joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Tuulevaikus (film)

"Tuulevaikus" on 1970. aastal valminud Tallinnfilmi mängufilm. Filmi stsenaarium põhineb Einar Maasiku romaanil "Tuisu Taavi seitse päeva". Film on mustvalge.

Sisu
Järve ääres asuvas kalurikolhoosis on sunnitud tööpaus – valitseb tuulevaikus, paadimootorite kasutamise on aga kalakaitseinspektor kalamaimude kaitseks keelanud. Kalakaitseinspektor Olevi ja kalurite suhted on pingelised. Noor kalur Tuisu Taavi on muidu kõva töörügaja, aga ta ei oska tööta endaga midagi peale hakata. Ta kihutab mootorrattaga küla vahel ringi. Kord teeb ta kaassõitjaks võetud Ritiga väikese avarii. Küla peal hakkavad levima jutud, et Taavist on saanud joodik ja seelikukütt. Riti on aga juba suhtes brigadir Ennuga. Tegelikult meeldib Taavile hoopis naabruses elav medõde Leili, kuid Taavi ei ole julgenud talle läheneda.  Ootamatult puhkeb naabertalus tulekahju, Taavi päästab Leili ja ta väikese venna. Taavi räägib neiule oma tunnetest ja saab teada, et Leilile on sümpaatne Olev. See aga ei mahu kuidagi Taavi hinge.

Osatäitjad
Lembit Ulfsak – Tuisu Taavi
Malle Pärn – Saare Leili
Jüri Niin – Juss
Aime Veskimäe – Riti
Marge Visnap-Nöps – Mare
Evald Hermaküla – brigadir
Heino Mandri – kolhoosi esimees
Astrid Lepa – Taavi ema
Helend Peep – Tuisu Sass
Raivo Trass – Olev
Jüri Järvet – Saare Sander
Mauri Raus – autojuht Alfred
Ants Jõgi – taat
Jan Roosaar – Leili vend
Anders Vrager – Leili teine vend
Voldemar Paavel – kolhoosnik
Sophie Sooäär – Saare Maria
Karl Kalkun – Eesmaa
Endel Simmermann – Alasoo
Aleksander Niitoja – mees heinaveol
Elmar Salulaht – invaliid
Laine Mesikäpp – I kolhoosnik
Salme Reek – II kolhoosnik
Leida Rammo – III kolhoosnik

Eesti filmid
1970. aasta filmid
Die Estlandliste des Liber Census Daniae

Die Estlandliste des Liber Census Daniae on 1933. aastal ilmunud Paul Johanseni raamat.

Raamat on üks olulisemaid Taani hindamisraamatut käsitlevaid uurimusi. Ta sisaldab muuhulgas Eestimaa suure ja väikese nimistu faksiimile, Taani hindamisraamatus mainitud külade nimekirja, nende ajaloo ja vasallide sugupuud.

Raamatus nimetatud suguvõsasid
Aggmal
Alwen
Andes
Ariselle
Arkenal
Asela
Assen
Asserien
Aveggæ
Aytes
Bekeshovede
Billa
Birkhan
Bolteman
Brakel
Bremen
Brunswik
Casewolde
Cundis
Geyvi
Guldene
Hawenpe
Kabes
Kagheren
Kalleuere
Koggele
Langhedes, vt Johannes Langhedes
Like
Loyse
Mynnekorp
Nighete
Nogardia, vt Robekinus de Nogardia
Moltke, vt Nicholaus Molteke
Rutto, vt Nicolaus Rutto
Soreuere
Stantforde, vt Winandus de Stantforde
Torme
Wanehusen
Wargas
Westval, vt Henricus dictus Westval
Wopele
Vorckele
Yekes
Ylmensalo, vt Rølo de Ylmensalo

Raamatus nimetatud üksikisikuid
Adam (Regneri poeg)
Albert (Tatruse)
Clemens Esto
Henric Hund
Thorth Føghæ

Teosed Eesti keskajast
Eesti keskaeg
Eesti Naistoimetajad

Eesti Naistoimetajad on mittetulundusühing, mis on välja kasvanud Eesti Ajakirjanike Liidu naistoimetajate sektsioonist.

2009. aastal loodud mittetulundusühing korraldab igal sügisel seminari "Kära meedia pärast" ja annab välja Hea sõna auhinda. Eesti Naistoimetajad on Eesti Naisteühenduste Ümarlaua liige.

Välislingid
Eesti Naistoimetajate kodulehekülg

Eesti Naistoimetajate vana blogi

Eesti mittetulundusühingud
Eesti ajakirjandus
Sausti mõis

Sausti mõis, varem Kaarepere mõis (saksa keeles Sauß) oli rüütlimõis Jüri kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb mõis Harju maakonda Kiili valda.

Mõisat on esimest korda mainitud 1453. aastal.

XVII sajandil kuulus mõis Scharenbergidele.

XVII sajandil eraldati Sausti mõisast Saue mõis (tollase nimega Väike-Sausti mõis) ja vana ehk Sausti mõisat hakati nimetama Suure-Sausti mõisaks (Groß-Sauß).

Viited

Välislingid

Harjumaa mõisad
Kiili vald
Jüri kihelkond
Pedro López Quintana

Pedro López Quintana (sündinud 27. juulil 1953) on hispaania katoliku vaimulik.

Ta on 2014. aasta märtsist nuntsius Eestis, Lätis ja Leedus.

Hispaania katoliku vaimulikud
Diplomaadid
Sündinud 1953
Toomas Lepp (ettevõtja)

Toomas Lepp (sündinud 26. augustil 1970 Tartus) on Eesti ettevõtja, Tartu firmade Metec ja Tarmetec juht ja osanik.

Aastail 1977–1988 õppis Lepp Tartu 15. Keskkoolis (hilisem Tartu Descartes'i Lütseum), mille lõpetas hõbemedaliga. 1988–1993 õppis ta Tallinna Polütehnilises Instituudis aparaadiehitusinseneriks mehhatroonika erialal. Isa (Andres Lepp) juhendamisel on ta tegelenud mudellennundusega. 

Toomas Lepp on Tartu Mudellennuklubi juhatuse liige 1999. aastast ja Tartu Toome Rotary klubi liige 2015. aastast. Aastail 2004–2010 oli ta Eesti Masinaehitusliidu juhatuse ning 2008–2010 Tartu Kutsehariduskeskuse nõukogu liige.

Toomas Lepp on Eesti Maaülikooli kuratooriumi liige.

Tunnustus 

 2015 Tartu medal

Viited

Välislingid

 Toomas Lepa CV 

Eesti ettevõtjad
Eesti sportlased
Tartu inimesed
Sündinud 1970
Olga Einasto

Olga Einasto (neiupõlves Pavlova; sündinud 14. novembril 1965 Venemaal Magadani oblastis) on Eesti raamatukogundustegelane, giid ja kultuuritegelane.

Olga Einasto lõpetas 1986. aastal Moskva Riikliku Kultuuriinstituudi raamatukogunduse ja bibliograafia erialal (cum laude). 
2005. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis magistrikraadi kultuurikorralduses tööga "Ülikooli raamatukogu teenuse kvaliteedi monitooring kasutaja tolerantsustsoonis". 
2016. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis doktoritöö teemal "Academic Library E-service Quality and Working User: Conceptual Model / Raamatukogu e-teenuse kvaliteet ja kasutaja: kontseptuaalne mudel". 

Alates 2000. aastast on Olga Einasto Tartu Ülikooli Raamatukogu teenindusosakonna juhataja, samuti on ta pikaajaline Tartu linna giid ja Tartu Giidide Ühingu juhatuse liige, Prima Vista kirjandusfestivali venekeelse programmi koordinaator  ja Tartu vene kultuurielu edendaja. Ta on ka osalenud Tartu parima teenindaja konkursi korraldustöös.

Tunnustus 
 2015 Tartu medal

Viited

Eesti kultuuritegelased
Eesti raamatukogundustegelased
Tartu inimesed
Sündinud 1965
Ülle Kuusik

Ülle Kuusik (sündinud 1956) on eesti eripedagoog ja kauaaegne lasteaiajuht.

2021. aasta seisuga on ta Tartu Hariduse Tugiteenuste Keskuse logopeed.

Tunnustus 
 2015 Tartu medal

Viited

Eesti eripedagoogid
Eesti haridustegelased
Tartu inimesed
Sündinud 1956
Martin Carayol

Martin Carayol (sündinud 1981) on prantsuse teadlane ja tõlkija. 

Ta on tõlkinud muu hulgas eesti keelest prantsuse keelde. Koos Eva Toulouze'i ja Antoine Chalviniga on ta muu hulgas tõlkinud prantsuse keelde Kristiina Ehini teoseid.

Teoseid
"Les thèmes nationaux dans la littérature fantastique estonienne", in Études Finno Ougriennes n°41, L'Harmattan, 2010
Jaan Kross : bilan et découvertes, L'Harmattan, 2011
Le Fantastique et la science-fiction en Finlande et en Estonie, L'Harmattan, 2012

Prantsusmaa tõlkijad
Sündinud 1981
Isand (film)

"Isand" on Eesti 2015. aasta animafilm. Filmi režissöör on Riho Unt ja tootja OÜ Nukufilm.

Film on tehtud Friedebert Tuglase novelli "Popi ja Huhuu" ainetel.

Film pälvis 2015. aasta filmiauhinna Neitsi Maali. 

2017. aastal pälvis film Brasiilias toimunud rahvusvahelisel animafilmide festivalil Lanterna Mágica nii parima filmi, parima režissööritöö kui ka parima stsenaariumi auhinna .

Viited

Välislingid

Eesti animafilmid
2015. aasta filmid
Sten Priinits

Sten Priinits (sündinud 10. novembril 1987) on eesti vehkleja. 

Ta sai 2015. aasta Euroopa meistrivõistlustel meeskondlikult hõbemedali.

Isiklikku
Tema ema on vehklemistreener Helen Nelis-Naukas (aastatel 1984–2012 Helen Priinits); vanaisa oli vehklemistreener Endel Nelis, vanaema vehklemistreener Ilme Nelis.

Välislingid

Eesti vehklejad
Sündinud 1987
Which Was the Son of ...

"Which Was the Son of ..." on eesti helilooja Arvo Pärdi 2000. aastal loodud teos segakoorile. Teos on pühendatud dirigendile Thorgerdur Ingólfsdóttirile. Muusikateose pikkus on 8 minutit. Teose kandis esimest korda ette 26. augustil 2000 Islandil Reykjavikis Hallgrímuri kirikus Voices of Europe 2000 (dirigent Thorgerdur Ingólfsdóttir).

Viited

Arvo Pärdi teosed
Muusikateosed
Josefstadti teater

Josefstadti teater (saksa Theater in der Josefstadt) on teater Austria pealinnas Viinis Josefstadti linnaosas. 

Teater asutati 1788. aastal ja on sellega vanim Viinis tänaseni tegutsev teater.

Teatril on läbi aegade olnud mitmeid direktoreid, kes tuntud ka näitlejatena:
Josef Jarno (direktor aastail 1899–1923)
Max Reinhardt 
Otto Schenk
Helmuth Lohner

Välislingid 

Koduleht

Austria teatrid
Viin
Carl Maximowicz

Carl Johann Maximowicz (vene Карл Иванович Максимович; 23. november 1827 Tula – 16. veebruar 1891 Peterburi) oli baltisaksa päritolu vene botaanik ja taksonoom.

Ta sai keskhariduse Peterburi Anna koolis (saksa Annenschule). Ta õppis aastatel 1845–1850 Tartu ülikoolis arstiteadust ja botaanikat, lõpetas ülikooli Alexander Georg von Bunge õpilasena. 

Pärast ülikooli lõpetamist määrati ta tööle Tartu Ülikooli Botaanikaaia direktori abiks, kuid 1852. aastal läks ta tööle Peterburi botaanikaaeda konservaatoriks.

Viited 

Botaanikud
Tartu Ülikooli vilistlased
Sündinud 1827
Surnud 1891
Felix Reda

Felix Reda (varem Julia Reda; sündinud 30. novembril 1986 Bonnis Saksamaal) on Saksamaa poliitik, kes oli 2014–2019 Euroopa Parlamendi liige, kus ta oli Euroopa Roheliste ja Euroopa Vabaliidu fraktsiooni asepresident.

2009–2019 oli ta Saksamaa Piraadipartei liige. Ta on ka poliitilise ühenduse Euroopa Noored Piraadid (Young Pirates of Europe) president.

Enne Saksamaa Piraadiparteisse astumist kuulus Reda 2002–2009 Saksamaa Sotsiaaldemokraatlikkusse Parteisse.

2015. aastal esitas ta Euroopa Komisjoni õiguskomiteele raporti soovitustega Euroopa Liidu riikide autoriõiguse ühtlustamiseks ja uuendamiseks. Komitees hääletati raportisse, mis varem toetas panoraamivabaduse laiendamist, Jean-Marie Cavada algatusel sellele vastupidine, ärilist panoraamivabadust keelav ja mitteärilist panoraamivabadust tauniv parandus.

Alates 2019. aastast töötab ta Harvard Law Schooli juures tegutsevas uurimisasutus Berkman Klein Center for Internet & Society.

Viited

Välislingid

 Julia Reda koduleht
 Panoraamivabadus on ohus Julia Reda blogipostitus, 22. juuni 2015 (eestikeelne tõlge Eva Lepik)
 3 kiiret küsimust: europarlamentäär ja piraadiparteilane Julia Reda Feministeerium, 06.04.2016
 Kaarel Kressa Saksa Piraadipartei liige: infovabaduse piiramine on viimane asi, mida praegu vajame EPL, 7. aprill 2016
 Intervjuu Sarah Wagnerile, Here She Is, 4. märts 2018 (inglise keeles)

Saksamaa poliitikud
Saksamaalt valitud Euroopa Parlamendi liikmed
Sündinud 1986
Aarne Valmis

Aarne Valmis (sündinud 14. aprillil 1960) on eesti muusikaprodutsent ja meelelahutusärimees.

Ta lõpetas 1978. aastal Tallinna 4. Keskkooli, on lõpetanud Tallinna Pedagoogilise Instituudi näitejuhtimise eriala ja lõpetas 1990. aastal kaugõppes Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjanduse eriala.

Ta on töötanud Tamsalu kultuurimajas, olnud aastatel 1986–1988 Kadrina EPT komsomolisekretär,, 1988 ELKNÜ Rakvere Rajooni Komitee II sekretär.

Aarne Valmis on olnud ansamblite Jam (1994–2005), Push Up ja Smilers ning Eda-Ines Etti mänedžer. 1997. aastast on ta OÜ Hitivabrik omanik ja juht, 2005. aastast Vana Baskini Teatri majandusdirektor. Ta on Roheliste rattaretke üks korraldajaid.

Tunnustus
2014 – Tallinna teenetemärk

Viited

Välislingid
Aarne Valmis Delfi teemalehtedel

Eesti ettevõtjad
Eesti muusikaprodutsendid
Tallinna Kristiine Gümnaasiumi vilistlased
Tallinna Ülikooli vilistlased
Tartu Ülikooli filoloogiateaduskonna vilistlased‎
Sündinud 1960
Jakovlev Jak-9

Jakovlev Jak-9 (vene keeles Як-9) oli NSV Liidu hävituslennuk.

1942. aasta detsembris rindele jõudnud Jak-9 sai Jakovlevi konstrueerimisbüroo arvukaimaks hävituslennukiks. Ehitati 16 769 lennukit Jak-9 paljudes modifikatsioonides. 

Jak-9 konstruktsiooni aluseks sai Jak-7B, mille tiiva puidust kandekonstruktsioon asendati metall-konstruktsiooniga. Seda võimaldas Ameerika Ühendriikidest abi korras täiendavalt saadud duralumiinium. Selle tagajärjel vähenes lennuki kaal 135 kg võrra. Tiivaulatust vähendati veidi, seniselt 10 meetrilt 9,74 meetrini. Võib arvata, et tiiva laiust lisati ligi 3 cm võrra, sest tiiva pindala jäi samaks – 17,15 m2. 

1943. aasta lõpul pandi lennukile peale 1650-hobujõuline mootor VK-107A. Lennuk sai tähiseks Jak-9U ja tehasekatsetustel olevat see saavutanud kiiruse 700 km/h. Lennukit ehitati suurseeriana, rindeoludes ei arendanud Jak-9 mootor sellist võimsust nagu ette nähtud, lennuki kiirus jäi ka välispinna halva  viimistluskvaliteedi tõttu lubatust tublisti allapoole. 

Levinumalt oli Jak-9 relvastuses läbi propelleri reduktorivõlli tulistav 20 mm automaatkahur ŠVAK  ja 2 tiivas asuvat 12,7 mm UBS kuulipildujat.

1943. aastal valmistati Moskva kaitseks suures kõrguses lendava kõrgusmootoriga M-105PD hävituslennuk Jak-9PD, mille lennulagi küündis 13,1–13,5 km-ni. Selle lennuki tiivaulatust suurendati 1m võrra ja kogu lennuki kaalu kergendati mitmesuguste võtetega. Sama aasta juulis tõrjus Punaarmee piloot Jak-9PD-ga Moskva taevast minema Saksa kõrgusluurelennuki Ju-86 R-1. 

1944. aastal ehitati kütusepaake lisades kaks suure lennukaugusega hävituslennuki modifikatsiooni, neist Jak-9D lennukaugusega 1330 km ja Jak-9DD koguni 1800 km. 

Üks tuntumaid Jak-9 piloote oli NSV Liidu diktaatori Jossif Stalini poeg, lennuväe polkovnik (hiljem kindralleitnant) Vassili Stalin.

Hävituslennukid
Nõukogude Liidu sõjalennukid
Jakovlev
I-16

I-16 oli Nõukogude Liidu esimene seeriatootmises olnud vabaltkandva alltiivaga, sissetõmmatava telikuga monoplaan hävituslennuk.

Selle peakonstruktor oli Nikolai Polikarpov. Lennuki puitkonstruktsiooniga monokok-kere spoonikihtidest vineerkate oli kokku liimitud nii, et kere esiosas oli vineeri paksus 4 mm ja sabaosas 2,5 mm. Mootoriks oli esialgu vana äraproovitud tähtmootor M-22, mis oli jõuseadmeks I-5 seerialennukeil. Selle mootori 480 hj andsid monoplaanile maapinna lähedal kiiruseks 359 km/h ja 3 km kõrgusel 325 km/h. Seerialennukina sai I-16 peale võimsama mootori, alates 700 hj 1934. aastal ja lõpetades 930 hj 1939. aastal.

1940. aastani ehitati 9450 I-16, mis moodustasid valdava osa hävituslennukitest, millega NSV Liit teise maamasõja algul võitlusesse astus. Enamik I-16 hävis Saksamaa rünnaku käigus kohe sõja algul. Säilinud hävituslennukid I-16 olid kasutusel kuni 1943. aastani, siis lammutati needki relvastusest mahavõetuna pilbasteks ja kasutati kütteks. Lennuki tähistuses olev I tulenes vene keelest 'Istrebitel (истребитель – hävitaja). Seda tüüpi lennukiga lendas ka Jossif Stalini poeg Vassili Stalin.

Hävituslennukid
Nõukogude Liidu sõjalennukid
Roberto Firmino

Roberto Firmino Barbosa de Oliveira (sündinud 2. oktoobril 1991 Maceiós) on Brasiilia jalgpallur. Ta mängib Brasiilia rahvuskoondises ja Inglismaa kõrgliiga klubis Liverpool ründaja või äärepoolkaitsjana.

2018. aastal valiti ta parimaks Euroopas mängivaks Brasiilia jalgpalluriks.

Klubikarjäär 
Firmino alustas klubikarjääri Brasiilia esiliiga klubis Figueirense. 2010. aasta detsembris suundus ta Saksamaa kõrgliiga klubisse Hoffenheim.

2015. aasta juunis suundus ta Inglismaa klubisse Liverpool. Liverpool maksis Firmino eest 29 miljonit naela, mis oli klubi ajaloo suuruselt teine ost.

Hooajal 2018–19 võitis ta Liverpooliga Meistrite Liiga. Järgmisel hooajal tuli ta Liverpooliga Inglismaa meistriks.

Koondisekarjäär 
Debüüdi Brasiilia rahvuskoondises tegi ta 12. novembril 2014 sõprusmängus Türgiga, pääsedes mängu vahetusest. 18. novembril lõi ta teises sõprusmängus Austriaga esimese värava rahvuskoondises.

2015. aasta Copa América viimases alagrupimängus lõi ta värava Venezuela vastu.

2018. aasta maailmameistrivõistluste kaheksandikfinaalis lõi ta värava Mehhiko vastu.

2019. aastal võitis ta Brasiilia koondisega Copa América. Firmino lõi turniiril kaks väravat.

Saavutused 
Liverpool
Premier League: 2019–20
UEFA Meistrite Liiga: 2018–19
UEFA Superkarikas: 2019
Klubide maailmameistrivõistlused: 2019

Viited

Välislingid 

 Profiill Liverpool FC kodulehel

Brasiilia jalgpallurid
TSG 1899 Hoffenheimi jalgpallurid
Liverpool FC mängijad
Bundesliga mängijad
Premier League'i mängijad
Sündinud 1991
Jeremy Brett

Jeremy Brett (sünninimi Peter Jeremy William Huggins; 3. november 1933 – 12. september 1995) oli inglise teatri-, tele- ja filminäitleja. Ta on tuntud eelkõige Sherlock Holmesina neljast telesarjast aastatel 1984–1994 (kokku 41 jagu). Brett olevat öelnud: "Holmes on raske osa – raskem kui Hamlet või Macbeth".

Isiklikku
Tal oli kolm vanemat venda: John, Patrick ja Michael. Näitleja Martin Clunes on ta nõbu. Tal oli düsleksia ja bipolaarne häire. Ta oli biseksuaalne. 

Abiellus 24. mail 1958 näitleja Anna Masseyga (Raymond Massey tütar), nende poeg David Huggins sündis 1959. Nad lahutasid 22. novembril 1962. Aastatel 1969–1976 oli Brett suhetes näitlejate Gary Bondi ja Paul Shenariga. Aastatel 1976–1985 oli Brett abielus Joan Sullivan Wilsoniga kuni tolle surmani.

Filmid
1996 Moll Flanders
1995 Mad dogs and Englishman
1978 The Medusa Touch
1971 Nicholas and Alexandra
1964 Act of Reprisal
1964 My Fair Lady (Freddie osas)

Telesarjad
1984–1994 Sherlock Holmes

1984 The Love Boat (1 episood)

1983 Number 10

1970-1980 Bbc Play of the Month

1981 Seagull Island (David Malcolm, 4 episoodi)

1980 Galactica (Xaviar/Lieutnant Nash)

1979 Hart to Hart (Mason Parks)

1979  Rebecca. Roll: Maxim. 4 osa.

1978 The Incredible Hulk

1977 Young Daniel Boone 

1977 Supernatural 

1976 Piccadilly Circus

Suurbritannia näitlejad
Sündinud 1933
Surnud 1995
Sergei Lepmets

Sergei Lepmets (sündinud 5. aprillil 1987 Tallinnas) on Eesti jalgpallur (väravavaht). Ta mängib Eesti Premium liiga klubis Tallinna FCI Levadia.

Klubikarjäär
Juulis 2014 liitus ta Soome tugevuselt kolmanda liiga klubiga FC Hämeenlinna, kus ta sai kirja viis täismängu.

Septembris 2014 liitus ta Eesti II liiga klubiga Türi Ganvix JK.

2016. aasta hooaja eel liitus Lepmets Tallinna FC Levadiaga.

2020. aasta maikuus teatas koroonakriisi ajal jalgpalli kõrvalt muud tööd teinud Lepmets profikarjääri lõpetamisest.

Koondisekarjäär
A-koondise debüüdi tegi Lepmets 30. mail 2018 Balti turniiril 2:0 võidumängus Leedu vastu.

Karjääri statistika

Klubi
Uuendatud seisuga 21. juuni 2018

Koondis
Uuendatud seisuga 30. mai 2018

Vaata ka
Eesti jalgpallikoondislaste loend

Viited

Välislingid
Eesti Jalgpalli Liidu profiil
Transfermarkti profiil
Koondise mängud

Eesti jalgpallurid
Eesti jalgpallikoondislased
Eesti jalgpallurid välismaal
Tallinna FCI Levadia jalgpallurid
JK Narva Transi jalgpallurid‎
Sündinud 1987
Como cierva sedienta

"Como cierva sedienta" (originaalpealkiri "Como anhela la cierva") on eesti helilooja Arvo Pärdi 1998. aastal loodud teos sopranile või koorile ja sümfooniaorkestrile. Muusikateose pikkus on 30 minutit. Teose kandsid esimest korda ette Rootsi Raadio koor ja Rootsi Raadio Sümfooniaorkester (dirigent Tõnu Kaljuste) 16. juunil 2000 Stockholmis.

Viited

Arvo Pärdi teosed
Muusikateosed
Cantique des degrés

"Cantique des degrés" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1999. aastal loodud teos segakoorile ja orkestrile. Muusikateose pikkus on 7 minutit. Teose kandsid esimest korda ette Monte Carlo Ooperi koor ja Monte Carlo Filharmoonia orkester (dirigent Tõnu Kaljuste) 19. novembril 1999 Itaalias Monte Carlo katedraalis.

Viited

Arvo Pärdi teosed
Muusikateosed
Paul Kangur

Paul Kangur (29. november 1926 – 23. mai 2015) oli eesti arhitekt.

Ta õppis mitmes koolis, kuid lõpetas aastal 1945 Tallinna 2. Keskkooli. Seejärel astus ta Tallinna Polütehnilisse Instituuti, mille lõpetas aastal  arhitektina.

Pärast Instituudi lõpetamist läks ta aastal 1952 sundsuunamist eirates Tartusse, kus asus tööle RPI Eesti Projekti Tartu osakonnas vanemarhitekti ametikohale. Tema töölaual valmisid kauplus-söökla, lasteaed-sõim, staadion ning administratiivhooned üle Eesti. Võites Eesti Projektis usalduse, sai ta Tartu Kliinilise Haigla projekteerijaks. Kuna aastal 1966 pakuti talle EKE Projekti Tartu osakonna juhataja ametikohta, jäi haigla projekti lõpetamine arhitekt Maie Hansmannile. EKE Projekti Tartu osakonnas töötas Kangur pensionile jäämiseni, aga pensionipõlves lõi kaasa Tareke Projekti töödes, koostades peamiselt eramute projekte. Lisaks oli Kangur väga hea fotograaf.

Ta oli kirglik sportlane, eriti südamelähedased olid talle suusatamise alad – murdmaa, slaalom ja mäehüpped, veel vanas eas sõitis ta Kuutsemäel slaalomit.

Paul Kangur suri 23. mail 2015 ja ta maeti 13. juunil 2015 Pärnamäe kalmistule.

Viited

Välislingid 
 Lahkunud on arhitekt Paul Kangur (Eesti Arhitektide Liidu kodulehel)

Eesti arhitektid
Sündinud 1926
Surnud 2015
Pärnamäe kalmistule maetud
Valimisringkond nr 10

Valimisringkond nr 10 on Riigikogu valimiste ringkond, mis hõlmab Tartu linna.

1992. aasta Riigikogu valimised

1995. aasta Riigikogu valimised

1999. aasta Riigikogu valimised

2003. aasta Riigikogu valimised

2007. aasta Riigikogu valimised

2011. aasta Riigikogu valimised

2015. aasta Riigikogu valimised 
Ringkonnas oli saadaval 8 mandaati. Hääleõiguslikke valijaid oli 68 149, neist käis valimas 45 180 ehk 66,3%. E-hääli anti 14 253.

Isikumandaadi sai Ants Laaneots (RE; 5920 häält). Ringkonnamandaadi said Anne Sulling (RE), Mihkel Raud (SDE), Krista Aru (EVA), Margus Tsahkna (IRL) ja Aadu Must (KE). Kompensatsioonimandaadiga said Riigikokku Jüri Adams (EVA), Heljo Pikhof (SDE) ja Urmas Klaas (RE).

2019. aasta Riigikogu valimised 
Ringkonnas oli saadaval 8 mandaati.

Isikumandaadi sai Urmas Klaas (RE) 6119 häälega. Ringkonnamandaadi said Ants Laaneots (RE) 3053 häälega, Jaak Valge (EKRE) 2740 häälega, Tõnis Lukas (IE) 2506 häälega, Aadu Must (KE) 2370 häälega, Heljo Pikhof (SDE) 1522 häälega ja Signe Kivi (RE) 1356 häälega. Kompensatsioonimandaadi sai Ruuben Kaalep (EKRE) 566 häälega.

Viited 

Riigikogu valimisringkonnad
Tartu
Manfred Vainokivi

Manfred Vainokivi (sündinud 10. jaanuaril 1964 Tallinnas) on eesti filmiprodutsent, -lavastaja, -operaator ja -kunstnik.

Vainokivi õppis 1971–1978 Tallinna 1. keskkoolis, 1979–1982 Tallinna Spordiinternaatkooli Otepää filiaalis (tegi kahevõistlust) ja 1998–2001 Eesti Kunstiakadeemias kujunduskunsti. 

Vainokivi töötas 1982–1988 Eesti Telefilmis operaatori assistendina ja kombineeritud võtete operaatorina, 1989–1991 Stuudio B-s animafilmide režissöörina (tegi kolm osa joonisseriaalist "Ohtlikud lennud"), 1991–1998 Manfred Tuisk Stuudios produtsendi, operaatori ja kunstnikuna. 

Ta illustreeris Peeter Sauteri 1997 ilmunud arenguromaani "Luus".

Filme
"Röövlirahnu Martin" 2005 (produtsent) 
"Tervitusi Nõukogude Eestist! 2007 (operaator)
"Valli baar" 2008 (režissöör, operaator)
"Emumäe Eedi ja Lobiküla Kristjan" 2009 (režissöör, operaator)
"Disko ja tuumasõda" 2009 (operaator)
"Baruto – tõlkes kaduma läinud" 2009 (operaator)
"Pangarööv" 2009 (produtsent; operaator)
"Tsirkuselaps" 2010 (režissöör, operaator)
"Maestro" (lavastaja)
"Baskin" 2012 (režissöör, operaator)
"Vaeste kirjanike maja" 2012 (režissöör, operaator)
"Riigivargad" 2014 (režissöör)
"Punane Varietee" 2016 (stsenarist, režissöör-operaator)
"Perekonnavaled" 2016 (kaasrežissöör, operaator)
"Elagu skandaalid ja kollased sandaalid" 2018 (režissöör-operaator)

Tunnustus 

 2009 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (aasta üllataja)
 2009 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (aasta dokumentalist - filmide "Baskin" ja "Vaeste kirjanike maja" looja)
 2015 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (aasta lühifilm „Luikedeta järv ehk Piknik raudteejaamas“)
2016 stipendium "Ela ja sära"

Eesti filmilavastajad
Eesti filmioperaatorid
Eesti filmiprodutsendid
Sündinud 1964
Jaak Aru

Jaak Aru (sündinud 26. juulil 1957 Tartus) on eesti arst (kardioloog) ja arstiteadlane.

Ta lõpetas aastal 1975 Tartu 8. Keskkooli ja 1983. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna cum laude.

1985. aastal pälvis Jaak Aru esitatud ettekanne II üleliidulisel (Nõukogude Liidu) noorteadlaste konverentsil "Südame- ja veresoonkonna haiguste diagnoosimine ja kirurgiline ravi" auhinna. 

1988. aastal kaitses ta Tartu Riiklikus Ülikoolis meditsiinikandidaadi kraadi. Kandidaadiväitekirja "Intra-aortaalne kontrapulsatsioon aortokoronaarse šunteerimise korral" ("Внутриаортальная баллонная контрапульсация при операциях аортокоронарного шунтирования") juhendajaks oli Toomas Sulling. Varsti pärast promotsiooni käis Aru Tartu Riikliku Ülikooli lähetusel stažeerimas Saksamaa Liitvabariigis, kus osales südamesiirdamise operatsioonidel Münchenis Großhaderni haiglas. 

Jaak Aru ja Forseliuse kooli (Tartu 8. keskkool) vilistlaste eestvõttel asutati 1997. aastal legendaarse kirjandusõpetaja Vello Saage sihtkapital.

1996. aastal lõpetas ta ärijuhtimise kaugõppe Eesti Majandusjuhtide Instituudis. Diplomitöö "Tervishoiu kui majandusharu seadusandlikest alustest Eesti Vabariigis" on avaldatud ajakirjas Akadeemia. 

Aastatel 1998–2004 oli Jaak Aru aktiivne e-meditsiini arendaja osaühingu Doctus juhatajana. Selle tegevusega seoses on olnud E-Health Code of Ethics asutajaliige ja esinenud korduvalt ettekannetega TEPR-i ja TEHRE üritustel.

Isiklikku
Abielus museoloog ja poliitik Krista Aruga, neil on kaks poega: ajuteadlane Jaan Aru ja matemaatik Juhan Aru.

Viited

Välislingid
Jaak Aru. "Arstiteadus ja -abi kolib Internetti". epl.delfi.ee. 19. jaanuar 2001
Eesti arstidiplomi kehtivusest maailmas. blog.ekspress.ee/Arhiiv/ (1997)
Äike, õnnetused inimestega ja arstid. loodusajakiri.ee
Keila erasüdamekliiniku arst Jaak Aru (foto 1993. a). Rahvusarhiivi fotode andmebaas FOTIS

Eesti kardioloogid
Eesti arstiteadlased
Sündinud 1957
Arvutuslik neuroteadus

Arvutuslik neuroteadus, ka arvutuslik ajuteadus, on interdistsiplinaarne teadusvaldkond, mis uurib aju matemaatiliste mudelite abil ja üritab välja selgitada neid arvutuslikke põhimõtteid, mille põhjal aju töötab.

Ingliskeelse termini computational neuroscience võttis 1985. aastal kasutusele ameerika arvuti- ja neuroteadlane Eric Schwartz. 

Eestis tegeldakse arvutusliku ajuteadusega Tartu Ülikoolis, kus on loodud arvutusliku neuroteaduse uurimisgrupp.

Viited

Kirjandus
Schwartz E. L. "Computational Neuroscience". Cambridge, Massachusetts: MIT Press, 1990

Teadused
Hans Jörg Schelling

Hans Jörg Schelling (sündinud 27. detsembril 1953 Hohenemsis Dornbirni ringkonnas Vorarlbergi liidumaal) on austria ettevõtja ja poliitik; 1. septembrist 2014 kuni 18. detsembrini oli ta Austria rahandusminister.

Ta lõpetas aastal 1972 Feldkirchis gümnaasiumi. Seejärel õppis ta ärijuhtimist Linzi ülikoolis, mille lõpetas aastal 1978 Magister rer.soc.oec kraadiga (tööga "Die Absatzchancen von Silhouette Modellbrillen"). Aastal 1981 kaitses ta doktorikraadi tööga "Möglichkeiten zur Förderung des Exports von Klein- und Mittelbetrieben" ('Kuidas edendada väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete eksporti'). Ta töötas aastani 1996 Linzi ülikoolis õppejõuna.

Aastal 1981 alustas ta juhtimiskonsultandina tööd Rudolf Leiner&kika mööblimajas, aastal 1988 sai ta firma tegevdirektoriks. Aastal 1990 asutas ta juhtimise nõustamise firma Schelling GesmbH.

Ta oli aastast 2001 Austria Rahvapartei liikmena Sankt Pölteni volikogu liige. 1. veebruarist 2007 28. oktoobrini 2008 oli ta Austria Parlamendi alamkoja Nationalrati liige. 1. septembril 2014 vannutati ta Austria rahandusministriks (kui Michael Spindelegger 26. augustil 2014 teatas oma tagasiastumisest).

Isiklikku 
Hans Jörg Schelling on abielus, tal on esimesest abielust kaks tütart.

Austria poliitikud
Sündinud 1953
Exclusive Stone OÜ

Exclusive Stone OÜ on Harjumaal Rae külas asuv ettevõte, mille peategevusala on pressgraniidi ja -marmori töötlemine. 

Firma tegevjuht on Edita Piekute.

Aastast 2014 toimub osa nende tööst tootmishoones Vana-Vigala külas Matis Üürikese juhendamisel.

Viited 

Eesti ettevõtted
Märjamaa vald
Eesti osaühingud
Liina Kersna

Liina Kersna (neiuna Liina Lepik; sündinud 3. aprillil 1980 Tallinnas) on eesti ajakirjanik, poliitik ja riigiametnik. Ta oli Kaja Kallase esimese valitsuse haridus- ja teadusminister (2021–2022).

Elulugu 
Ta lõpetas 1998. aastal Lasnamäe Üldgümnaasiumi ja 2005. aastal Tartu Ülikooli ajakirjanduse ja suhtekorralduse erialal. 2018. aastal sai magistrikraadi Tartu Ülikooli hariduskorralduse erialal.

Ta töötas aastatel 1998–2002 Eesti Raadios saatejuhi ja toimetajana. Aastatel 2002–2004 töötas ta Eesti Üliõpilaskondade Liidu avalike suhete juhina. 2004. aastal oli ta Põllumajandusministeeriumi pressibüroo peaspetsialist, aastatel 2005–2006 oli sama pressibüroo avalike suhete osakonna juhataja asetäitja ja 2006–2007 juhataja. Aastatel 2007–2010 ja 2012–2013 oli ta Vabariigi Valitsuse meedianõunik; aastatel 2010–2012 oli ta Vabariigi Valitsuse valitsuskommunikatsiooni direktor. Aastatel 2013–2015 oli ta Eesti Vabariigi Peaministri nõunik-peaministri büroo juhataja.

Ta kuulub 9. septembrist 2015 Reformierakonna ridadesse. 2015. aasta Riigikogu valimistel valiti ta Riigikogu XIII koosseisu liikmeks.

Alates 26. jaanuarist 2021 oli ta Kaja Kallase esimeses valitsuses haridus- ja teadusminister. 30. juunil 2022 teatas ta ametist tagasiastumisest, kuid ta jätkas kuni uue valitsuse ametisse astumiseni 18. juulil 2022.

Isiklikku 
Ta on abielus Vahur Kersnaga, neil on poeg.

Viited

Välislingid 
 Liina Kersna CV (Riigikogu kodulehel)
 Liina Lepik: teadsin, et minust saab Vahur Kersna naine

XIII Riigikogu liikmed
XIV Riigikogu liikmed
Eesti Reformierakonna poliitikud
Eesti ajakirjanikud
Sündinud 1980
Andres Metsoja

Andres Metsoja (sündinud 25. novembril 1978 Vändras) on eesti poliitik, Riigikogu liige.

Ta lõpetas aastal 1997 Järvakandi Gümnaasiumi, aastal 2004 lõpetas ta Audentese Ülikooli ärikorralduse erialal. Ta on magistriõppes Tartu Ülikoolis strateegilise juhtimise erialal.

Ta oli aastatel 2002–2007 Kaisma vallavanem. Aastatel 2007–2010 oli ta Pärnumaa Omavalitsuste Liidu juhatuse esimees. Aastatel 2010–2015 oli ta Pärnu maavanem.

Ta kuulus 5. aprillist 2004 Erakonda Res Publica (pärast erakondade ühinemist kuulub ta Isamaa ja Res Publica Liitu). Ta oli aastatel 1999–2007 Kaisma vallavolikogu liige. 2013. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel valiti ta Erakond Isamaa ja Res Publica Liidu nimekirjas (1009 häälega) Pärnu linnavolikogu liikmeks. 2015. aasta Riigikogu valimistel valiti ta Erakond Isamaa ja Res Publica Liidu nimekirjas 2207 häälega Riigikogu XIII koosseisu liikmeks.

13. mail 2017 valiti ta Isamaa ja Res Publica Liidu aseesimeheks.

2021. aastal pälvis Andres Metsoja aasta märkimisväärselt keskkonnavaenuliku teo või suhtumise eest keskkonnakirve. Talle heideti ette looduskaitseseaduse muutmise seaduse eelnõu algatamist, millega tehti ettepanek sisuliselt kaotada praegu kehtiv ehituskeeluvöönd - selle ulatust vähendataks praeguselt kuni 200 meetrilt vaid 20 meetrini. Selline muudatus mõjutaks oluliselt nii randade ja kallaste hapraid ökosüsteeme, veekogude veekvaliteeti kui ka avalikkuse ligipääsu veekogude äärde.

Tunnustus 

 2015 – Pärnumaa vapimärk (Pärnu maavanem 2010–2014)

Isiklikku 
Andres Metsoja on vabaabielus, kahe lapse isa. Tema huvialaks on sport.

Välislingid
 ANDRES METSOJA CV (Riigikogu kodulehel)
 11. märts 2020, 13:49, Volikogu esimehe kohalt tagandatud Andres Metsoja: Isamaa läheb opositsiooni, et naasta, postimees.ee

Isamaa ja Res Publica Liidu poliitikud
XIII Riigikogu liikmed
XIV Riigikogu liikmed
Pärnu maavanemad
Keskkonnakirves
Sündinud 1978
Riivo Roose

Riivo Roose (sündinud 23. juulil 1987) on eesti orienteeruja ja rogainija.

Haridus
Ta lõpetas 2006. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja 2012. aastal Tartu Ülikooli matemaatika-informaatikateaduskonna arvutiteaduse instituudi tarkvaratehnika eriala ning sai tehnikateaduse magistri kraadi magistritööga "Automated Resource Optimization in Business Processes" ("Automatiseeritud ressursside optimeerimine äriprotsessides").

Sporditulemused
Riivo Roose harrastab rattaorienteerumist ja rogaini.

Osalenud 2012. ja 2014. aasta rattaorienteerumise maailmameistrivõistlustel ja 2015. aasta rattaorienteerumise Euroopa meistrivõistlustel. Parim tulemus 35. koht tavarajal 2014 rattaorienteerumise MMil Poolas Białystokis.

2005. aastal võitis koos Märt Roosaarega meesjuunioride klassis esikoha rogaini Euroopa meistrivõistlustel Nõval. 2014. aastal sai koos Märt Roosaarega rogaini Euroopa meistrivõistlustel Oraval meesvõistkondade seas 8. koha. Koos Sander Mirmega tuli ta meesvõistkondade klassis 2015. aastal Tšehhis Novohradské hory mäestikus rogaini Euroopa meistriks ning võitis rogaini EMil hõbemedali 2020. aastal Lätis Tukumsi lähedal ja 2021. aastal Eestis Otepääl.

Viited

Välislingid
IOF Eventor. Riivo Roose MTBO results
Sport24.ee Riivo Roose sporditulemused
http://www.delfi.ee/teemalehed/riivo-roose
https://www.sportfoto.com/ee-et/riivo+roose

Eesti orienteerujad
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli matemaatikateaduskonna vilistlased
Sündinud 1987
Sander Mirme

Sander Mirme (sündinud 13. veebruaril 1981) on eesti atmosfäärifüüsik ja rogainija.

Haridus
Sander Mirme lõpetas 1999. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi. 2003. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna füüsika eriala bakalaureuseõppe kiitusega. 2005. aastal kaitses Tartu Ülikooli Keskkonnafüüsika Instituudis magistritöö "Elektrilise aerosoolispektromeetri laaduri kuju ja aerosooli laengujaotuse vahelise sõltuvuse modelleerimine" ja sai teadusmagistri kraadi. 2011. aastal kaitses Tartu Ülikooli Füüsika Instituudis doktoritöö "Development of nanometer aerosol measurement technology" (Nanomeeter-aerosooli mõõtmistehnoloogia arendamine) (juhendaja Aadu Mirme) ja sai filosoofiadoktori kraadi füüsika (keskkonnafüüsika) alal.

Teadustöö
Töötas 2007–2012 Tartu Ülikooli Füüsika Instituudis insenerina, 2012. aastast samas teadurina. Tema teadustöö kuulub atmosfäärifüüsika valdkonda, ta on uurinud atmosfääriprotsesse, aerosoolide suurusjaotuse määramist spektromeetriliste mõõtmistega, õhus levivaid nanoosakesi jm. 2015. aasta seisuga on tal üle 40 rahvusvahelise teaduspublikatsiooni.

Sporditulemused
Harrastab vastupidavusalasid: rogaini, orienteerumisjooksu, pikamaajooksu, murdmaasuusatamist, seiklussporti.

2013. aastal võitis koos Ilmar Anskoga Läti lahtised meistrivõistlused rogainis. 2014. aastal sai koos Ilmar Anskoga rogaini Euroopa meistrivõistlustel Oraval meesvõistkondade arvestuses 7. koha. Koos Riivo Roosega tuli ta meesvõistkondade klassis 2015. aastal Tšehhis Novohradské hory mäestikus rogaini Euroopa meistriks ning võitis rogaini EMil hõbemedali 2020. aastal Lätis Tukumsi lähedal ja 2021. aastal Eestis Otepääl. 2018. aasta rogaini EMil Ukrainas Karpaatide mäestikus võitis ta koos Ain Fjodoroviga hõbeda.

Isiklik rekord maratonis 3:05:09 (2013).

Viited

Välislingid
Eesti Teadusportaal. Sander Mirme
Rein Raudvere. Emajõelinn sai uue moodsa ilmajaama. Maaleht, 24.04.2015
Spordiinfo. Sander Mirme sporditulemused

Eesti füüsikud
Eesti orienteerujad
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1981
Misty Copeland

Misty Danielle Copeland (sündinud 10. detsembril 1982 Kansas Citys) on Ameerika Ühendriikide balletitantsija.

Ta alustas balletiõpinguid 13-aastasena Los Angeleses San Pedros. Aastal 2001 sai temast New Yorgi balletiteatri American Ballet Theatre tantsija, 2007. aastast balletisolist.

Juunis 2015 sai Misty Copeland balletiteatri American Ballet Theatre esimeseks afroameerika päritolu esitantsijaks.

Ajakiri Time valis ta 2015. aastal saja mõjukaima inimese nimekirja Time 100.

Viited

Välislingid
 Misty Copeland, American Ballet Theatre
 Cupcakes & Conversation with Misty Copeland, Soloist, American Ballet Theatre
 MINKUS - "DON QUIXOTE" - BALLET ~ MISTY COPELAND - 15 - 1997 - VOB

Ameerika Ühendriikide tantsijad
Balletitantsijad
Sündinud 1982
Miko Haljas

Miko Haljas (sündinud 20. jaanuaril 1967) on Eesti diplomaat.

Miko Haljas lõpetas 1994. aastal Tallinna Tehnikaülikooli keemiainsenerina. 1995. aastal lõpetas ta Eesti Diplomaatide Kooli. Ta on täiendanud end Clingendaeli Rahvusvaheliste Suhete Instituudis Haagis (lõpetas 1998) ja NATO Kaitsekolledžis Roomas (lõpetas 2003). 

Aastatel 1995–2016 töötas Miko Haljas välisministeeriumis. Ta alustas diplomaadikarjääri lauaülemana, töötas seejärel 1999–2002 teise sekretärina Eesti saatkondades Soomes ja Ameerika Ühendriikides. Aastatel 2003–2006 töötas Haljas välisministeeriumi julgeolekupoliitika büroos. Seejärel oli ta 2006–2010 suursaadik Ungaris, Horvaatias ja Sloveenias, 2010–2012 välisministeeriumi poliitikaosakonna peadirektor, 2012–2016 suursaadik Türgis, Aserbaidžaanis ja Liibanonis.

1. veebruarist 2016 kuni 1. märtsini 2017 oli Haljas kaitseministeeriumi kaitsepoliitika asekantsler.

Kaitseministeeriumist suundus Haljas tagasi välisministeeriumisse, kus ta oli aastatel 2017–2019 julgeolekupoliitika ja transatlantiliste suhete büroo juhataja. Mais 2019 nimetati ta suursaadikuks Egiptuses, oktoobris 2019 ühtlasi suursaadikuks Jordaanias ja Liibanonis. Egiptuses asus ta ametisse ja andis oma volikirjad üle augustis 2019.

Aastal 2022 kutsus president Alar Karis ta tagasi.

Miko Haljas on abielus. Ta valdab eesti, inglise, vene ja soome keelt.

Viited

Eesti diplomaadid
Eesti suursaadik Ungaris
Sündinud 1967
Max Plancki Aju-uuringute Instituut

Max Plancki Aju-uuringute Instituut (saksa keeles Max-Planck-Institut für Hirnforschung; lühend MPIH) on Max Plancki Ühingu egiidi all tegutsev teadusuurimisinstituut.

Max Plancki Aju-uuringute Instituut asutati 1914. aastal, algselt Berliinis  nimega Keiser Wilhelmi Aju-uuringute Instituudi (Kaiser-Wilhelm-Institut für Hirnforschung). Alates 1948. aastast kannab instituut praegust nime.

Alates 1962. aastast asub instituut Frankfurdis. 2013. aastal kolis instituut uude hoonesse Riedbergi linnaosas.

Sarnaselt mõne teise Max Plancki instituudiga täitsid ka Aju-uuringute instituudi direktori ülesandeid osakondade direktorid järgemööda paariaastaste perioodide kaupa.  

Alates 2014. aastast on instituudi direktor Moritz Helmstaedter.

Struktuur 
1981. aastal MPIH reorganiseeriti. Moodustati kaks osakonda: neuroanatoomia ja neurofüsioloogia. Esimest osakonda asus juhtima neuroanatoom Heinz Wässle (juhiametis kuni 2008. aastani) ja teist neurofüsioloog Wolf Singer (juhiametis kuni 2011. aastani). 1991. aasta loodi instituudis neurokeemia osakond. Selle juhiks sai biokeemik Heinrich Betz (juhiametis kuni 2009. aastani)

Instituudi struktuur
Max Plancki Aju-uuringute Instituudi koosseisu kuuluvad:
 Helmstaedteri osakond (direktor Moritz Helmstaedter)
 Schumani osakond (direktor Erin Schuman)
 Laurenti osakond (direktor Gilles Laurent)
 Singeri uurimisrühm (Singer Emeritus Group; direktor Wolf Singer)
 Tchumatchenko uurimisrühm (juht Tatjana Tchumatchenko)
 Letzkuse uurimisrühm (juht Johannes J. Letzkus)
 Acker-Palmeri uurimisrühm (juht Amparo Acker-Palmer)

Viited

Välislingid

Max Planck Institute for Brain Research Instituudi koduleht

Teadusasutused
Saksamaa teadus
Frankfurt
Eesti ettevõtlus- ja infotehnoloogiaminister

Ettevõtlus- ja infotehnoloogiaminister on Eesti valitsuse liige, kes juhib koos majandus- ja taristuministriga Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi.

Ettevõtlus- ja infotehnoloogiaministri vastutusvaldkonnas on kaubanduse, teenuste, tooteohutuse, tööstuse, ettevõtluse korraldamine ja arengu toetamine; ekspordiarengu korraldamine; kapitalile ligipääsu ja investeeringute kaasamine; tehnoloogilise arendustegevuse, innovatsiooni, turismi, metroloogia, standardimise, sertifitseerimise, akrediteerimise, tegevuslubade ja majandustegevusteadete, registrite, tarbijakaitse, informaatika, telekommunikatsiooni, postside ja riigi infosüsteemide arendamise koordineerimine; meediateenuste osutamise riiklik korraldamine ja selle üle riikliku järelevalve teostamine; samuti majanduse arengukavade väljatöötamine ja elluviimine eelnimetatud valdkondades.

Ettevõtlus- ja infotehnoloogiaministri haldusalasse kuuluvad Riigi Infosüsteemi Amet, Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet, Eesti Standardimis- ja Akrediteerimiskeskus, Eesti Akrediteerimiskeskus, Eesti Interneti Sihtasutus, Ettevõtluse ja Innovatsiooni Sihtasutus, Riigi Infokommunikatsiooni Sihtasutus, Ida-Virumaa Tööstusalade Arendus, Tallinna Teaduspark TEHNOPOL, Tartu Teaduspark, Nordic Institute for Interoperability Solutions, Metrosert, Eesti Post.

Ministri nimetab ametisse ja vabastab ametist Vabariigi President peaministri ettepanekul. Minister astub ametisse ametivande andmisega Riigikogu ees. Alates 18. juulist 2022 on Eesti ettevõtlus- ja infotehnoloogiaminister Kristjan Järvan.

Ajalugu 
Aastatel 2014–2015 kandis ametikoht nime väliskaubandus- ja ettevõtlusminister, 2015–2016 ettevõtlusminister, 2016–2019 ettevõtlus- ja infotehnoloogiaminister ja 2019–2021 väliskaubandus- ja infotehnoloogiaminister.

Ettevõtlus- ja infotehnoloogiaministrite loend 
Parteid

Viited 

Ettevõtlusminister
Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium
Frankfurdi süvauuringute instituut

Frankfurdi süvauuringute instituut (inglise keeles Frankfurt Institute for Advanced Studies, akronüüm FIAS) on  interdistsiplinaarne uurimisinstituut Saksamaal Frankfurdis.

Frankfurdi süvauuringute instituut asutati 2003. aastal. FIAS koondab teadlasi füüsika, matemaatika, aju-uuringute, eluteaduste ja arvutiteaduse valdkonnast. Instituudis töötab umbes 200 teadlast 25 riigist.

2005. aastal alustas tööd instituudi juures rahvusvaheline kraadiõppurite kool Frankfurt International Graduate School for Science (akronüüm FIGSS).

2007. aastal kolis instituut uude hoonesse Riedbergi linnaosas asuvas Frankfurdi Goethe ülikooli linnakus.

Juhtimine
Frankfurdi süvauuringute instituuti juhib direktorite nõukogu, kuhu kuuluvad Volker Lindenstruth (nõukogu esimees, arvutiteaduse teadussuuna juht instituudis), Marcus Bleicher (füüsika teadussuuna juhte), Wolf Singer (neuroteaduse suuna juhte), Horst Stöcker (füüsika, eluteaduste ja keemia teadussuuna juhte) ja Jochen Triesch (neuroteaduse suuna juhte).

Eestiga seotud endised FIAS-i töötajad
Frankfurdi süvauuringute instituudis on töötanud tänased Tartu Ülikooli teadurid Raul Vicente (järeldoktorina 2006–2013) ja Jaan Aru (doktorandina 2009–2013).

Viited

Välislingid
Koduleht (inglise keeles)

Teadusasutused
2003
Gaavial

Gaavial ehk gangese gaavial (Gavialis gangeticus) on krokodilliliste seltsi gaaviali perekonna ainus tänapäeval elav (retsentne) liik. Tänapäeval veel ainult Nepalis ja India põhjaosas elavad asurkonnad on eriti ohustatud ning liik on seetõttu kantud IUCNi punasesse nimistusse.

Gaavial on gaaviallaste sugukonna tüüpliik. Malaisias ja Indoneesia põhjaosas elavat gaavialkrokodilli ei peeta traditsiooniliselt gaaviali lähedaseks sugulaseks, vaid ta paigutatakse krokodillaste sugukonda. Krokodilliliste fülogeneesi molekulaargeneetilised uuringud näitavad aga, et gaavialkrokodill on gaavialiga lähemas suguluses kui kõigi teiste retsentsete krokodillilistega, mistõttu tuleb ka teda arvata gaaviallaste hulka.

Viited

Äärmiselt ohustatud liigid
Krokodillilised
Kārlis Goppers

Kārlis Goppers (21. märts/2. aprill 1876 – 25. märts 1941 Ulbroka) oli Läti sõjaväelane ja skaudiliikumise tegelane.

Ta oli Läti Skautide ja Gaidide Keskorganisatsiooni asutaja ja president.

1932. aastal autasustati teda Kotkaristi II klassi teenetemärgiga.

Viited

Läti sõjaväelased
Kotkaristi II klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1876
Surnud 1941
Dmitri Dmitrijev

Dmitri Dmitrijev (sündinud 17. juunil 1982 Kiviõlis) on Eesti poliitik, XIV Riigikogu liige.

Ta lõpetas 2000. aastal Kiviõli Vene Gümnaasiumi ja 2005. aastal Tallinna Tehnikaülikooli ärikorralduse erialal. Aastast 2010 õpib Tallinna Ülikooli Rakvere Kolledžis riigiteaduste magistriõppes.

Ta oli aastatel 2006–2007 Kiviõli Kinnisvarahoolduse OÜ juhatuse liige ja ASi Mäetehnika müügispetsialist-projektijuht.

Aastatel 2012–2015 oli ta SA Ida-Virumaa Tööstusalade Arendus nõukogu liige; aastatel 2014–2015 Ida-Virumaa Omavalitsuste Liidu juhatuse liige; aastatel 2014–2018 Ida-Virumaa Spordiliidu juhatuse liige. Alates 2017. aastast on ta LC Kiviõli asutajaliige ja LC Kohtla-Järve liige.

Aastatel 2019–2020 oli ta OÜ Järve Biopuhastus nõukogu liige ja alates 2018. aastast on Tagatisfondi nõukogu liige.

Poliitiline tegevus 
Ta on alates 15. augustist 2005 Eesti Keskerakonna liige. 2009–2010 oli ta Eesti Keskerakonna Noortekogu juhatuse liige.

Ta oli aastatel 2005–2007 Kiviõli Linnavolikogu liige. Valiti Kiviõli Linnavolikogu liikmeks ka 2009. ja 2013. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel. Aastatel 2007–2015 oli ta Kiviõli linnapea.

Alates 2017. aastast on ta kuulunud ka Lüganuse vallavolikokku, olles olnud alates 2019. aastast selle esimees.

2015. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta valimisringkonnas nr 7 Eesti Keskerakonna nimekirjas, sai 774 häält ega osutunud valituks. Vabariigi Valimiskomisjoni 27. märtsi 2015. aasta otsusega sai ta aga siiski Yana Toomi loobumise tõttu XIII Riigikogu liikmeks.

2019. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta valimisringkonnas nr 7 Eesti Keskerakonna nimekirjas, sai 997 häält ega osutunud valituks, kuid pääses XIV Riigikogusse Yana Toomi asendusliikmena. Ta on Riigikogu rahanduskomisjoni liige.

Isiklikku 
Dmitrijev on vallaline. Tema huvialadeks on sport, reisimine ja heategevus.

6. jaanuaril 2016 kell 1.02 sõitis ta oma sõiduautoga Pedase külas T-kujulisel ristmikul otse üle ristmiku teelt välja vastu kände. Põhja-Eesti Regionaalhaiglas tehtud joobeekspertiis tuvastas tal enam kui 1,5-promillise joobe. Avarii järgnes samal õhtul Keskerakonna tööseminaril Pedase puhkemajas juhtunule, kui Dmitrijevit lõi teine Riigikogu liige, Martin Repinski, kaitstes Siret Kotkat, keda Dmitrijev ahistas.

Viited

Välislingid 
 Riigikogu.ee: Dmitri Dmitrijev

Eesti Keskerakonna poliitikud
XIII Riigikogu liikmed
XIV Riigikogu liikmed
Kiviõli linnapead
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Sündinud 1982
OS X El Capitan

OS X El Capitan on operatsioonisüsteemi Mac OS X väljalase, mis ilmus 30. septembril 2015.

OS X El Capitan on OS X Yosemite järglane ja sellest järgmine versioon on macOS Sierra.

Süsteeminõuded

Toetatud Macintoshi arvutid:
 iMac (Mid-2007 või uuem)
 MacBook (13-tolline alumiiniumist, 2008. aasta lõpp), (13-tolline alumiiniumist, 2009. aasta algus või uuem)
 MacBook Pro (13-tolline, 2009. aasta keskpaik või uuem), (15-tolline või 17-tolline, 2007. aasta keskpaik, lõpp või uuem)
 MacBook Air (2008. aasta lõpp või uuem)
 Mac Mini (2009. aasta algus või uuem)
 Mac Pro (2008. aasta algus või uuem)
 Xserve (2009. aasta algus või uuem)
Järgmistele arvutitele on vaja vähemalt 2 GB RAM-i:
 iMac (2007. aasta keskpaik)
 iMac (2008. aasta algus)
 Mac Mini (2009. aasta algus)
 Mac Mini (2009. aasta lõpp)
Et ära kasutada operatsioonisüsteemi kõiki võimalusi, vajate vähemalt:
 iMac: 2012. aasta lõpp või uuem
 MacBook: 2015. aasta algus või uuem
 MacBook Air: 2012. aasta keskpaik või uuem
 MacBook Pro: 2012. aasta keskpaik või uuem
 Mac Mini: 2012. aasta lõpp või uuem
 Mac Pro: 2013. aasta lõpp või uuem

Uued võimalused 
On lisatud mitmikpuutefunktsioon rakendustele nagu Mail, Messages ja Calendar.

Samuti on nüüd olemas Split-View nagu Windows 7-s.

Metal on ka lisatud, tänu millele jooksevad rakendused ja arvutimängud kiiremini.

Versioonide ajalugu

Probleemid 
Alates versioonist 10.11.4 ei toetanud operatsioonisüsteem enam ID-kaarti. Viga parandati versioonis 10.11.6.

Viited 

Apple'i operatsioonisüsteemid
Naima Ebrok

Naima Ebrok (14. juuli 1921 – 29. aprill 1992) oli eesti rahvatantsujuht.

1964. aastal asutas ta rahvatantsuansambli Kajakas ja oli selle pikaaegne juht. Kui 1992. aastal asutati rahvuskultuuri selts Kajakas, oli tema üks selle asutajaid.

Rahvatantsupidude juhtimine
Naima Ebrok oli kuue üldtantsupeo liigijuht.
IX üldtantsupidu – B-segarühmade üldjuht
X üldtantsupidu – segarühmade üldjuht
XI üldtantsupidu – B-segarühmade üldjuht
XII üldtantsupidu – B-segarühmade üldjuht
XIII üldtantsupidu – D-segarühmade üldjuht
XIV üldtantsupidu – D-segarühmade üldjuht

Tunnustus
1948 Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi aukiri
1967 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane

Isiklikku 
Tema abikaasa Arnold Ebrok (1921–2011) oli sõudetreener, ajalooõpetaja, sporditegelane ja Lydia Koidula nimelise Pärnu Draamateatri direktor.

Viited

Välislingid
Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Naima Ebrok

Eesti tantsupedagoogid
Eesti tantsujuhid
Eesti NSV teenelised  kultuuritegelased
Sündinud 1921
Surnud 1992