängudel Albertville'is kahevõistluses üksikvõistluses 42. koha.

Sai Eesti NSV meeskonnas 1985. aastal NSV Liidu noortemeistrivõistlustel pronksi ja 1990. aastal täiskasvanute meistrivõistlustel hõbeda. 

Eesti meistrivõistlustel sai aastatel 1987–1991 kahevõistluses üksikvõistluse kulla ja pronksi ning meeskondliku kulla, suusahüpetes üksikvõistluse hõbeda. Tuli 1990 kahevõistluses ning 1991–1992 suusahüpetes ka Eesti NSV ja Eesti suviseks meistriks.

Tunnustused
1990 NSV Liidu meistersportlane

Välislingid

 

Eesti kahevõistlejad
Viljandist pärit sportlased
Sündinud 1969
Gerson Santos da Silva

Gerson Santos da Silva  (enam tuntud lihtsalt kui Gerson; sündinud 20. mail 1997 Belford Roxos) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründva poolkaitsjana Prantsusmaa kõrgliiga klubis Marseille Olympique.

Ta alustas klubikarjääri Brasiilia klubis Fluminense, millega liitus 2012. aastal. 2014. aastal sai ta klubi põhimeeskonna liikmeks. Debüüdi klubi põhimeeskonnas tegi ta järgmise aasta veebruaris.

2016. aasta jaanuaris suundus ta umbes 15 miljoni euro eest Itaalia kõrgliiga klubisse AS Roma. Hooajal 2018–19 mängis ta laenul teises Itaalia kõrgliiga klubis, Fiorentinas.

2019. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Brasiilia kõrgliiga klubiga Flamengo. Üleminekusumma oli 11,8 miljonit eurot (49,7 Brasiilia reaali), millega sai ta kõige kallimaks Brasiilia jalgpalluriks, kelle Brasiilia klubi on ostnud. Ta tuli 2019. aastal Flamengoga Brasiilia meistriks ja võitis lisaks Lõuna-Ameerika klubide meistrivõistlused. Hooaegadel 2019 ja 2020 valiti Gerson Brasiilia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.

2021. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Marseille Olympique'iga.

Brasiilia jalgpallikoondises tegi Gerson debüüdi 2. septembril 2021 MM-i valikmängus Tšiili vastu.

Saavutused 
Flamengo
Campeonato Brasileiro Série A: 2019, 2020
Copa Libertadores: 2019
Recopa Sudamericana: 2020
Supercopa do Brasil: 2020
Campeonato Carioca: 2020

Viited 

Brasiilia jalgpallurid
Fluminense Football Clubi mängijad
AS Roma mängijad
ACF Fiorentina mängijad
Clube de Regatas do Flamengo mängijad
Marseille Olympique'i jalgpallurid
Serie A mängijad
Ligue 1 mängijad
Sündinud 1997
Rageliai

Rageliai on küla Leedus Rokiškise rajoonis Jūžintai vallas Audra jõekese kaldal. Aastal 2001 oli külas 93 elanikku.

Rageliais asub raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on 1919. aastal langenud vabadusvõitlejate hauad, aastal 1836 ehitatud laohoone, aastal 1878 valminud kirik, selle kellatorn ja väravad.

Aastal 1567 mainiti Rageliaid esmakordselt kui Obeliai mõisale kuulunud küla. Aastal 1688 ehitati sinna esimene kirik. Aastaks 1800 oli külla jäänud vaid kabel, ent aastal 1837 sai küla omale abivaimuliku. Omaette kihelkond moodustati Rageliaisse aastal 1936. Nõukogude perioodil oli Rageliai kohaliku kolhoosi keskasula. Aastal 1972 liideti sellega Andrupise küla, kus oli viis elanikku, ja Beičiškise ning Pakalniškise huutorid (esimeses 4, teises 5 elanikku).

Küla järgi on nimetatud Pirgu lademe Rageliai kihistik.

Viited

Välislingid 
Küla portaalis vietoves.Lt

Leedu külad
Rokiškise rajoon
Club Angel

Club Angel oli aastatel 2004–2010 tegutsenud väike siserõduga ööklubi ja eraldi vaba sissepääsuga kohvik (Angel Café), mis asus Tallinna vanalinnas aadressil Sauna 1. Juugendstiilis hoones läbi kahe korruse asunud glamuurse interjööriga asutus võttis eeskujuks Studio 54 ööklubi New Yorgis ning Shadow Lounge'i ööklubi Londonis ja Queeni ööklubi Pariisis. Angeli kohvik valiti ka Hõbelusika gala nominendiks, olles sellisena Tallinna parim kohvik. Caesari salat, meekanatiivad ja Pad Thai olid suured menuroad. Klubis esinesid ja astusid laval üles pea kõik Eesti lauljad ja lisaks rahvusvahelised staarid, näiteks Dana International Iisraelist, Fabrizio Faniello Maltalt, Manmeadow Rootsist, Pet Shop Boys Suurbritanniast, Sherry Vine Ameerika Ühendriikidest, Megapaula, Inga, Miss Bitch, Kalkkuna Soomest, jpt.

Angeli omanikud olid vennad Rebased, Pädaste mõisnikud ja Reimo Mets, kes juhtis ka klubi kuni 2007. aastani.

Kuni 2009. aastani asus Club Angeli kõrval Baltimaade vanim geibaar X-Baar.

Pidulised

Kinnise ööklubi sihtgrupiks olid täiskasvanud homoseksuaalsed inimesed ja nende vabameelsed sõbrad, sellepärast kehtis ka range uksepoliitika. Sissepääs oli tagatud klubikaardi alusel, milleks oli esmalt vaja doormanager'i heakskiitu või vähemalt kahe klubi liikme soovitust. Algusaastate klubiõhtutel lookles klubi ukse taga pikk järjekord, isegi talviti.

Muusika ja etteasted
Club Angelis mängiti parimaid tantsulugusid läbi aegade. Muusikastiilide spekter oli lai: diskost popini, džässist house'ini, sekka ka funk'i ja latinot. Angeli külalisesinejateks olid maailmatasemel bändid, kodu- ja välismaised DJ-d. Öösiti toimusid ka go-go tantsijatega showprogrammid, sealhulgas drag-showd.

Iga klubiöö, mis algas kell 23.00, lõppes kella 04.00 paiku Robbie Williamsi looga "Angels".

Inimesed
Ööklubi üks omanikke oli ettevõtja Peeter Rebane ning tegevjuht esialgu Maret Soom ja hiljem Reimo Mets ning Siim Kumari. Meestöötajate riided disainis Gerly Tinn ning trendikaid noormehi kujutavate seinafotode jumestaja oli Katrin Sangla. Elava tulega kaminaga nii-öelda chill-out kohviku joogi- ja toidukaardi looja oli Imre Sooäär. Klubis pidutses aeg-ajalt inglise tantsumuusika duo Pet Shop Boys.

Algusaastatel valvas luksusliku ööklubi tualette turbaniga vanem daam, kes jagas oma buduaaris tasu eest kompvekke, meeneid ja kaitsevahendeid.

Viited

Ööklubid
Kohvikud
Eesti LGBT
Tudulinna kihistu

Tudulinna kihistu (inglise Tudulinna Formation) on ordoviitsiumi ladestu Vormsi lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Ralf Männil aastal 1958.

Kihistu sai nime Tudulinna aleviku järgi. Kihistu stratotüüp on Kambja 260 puurauk, kus kihistu esineb 72.9..80.4 meetril.  Eestis on see esindatud riigi keskosas.

Kihistu moodustab põhiliselt rohekashall või kirju mergel, mis sisaldab ka savika lubjakivi tükke ning glaukoniiditeri.

Viited

Välislingid

Eesti kihistud
Ordoviitsium
Dave Wottle

David James "Dave" Wottle (sündinud 7. augustil 1950 Cantonis Ohios) on Ameerika Ühendriikide endine kergejõustiklane, 800 m jooksja. 1972. aasta suveolümpiamängudel Münchenis tuli ta 800 m jooksus olümpiavõitjaks. Wottle oli tuntud ka selle poolest, et kandis pidevalt nokkmütsi.

Lapsepõlves oli Wottle väga kõhn ja nõrk. Tema perearst ütles talle, et ta peab enda tervise ja keha tugevdamiseks midagi ette võtma, näiteks jooksma. Noor poiss haaras sellest nõuandest kinni ja hakkaski jooksuga tegelema.

Wottle lõpetas 1973. aastal Bowling Greeni Riikliku Ülikooli ja sai bakalaureusekraadi ajaloos. 1970. aasta NCAA välitingimustes toimunud kergejõustiku meistrivõistlustel oli Wottle 1 miili jooksus teine Marty Liquori järel. 1971. aasta hooajal segasid Wottle'it vigastused, kuid aasta hiljem, 1972. aastal, võitis ta NCAA kergejõustiku meistrivõistlustel 1500 meetri jooksu. 

Pärast 1971. aastal Helsingis toimunud Euroopa meistrivõistlusi tundus, et Nõukogude Liidu jooksjale Jevgeni Aržanovile pole olümpiamängude 800 meetri jooksus tõsist vastast. Aržanov oli viimati jäänud teiseks 19. juulil 1969 toimunud võistlustel.

Enne Saksamaal Münchenis toimunud 1972. aasta olümpiamänge võitis 21-aastane Wottle AAU korraldatud Ameerika Ühendriikide olümpiamängude katsevõistlustel 800 meetri jooksu, püstitades maailmarekordi tulemusega 1.44,3. 1970. aastal 19-aastasena oli Wottle'i 800 meetri jooksu rekord 1.47,1.

Olümpiamängude 800 meetri jooksu finaalis langes Wottle kohe jooksjate rivi lõppu ja püsis seal esimesed 500 meetrit, alles siis tõstis ta tempot ja hakkas teistest jooksjatest mööduma. Ta haaras viimastel meetritel liidripositsiooni ja edestas võistluseelset favoriiti Jevgeni Aržanovit Nõukogude Liidust vaid 0,03 sekundiga. Sealt sai ta hüüdnime Peaesineja (tema teine hüüdnimi oli Wottle the Throttle). Võidust jahmununa unustas Wottle poodiumil riigihümni ajal nokkmütsi peast võtta. Mõni tõlgendas seda protestina, kuid Wottle vabandas hiljem autasustamistseremooniale järgnenud pressikonverentsil. Ta osales Müncheni olümpial ka 1500 meetri jooksus, kuid poolfinaalis ta kõrvaldati.

Välislingid

James Wottle olympic-usa.org (Wayback Machine)
1972. aasta olümpiamängide 800 m jooksu finaal YouTube

Ameerika Ühendriikide jooksjad
Sündinud 1950
Amateur Athletic Union

Amateur Athletic Union (AAU) on mittetulundusühing, vabatahtlike juhitav spordiorganisatsioon Ameerika Ühendriikides. AAU keskendub amatöörspordi arendamisele.

AAU asutati 21. jaanuaril 1888. aastal See korraldas pikka aega USA osalemise paljudel rahvusvahelistel võistlustel ja tegi tihedat koostööd olümpialiikumisega, et valmistada võistlejaid ette olümpiamängudeks. Alates 1978. aasta amatöörspordiseadusest on AAU keskendunud aga kõigi sportlaste spordiprogrammide korraldamisele, olenemata nende vanusest, rohujuuretasandilt. Uue seadusega anti vastutus amatöörspordi eest üle vastloodud Ameerika Ühendriikide olümpiakomiteele, nii et alaliidud vastutavad oma spordiala eest ise. 

AAU võistlustel osaleb igal aastal umbes 500 000 võistlejat ja umbes 50 000 vabatahtlikku. AAU on jagatud 56 ringkonnaks, mille ülesandeks on võistluste korraldamine. Igal aastal korraldavad AAU ringkonnad 34 spordiprogrammi, üle 250 osariigi meistrivõistluse ja üle 30 000 vanuseklassi võistluse.

Välislingid 
Kodulehekülg

Ameerika Ühendriikide organisatsioonid
Spordiorganisatsioonid
Mittetulundusühingud
Jevgeni Aržanov

Jevgeni Oleksandrovitš Aržanov (ukraina keeles Євген Олександрович Аржанов; sündinud 9. veebruaril 1948 Kalušis Ivano-Frankivskis Ukraina NSV-s) on endine Nõukogude Liitu esindanud kergejõustiklane, 800 m jooksja, olümpiahõbe 1972. aastal Münchenis.

Aržanov hakkas 17-aastaselt tegelema kergejõustikuga, kui loobus jalgpallist. 1967. aastal tuli ta Gomelis noorte seas NSV Liidu meistriks. Ühel tema esimestest täiskasvanute võistlustest, mis peeti Leningradis 14. juulil 1968, näitas ta aega 1.47,2. Aržanov pääses juba 1968. aastal Nõukogude Liidu kergejõustikukoondisse. Olümpiamängudel osales Aržanov esimest korda 1968. aastal Mexicos. Eelvõistlusel jõudis ta poolfinaali, kus aga vigastuse tõttu ei startinud.

1969. aasta Euroopa meistrivõistlustel Ateenas saavutas ta 800 meetri jooksus ajaga 1.47,1 neljanda koha. 1970. aasta Stockholmi Euroopa karikavõistluste finaalis võitis ta 800 meetri jooksu. 1971. aastal Helsingis tuli ta Euroopa meistriks ajaga 1.45,6. 1972. aasta Müncheni olümpiamängudel võitis ta hõbemedali ajaga 1.45,89; ta kaotas dramaatilise finiši 0,03 sekundiga Ameerika Ühendriikide jooksjale Dave Wottle'ile. Erandlikult alustas Aržanov lõpuspurti juba 250 meetrit enne finišit. Tavaliselt oli ta oma jooksud lahendanud viimase 100 meetri spurdiga. Seekord oli see Dave Wottle USA-st, kes oli tuntud ka oma raske lõpu poolest. Aržanovi spurt viimastel kümnetel meetritel ja viimane finišiheitlus ei viinud teda olümpiavõiduni.

1970. ja 1971. aastal tuli Aržanov 800 meetri jooksus Euroopa sisemeistriks. 1973. aasta universiaadil Moskvas võitis Aržanov 800 meetri jooksu ajaga 1.46,88.

1975. aastal võitis Aržanov Nõukogude Liidu meistrivõistlustel 800 meetri jooksus pronksmedali. Seejärel lõpetas ta karjääri. 

Ta oli spordikommentaator Nõukogude Ukraina televisioonis ja raadios. Pärast Nõukogude Liidu lagunemist töötas Aržanov treenerina Lõuna-Koreas ja Vietnamis.

Välislingid
 
Olümpia 800 m finaal (YouTube)

Nõukogude Liidu jooksjad
Sündinud 1948
Hispaania-Ameerika sõda

Hispaania-Ameerika sõda oli Hispaania ja Ameerika Ühendriikide vahel 1898. aasta 23. aprillist kuni 12. augustini toimunud sõda. Sõja tulemusena kaotas Hispaania oma viimased suuremad ülemere kolooniad – Ameerika Ühendriigid hõivasid Kuuba, Puerto Rico, Guami ja Filipiinid.

1898
19. sajand Ameerika Ühendriikides
Sõjad
Hispaania ajalugu
Dmitrijev-Lgovski

Dmitrijev-Lgovski on linn Venemaal Kurski oblastis, Dmitrijevi rajooni keskus. Asub Svapa jõe ääres, 120 km Kurskist loodes.

Ajalugu 
Svapski nimelist küla hakati 18. sajandil Demetriosele Thessalonikist pühendatud kiriku järgi kutsuma Dmitrijeviks. 1779 sai linnaõigused.

1992. aastal oli linna elanike arv 11 200.

Viited

Välislingid 

http://dmitriev4605.rkursk.ru/

Kurski oblasti linnad
Samoginson

SAMOGINSON (kodanikunimega Nikita Samogin; sündinud 13. veebruaril 2002) on Tallinnast pärit Eesti dj, produtsent ja räppar. 

Tema esimene DJ live oli 1. septembril 2018 Tallinna PRIVÈ klubis. Juba 16-aastasena esines ta oma esimesel muusikafestivalil MJ YoungFest`il, mis toimus 7. detsembril 2018 Tondiraba Jäähallis. 

19. augustil 2020 räppar AG laadis YouTube’i üles uue videosingli, mis kannab nime “Škoda“. See oli SAMOGINSON'i esimene avalik lugu. Aasta pärast, 12. augustil 2021, tema ning populaarne Eesti räppar ROM on avaldanud muusikavideo loole "Beast". 

22. veebruaril 2022 avaldas noormees oma uue singli nimega "Desire". Tegu on SAMOGINSONi esimese elektroonilise muusika looga. Värske lugu “Desire” räägib SAMOGINSONi muusikakirjutamise soovist ja noormees on oma sõnul loo väljaandmise üle väga õnnelik. “Elektrooniline muusika on see, millega ma tahan tegeleda,” märkis DJ intervjuus, lisades et selleks andsid talle tõuke eesti produtsendid, kellega ta viimastel aastatel on tutvunud. Los Angeleses elav Eesti päritolu muusik SVNDRA avaldas juuni lõpus koos inglise R’n’B, hiphop, hybridartisti Sauraga singli “TANGO” ning 12. augustil 2022 on sellest loost teinud Drum & Bass remiksi SAMOGINSON. 

Lisaks muusika produtseerimisele jätkab SAMOGINSON aktiivselt esinemist erinevates Eesti ööklubides. Suvel 2022 esines ta koos kaksikvendade Eesti filmitegijatega EskoBros Eesti suurtel Valgeranna ja Kloogaranna Festidel. 2022. aasta novembris korraldas muusik oma esimese peo nimega MOSH Tartus, klubis Shooters.

Diskograafia

Singlid 
 "Škoda (feat. AG)" (2020)
 "Beast (feat. ROM)" (2021)
 "Desire" (2022)
 "SVNDRA, Saura - Tango (SAMOGINSON Remix)" (2022)

Viited 

Eesti räpparid
Sündinud 2002
Eesti muusikaprodutsendid
Eesti muusikud
Eesti laulukirjutajad
Rõlsk

Rõlsk on linn Venemaal Kurski oblastis, Rõlski rajooni keskus. Asub Seimi jõe paremal kaldal, 125 km Kurskist edelas.

Ajalugu 
Rõlskit on mainitud kroonikas 1152. aastal. 1185. aastal algas Rõlskist vürst Igor Svjatoslavitši sõjaretk polovetside vastu. 

14. sajandil langes Leedu suurvürstiriigi valdusse. 1500. aastal läks Moskva suurvürstiriigi valdusse.

1779 sai linnaõigused.

Viited

Välislingid 
http://www.admrylsk46.ru/

Kurski oblasti linnad
Mõntu kihistu

Mõntu kihistu (inglise Mõntu Formation) on ordoviitsiumi ladestu Nabala lademe kihistu. 

Kihistut hakkas esimesena eristama Ralf Männil aastal 1987. Kihistu sai nime Mõntu küla järgi. Mõntu kihistu stratotüüp on Ohesaare puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 460.2..462.9 meetril.

Eestis on see esindatud riigi kesk- ja lõunaosas, samuti esineb see Leedu ja Läti aladel. Ülejäänud Eestis vastab sellele Paekna kihistu. Leedus eristatakse kihistut maa loodeosas, kus selle suurim paksus on 2,4 meetrit, ja Nemunase madalikul, kus selle suurim paksus on 1,2 meetrit.

Kihistu moodustab ühtlane hall savikas glaukoniiti sisaldav lubjakivi. Kihistu kivimite suur glaukoniidisisaldus ja fosforisisaldus vihjab kihistu tekkeperioodil esinenud intensiivsele apvellingule.

Viited

Välislingid

Eesti kihistud
Ordoviitsium
F.C. Famalicão

Futebol Clube de Famalicão on Portugali jalgpalliklubi, mis tegutseb Vila Nova de Famalicãos. See mängib riigi kõrgliigas Primeira Liga.

Klubi on asutatud 21. augustil 1931. Klubi kodustaadion on alates 1952. aastast olnud Estádio Municipal 22 de Junho, mis mahutab 5307 pealtvaatajat.

Klubi kõige edukam periood oli 1990. aastatel, kui aastatel 1990–1994 mängiti neljal hooajal järjest Portugali kõrgliigas. Kõrgliigassse jõuti uuesti 2019. aastal. Vahepeal mängiti isegi Portugali tugevuselt viiendas liigas.

Klubi omanik on Quantum Pacific Group, mis on samuti 30% ulatuses Madridi Atlético omanik.

Praegune koosseis
Seisuga 8. august 2019

Saavutused 
 Portugali esiliiga: 1977–78, 1987–88

Viited

Välislingid 
 Ametlik koduleht

Portugali jalgpalliklubid
Gil Vicente F.C.

Gil Vicente Futebol Clube on Portugali jalgpalliklubi, mis tegutseb Barceloses. See mängib riigi kõrgliigas Primeira Liga.

Klubi on asutatud 1924. aastal. Klubi on saanud nime Portugali näitekirjaniku Gil Vicente järgi.

Hooajal 2018–19 mängis klubi veel Portugali tugevuselt kolmandas liigas, kuid kohtuotsusega tõsteti klubi seejärel kõrgliigasse. Klubi ajaloo parim koht riigi kõrgliigas on viies, mis saavutati hooajal 1999–2000.

Hooajal 2011–12 jõuti Portugali liigakarika Taça da Liga finaali, kus kaotati Portugali suurklubile Lissaboni Benfica.

Praegune koosseis 
Seisuga 3. august 2019

Saavutused 
 Segunda Liga
 Võidud (2): 1998–99, 2010–11
 Taça da Liga
 Teised kohad (1): 2011–12

Viited

Välislingid 
 Ametlik koduleht

Portugali jalgpalliklubid
Riyo Mori

Riyo Mori (jaapani keeles 森理世 Mori Riyo; sündinud 24. detsembril 1986 Shizuokas) on jaapani tantsijanna ja iluduskuninganna. Ta on neljandast eluaastast saadik balletitunnis käinud. Praegu õpetab ta balletti isiklikus tantsukoolis ja välismaal. 2007. aastal võitis ta iludusvõistluse Miss Jaapan ja samal aastal esindas Jaapanit rahvusvahelisel võistlusel Miss Universe, kus Riyo Mori krooniti maailma kauneimaks. Ta on teine jaapanlanna, kes sai Miss Universumi tiitli.

Viited

Välislingid

 Riyo Mori ametlik koduleht

Iluduskuningannad
Tantsijad
Tantsupedagoogid
Sündinud 1986
Kathryn Sullivan

Kathryn Dwyer Sullivan (sündinud 3. oktoobril 1951) on Ameerika Ühendriikide geoloog ja endine NASA astronaut.

Sullivan sai 1973. aastal Santa Cruzi California Ülikoolist bakalaureusekraadi maateaduses ja 1978. aastal Dalhousie Ülikoolist doktorikraadi geoloogias. 

1978. aastal valiti ta NASA astronaudiks. Sullivan osales kolmel Space Shuttle'i missioonil. 1984. aastal lendas ta missioonil STS-41-G, mille ajal väljus ta esimese ameeriklannana avakosmosesse. 1990. aastal osales ta missioonil STS-31, mis viis orbiidile Hubble'i kosmoseteleskoobi. Sullivani viimaseks missiooniks jäi 1992. aastal toimunud STS-45. Sullivan lahkus NASAst 1993. aastal.

Aastatel 2014 kuni 2017 oli Sullivan NOAA peadirektor ning asus pärast oma ametiaja lõppu tööle Riiklikku lennundus- ja kosmosemuuseumi.

Viited

Ameerika Ühendriikide astronaudid
Ameerika Ühendriikide geoloogid
Sündinud 1951
Mati Kartau

Mati Kartau (sündinud 25. mail 1952 Viljandis) on Eesti jurist, kohtunik.

Ta lõpetas 1975. aastal õpingud Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonnas. Aastatel 1975–1979 töötas ta Rapla ja Harju Rajooni Täitevkomitees instruktorina. 1979–1987 Paide Rajooni Rahvakohtu kohtunikuna, olles ka kohtu esimees. 1987–1993 Haapsalu rajooni (al 1990 maakonna) prokurör.

19. augustil 1993 nimetas Vabariigi President Lennart Meri Riigikohtu üldkogu ettepanekul Mati Kartau kohtunikuks Tartu Ringkonnakohtusse. Ta töötas Tartu Ringkonnakohtu kriminaalkolleegiumis pensioneerumiseni 25. mail 2020.

Viited 

Eesti juristid
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Eesti kohtunikud
Sündinud 1952
Tiit Lõhmus

Tiit Lõhmus (sündinud 3. oktoobril 1961 Tartus) on Eesti jurist, kohtunik.

Ta lõpetas 1987. aastal õpingud Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonnas. Aastatel 1986–1993 töötas ta Tartu rajooni prokuratuuris stažööri, uurija, prokuröri abi ning riigiprokuratuuris eriti tähtsate asjade uurija ja prokurörina.

29. detsembril 1993 nimetas Vabariigi President Lennart Meri Riigikohtu üldkogu ettepanekul Tiit Lõhmuse kohtunikuks Tartu Ringkonnakohtusse. Ta töötab tänaseni Tartu Ringkonnakohtu kriminaalkolleegiumis.

Ta on olnud Tartu Ringkonnakohtu kriminaalkolleegiumi esimees.

Viited 

Eesti juristid
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Eesti kohtunikud
Sündinud 1961