joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Guido Paalme

Guido Paalme (10. aprill 1927 Tallinn – 24. november 2004 Tallinn) oli eesti mäeinsener.

Elukäik
Guido Paalme oli käsitööliste poeg. Ta oli Lia Paalme abikaasa ning Tiina ja Toomas Paalme isa.

Lõpetas 1946 Tallinna Reaalkooli, 1951 Tallinna Polütehnilise Instituudi mäeosakonna. 

Oli 1951–1952 Põlevkivi ja Keemiatööstuse Peavalitsuse vaneminsener, 1952–1957 Eesti Põlevkivi insener, vaneminsener, peainseneri abi, 1957–1966 töötas Eesti NSV RNK Põlevkivi- ja Keemiatööstuse Peavalitsuses, 1966–1977 Eesti Põlevkivi tehnikaosakonna juhataja, tehnikadirektor, 1977–1979 Metsamajanduse ja Looduskaitse TUI uue tehnoloogia osakonna juhataja asetäitja, 1979 looduskasutuse labori juhataja asetäitja, 1980–1987 juhataja, 1987 vanemteadur, 1988–1990 juhataja kohusetäitja, metsamonitooringu töögrupi juhataja, 1990–1995 Keskkonnaministeeriumi maapõueosakonna peaspetsialist ja maapõue talituse juhataja kohusetäitja, 1995–1998 maapõueosakonna juhataja, 1998–2000 Keskkonnaministeeriumi nõunik, seejärel aastani 2004 Riigikogu keskkonnakomisjoni konsultant.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: mäendus, maavarad, kaevandamine, looduskeskkond, looduskaitse. "Vene-eesti mäenduse sõnastiku" (1969) kaasautor ja toimetaja, "Vene-eesti tehnika sõnaraamatu" (1975) kaasautor. Osales Eesti geotoopide väljaselgitamisel ja nende kaitse korraldamisel. EV õigusaktide (maapõueseadus, keskkonnaregistri seadus jt) koostajaid. Maavarade komisjoni liige (1990–1995 esimees; aastast 1998 teadussekretär), Eesti TA Looduskaitse Komisjoni ja Eesti Geoloogia Seltsi liige.

Tunnustus
1966 Eesti NSV teeneline insener
2001 Valgetähe V klassi teenetemärk

Teoseid
 Tehnika progress põlevkivi kaevandamisel (kaasautor E. Vaher). Tallinn, 1978
 Geoloogiliste tingimuste muutused ja maastikuhoolduse iseärasused Eesti kaevanduspiirkondades (kaasautorid V. Puura, V. Karise). // Geograafia rakenduslikke aspekte põllumajanduses. Tallinn, 1982
 Maavarade kaevandamine ja looduskeskkond. // EL (1986) 3–4
 Kurtna järvestiku looduslik seisund – uurimise eesmärk, strateegia ja võimalused (kaasautor). // Kurtna järve looduslik seisund ja selle areng. Tallinn, 1987
 Turba energeetilise kasutamise võimalused Eestis (kaasautor). Tallinn, 1992
 Estonian Mineral Resources (kaasautor). Tallinn, 1994

Viited

Kirjandus
 

Eesti insenerid
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Eesti NSV teenelised insenerid
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1927
Surnud 2004
Venno Paalmäe

Venno Paalmäe (31. august 1936 Tartu – 4. aprill 2001 Tartu) oli Eesti maaparandusteadlane.

Elulugu
Venno Paalmäe oli teenistuja poeg.

Lõpetas 1954 Tartu 1. Keskkooli, 1959 Eesti Põllumajanduse Akadeemia maakorralduse ja hüdromelioratsiooni teaduskonna, põllumajanduskandidaat (1976, EPA), väitekiri käsitles väljaparanduse planeerimisaluseid. Oli 1951–1961 insener Rakvere rajooni maaparanduse ja remonditehnika ettevõtetes, 1961–1968 Tihemetsa Põllumajanduse Mehhaniseerimise Tehnikumi õpetaja, 1968–1983 EPA maaparanduse kateedri vanemõpetaja, 1983–1987 dotsendi kohusetäitja ja 1987–1994 dotsent, ühtlasi 1986–1989 metsanduse ja maaparanduse teaduskonna prodekaan, 1994–2001 Eesti Põllumajandusülikooli veemajanduse instituudi dotsent, ühtlasi 1994–2000 metsandus- ja maainseneriteaduskonna prodekaan. 1980–1983 oli Alžeeria RDV-s Hüdrotehnika ja Maaparanduse Instituudi õppejõud. Lugenud maaparanduse organiseerimise, maaparanduse, veemajanduse ökonoomika, hüdraulika, kuivenduse jt kursusi.

Teadustöö
Uurinud dreenniisutust, väljaparandust, maaparandustööde ökonoomiat ja planeerimist. Üle 30 teadustrükise, sealhulgas 2 õpikut.

Teoseid
 Dreenniisutuse projekteerimise juhend. Tallinn, 1973
 Maaparandus (kaasautor). Tallinn, 1982
 Kuivendus. Tartu, 1992
 Maaparandusobjektide andmebaasid ja nende rakendusprogramm (kaasautor M. Paalmäe). // Magistrantide ja doktorantide tead tööde kogumik. Tartu, 1997
 Maaparandusobjektide struktuuri dünaamika (kaasautor M. Paalmäe). // Veemajandus III. Tartu, 1999

Viited

Kirjandus
 Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu bio-bibliograafiline teatmeteos 1951–1981. Trt, 1981, 101–102
 Eesti Põllumajanduse Akadeemia töötajad ja vilistlased 1981–1990. Trt, 1991, 104
 Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Trt, 1996, 126
 Sotsialistlik Põllumajandus (1976) 17

Sündinud 1936
Surnud 2001
Eesti Maaülikooli õppejõud
Eesti maaparandusteadlased
Eesti Maaülikooli vilistlased
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Jaan Paalna

Jaan Paalna (aastani 1936 Jaan Rabison, 12. mai 1878 Halliste – 1945 Eesti) oli eesti loomaarstiteadlane.

Elulugu
Õppis 1899–1903 TVI-s, veterinaarmeditsiini doktor. (1923, Leipzigi Ülikool), väitekiri "Beitrag zur Kenntniss der Hypospadie". Oli 1904–16 Tallinna linna veterinaararst, aastast 1917 kuni Teise maailmasõjani Tallinna tapamaja direktor. Pidanud Kaitseväe Ühendatud Õppeasutistes loenguid sõjamajandusest.

Maetud 5. juulil 1945 Tallinna Metsakalmistule.

Teadustöö
Uurinud kusiti anomaaliaid. Oli 1924–26 EKR-i vastutav toimetaja.

Teoseid
 Loomatervishoiu käsiraamat (kaasautor). Tallinn, 1929
 Liha tehnoloogia. Tallinn, 1935

Viited

Kirjandus
 Juubilare. // Eesti Loomaarstlik Ringvaade (1928) 6, 176–180
 Ojasalu, A. Dr. med. vet. Jaan Paalna 60. sünnipäeva puhul. // Eesti Loomaarstlik Ringvaade (1938) 4, 165–167

Eesti loomaarstid
Eesti loomaarstiteadlased
Loomaarstide Koja liikmed
Tartu veterinaariinstituudi vilistlased
Perekonnanimede kaitseregister
Eestistatud nimega inimesed
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1878
Surnud 1945
Lilli Paama

Lilli Paama (1965. aastani Lilli Lipp; sündinud 7. jaanuaril 1941 Tartus) on eesti keemik-analüütik.

Elulugu
Lilli Paama on sidetöötaja tütar ja Mart Paama abikaasa.

Lõpetas 1959 Tartu 1. Keskkooli, 1964 TÜ keemiaosakonna, keemiakandidaat (1968, Läti TA Anorgaanilise Keemia Instituut), väitekiri "Исследование условий и определение микроколичеств хлор- и броморганических соединений в воздухе и сточных водах". Oli 1965–1966 TPI ehitusmaterjalide labori ja EPA maaviljeluse labori nooremteadur, 1966–1979 TÜ analüütilise keemia kateedri nooremteadur, 1979–1989 vanemteadur, 1989–1991 assistent, 1992– keemilise füüsika instituudi lektor. 1990-st töötanud teaduri ja õppejõuna korduvalt Soomes Oulu Ülikoolis, Helsingi Tehnikaülikoolis, Jyväskylä Ülikoolis ja Helsingi Ülikoolis, 1999–2005 täiendas end nimetatud ülikoolides.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: ülipuhaste ainete süntees ja analüüs, kloor- ja broomorgaaniliste ühendite keskkonnakeemia ja analüütika, induktiivse plasma aatomispektromeetria, termoanalüüs ja FTIR spektromeetria. Osalenud rahvusvahelises projektis "The Lapland Forest Damage Project". 95 teadustrükist, 2 patenti.

Teoseid
 Analysis Strategy for Organic Bromine Flame-Retardant Compounds as Environmental Contaminants (kaasautorid L. Mäeorg, H. Kokk). // Textile and Composits. '92 Techn. Res. Center of Finland. Espoo, 1992
 Elemental Analysis of Glazes and Brick Materials by Inductively Coupled Plasma Atomic Emission Spectrometry University of Oulu (kaasautorid P. Perämäki, L. Lajunen). // Reports Series in Chemistry, Finland 1993
 Spectrochemical Analysis of Archaeologycal Terra-cotta Samples and Clay Minerals by ICP-AES (kaasautor). // Atomic Spectroscopy 16 (1995) 6
 Thermal and infrared spectroscopic characterization of historical mortars (kaasautor). // Thermochimica Acta 320 (1998)
 Trace element analysis of superconductor oxides by ICP-AES (kaasautorid E. Pärnoja, P. Perämäki). // J. Anal. Atomic Spectrometry 15 (2000) 5
 Determination of manganese in thermoluminescent materials by inductively coupled plasma atomic emission spectrometry and spectrophotometry (kaasautor). // Eesti TA Toim. Keemia 51 (2002) 2
 Determination of lead in contaminated soils by graphite furnace atomic absorption spectrometry for environmental risk assessment (kaasautor). // Proc. Acad. Sci. Est. Chem. 53 (2004) 4

Viited

Kirjandus
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 121–122

Välislingid

Eesti keemikud
Tartu Ülikooli õppejõud
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1941
Ants Paapstel

Ants Paapstel (sündinud 11. augustil 1956 Elvas) on Eesti arstiteadlane ja südamekirurg.

Elulugu
Ants Paapstel on teenistuja poeg.

Lõpetas 1974 Nõo Keskkooli, 1980 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna, 1983–1986 ÜMPI aspirant, meditsiinikandidaat (1986, TRÜ), väitekiri "Хирургическое лечение больных стенокардией и с сужением левой венечной артерии". Oli 1980–83 Tallinna Kiirabihaigla kardiovaskulaarkirurgia osakonna arst, 1986–89 ÜMPI koronaarkirurgia labori juhataja ja teadur Tallinnas, 1989–1992 TÜ Kardiovaskulaarkirurgia Tallinna Teaduskeskuse koronaarkirurgia labori juhataja ja teadur, 1992–2001 Kiirabihaigla Südamekeskuse osakonnajuhataja, aastast 2001 Põhja-Eesti Regionaalhaigla (PERH) kardiokirurgia osakonna vanemarst.

2012. aastast on ta Põhja-Eesti Regionaalhaigla südamekirurgia osakonna juhataja.

Teadustöö
Uurinud isheemiatõve ägedaid vorme ja nende kirurgilist ravi. Üle 20 teadustrükise.

Teoseid
Vasaku südamevatsakese aneurüsmi kirurgiline ravi (kaasautor). // Nõukogude Eesti Tervishoid (1982) 2
Aortokoronaarne šunteerimine tüsistumata müokardi infarkti juhtudel vasaku koronaararteri peatüve kahjustuse korral (kaasautor). // Eesti Arst (1990) 4
Extended coronary endarterectomy and path grafting (kaasautor). // Cardiac Interventions. Myocardical Ischemia. Tallinn, 1999
Early postoperative function of the heart after coronary artery bybass grafting is not predicted by myocardial necrosis and glutathione-associated oxidative stress (kaasautor). // Clinica Chimica Acta 359 (2005) 1–2

Tunnustus
2018 Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk

Viited

Kirjandus
Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 122
Eesti Arst (1987) 3, 204–205

Välislingid

Eesti arstiteadlased
Eesti kirurgid
Nõo Reaalgümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Eesti Punase Risti III klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1956
Veste Paas

Veste Paas (12. august 1931 Narva – 8. detsember 2002 Tallinn) oli eesti filmiajaloolane.

Elulugu
Veste Paas oli sõjaväelase tütar.

Lõpetas 1949 Türi Keskkooli ja 1956 Nõukogude Liidu Kirjanike Liidu M. Gorki nimelise Kirjandusinstituudi, 1962–1965 Ajaloo Instituudi ja NSV Liidu Kunstide Ajaloo Instituudi aspirant, mag 2002, (Tallinna Pedagoogikaülikool), väitekiri "Eesti dokumentaalfilmi kujunemine 1912–1940 ja hävinguaasta 1941". 

Töötas 1960.–1970. aastail peamiselt ajakirjanduses, oli Tallinna Kinostuudios ja Eesti Televisioonis toimetaja, 1977–1983 Eesti NSV Kino-, Foto- ja Fonodokumentide Riikliku Keskarhiivi vanemarhivaar, aastast 1992 TPÜ kultuuriteaduskonna filmi- ja videokateedri lektor.

Teadustöö
Uurinud eesti, vene ja maailma filmikunsti ajalugu, eriti selle varasemat perioodi 1895–1940. Avaldanud filmikriitilisi ja uurimuslikke artikleid ajakirjanduses, teinud kaastööd "Eesti entsüklopeediale", pidanud loenguid eesti, vene ja maailmakinost koolides, rahvaülikoolides jm.

Teoseid
 Loenguid filmiteooriast. Tallinn 1972
 Teerajajad. Tallinn 1972
 Kui tummfilm naeris... Tallinn 1973
 Olnud ajad. Tallinn 1980
 Ajahetked. Eesti dokumentaalfilm 1920–40. Tallinn 1985
 The Development of Estonian Documentary Films from 1912–1940. Tallinn 1996
 Oli kunagi Tallinna Kinostuudio. // Teater. Muusika. Kino (2002) 6
 Möödunud sajandil, suure sõja ajal. (Filmielust Eestis 1941–1944). // Teater. Muusika. Kino (2002) 12

Tunnustus 

 1995 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali elutööpreemia (filmiajalooalane uurimistöö)

Viited

Kirjandus 
Eesti entsüklopeedia, 14 kd. Lk 649

Välislingid

Eesti ajakirjanikud
Eesti ajaloolased
Eesti arhivaarid
Tallinna Ülikooli õppejõud
Sündinud 1931
Surnud 2002
Reigina Paavel-Toom

Reigina Paavel-Toom (aastani 1990, aastast 1997 Toom; sündinud 10. jaanuaril 1958 Irkutskis Venemaal) on Eesti pedagoogikateadlane.

Elulugu
Reigina Paavel-Toom on tööliste tütar.

Lõpetanud 1976. aastal Tartu 10. Keskkooli, 1985 Tartu Riikliku Ülikooli defektoloogia osakonna, pedagoogikamagister (2002, TÜ), väitekiri "Viipekeeletõlkide professionaalne areng Eestis". Täiendas end viipekeele tõlkimises (Moskva, 1976), psühholoogilises nõustamises (1997–1999 Professionaalse Psühholoogia Erakool, Tallinn), psühhodraama rakendamises (2000–2003 Tallinna Psühhodraama Kool), inglise keele suhtluskursusel (2002 Dialoog Koolituskeskus). Oli 1979–1987 Kurtide Ühingu viipekeele tõlk, ühtlasi 1985–1987 Tartu I Eriinternaatkooli kasvataja-õpetaja, 1988–1990 TRÜ käitumishälvete sotsioloogia labori nooremteadur, 1990–1991 psühhomeetria ja psühhofüüsika labori nooremteadur, 1991–1992 eripedagoogika kateedri tõlk-metoodik, 1992–2002 sotsiaalteaduskonna eripedagoogika osakonna assistent, 2004– haridusteaduskonna eripedagoogika osakonna lektor. Loengukursused: viipekommunikatsioon, viipekeel, viipekeele tõlgi roll ja tõlkesituatsioonid, surdopedagoogika alused, kurtuse psühhosotsiaalsed aspektid; koostanud õppevahendeid.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: viipekeeletõlkide erialane areng Eestis, kurtide vanemate kuuljad lapsed, kurtide hariduskorraldus ja keeleline variatiivsus, hiliskurdistunute probleemid ja toimetulek Eestis, eesti viipekeel. Aastast 1996 saanud mitmeid grante, toetusi ja stipendiume uurimistööks. Eesti viipekeele sõnastike koostaja, mitme õppefilmi ja -video autor või kaasautor. 1999 Budapestis toimunud Rahvusvahelisel Kurtide Filmi-/Videofestivalil parima haridusteemalise filmina esimese auhinna pälvinud filmi "Vaegkuulja elukaar ja valikud Eestis" looja. Eesti Viipekeele Tõlkide Ühingu ning Eesti Reumahaigete Laste ja Noorte Ühingu asutajaliige, Eesti Kurtide Liidu, Eesti Eripedagoogide Liidu, European Forum of Sign Language Interpretersi, Geneva Initiative on Psychiatry liige. Üle 30 teadustrükise.

Teoseid
 Kõnelevad käed. Eesti viipekeele sõnastik. Tallinn, 1988
 Gehörlose in Estland. // Das Zeichen. Z. für Sprache und Kultur Gehörloser 18 (1991)
 Kurtide enesemääramine. // Akad (1991) 3
 Mina ise: liigeste tervishoid (lastele). Tartu, 1994
 Estonian Sign Language yesterday, today and tomorrow. // Deaf way: Perspectives from the Int. Conf. on Deaf Culture. Washington, 1997
 Viipekeele tõlkide hariduslik ettevalmistus Eestis. // Töid eripedagoogikast. Tartu, 1998
 Õpingutõlk ja kurtide hariduslik integratsioon (kaasautor M. Trükmann). // Haridus ja sotsiaalne tegelikkus. Tartu, 2000
 Kurtide keeleline variatiivsus kommunikatsioonis. // Eripedagoogika (2002) 3
 Eesti viipekeel (kaasautor). Tallinn, 2003
 Sisekõrva implantatsiooni eetika ja valikud. // Eripedagoogika (2005) 3 (märts)
 Eesti viipekeele transkriptsioonist (kaasautorid M. Trükmann, L. Hollmann). // Eesti Rakenduslingvistika Ühingu aastaraamat 2. Tallinn, 2006

Viited

Kirjandus
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 122
 

Eesti pedagoogikateadlased
Sündinud 1958
Eesti tõlkijad
Eesti õpetajad
Urve Paaver

Urve Paaver (sündinud 21. septembril 1958 Tartus) on eesti proviisor, Tartu Ülikooli farmaatsia instituudi õppejõud ja teadlane, aastast 2018 farmatseutilise tehnoloogia dotsent.

Elulugu
Lõpetas 1976. aastal Tartu 5. Keskkooli ja 1981. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna farmaatsia osakonna, M.Sc. org keemias (2006, TÜ), väitekiri "Eestis kasvava nõmm-liivatee eeterliku õli keemilise koostise analüüs ja droogi (Serpylli herba) vastavus Euroopa farmakopöa nõuetele". Urve Paaver, doktorikraad, 2015, (juh) Karin Kogermann; Jyrki Tapio Heinämäki, New perspectives for the amorphization and physical stabilization of poorly water-soluble drugs and understanding their dissolution behavior (Uued võimalused vees halvasti lahustuvate raviainete amorfse vormi saamiseks ja füüsikaliseks stabiliseerimiseks ning nende lahustumiskäitumise uurimine), Tartu Ülikooli arstiteaduskond (https://dspace.ut.ee/handle/10062/49053). Lugenud farmakognoosia, meditsiinilise kaubatundmise, ravimtaimede kultiveerimise kursusi, praegu õpetab peamiselt farmatseutilist tehnoloogiat ja farmatseutilisi abiaineid; koostanud õppevahendeid.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: multifunktsionaalsete nanomeditsiiniliste süsteemide väljatöötamine ja kvaliteedi hindamine. Tahkete raviainete füsikokeemilised omadused ja nende modifitseerimise võimalused. Abiainete funktsionaalsusega seotud omaduste iseloomustamine farmatseutiliste ravimvormide valmistamiseks. Üle 140  publikatsiooni autor või kaasautor, koostanud õppevahendeid ja toimetanud "Koduapteegi käsiraamatu" ning kaks konverentsiteeside kogumikku.

Eesti Akadeemilise Farmaatsia Seltsi asutajaliige ja juhatuse liige.

Tunnustus
 2018 – Tartu Ülikooli aumärk
 2018 – Hea õpetamise grant
 2017 – Tartu Ülikooli Meditsiiniteaduste valdkonna aasta parim õppejõud farmaatsia valdkonnas

Teoseid
 https://www.etis.ee/CV/Urve_Paaver/est?tabId=Publications

Viited

Kirjandus
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 122

Välislingid

Eesti arstiteadlased
Eesti farmatseudid
Tartu Ülikooli õppejõud
Sündinud 1958
Laine Paavo

Laine Paavo (aastani 1977 Rüütel, sündinud 4. oktoobril 1952 Tomski oblastis) on Eesti saksa filoloog.

Elulugu
Laine Paavo on aedniku tütar.

Lõpetas 1970 Elva Keskkooli, 1976 Leipzigi Karl Marxi nimelise Ülikooli saksa filoloogia erialal, M.A. (2004, Hageni Ülikool), väitekiri "Prüfen und Testen des mündlichen Ausdrucks in Abiturprüfungen in Estland". Oli 1976–1984 Tartu Ülikooli saksa keele kateedri õpetaja, 1984–1988 Eesti Teadus- ja Tehnikainfo ning Majandusuuringute Instituudi referent ja tõlk, 1988–1998 TPÜ saksa keele lektoraadi lektor, 1998–2002 Saksa kultuuri instituudi / Goethe Instituudi referent ning keeleosakonna juhataja, 2002– TPÜ Hageni Kaugõppeülikooli teabekeskuse juhataja, ühtlasi TPÜ lektor. Õpetanud saksa keelt, lugenud ka teoreetilisi kursusi

Teadustöö
Uurinud saksa keele õpetamise metoodikat ja didaktikat, samuti saksa kultuuri ajalugu. Koostanud ja avaldanud arvukalt saksa keele õpikuid ja töövihikuid üldhariduskoolidele, eesti-saksa vestmikke jm. Olnud aastast 1994 ajakirja Deutsch in Estland (DiE) toimetajaid. Rahvusvahelise ühingu Gesellschaft für deutsche Sprache liige (1998). 40 teadustrükist.

Teoseid
 Deutsche Kulturgeschichte im 17. Jahrhundert (kaasautor E. Vahtrik). Tartu, 1985
 Deutsch variabel. Ein Lehrbuch für Fortgeschrittene (kaasautor). Tallinn, 1996
 Textarbeit mit DaF-Unterricht. // Deutsch in Estland (1999) 11
 Phasen des autonomen Lernens. // Deutsch in Estland (2000) 14
 Deutsch XYZ. Ein Lehrbuch für die 10. Klasse (kaasautor). Tallinn, 2002
 Zur Situation von DaF in Estland. // Deutsch in Estland (2002) 17
 Deutsch XYZ. Ein Lehrbuch für die 11. Klasse (kaasautor). Tallinn, 2004
 Saksa-eesti vestmik. Deutsch-estnisch Sprachführer (kaasautor T. Kaarma). Tallinn, 2004/2005

Viited

Kirjandus
 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 234
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 122
 Virkus, R. Tallinna Pedagoogikaülikool läbi aegade. Tallinn, 1998, 111

Välislingid

Eesti saksa filoloogid
Tartu Ülikooli õppejõud
Tallinna Ülikooli õppejõud
Sündinud 1952
Maaja Paavo

Maaja Paavo (sündinud 6. novembril 1948 Rakveres) on eesti proviisor.

Elulugu
Maaja Paavo on meditsiinitöötaja tütar ja Lembit Punga abikaasa.

Lõpetas 1967 Rakvere 1. Keskkooli, 1972 TÜ farmaatsiaosakonna, 1976–79 aspirant. Oli 1972–76 TÜ arstiteaduskonna farmaatsia kateedri vanemlaborant, 1981–88 assistent, 1988–90 ÜMPI nooremteadur ja juhtivinsener, 1990–91 arstiteaduskonna ravimite tehnoloogia ja keemia kateedri assistent, 1991–92 nooremteadur, 1992–95 farmaatsia instituudi assistent, 1995–2000 arstiteaduskonna teadussekretär ja dekanaadi juhataja, 2000– farmaatsia instituudi ravimite tehnoloogia ja biofarmaatsia õppetooli assistent.

Teadustöö
Uurinud immuunpuudulikkust, loonud uusi ravimpreparaate. Lõuna-Eesti Farmaatsia Seltsi juhatuse liige, Eesti Akadeemiliste Naiste Ühingu taasasutajaid, juhatuse liige (1991–95 sekretär). NSVL Rahvamajanduse Näituse pronksmedal (1972, kollektiivis). Üle 20 teadustrükise.

Teoseid
 Спектрофотометрическое определение йоталамовой кислоты и вазографина. // TÜ Toim 523 (1980)
 Вазографин 70% для инъекций. // Временная фармакопейная статья. М, 1981
 Модуляция активности Т-клеточного звена иммунитета лазерным излучением. // Лазерная биофизика и новые применения лазеров в медицине. Tartu, 1990
 Using of different increasing pH methods for dissolution test of nifedipine modified release formulations (kaasautorid P. Ansks, P. Veski). // Eur. J. Pharm. Sci. 8 (1999) 1
 Pharmaceutical education in Estonia. // Pharmacy World Congr. 2000, 26.–31. Aug, Vienna

Viited

Kirjandus
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 122

Välislingid

Eesti farmatseudid
Sündinud 1948
Raimund Pacht

Raimund Pacht (ka Raymond Hugo Wilhelm August Pacht, 27. november (vkj 9. november) 1822, Valmiera – 14. juuli (vkj 2. juuli) 1854, Peterburi) oli Eesti geoloog.

Elulugu
Raimund Pacht oli baltisakslane.

Ta lõpetas 1841 Tartus gümnaasiumi, õppis Tartu Ülikoolis 1841–1843 meditsiini ja 1843–1846 mineraloogiat, lõpetas 1847 Tartu Ülikooli kandidaadikraadiga, mag. phil. (1849, Tartu Ülikool), väitekiri "Der devonische Kalk in Livland. Ein Beitrag zur Geognosie der Ostseeprovinzen". Jätkas õpinguid Leipzigis, siis Freibergi Mäeakadeemias, dr. phil. (1852, Berliin). Seejärel oli koduõpetaja Novgorodis, Pärnus ja Tartus, kus pidas ka TÜ-s loenguid. Oli 1853–1854 Peterburi TA mineraloogiakabineti konservaator. Võttis osa ekspeditsioonist Ida-Euroopa platvormi devoni avamusele, tegi kindlaks devoni karbonaatkivimite leviala Eestis ja Lätis, esitas selle litoloogilise ja paleontoloogilise kirjelduse ning rööbistas sealseid kihte Novgorodi ümbruse kihtidega. Oma kivimikollektsiooni kinkis Eesti LUS-ile.

Teoseid
 Der devonische Kalk in Livland. Dorpat, 1849; 2. trükk 1859

Viited

Kirjandus
 Sitzungsberichte der Naturforscher-Gesellschaft in Dorpat. // Sitzungsberichte der Naturforscher-Gesellschaft in Dorpat. (1855) 4, 75–77
 Album Dorpati Livonorum. Dorpat, 1890, 291
 Eesti geoloogia: biograafiline teatmik. Tallinn, 1995, 83
 

Eesti geoloogid
Sündinud 1822
Surnud 1854
Baltisakslased
Tartu Ülikooli õppejõud
Peeter Padrik (arst)

Peeter Padrik (sündinud 2. veebruaril 1966 Tartus) on Eesti arstiteadlane ja onkoloog.

Elulugu
Peeter Padrik on sündinud Tartus arsti (Vello Padrik) ja õpetaja pojana.

Ta on lõpetanud 1984. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi, 1990 TÜ arstiteaduskonna, meditsiinidoktor (2007, TÜ), väitekiri "Renal cell carcinoma: changes in natural history and treatment of metastatic disease". 

Dr. Padrik oli 1991–93 EKMI nooremteadur ja Eesti Onkoloogiakeskuse onkoloog, 1993–96 TÜ Kliinikumi onkoloogiahaigla onkoloog, 1997–99 peaarst, aastatel 2000-2018 TÜK hematoloogia-onkoloogiakliiniku direktor ja onkoloog. 
Aastast 2015 on dr. Padrik Tartu Ülikooli Kliinikumi vähikeskuse direktor ja aastast 2017 hematoloogia-onkoloogia kliiniku juhataja.

Aastast 2016 on dr. Padrik Tartu Ülikooli kliinilise meditsiini instituudi onkoloogia dotsent.

Dr. Padrik on uudseid geeniteste loova ja rakendava ettevõtte Antegenes rajaja ja juhatuse liige.

Teadustöö
Uurinud neeru-, rinna- ja jämesoolevähi ravi. Temalt on ilmunud rohkem kui 20 teadustrükist.

Kuulumine erialaseltsidesse ja vabatahtlikesse organisatsioonidesse

Dr Peeter Padrik on Eesti Onkoteraapia Ühingu juhatuse liige, European Society for Medical Oncology liige; American Society for Clinical Oncology liige.

Ka kuulub ta Vähiravifondi "Kingitud Elu" nõukogusse.

Teoseid
 Prognostic factors of immunotherapy in metastatic renal cell carcinoma. // Med. Oncol. 20 (2003) 4
 Combination therapy with capecitabine and interferon alfa-2A in patients with advanced renal cell carcinoma: a phase II study (kaasautorid K. Leppik, A. Arak). // Urol. Oncol. 22 (2004) 5
 Tümidiini fosforülaasi ekspressiooni analüüsi rakendamine metastaatilise neeruvähiga patsientide kasvajakoes (kaasautorid H. Saar, K. Leppik). // Eesti Arst (2006) 5
 Changes in the natural history of renal cancer: comparison of Estonian data from the periods 1986–1988 and 1996–1998 (kaasautorid U. Kirsimägi, H. Everaus). // Int. Urol. Nephrol. 39 (2007)
 Rinnavähi ravi arengusuunad (kaasautorid E. Eelma, J. Lehtsaar). // Eesti Arst ( 2007) 11

Viited

Kirjandus
 Tartu Ülikooli Kliinikum 200. Trt, 2004, 121, 131
 Tartu Ülikooli arstiteaduskond 1982–2007. Trt, 2007, 225, 226, 228, 231
 Peeter Padrik: kas usaldada arsti või ravitsejat?, 10. märts 2015, veebiversioon (vaadatud 13.03.2015)

Välislingid

Eesti arstiteadlased
Eesti arstid
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Sündinud 1966
Joel Paesalu

Joel Paesalu (sündinud 3. novembril 1949 Viru-Nigulas Virumaal) on Eesti geofüüsik.

Elulugu
Lõpetas 1968 Kunda Keskkooli, 1973 Tartu Riikliku Ülikooli füüsikaosakonna, oli 1978–1982 NSVL TA Maa Füüsika Instituudi kaugõppe aspirant, füüsikamagister (1993, TÜ), väitekiri "Results of tidal gravity variation studies in Tallinn in years 1976–1977 and 1985–1986". Oli 1973–1993 GI insener, nooremteadur, teadur, 1994– TTÜ füüsika instituudi assistent.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: tahked maalooded, seismomeetria, gravimeetria. 13 teadustrükist.

Isiklikku
Tema isa Johannes Paesalu oli Viru-Nigula koguduse õpetaja, tädi Erna Viitol oli skulptor, vanaonu Johannes Uustal oli Helme Maarja koguduse õpetaja, õde Ello-Rahel Karelson on biokeemik.

Viited

Teoseid
 Résultats des observationes des variations de marées de la pesanteur à Tallinn en 1976 et 1977. // Bull. d'Informations Observatoire Royal de Belgique 95 (1985)
 Влияние гравитационных аномалий на циркуляцию вод мирового океана (kaasautor). // Изв. АН ЭССР. Геол. 38 (1989) 4
 Raskuskiirenduse uuringutest Eesti territooriumil (kaasautor H. Sildvee). // Eesti Füüsika Seltsi aastaraamat 5 (1995)
 An improvement of tidal gravity parameters determination for station 1102 Tallinn. // Proc. Est. Acad. Sci. Math. Phys. 47 (1998) 4

Kirjandus
 Eesti geoloogia: biograafiline teatmik. Tallinn, 1995, 84

Välislingid

Eesti geofüüsikud
Tartu Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1949
Otto Paesalu

Otto Paesalu (sündinud 11. detsembril 1934 Järvakandi vallas Harjumaal) on Eesti loomakasvatusteadlane.

Elulugu
Otto Paesalu on talupidaja poeg.

Lõpetas 1954 Türi Põllumajandustehnikumi, 1959 EPA zootehnikateaduskonna, 1966–69 EPA aspirant, põllumajanduskandidaat (1970, EPA), väitekiri "Kanade kunstliku seemenduse tulemusi mõjutavad tegurid". Oli 1969–72 EPA noorem- ja vanemteadur, 1973–77 Balti Tsonaalse Lindude Haiguste Teadusliku Uurimise Labori vanemteadur, 1977–86 ELVI sigimisbioloogia osakonna vanemteadur, 1986–91 Eesti Punase Karja Riikliku Tõulava vanemzootehnik, 1992– talupidaja.

Teadustöö
Uurinud linnukasvatust, kanade ja veiste kunstlikku seemendamist. 17 teadusartiklit.

Teoseid
 Seemenduspullide söötmine. // ELVI teaduslike tööde kogumik 55 (1983)
 Pullide vanuse ja aastaaja mõju sperma tootmisele. // Teaduse saavutusi ja eesrindlikke kogemusi põllum-s 27 (1983)
 Seemenduspullide optimaalne kasutusrežiim. // Teaduse saavutusi ja eesrindlikke kogemusi põllum-s 27 (1983)

Viited

Kirjandus
 Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudi teaduskoosseisu biobibliograafia 1947–1990. Tallinn, 1992, 43
 Agraarteadus (1994) 4, 479
 

Eesti loomakasvatusteadlased
Sündinud 1934
Enno Pais

Enno Pais (sündinud 30. augustil 1944 Moskvas) on eesti matemaatik.

Elulugu
Enno Pais on sõjaväelase poeg.

Lõpetas 1962 Pärnu 2. keskkooli, 1967 Moskva Ülikooli mehaanika-matemaatikateaduskonna, 1973 Moskva Ülikoolis aspirantuuri. Oli 1967–70 ja 1973–77 TPI arvutusmatemaatika kateedri assistent, vanemõpetaja, lektor, 1977–81 matemaatika õppejõud Bamako Inseneride Koolis Mali Vabariigis Aafrikas, 1981–92 TPI matemaatika kateedri vanemõpetaja, 1993– TTÜ matemaatilise analüüsi ja rakendusmatemaatika õppetooli lektor. Koostanud õppevahendeid ja 7 üldhariduskooli matemaatikaõpikut.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: osatuletistega diferentsiaalvõrrandid ja nende numbrilised lahendusmeetodid.

Teoseid
 О гладкости собственных функций сжатой пластины около угловых точек. // Дифференциальные уравнения IX, 9. Минск, 1973
 Построение математических моделей итерационного расчета переходных характеристик элементов гидромеханических систем. // TPI Toimetised 632 (1987)
 On the Friedrichs' inequality. // TTÜ Toimetised 733 (1992)
 Kõrgem matemaatika (met juhataja). Tallinn, 1998
 Matemaatika 7. klassile. 1., 2. Tallinn, 1998
 Matemaatika 8. klassile. Tallinn, 1999, 2. trükk 2001
 Matemaatika 9. klassile. Tallinn, 2002

Viited

Kirjandus
 Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn, 1986, 376, 498

Välislingid 
 

Eesti matemaatikud
Tallinna Tehnikaülikooli õppejõud
Sündinud 1944
Alide-Johanna Pajoma

Alide-Johanna Pajoma (aastani 1936 Alide-Johanna Must; 27. veebruar 1911 Helme, Valgamaa – 25. jaanuar 1985 Tartu) oli Eesti agronoom ja sordiaretaja.

Elulugu
Lõpetas 1935 Kehtna Kõrgema Kodumajanduskooli, 1954 Eesti Põllumajandusakadeemia agronoomiateaduskonna, põllumajanduskandidaat (1968, EPA), väitekiri "Kurgi avamaal kasvatamise võimalusi Eesti NSV tingimustes". Oli 1945–1953 Polli katsejaama ja 1953–1957 EMMI Kuusiku katsejaama nooremteadur, 1959–1979 Sakus EMMI vanemteadur köögiviljanduse alal.

Teadustöö
Uurinud mitmeid köögiviljasorte, täiustanud nende, eeskätt kurgi agrotehnikat, oli esimesi kurgi kasvatajaid kiletunnelite või kilemultši all, kaasautor valge peakapsa 'Kuusiku varajane' aretamisel. Avaldanud köögiviljade (peamiselt kurgi, tomati, peakapsa) agrotehnika, väetamise, paljundamise ja sordivaliku kohta u 50 artiklit ja mitu raamatut (osa kaasautorina).

Teoseid
 Varajase köögivilja kasvatamine (kaasautor). Tallinn, 1960
 Tomati kasvatamine avamaal. Saku, 1962
 Köögiviljanduse käsiraamat (kaasautor). Tallinn, 1964
 Kurgikasvatus. Tallinn, 1979

Viited

Kirjandus
 Eesti aianduse biograafiline leksikon. Tallinn, 1998, 98–99
 Eesti Maaviljeluse Instituut 1946–2006. Saku, 2006, 62, 143
 

Eesti agronoomid
Eesti sordiaretajad
Sündinud 1911
Surnud 1985
Anne Paju

Anne Paju (sündinud 2. märtsil 1950 Tartus) on eesti keemik.

Elulugu
Anne Paju on teenistujate tütar.

Hariduskäik
Ta lõpetas 1968. aastal Põltsamaa Keskkooli ja 1973. aastal TRÜ keemiaosakonna.

Ta lõpetas 1992. aastal Tartu Ülikooli Keemia Instituudis kaugõppeaspirantuuri, kaitses väitekirja "Prostaglandiinide E ja F analoogide süntees kupraatmeetodil" ja sai keemiamagistri kraadi. 

Ta lõpetas 2001. aastal TTÜ-s doktorantuuri, kaitses väitekirja "Asymmetric oxidation of prochiral and racemic ketones by using Sharpless catalyst" ja sai doktorikraadi.

Töökäik
Oli 1973–1980 TEFI insener, 1980–1984 Eesti TA Orgaanilise Sünteesi ja Biopreparaatide Katsetehase katsetootja, 1984–1986 Keemia Instituudi nooremteadur, 1986–1993 teadur, 1993–2002 vanemteadur, 2002– TTÜ KI vanemteadur.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: looduslike ühendite süntees. Loonud 1,2-diketoonide asümmeetrilise oksüdatsiooni meetodi, uurinud selle rakendusi bioaktiivsete ainete sünteesil.

Teoseid
Üle 40 teadustrükise.
Synthesis of ω-saturated 7-oxabicyclo[2.2.1]heptane analogues of thromboxane A2. Kaasautor. // Tetrahedron 51 (1995)
Asymmetric Baeyer-Villiger oxidation of cyclobutanones. Kaasautor. // Tetrahedron Lett. 37 (1996)
Direct Asymmetric Я-hydroxylation of я-hydroxyketones. Kaasautor. // Tetrahedron Lett. 38 (1997)
Asymmetric oxidation of 1,2-cyclopentanediones. Kaasautor. // Tetrahedron Lett. 41 (2000) 35
Direct asymmetric Я-hydroxylation of 2-hydroxymethylketones. Kaasautor. // Tetrahedron 58 (2002) 36
Asymmetric oxidation of 3-alkyl-1,2-cyclopentanediones (1–3). Kaasautor. // Tetrahedron: Asymmetry 13 (2002), 14 (2003)
A short enantioselective synthesis of homocitric acid-γ-lactone and 4-hydroxy-homocitric acid-γ-lactones. Kaasautor. // Tetrahedron 60 (2004)
Tõnis Kanger, M. Kõpp, Anne Paju. Uued asümmeetrilised reaktsioonid ja nende katalüsaatorid. // Eesti Vabariigi teaduspreemiad 2004. Tallinn 2004
Asymmetric synthesis of 2-alkyl-substituted 2-hydroxyglutaric acid-γ-lactones. Kaasautor. // Tetrahedron Lett. 47 (2006)
Synthesis of chiral hydroxylated cyclopentanones and cyclopentanes. Kaasautor. // Tetrahedron: Asymmetry 17 (2006)

Liikmesus
Eesti Keemia Selts

Tunnustused
2004 Eesti Vabariigi teaduspreemia (kollektiivis)

Viited

Kirjandus
Eesti Vabariigi teaduspreemiad 2004. Lk 37

Välislingid

Eesti Teadusinfosüsteem

Eesti keemikud
Põltsamaa Ühisgümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1950
Kalju Paju

Kalju Paju (sündinud 21. märtsil 1952 Tartus) on Eesti arstiteadlane ja patofüsioloog.

Elulugu
Kalju Paju on talupidaja poeg.

Lõpetas 1970 Tartu 2. Keskkooli, 1976 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna, meditsiinikandidaat (1986, Leningradi Arstide Täiendusinstituut), väitekiri "Изменение реологических свойств крови при острой интоксикации этиловым алкоголем". Oli 1979–1986 TRÜ arstiteaduskonna patoloogilise füsioloogia kateedri assistent, 1986–1992 kateedri juhataja, dotsent, aastast 1992 ÜMPI patoloogilise füsioloogia õppetooli dotsent.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: kardiovaskulaarsüsteemi patofüsioloogia, lihasrakkude energeetiline metabolism. Rahvusvahelise Südameuurimisühingu liige. Üle 40 teadustrükise.

Teoseid
 Thyroid hormones increase the contractility but suppres the effects of beta-adrenergic agonist by decreasing phospholamban expression in rat atria (kaasautor). // Cardiovascular Res. 35 (1997) 1
 Lack of dystrofin is associated with altered integration of the mitochondria and ATPases in slow-twitch muscle cells of MDX mice (kaasautor). // Biohim. Biophys. Acta 1505 (2001) 2–3: Butadioon-monoksiimi toime mitokondrite ja ATPaaside integratsioonile südamelihases (kaasautor). // Eesti Arst (2003) 9
 Compartmentation of energy metabolism in atrial myocardium of patients undergoing cardiac surgery (kaasautor). // Mol. Cell. Biochem. 270 (2005) 1 – 2
 Kaltsiumist põhjustatud sarkomeeride kontraktsioon muudab mitokondrite ja ATPaaside vahelist interaktsiooni permeabiliseeritud südamerakkudes (kaasautor). // Eesti Arst (2006) 9
 Structure-function relationship in regulation of the energy transfere between mitochondria and ATPases in cardiac cell (kaasautor). // Experim. Clin. Cardiol. 11 (2006) 3

Viited

Kirjandus
 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 108
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 123
 Tartu Ülikooli arstiteaduskond 1982–2007. Trt, 2007, 184, 186
 

Eesti arstiteadlased
Eesti füsioloogid
Eesti kardioloogid
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna õppejõud
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Sündinud 1952
Aime Ruus

Aime Ruus (kuni 2008 Aime Pajumägi; sündinud 30. augustil 1968 Viljandis) on eesti tehnikateadlane.

Elulugu
Ta lõpetas 1986 Põltsamaa Keskkooli, 1991 EPA maainseneriteaduskonna maaparanduse erialal, 1991–1993 EPMÜ maaehituse instituudi magistrant, tehnikamagister (2001, EPMÜ), väitekiri "Veiste sügavallapanul külmlautade sobivusest Eestis" (Tartu, 2001), Ph.D. (maaehitus, 2007, EMÜ), väitekiri "Unisolated cowsheds. Ventilation and aspects of building physics" (Tartu, 2007). 

Oli 1991–92 EPMÜ ehitusmehaanika kateedri laborijuhataja, 1995–96 maaehituse instituudi assistent, 1996–99 OÜ Geotar maamõõtja, 1999–2005 EPMÜ maaehituse instituudi lektor, 2005– EMÜ metsandus- ja maaehitusinstituudi lektor.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: veiste külmlaudad – ehitusfüüsikalised aspektid, ventilatsioon, lehmade heaolu automaatse hindamise võimalused nendes. Üle 10 teadustrükise.

Teoseid
"Soojustamata vabapidamislauda sisekliima". Kaasautor. // Agraarteadus 14 (2003) 1
"Indoor climate of uninsulated cowsheds during summertime". Kaasautor. // Actual Tasks on Agricultural Engineering. 31. Zagreb 2003
"Temperature and humidity regime in summer in large uninsulated loose housing cowshed with non-asbestos fiber-cement roof".  Kaasautor Jaan Miljan. // Actual Tasks on Agricultural Engineering. 33. Zagreb 2005
"Spatial microclimate patterns in reconstructed and new large unisolated loose housing cowshed". Kaasautor. // Building and Environment. 42 (2007) 1

Viited

Kirjandus

Välislingid

Eesti tehnikateadlased
Eesti Maaülikooli õppejõud
Eesti Maaülikooli maainseneriteaduskonna vilistlased
Põltsamaa Ühisgümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1968
Valter Pakk

Valter Pakk (sündinud 29. augustil 1933 Tallinnas) on eesti tehnikateadlane.

Elulugu
Valter Pakk on ehitustöölise poeg.

Lõpetas 1951 Tallinna 2. Keskkooli, 1956 TPI masinaehituse tehnoloogia erialal. Oli 1956 ENSV Kohaliku, Põlevkivi- ja Keemiatööstuse Ministeeriumi TUI insener, 1956–60 EPA metallide tehnoloogia ja masinate remondi kateedri vanemõpetaja, 1960–61 Tartu Kontrollaparatuuri Tehase insener ja 1961–62 peatehnoloogi asetäitja, 1962–88 EPA masinate remondi kateedri vanemõpetaja, 1988–94 dotsent, 1994– EPMÜ mehaanika ja masinaõpetuse instituudi lektor. Lugenud metallide ja puidutehnoloogia, metallograafia ja termilise töötlemise, konstruktsioonimaterjalide tehnoloogia, materjaliõpetuse jt kursusi. Olnud EPMÜ Spordiklubi juhatuse liige ja volikogu esimees.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: materjaliõpetus, metallograafia, konstruktsioonimaterjalide tehnoloogia, tampoongalvaniseerimine, autobusside hooldus- ja remonditööde mehhaniseerimine. 44 teadustrükist, üks autoritunnistus.

Teoseid
 Remondimaterjalid. Tallinn 1983, 2. trükk 1989
 Remonditöökojajuhataja käsiraamat (kaasautor). Tallinn 1983
 Metallide termiline ja termokeemiline töötlemine. Tallinn 1990

Viited

Kirjandus
 Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu bio-bibliograafiline teatmeteos 1951–1981. Trt, 1981, 143–144
 Eesti Põllumajanduse Akadeemia töötajad ja vilistlased 1981–1990. Trt, 1991, 172
 Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Trt, 1996, 144
 Agraarteadus (1993) 3

Välislingid

Sündinud 1933
Eesti insenerid
Eesti tehnikateadlased
Eesti sporditegelased
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Eesti Maaülikooli õppejõud
Ernst Paklar

Ernst Paklar (6. oktoober 1908 Zlatoust, Orenburgi kubermang – 11. juuni 1950 Tartu) oli Nõukogude Liidu ning Eesti ajaloolane ja pedagoog.

Elulugu
Ernst Paklar oli telegrafisti poeg.

Lõpetas 1926 Samaras keskkooli, 1931 Leningradi Pedagoogilise Instituudi. 

Oli 1928–1929 Põhja-Kaukaasias Livonia eesti asunduse mittetäieliku keskkooli vene keele õpetaja, 1931 NSVL TA Rahvuste Uurimise Instituudi nooremteadur, 1932–1934 Leningradi Herzeni-nimelise Instituudi õppejõud, 1933–1935 Leningradi Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna filosoofia instituudi Lääne-Euroopa keskaja kateedri aspirant, 1935–1937 Petroskois Karjala Pedagoogilise Instituudi ajalooteaduskonna dekaan.

Petroskois valmis ajalookandidaadi väitekiri "Хроника Генриха Латышcкого как источник периода германской экспансии в Прибалтике", mis jäi kaitsmata arreteerimise tõttu. 1937–1947 Komi ANSV-s koonduslaagris sunnitööl. 

Vabanes oktoobris 1947 invaliidina, oli aastatel 1947–1950 Tartus Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudi nooremteadur.

Teadustöö
Uuris eesti asunduste ajalugu Venemaa keisririigis ja NSV Liidus, soome-ugri rahvaste etnoloogia probleeme ning Ida-Baltikumi keskaega. Selgitas välja Jäälahingu asukoha Peipsil.

Teoseid
Ligemale 20 teadustrükist, suur osa töödest jäi käsikirja.
 К вопросу о лифляндских кревингах. // Бюлл. Ленинградского общества исследований культуры финно-угорских народов (ЛОИКФУН). Ленинград 1929
 Неопубликованные материалы из архива князя С. А. Шаховского. // Бюлл. ЛОИКФУН. Ленинград 1930
 Eesti asundused NSV Liidus. Statistika-demograafilised materjalid. // "Külvaja" kalender. Leningrad 1931
 Эсты в СССР. // Советская этнография. АН СССР, 1932
 Eesti "Ajutine Valitsus" Ufas 1918. a. // Leegid. 1935

Isiklikku
Tema tütar oli muusikapedagoog Volita Paklar.

Viited

Kirjandus 
 Volita Paklar. "Ernst Paklari 100. sünniaastapäeva puhul". Tuna 3/2008. Lk 97–100
 TA Arhiiv, f 22, n 4, s 30

Välislingid
 

Eesti ajaloolased
Eesti etnoloogid
Eestlased Venemaal
Eesti represseeritud isikud
Sündinud 1908
Surnud 1950
Peeter Pall

Peeter Pall (sündinud 12. veebruaril 1965 Tartus) on eesti mikrobioloog.

Elulugu
Peeter Pall on inseneri poeg.

Lõpetas 1983 Tartu 2. Keskkooli, 1990 TÜ bioloogiaosakonna, bioloogiamagister (1993, TÜ), väitekiri "Saprobakterid ja nende arvukust mõjutavad tegurid Eesti jõgedes" Oli 1990–93 ZBI insener ja vanemlaborant, 1993 TÜ ZHBI õppeülesande täitja, 1994–99 doktorant, aastast 1998 EPMÜ ZBI hüdrobioloogiaosakonna ning EMÜ põllumajandus- ja keskkonnainstituudi teadur. Loenguid vee mikrobioloogiast.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: vooluvete ökoloogia, vee mikrobioloogia. Osalenud ekspeditsioonidel Eesti jõgedele. Eesti Mikrobioloogia Seltsi asutajaliige (1992) ja juhatuse liige (1992–94). Üle 10 teadustrükise.

Teoseid
 A classification of river reaches on the bases of water quality with reference to streams of Saaremaa island. // TA Toim. Biol. Ökol 46 (1997) 1 / 2
 Chironomid larvae (Diptera, Chironomidae) as indicators of water quality in Estonian streams (kaasautor A. Seire). // Eesti TA Toim. Biol. Ökol 49 (2000) 4
 Half of century of oligochaete research in Estonian running waters (kaasautorid T. Timm, A. Seire). // Hydrobiol. 463 (2001)
 Eesti vooluvete elustiku liigirikkus ja hüdrobioloogilised kontseptsioonid (kaasautor). // Kaasaegse ökoloogia probleemid. Tartu, 2003
 Realtions of supporting elements to biota in Estonian rivers. How to assess and monitor ecological quality in freshwaters (kaasautor M. Viik). // TemaNord 547 (2003)
 Macroflora in the watercourses of Saaremaa Island (Estonia) (kaasautor T. Trei). // Boreal Envir. Res. 9 (2004) 1

Viited

Kirjandus
 Zooloogia ja Botaanika Instituut 1947–1997. Trt, 1997, 63
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 124

Välislingid
 

Eesti mikrobioloogid
Sündinud 1965
Tartu Ülikooli õppejõud
Eesti Maaülikooli õppejõud
Uuno Pall

Uuno Pall (28. juuni 1935 Sadala vald Tartumaa – 8. oktoober 2008) oli eesti tehnikateadlane.

Elulugu
Uuno Pall oli käsitöölise poeg.

Lõpetas 1954 Tartu Ehitustehnikumi, 1962 TPI ehitusteaduskonna tööstus- ja tsiviilehitusinsenerina, 1974 Üleliidulise Patendinduse Keskinstituudi (Tallinna filiaali) patentoloogina, 1975–79 Riia PI aspirant, tehnikakandidaat (1983, TPI), väitekiri "Реологические свойства ячейстобетонной массы для осуществления ее безподдонной транспортировки". Oli 1959–72 ja 1984–98 RPI Eesti Projekt insener-konstruktor ja juhtivprojekteerija, 1973–83 Silikaatbetooni TUI labori juhataja, 1998–2004 FIE: Inseneribüroo Uuno Pall; 1993–97 osales Eesti ehitusalases õigusloomes (oli ehitusseaduse koostamise töörühma juht) ja projekteerimisnormide koostamisel.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: vundamendiehitus ja ehituskonstruktsioonid, gaasbetooni tehnoloogia. Välja arendanud gaasbetooni lõiketehnoloogias kasutatava aluseta toorgaasbetoonimassi transportimise meetodi, välja töötanud selle teoreetilised alused. Projekteerinud ja ehitanud hotelli Viru, Eesti esimese kõrghoone vundamendi ja konstruktsiooni, korraldanud vundamendi kasutusaegsed vajumisvaatlused ja nende analüüsi. Paljude hoonete, sh seismilistel aladel (Taškent, Spitak) ehitatud elamute konstruktsiooni autor. Nõukogude Eesti preemia (1972, kollektiivis). 40 teadustrükist, sh 1 monograafia; 1 autoritunnistus.

Teoseid
 Karkass-paneelkonstruktsiooniga kõrghoonete arvutusmeetodid. // Abiks projekteerijale (1967) 2
 Koorikvaiadest alus "Inturisti" hotelli kõrghoonele. // Ehitus ja Arhitektuur (1969) 1
 Возведение многоэтажных зданий (гостиница "Виру" в Таллине) (kaasautor K. Ehala). М, 1975
 Monoliitbetooni kasutamise otstarbekusest Eestis kõrgelamute ehituses (kaasautor H. Rohtmaa). // Ehitus ja Arhitektuur (1977) 1
 Реологические основы безподдонного транспортирования ячейстобетонного массива (kaasautor G. Kunnos). // Бетон и железобетон (1981)
 Транспортирование ячейстобетонного массива сырца без поддона (kaasautor G. Kunnos). // Строит. материалы (1983) 5
 Hotell "Viru" alusdeformatsioonidest maapinna lokaalvajumise taustal (kaasautorid L. Sapar, L. Arbeiter). // VIII Eesti geotehnika konverents. Tallinn, 1984
 Kuidas projekteerisime hotelli "Viru". // Ehitusinsenerid Tallinna Polütehnilisest Instituudist. Tallinn, 1986

Viited

Kirjandus
 Ehitusinsenerid TPI-st. Tallinn, 1986, lk 220
 

Eesti tehnikateadlased
Eesti insenerid
Eesti ehitusteadlased
Sündinud 1935
Surnud 2008
Toomas Pallo

Toomas Pallo (sündinud 30. detsembril 1963 Võrus) on Eesti keskkonnateadlane.

Elukäik
Toomas Pallo on töölise poeg.

Ta on lõpetanud 1982. aastal Tartu 8. Keskkooli, 1989 Tartu Ülikooli geograafia osakonna; saanud magistrikraadi (1993, Amsterdami Ülikool), väitekiri "Cleaner production in metal processing industry". Täiendas end 1990–1992 Joensuu Ülikoolis, 1998 Prahas, 1994–1995 Rootsis jm. 

Töötanud aastatel 1989–1993 TA ökoloogia instituudis tehniku ja teadurina, 1993–1995 AS-i AREA Keskkonnakonsultatsioon direktorina, 1995–1998 Stockholmi Keskkonnainstituudi Tallinna Keskuse teadurina, 1998–2000 programmijuhina, 2000–2002 sealsamas, kuid uue nimega Säästva Eesti Instituudis, programmijuhina. 2002. aastast on ta Estonian, Latvian & Lithuanian Environment OÜ (ELLE OÜ) juhataja, litsentsitud keskkonnaaudiitor; selle kõrvalt oli aastatel 2000–2011 Tartu Ülikooli Türi Kolledži ja on 2001. aastast Tartu Ülikooli Euroopa Kolledži lektor (lugenud keskkonnakorralduse vahendite kursust).

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: keskkonnapoliitika, -korraldus, -juhtimine ja -seisund. Üle 10 teadustrükise, aimeartikleid.

Teoseid
 Eesti tulevikustsenaariumid (kaasautor). Tallinn-Tartu, 1997
 Ökologie und Umweltsschutz Estlands (kaasautor T. Stein). // Handbuch Baltikum Heute. Berlin, 1998
 Keskkonnaauditeerimine. Käsiraamat auditikliendile. Tallinn, 1998
 Socio-economic background (kaasautor). // Possible energy sector trends in Estonia. Context of climate change. Tallinn, 1999
 Keskkonnakaitse kaitsejõududes (kaasautor). Tallinn, 2002

Viited

Kirjandus
 

Eesti keskkonnateadlased
Sündinud 1963
Tartu Ülikooli õppejõud
Asta Palm

Asta Palm (aastani 1955 Kruuse; 6. mai 1927 Elva – 14. veebruar 2021 Tallinn) oli Eesti arhitekt. Eesti Arhitektide Liidu (EAL) liige.

Elulugu 

Lõpetas 1945 Tartu 2. Keskkooli, 1951 TPI arhitektuuri erialal, 1958–1962 ETUI aspirant, tehnikakandidaat (1964, TPI), väitekiri "Suurte linnade lähedaste puhketsoonide planeerimise arhitektuursed printsiibid (Tallinna näitel)". Oli 1951–1955 RPI Eesti Maaehitusprojekt arhitekt, 1955–1958 EPA maakorralduse kateedri õpetaja, 1962–1969 ETUI noorem- ja vanemteadur, ühtlasi 1967–1969 kohakaaslusega EPA maakorralduse kateedri vanemõpetaja, 1965–1975 EPA-s sama kateedri vanemõpetaja, 1975–1991 dotsent. Õpetas maa-asulate planeerimist ja maastikuarhitektuuri aluseid, maakorralduslikku ja tehnilist joonestamist.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: regionaal-, linna- ja puhkealade planeerimine, nendega seonduvad looduskaitse ja maastikukujunduse probleemid. Uurimistöö tulemusi on rakendatud "Eesti NSV puhkealade generaalplaani" ja "Eesti NSV kompleksse territoriaalplaneerimise skeemi" koostamisel. Eesti Arhitektide Liidu ja ELUS-i liige. 50 teadustrükist, viis õppe-metoodilist vahendit.

Teoseid
 Eesti NSV kompleksne territoriaalplaneerimise skeem. 11. kd. (kaasautor). Tallinn, 1969
 ENSV territoriaalse planeerimise skeem: puhkus, turism ja kuurordiravi. Tallinn, 1970
 Eesti NSV puhkealad (kaasautor). Tallinn, 1974
 Ajalooline ülevaade asustuse arengust. Tartu, 1983

Isiklikku

Asta Palm oli Vabadusristi (VR II/3) ja Läti Karutapja ordeni kavaleri (3. järk) Karl Voldemar Kruuse (Kruse) (1891-1942) vanem tütar. Karl Kruuse koos abikaasa Amanda Kruusega (sünd. Peterson) olid kuni 1940 Elvas kudumistööstuse omanikud. Karl Kruuse oli Elva alevivanem (1934) ja 1939–1940 Elva linnavanema abi. Asta Palmi emapoolne hõimlane ehitusteadlane ja tehnik, TPI professor, akadeemik Leo Jürgenson (1901-1986). 

Tema abikaasa oli Eesti Põllumajanduse Akadeemia dotsent Lembit Palm (1927-2019).

Tema tütred on suurmeistrid akadeemilises sõudmises dr med. Mari Järvelaid ja Reet Palm-Killing, sukeldumisinstruktor Kadri Joa ja Eesti Maaülikooli teadur bioloog Anu Palm.

Viited

Kirjandus
 Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu bio-bibliograafiline teatmeteos 1951–1981. Trt, 1981, 102–103
 Eesti Põllumajanduse Akadeemia töötajad ja vilistlased 1981–1990. Trt, 1991, 104
 Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Trt, 1996, 126–127
 О деятельности НИИС, 137
 

Eesti maastikuarhitektid
Eesti Maaülikooli õppejõud
Sündinud 1927
Surnud 2021