joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Zbigniew Brzezinski

Zbigniew Kazimierz Brzezinski (28. märts 1928 Varssavi – 26. mai 2017) oli Poola päritolu Ameerika Ühendriikide politoloog ja riigitegelane.

Päritolu ja noorus
Brzezinski isa oli Poola diplomaat Tadeusz Brzeziński, kes töötas natsionaalsotsialismi tõusuaastatel (1931–1935) Saksamaal ning Stalini suure terrori päevil (1936–1938) Nõukogude Liidus. 1938. aastal määrati ta tööle Kanadasse, kuhu pere jäi ka pärast Teise maailmasõja puhkemist.

Doktorikraadi omandas Zbigniew Brzezinski Ühendriikides, Harvardi ülikoolis (1953), kus jõudis ka professorina tegutseda. 1958. aastal sai Brzezinski Ameerika Ühendriikide kodanikuks.

Brzezinski osales nõuandjana John Kennedy presidendikampaanias ning toetas hiljem Lyndon Johnsoni ja Hubert Humphrey kampaaniaid.

Aastatel 1973–1976 oli Brzezinski Trilateraalse Komisjoni esimeseks direktoriks.

Roll Ameerika välispoliitikas
Aastatel 1977–1981 oli Brzezinski president Jimmy Carteri julgeolekunõunik. Brzezinski toetas suhete normaliseerimist Hiina Rahvavabariigiga, täiendava relvastuskontrolli lepet Nõukogude Liiduga (SALT II kirjutati alla 1979). Tema ametiaega jäid ka Iraani islamirevolutsioon ja Nõukogude invasioon Afganistani. Ägeda Nõukogude-vastasena tuntud Brzezinskile on vahel pahaks pandud Afganistani modžahediinide relvastamist võitluseks Nõukogude vägedega.

Brzezinski oli Johns Hopkinsi Ülikooli professor. 2008. aasta presidendivalimistel oli Brzezinski üks Barack Obama välispoliitilisi nõuandjaid.

Kirjandus
Бжезинский, З. Великая шахматная доска: господство Америки и его геостратегические императивы = The grand chessboard: American primacy and its geostrategic imperatives — New York : Basic books, October 1997 / Пер. с англ. О. Ю. Уральской. — М. : Международные отношения, 1998.
Samuel Huntington, Zbigniew Brzezinski , Clash of Civilizations and the Remaking of World Order. ISBN 9781451628975, ISBN 1451628978
Ilyas Akhmadov, Miriam Lanskoy, Zbigniew K. Brzezinski, Chechen Struggle: Independence Won and Lost. ISBN 9780230105348, ISBN 0230105343

Välislingid
 Nathan Gardels. Zbigniew Brzezinski: Huntingtonil oli õigus EPL, 5. jaanuar 2009
Zbigniew Brzezinski: Gruusia sõda meenutab Soome ründamist, EPL, 13. august 2008
 20. oktoober 2014. Liga Novosti. Россия превратится в разоренного сателлита Китая - Бжезинский [Venemaa muutub Hiina laostunud satelliidiks - Brzezinski] (vene keeles)

Ameerika Ühendriikide poliitikud
Ameerika Ühendriikide politoloogid
Sündinud 1928
Surnud 2017
Rahvuslik Koonderakond

Rahvuslik Koonderakond (soome keeles Kansallinen Kokoomus, tavakeeles Kokoomus) on Soome liberaalkonservatiivne partei, üks kolmest Soome suurparteist.

Erakonna esimees on Petteri Orpo. Erakonna aseesimehed on Antti Häkkänen, Sanni Grahn-Laasonen ja Mari-Leena Talvitie.

Ajalugu
Erakonna asutasid monarhia pooldajad 9. detsembril 1918. Partei eelkäijaks oli juba autonoomia ajal tekkinud Soome Erakond (Suomalainen puolue; niinimetatud vanasoomlased). Koonderakonna loomisel liitus sellega ka osa Noorsoome Erakonna liikmeid.

Põhimõtted
Erakonna kandvateks ideedeks on vabadus, vastutus ja demokraatia; võrdsed võimalused, haridus, kannustamine, sallivus ja hoolivus. Rõhutatakse isikukesksust ja ettevõtlikkust. Koonderakond on ainuke suurem erakond Soomes, kes pooldab ühinemist NATOga.

Inimesed
Erakonna esimees oli 2004–2014 peaminister Jyrki Katainen. Valitsusse kuulusid koonderakondlastest ka väliskaubanduse ja Euroopa asjade minister Alexander Stubb, regionaalminister Henna Virkkunen, põllu- ja metsamajandusminister Jari Koskinen, majandusminister Jyri Häkämies ja sotsiaalminister Paula Risikko.

Mari Kiviniemi valitsusse kuulusid erakonna esindajatena rahandusminister Jyrki Katainen, välisminister Alexander Stubb, siseminister Anne Holmlund, kaitseminister Jyri Häkämies, haridusminister Sari Sarkomaa, kommunikatsiooniminister Suvi Lindén, teine sotsiaalminister Paula Risikko ja eluasememinister Jan Vapaavuori. 

Endine partei esimees Sauli Niinistö, kes saavutas 2007. aasta parlamendivalimistel Soome kõigi aegade suurima häältesaagi, oli tollase Eduskunna esimees. Viimaste aegade tuntumate koonderakondlaste hulka kuuluvad teiste seas Ben Zyskowicz, Iiro Viinanen, Ilkka Kanerva, Harri Holkeri, Ilkka Suominen, Pertti Salolainen, Kirsi Piha ja Riitta Uosukainen.

Tulemused valimistel

Parlamendivalimistel on erakonna populaarsus enamasti olnud veidi alla või üle 20%.

2019. aasta valimistel sai Rahvuslik Koonderakond 17,00 protsenti häältest ja 38 kohta eduskunnas.

2015. aasta valimistel sai Rahvuslik Koonderakond 18,25 protsenti häältest ja 37 kohta eduskunnas.

Euroopa Parlamendis on kolm Koonderakonna esindajat, kes kuuluvad Euroopa rahvapartei ja Euroopa demokraatide saadikurühma (EPP-ED). Praegused esindajat Euroopa Parlamendis on Sirpa Pietikäinen, Henna Virkkunen ja Petri Sarvamaa.

Koonderakonna presidendid ja peaministrid

Presidendid
 Pehr Evind Svinhufvud 1931–1937
 Juho Kusti Paasikivi 1946–1956
 Sauli Niinistö 2012–

Peaministrid 
 Pehr Evind Svinhufvud 1917–1918, 1930–1931
 Juho Kusti Paasikivi 1918, 1944–1946
 Rafael Erich 1920–1921
 Lauri Ingman 1924–1925
 Antti Tulenheimo 1925
 Edwin Linkomies 1943–1944
 Antti Hackzell 1944
 Urho Castrén 1944
 Harri Holkeri 1987–1991
 Jyrki Katainen 2011–2014
 Alexander Stubb 2014–2015

Erakonna esimehed

Vaata ka
 Soome Keskerakond
 Soome Sotsiaaldemokraatlik Partei

Viited

Välislingid
 Erakonna koduleht
 Erakonna veebiajaleht

Soome parteid
Liberaalkonservatiivsed parteid
Ungari vapp

Ungari vapp on Ungari Vabariigi vapp. Vapp on olnud kasutusel alates 3. juulist 1990.

Vapp
Vapid riigiti
Ў

Ў (ў) on  kirillitsa täht. Slaavi keelte tähestikest kasutatakse seda ainult valgevene tähestikus.

Valgevene keel
Seda tähte kasutatakse valgevene tähestikus (Kirylica). Valgevene ladina tähestikus (Lacinka) vastab sellele Ŭ. 

Valgevene keele omasõnades märgib see bilabiaalset frikatiivi /ʊ/, näiteks: хлеў /xlʲeʊ/ ('laut'); воўк /vɔʊk/ ('hunt'). See häälik sarnaneb w-ga  inglise sõnas cow /kaʊ/ ('lehm'). 

Täht ў ei esine täishäälikutähe ees. Selles positsioonis asendub ta tähega в, mis hääldub /v/, näiteks: хлеў /xlʲeʊ/ ('laut'), aga за хлявом  /za xlʲaˈvom/ ('lauda taga').

Kui у-ga (hääldus /u/) algavale sõnale eelneb täishäälik, nii et liesooni tõttu moodustub diftong, asendatakse у tavaliselt (kuid mitte tingimata) ў-ga näiteks: у хляве /u xlʲa'vʲe/ ('laudas'), aga увайшлі яны ў хлеў /uvajʃˈlʲi jaˈnɨ ʊ xlʲeʊ/ ('nad läksid lauta'). 

Võõrsõnades märgib ў labiovelaarset aproksimanti.

Dungani keel
Tähte kasutatakse ka dungani tähestikus (hääldus /uː/ või /u/). Dungani keele vanas ladinatähelises kirjaviisis vastab sellele w, ladina transkriptsioonis wu, pinyin'is u.

Jupiki keel
Tähte kasutatakse ka siberi jupiki tähestikus.

Usbeki keel
Tähte kasutati ka usbeki tähestiku kirillitsa variandis (1992. aastani). Sellele vastab ladina täht O’. Hääldus on /ɤ/ (labialiseerimata poolkinnine tagavokaal).

Vaata ka
Valgevene keel
Dungani keel
Siberi jupiki keel
Usbeki keel

Kirillitsa tähed
Moḩammad Najībullāh

Moḩammad Najībullāh (6. august 1947 Gardēz – 27. september 1996 Kabul) oli Afganistani Demokraatliku Vabariigi president (1987–1992), kelle aitas võimule Nõukogude Liit.

Najibullāh'l oli meditsiiniline kõrgharidus, kuid meditsiini praktiseerimiseni ta ei jõudnud.

Kommunistlikku Rahvademokraatlikku Parteisse astus 1965. aastal. 1979. aastal, pärast Nõukogude invasiooni, määrati Najībullāh marksistliku salapolitsei juhiks. 1986. aastal tõusis ta Babrak Karmali asemel partei peasekretäriks ning 1987. aastal valiti presidendiks.

Najībullāh kukutati 1992. aastal, mil Ahmed Shah Massoudi juhitud mudžaheedid vallutasid Kabuli. Najībullāh varjus ÜRO Kabuli esindusse kuni 1996. aastani, mil Kabuli hõivanud Talibani võitlejad esindusse tungisid. Najībullāh hukati ja riputati laternaposti otsa.

Afganistani presidendid
Sündinud 1947
Surnud 1996
Sergei Šoigu

Sergei Kužugetovitš Šoigu (vene keeles Сергей Кужугетович Шойгу, tõva keeles Сергей Күжүгет оглу Шойгу; sündinud 21. mail 1956 Tšadanis Tuva autonoomses oblastis (tänapäeval Tõva)) on Venemaa sõjaväelane ja riigitegelane, alates 6. novembrist 2012 kaitseminister.

Elulugu
Aastatel 1994–2012 oli Šoigu eriolukordade minister, olles kõige kauem ametis olnud Venemaa minister pärast Nõukogude Liidu lagunemist. 

11. mail 2012 nimetati ta Moskva oblasti kuberneriks, kuid sellel ametikohal ei saanud ta olla pikalt, sest pärast kaitseminister Anatoli Serdjukovi ametist vabastamist nimetas president Vladimir Putin Šoigu sama aasta 6. novembril Venemaa kaitseministriks.

Rahvuselt oli ta isa tõvalane, ema venelane. Tal on armeekindrali auaste.

Alates novembrist 2009 on ta Vene Geograafia Seltsi esimees.

Teda peetakse üheks Krimmi okupeerimise ja Venemaa sõjaliste aktsioonide peaorganiseerijaks Ida-Ukrainas.

Rahvusvahelise Kriminaalkohtu Rooma statuudi põhjal on Šoigu de facto süüdi genotsiidis, sõjakuritegudes ja inimsusvastastes kuritegudes. Tema juhtimisel algas 2014. aastal Vene-Ukraina sõda. Ühtlasi tema juhtimisel alustas Venemaa 24. veebruaril 2022 täiemahulist sõjalist sissetungi Ukrainasse.

Auastmed

Nõukogude Liit

Venemaa Föderatsioon

Tunnustus
1999 Venemaa kangelane
2001 Sahha (Jakuutia) Vabariigi aukodanik
2010 Rahvusvaheline auhind "Usk ja ustavus"
2014 Krimmi ühendamise medal

Viited

Välislingid 
 Шойгу, Сергей Lentapedias

Püha Andreas Esmakutsutu ordeni (Venemaa Föderatsioon) kavalerid
Venemaa Föderatsiooni armeekindralid
Venemaa ministrid
Sündinud 1956
Soome Keskerakond

Soome Keskerakond (soome keeles Suomen Keskusta; tavakeeles Keskusta) on agraartaustaga liberaalne keskpartei, üks kolmest Soome suurparteist. Erakonna esimees on Annika Saarikko.

Ajalugu

Erakonna eelkäija Soome Maaelanike Liit (Suomen Maalaisväestön liitto) asutati 1906. aastal, 1919. aastal sai erakonnast Maaliit (Maalaisliitto) ja 1965. aastal Keskerakond (Keskustapuolue; alates 1988 Suomen Keskusta).

Keskerakonnal ja selle juhil Urho Kekkosel oli oluline roll Soome poliitika kujundamisel alates 1950. aastatest kuni 1980. aastate alguseni. Erakonna välispoliitikat iseloomustas eelkõige sõbralike suhete hoidmine Nõukogude Liiduga.

Esialgsest maaparteist on praeguseks saanud erakond, kes on populaarne väikelinnades ning saavutamas üha suuremat soosingut ka suurlinnades. Keskerakond kogus kõige rohkem hääli nii 2003. kui ka 2007. aasta parlamendivalimistel.

Pärast 2007. aasta valimisi oli Keskerakond oma 51 esindajaga suurim saadikurühm Soome 200-liikmelises Eduskunnas (hiljem sai ühe juurdetulija tõttu sama suureks ka Koonderakonna fraktsioon). Euroopa Parlamendis on erakonnal kolm esindajat, kes kuuluvad liberaalide fraktsiooni (ELDR).

Keskerakonna presidendid ja peaministrid

Presidendid
 Lauri Relander (1925–1931)
 Kyösti Kallio (1937–1940)
 Urho Kekkonen (1956–1982)

Peaministrid

 Kyösti Kallio (nelja valitsuse peaminister aastatel 1922–1937)
 Juho Sunila (kahe valitsuse peaminister 1927–1932)
 Urho Kekkonen (viie valitsuse peaminister aastatel 1950–1956)
 Vieno Johannes Sukselainen (kahe valitsuse peaminister 1957–1961)
 Martti Miettunen (kolme valitsuse peaminister 1961–1977)
 Ahti Karjalainen (kahe valitsuse peaminister 1962–1971)
 Johannes Virolainen (1964–1966)
 Esko Aho (1991–1995)
 Anneli Jäätteenmäki (2003)
 Matti Vanhanen (2003–2010)
 Mari Kiviniemi (2010–2011)
 Juha Sipilä (2015–2019)

Erakonna esimehed

Viited

Välislingid
 Erakonna koduleht
 Erik Rand. Soome Keskparteid tabas valimistel tagasilöök, EPL, 27. oktoober 2008

Soome parteid
Liberaalsed parteid
P

P (p) on ladina kirja täht.

ISO standardiga määratud ladina tähestikus on see 16. täht.

IPA-s tähistab [p] helitut bilabiaalset sulghäälikut.

Seotud ja sarnased tähed
Π π : kreeka täht 'pii'
П п : kirillitsa täht 'pe'
Ρ ρ/ϱ : kreeka täht 'roo'
Р р : kirillitsa täht 'er'
פ ף : heebrea täht 'pe'
℗ : helisalvestise kopeerimiskaitse sümbol
Þ þ : ladina kirja täht thorn
Ƿ ƿ : ladina kirja täht wynn

Tähe muud esitused

Tähestikutähed
Punta Arenas

Punta Arenas on sadamalinn Tšiilis, Lõuna-Ameerika mandri äärmises lõunaosas, ning on Magalhãesi ja Tšiili Antarktika piirkonna, Magalhãesi provintsi ja Punta Arenase valla halduskeskus.

Ta asub Patagoonias Brunswicki poolsaarel Magalhãesi väina ääres umbes saja kilomeetri kaugusel Lõuna-Ameerika mandri kõige lõunapoolsemast punktist Frowardi neemest.

Vahel nimetatakse teda maailma lõunapoolseimaks linnaks (väiksemaid linnu on ka lõuna pool).

Ajalugu 
Linna loomise ametlik daatum on 18. detsember 1848. aastal.

Tuntud inimesi
Punta Arenases on sündinud kirjanikud Alfonso Alcalde, Rolando Cárdenas. Mariana Cox Stuven (Shade), Ramón Díaz Eterovic, José Grimaldi Acoto, Roque Esteban Scarpa, kunstnikud Andrés Perez ja Tito Beltrán ja teadlane Eduardo Braun Menéndez. 

Kirjanik Francisco Coloane elas suure osa elust Punta Arenases.

Viited 

Tšiili linnad
Magalhãesi provints
Sadamalinnad
StuIG 33

StuIG 33 täisnimetusega SturmInfanterieGeschutz 33B ja tähisega Sd. Kfz 141/1 oli Saksamaal Teise maailmasõja ajal toodetud liikursuurtükk, mida firmas Alkett (Almarkische Kettenfabrik GmbH) ehitati 1942. aastal kokku 24 masinat.

1941. aasta lõpul tuli Ferdinand Porsche välja ideega luua Panzer III veermikule 150 mm haubitsaga sIG 33 relvastatud ning täielikult soomusega kaetud liikumatu torniga liikursuurtükk. Kuigi Heereswaffenamt (relvastusamet) ei näidanud üles erilist vaimustust masinast, alustas firma Alkett uue masina projekteerimist 1942. aasta alguses. Katsepartiina telliti 24 masinat ning neist 12 pidid valmis saama juba sama aasta juuni lõpuks. Liikursuurtükid said nimeks "SturmInfanterieGeschutz 33" ("StuIG 33"), kuid on kasutatud ka nime "Sturmpanzer 33". Sügisel alanud Stalingradi lahingu tõttu kiirendati ka StuIG 33 tootmist. Esimesed masinad saabusid Stalingradi alla oktoobris 1942 ning osutusid väga heaks, kuid lõpuks kaotati sealsetes lahingutes 24 masinast 16. Ülejäänud masinad võtsid 22. tankidiviisi koosseisus osa Kurski lahingust ja lahingutest Dnepril.

Välislingid 
 Achtung Panzer! StuG III – StuG IV inglise keeles

Liikursuurtükid
Ründesuurtükid
Saksa liikursuurtükid
Grigori Javlinski

Grigori Aleksejevitš Javlinski (vene Григорий Алексеевич Явлинский; sündinud 10. aprillil 1952 Lvivis) on Venemaa poliitik ja majandusspetsialist.

Javlinski on üks sotsiaalliberaalse erakonna Jabloko rajajaid ja selle pikaajaline esimees.

Javlinski jäi 1996. aasta presidendivalimistel 7,3 protsendiga neljandaks, 2000. aasta presidendivalimistel 5,8 protsendiga kolmandaks. 2004. aasta presidendivalimistel osalemisest Javlinski protesti märgiks loobus.

Venemaa poliitikud
Sündinud 1952
Riigimetsa Majandamise Keskus

Riigimetsa Majandamise Keskus (RMK) on keskkonnaministeeriumi valitsemisalas tegutsev Eesti ainus riigitulundusasutus. RMK loodi 1. jaanuaril 1999 endiste riigimetskondade, puukoolide, koolituskeskuste, jahialade ja Metsamajanduse Ökonoomika- ja Infokeskuse õigusjärglasena.

RMK hoole all on ligikaudu 30% kogu Eestimaast, seal asub 46% Eesti metsadest. RMK on Eesti riigile kuuluva metsa ja teiste mitmekesiste looduskoosluste hoidja, kaitsja ja majandaja. RMK kasvatab metsa, hoiab loodusväärtusi, teenib riigile metsa majandades tulu, loob looduses liikumise võimalusi ja jagab loodusharidust.  

RMK tegevusvaldkonnad on:

 maakasutus
 metsamajandus
 metsakorraldus
 taimla- ja seemnemajandus
 puiduturustus
 looduskasutus, sh külastuskorraldus ja looduskaitse

RMK koosseisu kuulub Sagadi metsakeskus, Elistvere loomapark ja Põlula kalakasvandus.  

RMK-s töötab ligikaudu 700 inimest, kokku saab RMK hallatavas metsas tööd umbes 6300 inimest. 

Eesti riigimetsa majandatakse säästvalt. Selle kinnituseks on RMK-le omistatud säästva metsanduse sertifikaadid. RMK-l on ka keskkonnajuhtimissüsteemi sertifikaat ISO 14001 ja kvaliteedijuhtimissüsteemi sertifikaat ISO 9001.

Viited

Välislingid
 RMK koduleht
 "RMK maksab riigieelarvesse rekordsumma" ERR, 17. november 2022

Keskkonnaministeerium
Keskkonnakirves
SU-76I

SU-76I (СУ-76И) on Nõukogude Liidus 1943. aastal toodetud liikursuurtükk.

1943. aastal otsustati sakslastelt hõivatud tankide PzKpfw III ja liikursuurtükkide StuG III baasil tootma hakata 76 mm suurtükiga liikursuurtükke. Vaenlase tehnika kasutuselevõtmise peapõhjuseks oli see, et enda valmistatud liikursuurtükkidel SU-76 ilmnesid vead, mis olid vaja kõrvaldada, kuid rindel oli liikursuurtükke hädasti vaja. Uus masin sai nimeks SU-76I (vene СУ-76И, milles indeks И tähendab Иностранная – välismaine). Saksa masinatel eemaldati suurtükitorn ja korpuse pealisehitised, selle asemel aga ehitati uus pealt kinnine liikumatu torn, soomuse paksusega esiküljel 35, külgedel ja taga 15–25 mm. Uude torni paigutati 76,2 mm kahur ZIS-5 või F-34 lahinguvaruga 98 mürsku. Meeskonda kuulus 4 meest, kes omasid enesekaitseks kahte automaati ja granaate. Masin kaalus 22,5 tonni ja maksimaalne kiirus oli 40 km/h. Kokku toodeti 201 sellist masinat, millest 20 olid komandörimasinad (omasid komandöritorni ja laskemoonavaru oli vähendatud).

Augustis 1943 varustati 1902. liikursuurtükkide polk 15 masinaga SU-76I ja 5 masinaga SU-76, samuti olid relvastatud ka 1901. ja 1903. polk liikursuurtükkidega SU-76I.

Sõja lõpuni elanud SU-76I-de saatus oli ühesugune: pärast teenistuse lõppu kanti nad arvelt maha ja viidi vanarauaks. Eriti kummaline on asjaolu, et Kubinkas, kus ostetakse kokku ja vahendatakse välisriikidesse Nõukogude Liidu soomustehnikat, läks 1968. aastal vanarauaks viimane töökorras Su-76I.

SU-76I tänapäeval 
Tänapäevani on teadaolevalt säilinud kaks liikursuurtükki SU-76I:
 Ukraina – mälestusmärk Sarni linnas. Masin leiti 1972. aasta sügisel Slutši jõest, restaureeriti ja paigaldati mälestusmärgiks.
 Venemaa – Moskvas Poklonnaja mäel. See masin leiti 2002. aasta veebruaris Moskva oblastist.

Viited

Välislingid 
 Achtung Panzer! StuG III ja StuG IV inglise keeles
SU-76I Poklonnaja mäel (pildid) vene keeles

Tankitõrjesoomukid
Jütja

Jütja ehk järvemuda ehk sapropeel ehk kõdumuda (rootsi ja inglise keeles gyttja) on järve põhja sadestunud tume ja püdela tekstuuriga organogeenne sete, mis sisaldab lisaks järve elustiku jäänustele ka savi-, aleuriidi- ja liivaosakesi ning kaltsiumkarbonaati.

Soojärvedes tekib surnud taimedest ja rauasooladest turbamuda ehk düü.

Koostis 

Jütja koostis sõltub suuresti lagunenud produtseerijate (eeskätt vetikate ja makrofüütide) koosseisust. Orgaanilise süsiniku mass ületab 2% sapropeeli massist ning kuivainest vähemalt 15% moodustab orgaaniline aine.

Omadused 

Järvemuda esineb hõljuva massina enamikus järvedes, aga ka kinnikasvanud vanades järvenõgudes mõnevõrra tihenenult turbakihi all. Järvemuda on eriti iseloomulik eutroofsetele järvedele. See tekib, kui põhjakihtides on väike hapnikusisaldus, mis omakorda tekib, kui on vähene veeringlus põhjakihtides või pindmiste kihtide hapnikutarve suureneb. Taimede ja loomade jäänuste ning mineraalaine ümberkujundamisel setteks on oluline osa mikroorganismidel. 
Mudade füüsikalis-keemilised omadused olenevad suurel määral veekogu füto- ja zooplanktonist, mikroelementide ja mineraalide sisaldusest. Õhu käes seisnud sapropeel paakub kivikõvaks koorikuks, mis hiljem enam vees ei lahustu.

Kasutamine 

Järvemudaleiukohana käsitletakse setet, milles mudalasundi paksus on vähemalt 1 meeter. Järvemuda kasutatakse mudaravilates, sest see sisaldab B1-, B2-, B12- ja D-vitamiini, foolhapet ning bioloogiliselt aktiivseid mikroelemente.

Järvemudasid on püütud kasutusele võtta väetisainena põllumajanduses, kuid paraku on see rakendusvaldkond üsna piiratud, sest sapropeeli toiteainetesisaldus on üsna väike ning selle kasutamine tuleks kõne alla üksnes kompostiva lisandina väetisesegudes. 

Sültjat sapropeeli võib kasutada ka looma- ja linnusöödana.

Eestis 
Eestis hakkasid järvesetted tekkima hilisjääajal ehk umbes 10 000 – 12 000 aastat tagasi. Tänapäevaks on mitmete järvede mudalasundid üle 10m paksud. Eesti järvemudade uurimine sai alguse 19. sajandiö Tartu Ülikoolis (L. zur Mühlen, M. zur Mühlen).
Värska lahes on järvemuda paksuseks mõõdetud kuni 12 meetrit ja maardla pindala on umbes 76 ha. Kasuliku kihi keskmine paksus on 4,6 m ja 60% niiskuse puhul on muda aktiivne tarbevaru ligikaudu miljon tonni.

Maailmas  
Rumeenia on kuulus oma ravimudadega järvede poolest. Rumeenia linnas Techirghiolis kaevandatakse sealsest Techirghioli järvest järvemuda, mis juba 20.sajandi alguses võitis auhindu heade omaduste eest. Samuti asub Rumeenias Balta järv, mille muda kasutatakse liigese-, naha- ja reumaatiliste haiguste raviks. Sealne muda kasutamine raviks algas juba 1840ndatel aastatel.

Vaata ka 
järvelubi
järvesete
turbamuda

Viited 

Sedimentoloogia
Limnoloogia
Ökoloogia
Generaalbass

Generaalbass ehk basso continuo (itaalia keeles 'katkematu bass') ehk nummerdatud bass on muusikat pidevalt saatev bassihääl, millele ehitatakse saateharmoonia. Bassihääl on nootidena välja kirjutatud, harmoonia jaoks on numbrikiri, mille järgi harmooniapill improviseerib saate. 

Generaalbassi on võimalik mängida harmooniapillil (klavessiin, orel, lauto vm), aga enamasti esitatakse seda pillirühmaga, millesse kuulub ka mõni basspill (tšello, viola da gamba, fagott, violoon vm). 

Generaalbass on iseloomulik peamiselt baroki ajastu muusikale ja muusikaloos kasutatakse mõiste "barokk" asemel sageli ka nimetust "generaalbassi ajastu". 17. sajandil ja 18. sajandi I poolel kuulus generaalbass praktiliselt kõikidesse instrumentaal- ja vokaalmuusika koosseisudesse. Vastavalt võib basso continuo rühm olla väga erineva suurusega. Eriti suurt hulka harmooniapille kasutati 17. sajandi Itaalias ooperietendustel. 

Muusikateooria
Toomas Savi

Toomas Savi (sündinud 30. detsembril 1942 Tartus) on Eesti poliitik ja endine spordiarst. Ta oli Euroopa Parlamendi kuuenda koosseisu liige aastatel 2004–2009.

Haridus 
Toomas Savi on lõpetanud Suure-Jaani Keskkooli 1961 ning Tartu Riikliku Ülikooli üld- ja spordiarstina 1970. Sai sealsamas meditsiinikandidaadi kraadi spordifüsioloogia erialal 1975.

Töö väljaspool poliitikat

Savi on töötanud Tartu Ülikooli lihastalituse teadusliku uurimise probleemlaboratooriumis vanemteadurina 1970–1979, 1972 Müncheni, 1976 Montréali ja 1980 Moskva olümpiamängudel NSV Liidu kergejõustikukoondise arstina 1970–1980, Tartu Kehakultuuri Dispanseri peaarstina 1979–1993, abiarstina Soome Kuopio Ülikooli Keskhaiglas ja Kajaani keskhaiglas 1991–1992.

Koostanud õppematerjale arstiteaduskonna üliõpilastele.

Poliitiline tegevus 
Toomas Savi oli Tartu Linnavolikogu liige 1989–1993, 1996–1997 ja 1999–2000, Tartu abilinnapea 1993–1995. Ta oli VIII Riigikogu, IX Riigikogu ja X Riigikogu liige ning Riigikogu esimees 1995–2003 ja aseesimees 2003–2004. VIII ja IX Riigikogusse osutus ta valituks isikumandaadiga. Savi oli Euroopa Parlamendi vaatlejaliige 2003–2004 ning 2004–2009 Euroopa Parlamendi liige. Ta oli Euroopa Demokraatide ja Liberaalide Liidu fraktsiooni juhatuse liige.

Ta oli aastatel 1961–1990 NLKP liige. 1994. aastast on ta Eesti Reformierakonna asutajaliige.

2001. aastal osales Savi kandidaadina Eesti Vabariigi presidendi valimistel, kuid jäi valimiskogus alla Arnold Rüütlile. Toomas Savi kogus esimeses voorus 90 häält, Arnold Rüütel aga 114. Teises voorus sai Rüütel 186 häält, Savi 155.

Liikmesus
Ta on Eesti Olümpiakomitee asutajaliige (1989), Tartu Rotary Klubi liige alates 1993, on 2015–2016 klubi president.
Liikumise "Eluterve Eesti" liige alates 1994, Eesti Suusaliidu president 1999–2011, Estonia Seltsi liige alates 2001 ning Tartu Maarja Kiriku Sihtasutuse nõukogu liige alates 2003.

Ta on kuulunud Eesti Spordimeditsiini Föderatsiooni presiidiumi (1993–1996 president). 

Ta on Eesti Laste Organisatsiooni (ELO) ja liikumise Eestluse Elujõud patroon.

Sportlasena
Savi on tegelenud paljude spordialadega. Ta on olnud Viljandi rajooni meister 12 spordialal. Tuli 1967 NSV Liidu rahvaste spartakiaadil odaviskes 5. kohale (isiklik rekord 81.20 oli 1967. aastal maailma edetabeli 15. tulemus). Tulnud Eesti koolinoorte meistriks kõrgus- ja kaugushüppes, Tartu meistriks kümnevõistluses. Mänginud edukalt korv- ja võrkpalli.

Isiklikku
Peab ennast suureks õllejoojaks (400 liitrit aastas).

Autasud 
 Norra Kuningliku Teeneteordeni I klass, 1998
 Malta Vabariigi Teeneteorden, 2001
 Prantsuse Rahvusliku Teeneteordeni suurrist, 2001
 Soome Lõvi Ordeni suurrist, 2002
 Riigivapi II klassi teenetemärk, 2003
 Portugali Vabariigi Prints Dom Henrique Ordeni suurohvitseririst, 2003

Viited

Välislingid 
 Lühitutvustus Euroopa Parlamendi lehel
 Toomas Savi: arengumaid ei tohi majanduskriisis hüljata Postimees, 21. jaanuar 2009
 

Eesti spordiarstid
Eesti Reformierakonna poliitikud
Eestist valitud Euroopa Parlamendi liikmed
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Tartu inimesed
Riigivapi II klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1942
Wirbelwind

Wirbelwind, täisnimetusega Flakpanzer IV / 2cm Vierling Wirbelwind oli Teise maailmasõja ajal Saksamaal toodetud õhutõrje liikursuurtükk (õhutõrjetank).

Ettepaneku, sellise õhutõrjemasina ehitamiseks andis 12. SS-tankidiviis "Hitler Jugend" ohvitser Karl Wilhelm Krause. Esimene prototüüp valmis 1944. aasta mais ja sellest sai esimene tõeline õhutõrjetank. Masin ehitati lahingus vigastada saanud või kapitaalremonti saadetud Panzer IV šassiile, millele ehitati uus 9-nurkne pealt lahtine torn. Meeskonna paigutus tornis jäi samaks mis PzKpfw IV-l. Relvastuseks paigutati torni neljane 20 mm õhutõrjekahur Flak 38 L/112.5, mida võis väga edukalt kasutada ka maapealsete märkide hävitamiseks. Rindel oli Wirbelwind väga efektiivne eriti madalalt lendavate märkide vastu.

Masina tootmisega tegeles firma Ostbau Werke Saganis, Sileesias. 1944. aasta lõpuks oli toodetud 106 seda tüüpi masinat, kõik need saadeti tankidiviiside kaitseks. Ühtekokku saadeti idarindele 90 ja läänerindele 16 Wirbelwindi.

1944. aastal otsustati Wehrmachti kõrgemas juhtkonnas hakata Wirbelwindi relvastama nelja 30 mm kahuriga MK 103/28 või MK 103/38, mille laskekiirus oli maksimaalselt 1600 lasku minutis. Sama aasta detsembris sai firma Ostbau Werke ühe sellise masina valmis, kuid see jäi ka ainsaks. Masin sai nimeks Zerstorer 45 – 3cm Flakvierling MK 103/1-8 auf Sfl PzKpfw IV.

1945. aastal võeti vastu otsus hakata Wirbelwindi tootma ka Panzer III šassiile. Projekt sai nimeks Flakpanzer III ning esialgu oli tellimuseks ettenähtud 90 masinat, kuid sõja lõpp lõpetas ka selle projekti.

Välislingid 

Panzerworld. Möbelwagen, Wirbelwind, Ostwind and Kugelblitz inglise keeles

Saksa relvad
Õhutõrjesoomukid
Alo-Martin Mathiesen

Alo-Martin Mathiesen (sündinud 19. veebruaril 1987) on eesti muusik, ansambli Bedwetters endine trummar.

Ta lõpetas 2007. aastal Pärnu Hansagümnaasiumi.

Eesti trummarid
Sündinud 1987
Málaga

Málaga on linn Hispaanias, Andaluusia suuruselt teine linn ja Málaga provintsi keskus. Asub Vahemere ääres kahe jõe, Guadalmedia ja Guadalhorce, suuete vahel.

Linna asutasid foiniiklased umbes 8. sajandil eKr. Aastal 571 vallutas linna läänegootide kuningas Leovigild. 8. sajandil läks linn mauride valdusse. 1487. aastal vallutasid linna hispaanlased.

Tänapäeval on peamised majandusharud turism ja põllumajandus. Linn asub Costa del Soli (Päikeserannik) turismipiirkonnas. 

Málagast on pärit Pablo Picasso, Antonio Banderas ja Fran Perea.

Linnas asub Pablo Picasso muuseum.

Viited

Välislingid 

Linnavalitsuse koduleht (hispaania keeles)
Põhjapringlik

Põhjapringlik (Phocoenoides dalli) on pringellaste sugukonda kuuluv veeimetaja. Põhjapringlikud on perekonna Phocoenoides ainuliik.

Nad on suurimad pringellased maailmas. Nad on kuni 2,2 m pikad ja kaaluvad kuni 250 kg. Nad suudavad ujuda kiirusega kuni 55 km/h ja on seega ühed kiireimad vaalalised.

Põhjapringlikuid on kahte tüüpi (morfad): dalli-tüüp ja truei-tüüp. 95% truei-tüüpi põhjapringlikutest elab Jaapani ja Kamtšatka poolsaare ümbruses. Truei-tüüpi põhjapringlikutel on suurem valge laik kui dalli-tüübil, truei-tüübil ulatub see küljelaik loibadeni. 

Põhjapringlikut iseloomustavad väikesed loivad, valge tipuga seljauim, valge küljelaik ning valge äärega saba. Põhjapringlikute pea, loivad ja selg on mustad.

Vaata ka 
Lõunapringlik 

Pringellased
Orlando di Lasso

Orlando di Lasso (tuntud ka kui Orlandus Lassus; 1532 Mons – 14. juuni 1594 München) oli renessansihelilooja. Ta oli Madalmaade koolkonna viimane suur meister.

Lasso alustas muusikakarjääri kirikus kooripoisina. Alates 12. eluaastast töötas ta eri õukondades muusikuna. 21-aastaselt sai Rooma Lateraani basiilika kapellmeistri ametikoha, hiljem oli Münchenis Baieri hertsogi Albrecht V õukonnas kapellmeister. Saavutas kuulsuse juba oma eluajal.

Looming
Lasso on kirjutanud kokku üle 2000 heliteose, nii vaimulikke kui ka ilmalikke.

Nende hulka kuulub

üle 70 missa (neist 3 reekviemi);
umbes 100 magnificat'i;
4 passiooni;
500–1200 motetti (olenevalt sellest, mida täpselt motetiks lugeda);
umbes 450 itaalia-, prantsus- ja saksakeelset ilmalikku laulu.

Sündinud 1532
Surnud 1594
Renessansiajastu heliloojad
Borodino

Borodino on Moskva–Smolenski maantee ääres asuv küla, milles juures 1812. aasta Isamaasõja ajal 7. septembril 1812 peeti Vene ja Prantsuse väe pealahing Borodino lahing (ülemjuhatajad Mihhail Kutuzov ja Napoleon I).

Küla asub praeguse haldusjaotuse järgi Možaiski rajoonis Moskva oblastis.

Kirjandus 
 N. Popov "Borodino lahing" (1954).

Venemaa külad
Rosneft

Rosneft (vene keeles Роснефть), täisnimega OAO Naftakompanii Rosneft on Venemaa suurim naftakompanii.

2010. aasta 1. aprilli seisuga kuulus 75,16% ettevõtte aktsiatest riigiettevõttele Rosneftegaz, 13,48% Sberbankile, 9,44% naftakompaniile Razvitije. Viimase puhul on tegemist Rosnefti poolt kaudselt sajaprotsendiliselt kontrollitava ettevõttega.

Rosneft on lülitatud Venemaa strateegilise tähtsusega ettevõtete ja organisatsioonide nimekirja. Päevane naftatoodang 2006. aastal oli ettevõtte enda andmetel 1,6 miljonit barrelit. Tõestatud naftavarude suuruseks hinnati ligi 16 miljardit barrelit.

Rosneft tõusis Venemaa juhtivaks naftatootjaks ja -töötlejaks pärast Jukose varade omandamist riiklikul sundmüügil. 

Rosnefti direktorite nõukogu esimees on Igor Setšin, tegevjuht Sergei Bogdantšikov.

2011. aastal sõlmisid Rosneft ja BP 16 miljardi dollari väärtuses aktsiavahetuslepingu, mille käigus Vene riiklik naftafirma Rosneft sai 5% BP ja BP 9,5% Rosnefti aktsiatest, lisaks BP poolt varem omandatud 1,2% aktsiatele. Ettevõtted on leppinud kokku ka kolme litsentsitud Vene arktilise mandrilava ploki uurimise ja arendamise asjus, mille piirkond on pindalalt ja perspektiividelt võrdne Suurbritannia osaga Põhjamerest. Kokkulepet kinnitati ametlikult paar tundi pärast seda, kui BP tegevjuht Bob Dudley kohtus Venemaa peaministri Vladimir Putiniga.

Viited

Välislingid
 Rosnefti veebileht

Venemaa ettevõtted
Energeetikaettevõtted
Antonio McDyess

Antonio Keithflen McDyess (sündinud 7. septembril 1974) on Ameerika Ühendriikide endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku 15 hooaega.

Karjäär
Ülikoolikorvpalli Alabama ülikoolis mänginud McDyess valiti 1995. aasta NBA draft'ist teise valikuna Los Angeles Clippersisse ja vahetati enne hooaja algust Denver Nuggetsi meeskonda.

Esimese kuue aastaga viskas McDyess NBA-s keskmiselt 17,8 punkti ja võttis 8,8 lauapalli mängus. 1998/99. hooajal tõi McDyess keskmiselt 21,2 punkti, 10,7 lauapalli ja 2,3 viskeblokeeringut mängus ning hooajal 2000/01 keskmiselt 20,8 punkti, 12,1 lauapalli ja 1,5 blokeeritud viset mängus.

2001/02. hooaja alguses vigastas McDyess tõsiselt põlve. See vigastus lõpetas tema jaoks hooaja ja segas teda ka järgmistel aastatel, seejuures pidi McDyess 2002/03. hooaja tervenisti vahele jätma.
 
2002. aastal vahetati McDyess Marcus Camby vastu New York Knicksi ja seejärel Phoenix Sunsi. Pärast põlve paranemist liitus McDyess 2004. aastal Detroit Pistonsiga. Esimesel hooajal uues meeskonnas viskas McDyess vahetusmehena 9,6 punkti ja võttis 6,3 lauapalli mängus. Pärast Chris Webberi lahkumist teenis McDyess hooajaks 2007/08 koha algviisikus.

2008. aasta 3. novembril vahetati McDyess koos Chauncey Billupsiga Allen Iversoni vastu Denver Nuggetsisse, kuid Denver ostis ta lepingust välja, misjärel McDyess taasliitus Pistonsiga.

2009. aasta suvel sõlmis McDyess kolmeaastase lepingu San Antonio Spursiga, tuues hooaegadel 2009/10 ja 2010/11 keskmiselt 20 minutiga 5,6 punkti ja 5,7 lauapalli mängus. 2011. aasta detsembris teatas McDyess, et lõpetab NBA karjääri.

Saavutused
 NBA tähtede mäng (2001)
 NBA sümboolne kolmas viisik (1999)
 NBA uustulnukate sümboolne esiviisik (1996)

Rahvuskoondis
McDyess võitis USA rahvuskoondise koosseisus 2000. aasta Sydney olümpiamängudelt kuldmedali.

Välislingid
 Antonio McDyess – NBA.com
 Antonio McDyess – Basketball-Reference.com

Sündinud 1974
Ameerika Ühendriikide korvpallurid
Žabinka

Žabinka (poola keeles Żabinka) on linn Valgevenes Bresti oblastis, Žabinka rajooni ja Žabinka külanõukogu halduskeskus. Linn asub Muchavieci jõe kaldal, merepinnast 170 meetri kõrgusel. Žabinkast hargnevad raudteed Bresti, Baranavičy ja Łuninieci suunas.

Haridust annavad kolm keskkooli, muusikakool ja laste spordikool. Linnas on kultuurimaja ja neli raamatukogu. Linnas on toiduainetetööstus, seal valmistatakse ka ehitusmaterjale. Vaatamisväärsusteks on raudteejaam (XX sajandi kahekümnendad aastad), õigeusu kirik (1885) ja katoliku kirik (1999).

Ajalugu 

XVIII sajandi lõpus asus seal Žabinka talu. Asula sai ametlikult alguse aastal 1871, mil selle juurde rajati samanimeline raudteejaam. Raudteejaama juurde tekkisid tööstusettevõtted ja asula.

Aastast 1921 oli asula Poola koosseisus. 1939. aastal liideti Žabinka Valgevene NSV-ga, asulast sai samanimelise rajooni keskus. Aastast 1970 on Žabinka linn.

Välislingid 

 Linna koduleht
 Žabinka
 Ingliskeelne veebileht linna kohta
 Linn Valgevene fotoentsüklopeedias

Valgevene linnad
Ceyhan

Ceyhan on linn Türgis Adana provintsis Vahemere ja Ceyhani jõe ääres.

Ceyhan on tähtis sadamalinn, Bakuu-Thbilisi-Ceyhani naftajuhtme, Kirkūk-Ceyhan naftajuhtme ning plaanitava Samsun-Ceyhani naftajuhtme lõpp-punkt. Plaanitakse ka naftajuhtmega paralleelset gaasijuhet Kirkūkist ning Blue Streami haru Samsunist.

Linnas elab üle 100 000 elaniku.

Türgi linnad
Sadamalinnad
Colombia vapp

Colombia vapp on Colombia vabariigi riigivapp.

Vapikilbi kohal paikneb väljasirutatud tiibadega Andi kondor, mis on vabaduse sümboliks. Riigi moto "Libertad y Orden" asub lindil kondori ja kilbi vahel. Vapikilbi ümber on paigutatud Colombia lipp. Vapikilp ise jaguneb kolmeks osaks. Alumisel osal kujutatakse laevu Panama maakitsuse juures, mis oli kuni 1903. aastani Colombia osa. Laevad sümboliseerivad Colombia meresõiduajalugu ja kaubanduslikke suhteid ülejäänud maailmaga. Keskmisel väljal on hõbedasel taustal punane Früügia müts, mis sümboliseerib vabadust. Ülemisel väljal on sinisel taustal granaatõun kahe küllusesarve vahel.

Colombia sümboolika
Vapid riigiti
Grille

Grille (ritsikas), ka Sturmpanzer 38(t) oli Saksamaal Teise maailmasõja ajal Tšehhoslovakkia tanki LT vz.38 baasil toodetud ründehaubits. Masinat toodeti aastatel 1943–1944 peamiselt kahes modifikatsioonis kokku 383 liikurit.

Grille Ausf. H 
Grille Ausf. H, täisnimetusega 15cm Schweres Infanteriegeschütz 33 (Sf) auf Panzerkampfwagen 38(t) Ausf. H (Sd.Kfz.138/1) toodeti firmas Bömish-Mährische Maschinenfabrik (BMM) veebruarist aprillini 1943 kokku 91 masinat. PzKpfw 38(t) Ausf. H šassiile oli paigaldatud pealt lahtine soomustorn, milles oli 150 mm haubits sIG 33.

Grille Ausf. M 
Grille Ausf. M, täisnimetusega 15cm Schweres Infanteriegeschütz 33/1 auf Panzerkampfwagen 38(t) Ausf. M (Sd.Kfz.138/1) toodeti samuti firmas BMM aprillist juunini 1943 ja oktoobrist 1943 kuni septembrini 1944 kokku 282 masinat. Masin oli praktiliselt identne samaaegselt tootmisse läinud SdKfz 138M-iga, erinedes vaid relvastuse ning soomustorni osade soomuslehtede paigutuse ja paksuse poolest. Mõlemat masinat ehitati tanki PzKpfw 38(t) Ausf. M baasil, millelt oli eemaldatud pöörlev torn ja selle asemele oli masina tagaosale paigutatud pealt lahtine soomuslehtedest liikumatu torn. Grille Ausf. M oli relvastatud 150 mm haubitsaga sIG 33.

Jaanuarist maini 1944 ehitas firma BMM Ausf. M baasil ka 93 laskemoonaveokit, millel torni esiosa oli kinnine ja haubits puudus. Need masinad said nimeks Munitionspanzer 38(t) (Sf) Ausf. M või ka Sd.Kfz. 138/1 Mun Ausf. M.

Välislingid 
Achtung Panzer! PzKpfw 38(t) inglise keeles

Saksa liikursuurtükid
Liikursuurtükid
Veliko Tărnovo

Veliko Tărnovo (bulgaaria keeles Велико Търново) on linn Bulgaarias, Veliko Tărnovo piirkonna keskus. Elanike arv on 101 815.

Sõpruslinnad 
, Bayonne
, Kraków
, Niš
, Ohrid
, Serres
, Sopron
, Toledo
, Tver
, Colonia Tovar
, Tarxien

Välislingid 

 Veliko Tărnovo koduleht (bulgaaria keeles)
 Veliko Tarnovo

Bulgaaria linnad
Lääne-Austraalia hoovus

Lääne-Austraalia hoovus on külm hoovus India ookeanis, Läänetuulte hoovuse põhjaharu. Hoovab mööda Austraalia läänekallast lõunast põhjasse. 

Veetemperatuur on veebruaris +19 °C lõunas kuni +26 °C põhjas, augustis vastavalt +15 °C kuni +21 °C. Vee soolsus on 35,5–35,7‰. Hoovuse kiirus on 0,7–0,9 km/t. 

Lõunapoolkera troopikas muutub Lääne-Austraalia hoovus Lõunapassaathoovuseks.

Hoovused
India ookean
Alari Lindmäe

Alari Lindmäe (15. september 1967 Tartu – 3. mai 1985 Lviv) oli eesti lauatennisist.

Ta oli Eesti lauatennise tulevikulootus, aga paraku hukkus ta lennukatastroofis Lvivi lähedal, kui maandumisel põrkus lennuk kokku Nõukogude Armeele  kuulunud transpordilennukiga (vaata artiklit Lend CCCP-65856).  

Meistersportlaseks sai ta 15-aastaselt (1983). 1985. aastal tuli ta Eesti meistriks paarismängus. Tallinnas peetakse tema mälestusvõistlusi.

Isiklikku 
Tema vend on eesti lauatennisist ja treener Rein Lindmäe.

Välislingid 
 

Eesti lauatennisistid
Sündinud 1967
Surnud 1985
Maneeži tänav

Maneeži tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kompassi asumis.

Maneeži tänav on võrdlemisi lühike, 230 meetrit, ja kulgeb põhjast lõunasse. See algab Narva maanteelt ja lõpeb teiste tänavatega ristumata Gonsiori tänaval. Tänava alguses ja lõpus on fooriga ristmik.

Tänav on avatud autodele liiklemiseks, kuid autoliiklus tänaval on üsna hõre.

Tänavalt sõidavad läbi 2. ja 4. trammiliin. Maneeži tänav on kesklinnast Lasnamäele viiva trammiliini kõige põhjapoolsem osa. Kuni 2003. aastani asus tänaval Maneeži trammipeatus, kuid see likvideeriti, sest Narva maanteele rajati kõigest paarisaja meetri kaugusele Hobujaama trammipeatus.
Kuni 2003. aastani sõitnud 60. ja 63. bussiliin mööda Maneeži tänavat.

Hoonestus 
Maneeži tänav 4, 1940. aastal Asti Valamaa projekti alusel ehitatud algne Tallinna Pandimaja hoone. Tänapäeval Eesti Riigiarhiivi hoone.

Ajalugu

Tänav sai nime Tallinna ratsasõidu maneeži järgi, mis avati piirkonnas 1879. Varem kandis tänav nimesid Väike-Narva tänav (Kleine Narvsche Straße, 1877) ja Afonasjew-Straße (19. sajand). Maneeži tänav sai praeguse nime 19. sajandi lõpus, kuid seda on kirjutatud mitmel viisil, näiteks Maneesi (1885), Maneshi (1908), Maneschi (1910).

1939. aastal nimetati Maneeži tänav, Tallinna linnavolikogu poolt Pandi tänavaks.

Viited

Kesklinna linnaosa tänavad
Coca-Cola Plaza

Coca-Cola Plaza on kobarkino Tallinnas, mis avati 2001. aasta 10. märtsil. 

Ametlikuks avafilmiks oli Robert Zemeckise draama "Kaldale uhutud" Tom Hanksiga peaosas.  

Aadressil Hobujaama 5 (otse Tallinna Peapostkontori taga) asuvas meelelahutuskompleksis Coca-Cola Plaza on 11 kinosaali kokku 1788 istekohaga.

Ajakirjanikud enamasti väldivad kino nime nimetamist ning kasutavad selle asemel sõna "kobarkino".

Viited

Välislingid 
www.forumcinemas.ee

Tallinna kinod
Kesklinna linnaosa ehitised
Hunting High and Low

"Hunting High and Low" on Norra ansambli a-ha debüütalbum.

Lugude nimekiri
"Take on Me" - 3:48 (Waaktaar/Furuholmen/Harket)
"Train of Thought" - 4:14(Waaktaar)
"Hunting High and Low" - 3:45 (Waaktaar)
"The Blue Sky" - 2:36 (Waaktaar)
"Living a Boy's Adventure Tale" - 5:00 (Waaktaar/Harket)
"The Sun Always Shines on T.V." - 5:08 (Waaktaar)
"And You Tell Me" - 1:51 (Waaktaar)
"Love is Reason" - 3:04 (Waaktaar/Furuholmen)
"I Dream Myself Alive" - 3:06 (Waaktaar/Furuholmen)
"Here I Stand and Face the Rain" - 4:30 (Waaktaar)

Mitmesugust
Poola lauljanna Edyta Górniak kaverdas lugu "Hunting High and Low" oma esimesel ingliskeelsel debüütalbumil.

1985. aasta albumid
Süüria vapp

Süüria vapp on Süüria riigivapp.

Kuldne pistrik hoiab enda ees kilbikujulist Süüria lippu (triibud vertikaalseks keeratud) ja küüniste vahel araabiakeelset kirja, mis tõlkes on "Süüria Araabia Vabariik".

Süüria sümboolika
Vapid riigiti
Egiptuse vapp

Egiptuse vapp (araabia keeles شعار مصر) on Egiptuse riigivapp. Praegune vapp on kasutusel alates 1984. aastast.

Egiptuse sümboolika
Vapid riigiti
Jean Daniel Cadinot

Jean Daniel Cadinot (10. veebruar 1944 Pariis, Prantsusmaa – 23. aprill 2008 Prantsusmaa) oli prantsuse fotograaf, filmilavastaja, -stsenarist ja -produtsent. Ta oli üks tuntumaid homoseksuaalse pornograafia tootjaid Euroopas.

Cadinot lavastas filme ka pseudonüümide Tony Darcq ja Tony Dark all.

Elulugu

Jean Daniel Cadinot sündis 1944. aastal, keset Teist maailmasõda okupeeritud Pariisis rätsepate perekonnas. Lapsepõlves unistas ta maalikunstniku elust, läks seetõttu vanematega tülli ja põgenes 17-aastasena kodust. Lõpuks omandas ta tehnilise hariduse Pariisi tehnikaülikoolis (École nationale supérieure d’arts et métiers) ja õppis fotograafiat riiklikus fotograafiakoolis.

1960. aastatel alustas Cadinot filmistuudios Valois Studios tööd peavoolufilmide lavastajana. Selle kõrvalt hakkas ta professionaalina tegelema fotograafiaga ning keskendus homoerootilistele alastifotodele. Tema esimesed tuntumad aktifotod on tehtud kirjanikust Yves Navarre’ist ning modellist-muusikust Patrick Juvet’st. Cadinot’ esimesed erootilise tooniga fotod ilmusid Prantsusmaa geiajakirja Gai Pied esmanumbris 1979. aasta aprillis. 1980. aastaks oli ta avaldanud 17 fotoalbumit, mida oli müüdud maailmas enam kui 250 000 eksemplari. 

Cadinot otsustas jätkata erootiliste filmide tootmisega. 1978. aastal asutas ta filmistuudio French Art, mis keskendus 16 mm lindile võetud geipornograafiliste filmide tootmisele. Oma kolmkümmend aastat kestnud karjääri kestel lavastas ta ja kirjutas stsenaariumi ligi 60 filmile, produtsendina oli ta tegev enam kui 40 pornograafilise filmi juures.

Cadinot suri 23. aprillil 2008 südamerabandusse.

Stiil 
Jean Daniel Cadinot’ filmid liigitatakse kvaliteetpornograafia alla. Tema filmidele on iseloomulik põhjalikult läbi mõeldud süžee, tavafilmidest eristavad neid sageli ainult harrastusnäitlejate kasutamine ja mõõdukas hulk hardcore-stseene. Stsenaariumi alusena kasutas ta sageli sündmusi oma elust, kuid inspiratsiooni andsid ka ta modellide ja näitlejate jutustatud lood. 

Cadinot kasutas peamiselt noori, väheste kogemustega osatäitjaid ning tähtsustas seda, et näitlejad teeksid eelkõige seda, mis neile endale meeldib. Seetõttu on ta filme peetud ka emotsionaalselt realistlikeks.

Cadinot eelistas elada ja töötada maal, mistõttu paljud ta filmid on üles võetud Prantsusmaa looduses. Sagedaseks tegevuskohaks oli ka Põhja-Aafrika, sel põhjusel kasutas ta oma filmides ohtralt araabia päritolu osatäitjaid. Tuntumad selliste filmide näited on "Harem" (1984), "Hammam" (2004) ja "Nomades" (2005).

Filme

Viited

Välislingid

Jean Daniel Cadinot’ ametlik veebileht (prantsuse, inglise ja itaalia keeles)

Prantsusmaa filmilavastajad
Prantsusmaa stsenaristid
Prantsusmaa filmiprodutsendid
Prantsusmaa fotograafid
Sündinud 1944
Surnud 2008
Etioopia vapp

Etioopia vapp on Etioopia riigivapp. Vapp on praegusel kujul kasutusel alates 1996. aastast.

Ringikujulise vapi helesinisel taustal on kollane pentagramm, millest lähtuvad radiaalsed kiired. Kuningas Saalomoni pitsatilt pärinev pentagramm sümboliseerib rahva ühtsust ja rahvustunnet.

Vaata ka
 Etioopia lipp

Etioopia sümboolika
Vapid riigiti
Zimbabwe vapp

Zimbabwe vapp on Zimbabwe riigivapp. Vapp on kasutusel alates 21. septembrist 1981.

Vapikilpi hoiavad kaks künkal seisvat suurkudut, kes sümboliseerivad Zimbabwe erinevaid etnilisi gruppe. Nende jalge ees kasvavad nisu, puuvill ja mais on rahva peamised toidu- ja elatisallikad. Vapikilbi roheline värv sümboliseerib maa viljakust, sinised ja valged lained tähistavad vett. Kilbi keskel on Suur-Zimbabwe riigist säilinud ajaloomälestis. Kilbi taga on kõblas ja Kalašnikovi automaat, mis sümboliseerivad võitlust ja tööd ning üleminekut sõjalt rahule. Punane täht vapikilbi kohal tähistab tulevikulootust. Rahvusembleemiks saanud Suur-Zimbabwe varemetest leitud linnukuju kujutis näitab rahvusteadvust.

Vapikilbi all on lint rahvusliku motoga "Ühtsus, vabadus, töö".

Vaata ka
 Zimbabwe lipp

Zimbabwe sümboolika
Vapid riigiti
Psühhedeelia

Psühhedeelia (kreeka keeles ψυχή psyché, 'hing' ja δήλος délos, 'avalduma') on 1960. aastatel kujunenud subkultuur, mille liikmed manustavad sageli psühhedeelikume. Sama terminit kasutatakse ka psühhedeelse kunsti ja psühhedeelse muusika kirjeldamisel.

Psühhedeelset kogemust iseloomustab vaimule varem tundmatute ettekujutuste tajumine või vaimu loominguline joviaalsus, mis on vabanenud tavalisuse ahelaist. Psühhedeelne seisund on kogemuste jada, mis tuleneb aistingulisest puudulikkusest kui ka psühhedeelsetest ainetest. Kogetakse kuulmis- ja/või nägemishallutsinatsioone, muutub maailma tajumine, tekivad teisesed aistingud, müstilised kogemused ja aeg-ajalt võivad tekkida psühhoosi-sarnased seisundid. Meelte poolt kogetavate aistingute puudulikkus võib olla lühikesel ajaperioodil lõdvestav ning kosutav, kuid pikemal perioodil võib see lõppeda tugeva ängistusega, hallutsinatsioonide tekkega (nii meeldivate kui õudust tekitavate), veidrate ja hirmu tekitavate mõtetega, depressiooni ja ebasotsiaalse käitumisega.

Psühhedeelne kunst
Psühhedeelne kunst on USA-s ning Suurbritannias 60ndatel tekkinud kunstistiil, mida iseloomustavad intensiivsed värvikombinatsioonid ja iseloomulikud voolavad vormid, mida tavaliselt on seostatud hallutsinogeenide tarvitamisega (LSD, hallutsinogeensed seened). 
Mati Klarwein
Rick Griffin
Victor Moscoso
Stanley Mouse & Alton Kelley
Wes Wilson
Hipgnosis

Psühhedeelne koomiks 
Robert Crumb
S. Clay Wilson
Victor Moscoso
Rick Griffin
Robert Williams
Gilbert Shelton

Psühhedeelne muusika
The Grateful Dead
Jefferson Airplane
Big Brother and the Holding Company
Iron Butterfly
Gong
The Jimi Hendrix Experience
The Doors
Cream
Soft Machine
Pink Floyd (Syd Barretti periood)
The Beatles (periood 1965-1967)
13th Floor Elevators
Bubble Puppy
Third Bardo

Psühhedeelne valgusshow 
Brotherhood of Light

Välislingid 

Tõnis Kahu loeng "Psühhedeelne kultuur" Ööülikoolis
Jaanus Harro raamat "Uimastite ajastu"
World Psychedelic Forum

Subkultuurid
New Age
Pärnu maantee (täpsustus)

Pärnu maantee nime kannab mitu tänavat Eesti eri paigus:

Harju maakonnas:
Pärnu maantee, tänav Tallinnas
Pärnu maantee, tänav Saku vallas Jälgimäel
Pärnu maantee, tänav Saue vallas

Järva maakonnas:
Pärnu maantee, tänav Paide linnas Roosna-Allikul

Lääne maakonnas:
Pärnu maantee, tänav Lihulas

Pärnu maakonnas:
Pärnu maantee, tänav Tori vallas Ares
Pärnu maantee, tänav Põhja-Pärnumaa vallas Pärnu-Jaagupil
Pärnu maantee, tänav Häädemeeste vallas Häädemeestel
Pärnu maantee, tänav Pärnu linnas Lavassaares
Pärnu maantee, tänav Sindis
Pärnu maantee, tänav Tori vallas Toril
Pärnu maantee, tänav Pärnu linnas Tõstamaal

Rapla maakonnas:
Pärnu maantee, tänav Kehtna vallas Lelles
Pärnu maantee, tänav Märjamaa vallas Märjamaal

Viljandi maakonnas:
Pärnu maantee, tänav Mulgi vallas Abja-Paluojal
Pärnu maantee, tänav Mulgi vallas Karksi-Nuial
Pärnu maantee, tänav Põhja-Sakala vallas Kõpul
Pärnu maantee, tänav Viljandis

Vaata ka
Pärnu tänav
Tallinna–Pärnu–Ikla maantee, E67 osa Eestis

Eesti tänavate täpsustusleheküljed
.su

.su oli Nõukogude Liidu tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1990. aastast.

Kuigi Nõukogude Liit lagunes juba 1991. aasta lõpus, on domeen aktiivselt kasutuses. Kui 2007. aastal oli .su-domeenis registreeritud ligi 10 000 saiti siis oktoobriks 2011 oli registreeritud juba 98 000 saiti.

Viited 

SU
Nõukogude Liit

sv:Toppdomän#S
Sambia vapp

Sambia vapp on Sambia Vabariigi riigivapp. Vapp on kasutusel alates riigi iseseisvumisest 24. oktoobril 1964.

Vapi kujundus pärineb osaliselt endiselt Põhja-Rodeesia embleemilt. Kilg-merikotkas sümboliseerib vabadust ja rahva tulevikulootusi. Vapikilbil on kujutatud Victoria juga, mis voolab alla mööda musti kaljusid. Must värv sümboliseerib ka Aafrika rahvaid ning Zambezi jõge, mille järgi riik oma nime sai. Sümbolid maapinnal tähistavad Sambia loodusressursse, põllumajandust ja elusloodust. Kilbi kohal on kõblas ja kirka, mis sümboliseerivad põllutööd ja mäetööstust.

Kilbi all on lint rahvusliku motoga "Üks Sambia, üks rahvas".

Vaata ka
 Sambia lipp

Sambia sümboolika
Vapid riigiti