joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Daniel Güiza

Daniel González Güiza [dani'ell gons'aales gu'iisa] (hüüdnimi Dani Güiza; sündinud 17. augustil 1980 Jerez de la Fronteras Cádizi provintsis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib Hispaania jalgpalliklubis Atlético Sanluqueño. Ta on esindanud Hispaaniat koondises kahekümnel korral ja löönud kuus väravat.



Karjäär 

Güiza alustas oma karjääri sünnilinna klubis Xerezis 1998–1999 hooajal. Suvel 1999 hankis kõrgliiga klubi Mallorca lubava noormängija oma rivistusse. Kõrgliiga debüüdi tegi Güiza 2. aprillil 2000 Espanyoli vastu, kuid isiklike probleemide tõttu ei läinud ta karjäär Mallorcas põhiliiga tasemel nii, nagu ta oleks tahtnud – ta veetis suurema aja klubi teises koosseisus ja laenumängijana teistes klubides.

2003. aastal siirdus Güiza Hispaania teiseliiga Segunda Divisióni klubisse Ciudad Murciaan, kus ta tegi kahe aasta jooksul ligi 40 väravat ja oli kindlalt meeskonna parim väravalööja. See ei jäänud märkamata kõrgliiga klubides ja 2005. aasta suvel Getafe ostis Güiza 800 tuhande euro eest, mis oli sellel ajal klubi suurim ülemineku summa. Getafes löödud väravate arv oli tunduvalt väiksem ja 2006–2007 hooajal oli ta sunnitud haigestumise tõttu mitu mängu vahele jätma. Samal hooajal Hispaania karika valikmängus oli ta osaline, kui Getafe võitis Barcelonat ja jõudis finaali. Barcelona oli võitnud esimese mängu 5:2, kuid koduväljakul mängitud teises mängus Getafe võttis puhtalt 4:0 võidu ja Güiza lõi nendes kaks. Finaalis oli Sevilla siiski parem tulemusega 1:0

Hoolimata Getafees heast hooajast otsustati Güiza müüa 2007. aasta suvel ja ostjaks oli tema endine klubi Mallorca. Leping oli neljaks aastaks ja müügisummaks arvatakse olevat 5 miljonit eurot. Läbirääkimistel osales ka Venemaa klubi Kaasani Rubin, kuhu siirdus Güiza klubikaaslane Veljko Paunović. Güiza teatas, et soovib jääda Hispaaniasse.

2007–2008 hooaeg Mallorcas oli Güizale edukas ja ta sai Hispaania põhiliigas parimale väravalööjale määratud Pichichi auhinna 27 löödud väravaga. Debüüt Hispaania rahvuskoondises toimus 21. novembril 2007, kui kohtuti 2008. aasta Euroopa meistrivõistluste viimases valikmängus Põhja-Iirimaa meeskonnaga. Ta valiti ka Hispaania meeskonda 2008. aasta EM-i finaalturniirile. Ta kuulus põhirivistusse ka alagrupi viimases mängus, kui kohtuti Kreeka meeskonnaga, ja tegi seal oma esimese värava rahvuskoondises. Seisuga 27. juuni 2008 on ta osalenud koondise 7 mängus ja löönud 2 väravat.

2008. aasta juulis järgis Güiza koondise peatreenerit Luis Aragonési ja siirdus väidetavalt 17,5 miljoni euro eest Istanbuli klubisse Fenerbahçe.

Väravad rahvuskoondises

Isiklikku 

Daniel Güiza on 180 cm pikk.

Viited

Välislingid 

 Daniel Güiza Personal Web
 Daniel Güiza Football Database kodulehel

Hispaania jalgpallurid
RCD Mallorca jalgpallurid
Recreativo de Huelva jalgpallurid
Fenerbahçe SK jalgpallurid
Getafe CF mängijad
Cádiz CF mängijad
La Liga mängijad
Sündinud 1980
Rahula–Saku tee

Rahula–Saku tee (registrinumbriga 11345) on kõrvalmaantee Saku vallas. Tee pikkus on 7,7 km.

Tee saab alguse Tallinn–Pärnu–Ikla maantee kahekümnendal kilomeetril Jõgisoo küla (Saue vald) ja Rahula küla (Saku vald) piiril ning lõpeb Saku–Tõdva tee esimesel kilomeetril Saku alevikus. Tee kulgeb läbi Rahula ja Üksnurme küla ning Saku aleviku.

Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga 6 truupi. Bussipeatusi teele ei jää.

Teega ristub kuuendal kilomeetril Kanama–Üksnurme tee.

Tee on peamiselt pinnatud kruusatee. Tee teisel kilomeetril on mustkattega teelõik, tee viimasel kilomeetril on asfaltkattega teelõik. Tee klassi kohta andmed puuduvad. Liiklussagedus on kuni Kanama–Üksnurme teeni 200–500 autot ööoäevas, edasi 1000–3000 autot ööoäevas. Kiiruspiirangute kohta andmed puuduvad. Saku alevikus on teevalgustus.

Eesti kõrvalmaanteed
Saku vald
Kihnu Virve

Virve-Elfriide Köster (neiupõlvenimi Haavik; sündinud 30. jaanuaril 1928 Pärnus; rohkem tuntud Kihnu saarel Järsumäe talus asuva elukoha järgi Järsumäe Virvena või Kihnu Virvena) on eesti rahvalaulik.

Ta on ligi neljasaja laulu autor, tema tuntuimaks lauluks on "Merepidu". Selle laulu tegi kuulsaks ansambel Kukerpillid, kelle repertuaari on Virve andnud kümneid lugusid.

Järsumäe Virve  plaat ilmus 2007. aastal koostöös Olavi Kõrrega, sellel kõlavad Virve laulude töötlused.

2008. aasta novembris käis ta oma pereansambli, Manija Poiste ja Kihnu käsitöömeistri Härma Roosiga Veneetsias.

Ta osales detsembris 2008 TV3 saates "Võta või jäta", võites seal ühe sendi.

Duubelplaat "Mere pidu" ilmus 9. veebruaril 2009 ja juhtis mõnda aega plaadimüügi edetabeleid.

8. juunil 2009 tegi ta langevarjuhüppe.

2009. aastal oli ta Eesti naisartist, kelle plaate osteti Eestis kõige enam.

Tunnustus 
 2008 – Pärnumaa vapimärk (Kihnu rahvalaulik)
 2011 – Valgetähe V klassi teenetemärgi

Teoseid 
 "Kihnu Virve laulud", koostanud Sirje Roomet, 2006, ISBN 9789985017333
 Järsumäe Virve ja Olavi Kõrre, "Süda on nooruse värav", 2007
 2008. aasta suvetuuri Pärnu kontserdil tehtud kontsertsalvestis "Mere pidu", 2009
 Järsumäe Virve & Pereansambel - Elu küünal - laulud jõulu- ja ootusajast, 2011

Viited

Välislingid 
 Virve Köster saates "Kukul külas", 24. veebruar 2008, 1. osa, 2. osa
 Silvi Kanošina "Virve Köster: Naa kaua, kui kõriorel kordõs ond, kätt ede panna ei sua, laulupõuda ei põlõ!" Pärnu Postimees, 25. jaanuar 2008
 Silvi Kanošina "Kihnu Virvet käis õnnitlemas president" Pärnu Postimees, 29. jaanuar 2008
 "Kihnu Virve tutvustab Veneetsias Kihnu kultuuri" ERR, 3. november 2008
 Andris Tammela Kihnu Virve võeti Venezias hiilgavalt vastu Pärnu Postimees, 11. november 2008
 "Kihnu Virve uus plaat on tõeline menuk" EPL, 23. veebruar 2009
Karilin Engelbrecht "Kihnu Virvest valmib tõsieluseriaal" Elu24, 27. august 2009

Kihnlased
Eesti rahvamuusikud
Eesti rahvalaulikud
Eesti Popmuusika Aastaauhinnad
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1928
Ingla Leis

Ingla Leis (sündinud 29. juunil 1933) on kultuuritöötaja Saaremaal Tornimäel.

Tunnustus 

 2013 – Saare maavalitsuse teeneteplaat

Välislingid
 Aimi Pitk, "Tornimäe rahvas austas Ingla Leisi", Meie Maa, 7. juuli 2008
 Aimi Pitk, "Ingla Leis ei väsi tegutsemast", Meie Maa, 21. juuni 2008
 Liis Pallas, "Ingla Leis – 40 aastat kultuuritööd", Oma Saar, 16. aprill 2007
 "Ingla Leis tunnistati harrastusteatrite festivalil parimaks naisnäitlejaks", Meie Maa 9. mai 2000

Sündinud 1933
Eesti inimesed
Dandong

Dandong (丹东, Dāndōng) on linn Hiinas Liaoningi provintsis, Dandong Shi keskus.

Dandong asub Yalu jõe suudmes. Jõe vastaskaldal asub Põhja-Koreas olev Sinuiju linn, mis on umbes sama suur kui Dandong ning on Põhja-P'yŏngani provintsi keskus. Neid ühendab omavahel raudteesild.

2000. aasta rahvaloenduse andmetel oli linna elanike arv 577 935.

Kliima 

Dandongis on parasvöötme kliima. Mõnevõrra pehmendab seda lähedus Kollase mere Korea lahele. Mere lähedus suurendab jällegi sademete hulka.

Dandongis on kõige soojem kuu august (keskmiselt +23,4 °C). Kõige külmem kuu on jaanuar (-7,4 °C). Aastane keskmine temperatuur on +8,9 °C.

Dandongi aasta keskmine sademete hulk on 926 mm. Kõige sajusemad kuud on juuli (252 mm) ja august (218 mm). Kõige kuivemad kuud on jaanuar (7 mm) ja veebruar (10 mm). Umbes samasugune on õhuniiskuse muutus, mis on kõige suurem juulis (89%) ja augustis (86%) ning kõige väiksem veebruaris (53%) ja jaanuaris (55%). Sajupäevi on kõige rohkem juulis (15,6) ja augustis (12,0), kõige vähem veebruaris (3,6) ja jaanuaris (3,8).

Päike paistab aastas keskmiselt 2459 tundi, neist kõige rohkem mais (243 tundi) ja aprillis (234 tundi) ning kõige vähem juulis (159 tundi) ja novembris (172 tundi).

Viited

Hiina linnad
Liaoning
Raivo Aeg

Raivo Aeg (sündinud 4. juulil 1962) on Eesti poliitik ja endine riigiametnik, alates 29. aprillist 2019 kuni 26. jaanuarini 2021 justiitsminister.

Ta oli aastatel 2005–2008 Politseiameti peadirektor ning 2008–2013 Kaitsepolitseiameti peadirektor. Aeg oli XIII Riigikogu liige ja Tallinna linnavolikogu liige.

Haridus
Raivo Aeg on lõpetanud 1980. aastal Kingissepa 1. Keskkooli ja seejärel 1985. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi masinaehituse erialal.

Teenistuskäik
1985–1987 töötas Aeg Paide Masinatehases tsehhijuhatajana, seejärel ELKNÜ Paide rajoonikomitee instruktori ning osakonnajuhatajana. 1987–1988 täiendas Aeg end Kiievis NSV Liidu Siseministeeriumi kõrgematel kursustel ning 1988–91 teenis leiba Saaremaal miilitsaülema asetäitjana poliitilise kasvatuse alal.

Aeg on töötanud Saare Politseiprefektuuris vaneminspektorina 1992, Saare Politseiprefektuuri Kuressaare linna politseijaoskonna komissarina 1994, Saare Politseiprefektuuri aseprefektina 1994–1996, Rapla Politseiprefektuuri politseiprefektina 1996–1999, Politseiameti korrakaitseosakonna politseidirektorina 1999–2003, Politseipeadirektori asetäitja julgestuspolitseis 2004–2005 ning politseipeadirektorina 2005–2008.

29. maist 2008 kuni 2013. aastani oli ta Kaitsepolitsei peadirektor.

12. novembril 2010 andis siseminister Marko Pomerants Kaitsepolitsei peadirektorile Raivo Aegile politseikindralinspektori teenistusastme.

Oktoobris 2014 teatas Isamaa ja Res Publica Liit, et Raivo Aeg astub nende erakonda ja kandideerib Riigikokku. Aeg kandideeris 2015. aasta Riigikogu valimistel valimisringkonnas nr 5 ja osutus 2001 häälega valituks. 
Aeg oli 2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Isamaa ja Res Publica Liidu Tallinna linnapea kandidaat. Ta valiti volikokku ning oli Tallinna linnavolikogu Isamaa ja Res Publica Liidu fraktsiooni liige.

Tunnustus
2008 – Kotkaristi II klassi teenetemärk

Viited

Välislingid

 Raivo Aeg riigikogu.ee lehel
 Rasmus Kagge, Raivo Aeg lubab vältida Antropovi vigu, Postimees, 16. september 2005
 Tänasest on politseipeadirektor Raivo Aeg, 15. september 2005
 Raivo Aeg raadiosaates "Kukul külas", 6. mai 2007, 1. osa, 2. osa
Raul Vinni, Kaitsepolitsei peadirektor Raivo Aeg: luure otsib alati reetureid, Saarte Hääl, 12. märts 2012

Kaitsepolitseiameti peadirektorid
Eesti politseinikud
Eesti ametnikud
XIII Riigikogu liikmed
Kotkaristi II klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1962
All That Remains

All That Remains on Springfieldist Massachusettsist pärit metalcore'i viljelev bänd. Nad on välja andnud üheksa stuudioalbumit, millest viimane "Victim of the New Disease" ilmus 2018. aastal.

Ajalugu
All That Remainsi debüütalbum "Behind Silence and Solitude" ilmus 26. märtsil 2002. aastal. Bändi esimene album sisaldas vähe "puhast vokaali" ning koosnes rohkem meloodilise death metal'i elementidest, mistõttu erines see bändi järgnevatest kauamängivatest. See oli ka bändi ainuke album koos kitarrist Chris Bartletti ja basskitarrist Josh Stolowitziga. Veidi aega peale debüütalbumi ilmumist üritas All That Remainsi laulja Philip Labonte saada hoopis bändi Killswitch Engage'i vokalistiks. Valituks osutus aga Howard Jones ning Philip Labonte jäi All That Remainsi ridadesse.

Nende teine album, "The Darkened Heart" anti välja 23. märtsil 2004. Album oli oma eelkäijast edukam ning sisaldas ka "puhast vokaali". Sellelt albumilt ilmus kolm singlit: "This Darkened Heart", "Tattered on My Sleeve" ja "The Deepest Gray". Albumi produtseeris Killswitch Engage'i kitarrist Adam Dutkiewicz.

Bändi kolmas album, "The Fall of Ideals", lasti välja 11. juulil 2006. Selle produtsendiks oli taas Adam Dutkiewicz. Seda peetakse nende läbilöögi albumiks, sest sellega siseneti Billboard 200 edetabelitesse ning esimesel nädalal müüdi albumit 13 000 eksemplari. Albumi esiksingliks sai "This Calling", mis oli ka filmi "Saag III" ("Saw III") heliribal ning laulu muusikavideo sisaldas kaadreid samast filmist. Lisaks tehti videod lauludele "The Air That I Breathe" ja "Not Alone".

Bändi neljas stuudioalbum "Overcome" ilmus 19. septembril 2008. aastal. Ühtlasi on see ka bändi esimene album, mille produtsendiks ei ole Adam Dutkiewicz, vaid Jason Suecof.

Liikmed

Praegused

 Philip Labonte – vokaal
 Mike Martin – kitarr
 Jason Costa – trummid
 Aaron Patrick - basskitarr, taustavokaal
 Jason Richardson - kitarr

Endised

 Chris Bartlett – kitarr
 Matt Deis – basskitarr (praegu bändis CKY)
 Josh Venn – basskitarr (praegu bändis She Is A Liar)
 Mike Bartlett – trummid
 Colin "Beaulieu" Conway – trummid (praegu bändis Frozen)
 Shannon Lucas – trummid (praegu bändis The Black Dahlia Murder)
 Tim Yeung – trummid (praegu bändis Divine Heresy)
 Oli Herbert – kitarr
 Jeanne Sagan – basskitarr

Diskograafia

Stuudioalbumid

 "Behind Silence and Solitude" (2002)
 "The Darkened Heart" (2004)
 "The Fall of Ideals" (2006)
 "Overcome" (2008)
 "For We Are Many" (2010)
 "A War You Cannot Win" (2012)
 "The Order of Things" (2015)
 "Madness" (2017)
 "Victim of the New Disease" (2018)

Singlid

 "The Deepest Gray"
 "The Darkened Heart"
 "Tattered on my Sleeve"
 "This Calling" 
 "The Air That I Breathe"
 "Not Alone"
 "Six"

DVD
 "All That Remains Live" – kollektsioon kahest kontserdist, intervjuud bändiliikmete ja fännidega. Lisaks ka kaadreid lava tagant.

Metalcore'i ansamblid
Rahvusvaheline keelte aasta

Rahvusvaheline keelte aasta on 2008. aasta, mille ÜRO Peaassamblee kuulutas 2007. aastal keelte arengule pühendatud aastaks. 

ÜRO Peaassamblee esitas liikmesriikidele, ÜRO sekretariaadile ja kõikidele teistele huvitatud pooltele üleskutse töötada välja, toetada ja aktiviseerida üritusi, mis on suunatud kõikide, eriti aga kadumise piiril keelte lingvistilise mitmekesisuse edendamisele ja kaitsele.

Välislingid
Rahvusvaheline keelte aasta (inglise keeles)

Rahvusvahelised aastad
2008
Mees, kes teadis ussisõnu

"Mees, kes teadis ussisõnu" on Andrus Kivirähki 2007. aastal ilmunud romaan.

Ussisõnade oskamine ei tähenda teoses ainult metsarahva looduse mõistmist, vaid ka võimu ja valitsemist selle asukate üle. Need tarkused võtab Leemet lapsepõlves üle oma onu Vootelelt. Kogu Leemeti elu käib aga heitlus maailma mõistliku tajumise üle – ühel pool end poolearuliseks loitsinud hiiekummardajad, teisel pool silmakirjalikud kristluse kummardajad, kes on ka ise kõik endised metsaasukad, koos raudmeeste ja munkadega. Väheseid huvitab, mis ümbruses tegelikult toimub. Tasapisi metsaasundus siiski hääbub ning selle tarkust, juuri ja Põhja Konna jääb hoidma ainult Leemet – viimane mees, kes teadis ussisõnu.

Romaani ainetel on tehtud samanimeline lauamäng.

"Mees, kes teadis ussisõnu" on ilmunud läti (2011; tõlkija Zane Balode), tšehhi (2011, tõlkija Naděžda Slabihoudová), prantsuse (2013; tõlkija Jean-Pierre Minaudier), vene (2014; Tatjana Verhoustinskaja), inglise (2015; Christopher Moseley), taani (2015; Birgita Bonde Hansen), hollandi (2015; Jesse Niemeijer), ungari (2015; Nóra Kőhalmy), saksa (2017. tõlkija Cornelius Hasselblatt), hispaania (2017; Consuelo Rubio Alcover), seto (2018; Vello Jüriöö), makedoonia (2019; Julijana Velichkovska), leedu (2020; Agnė Bernotaitė-Jakubčionienė), poola (2020; Anna Michalczuk-Podlecki) ja jaapani keeles (2021; Ryoko Sekiguchi).

Viited

Välislingid 
 Kätlin Kaldmaa. Viimne mohikaanlane eesti moodi'. Eesti Päevaleht, 9. märts 2007
 Tiit Noormets. Andrus Kivirähk "Mees, kes teadis ussisõnu". Eesti Ekspress, 29. märts 2007
 Linda Kaljundi. Aga ükskord ei alga aega. Vikerkaar, 9/2007
 Rein Sikk. Marid ootavad romaani "Mees, kes teadis ussisõnu" tõlget mari keelde. Eesti Päevaleht, 15. veebruar 2008
 Eduard Vilde kirjandusauhinna sai Kivirähk "Ussisõnade" eest. ERR, 5. märts 2008
 „Mees, kes teadis ussisõnu”'' Sirp, 16. jaanuar 2014

Andrus Kiviräha teosed
Eesti romaanid
2007. aasta Eestis
2007. aasta kirjandusteosed
Howard Pattee

Howard Hunt Pattee (sündinud 5. oktoobril 1926 Pasadenas) on ameerika biofüüsik, bioloogiateoreetik ja biosemiootik.

Ta on uurinud muu hulgas tähenduse ilmumise tingimusi ja mõõtmisprotsessi semiootikat.

Teoseid

Pattee, Howard H. 1972. Laws and constraints, symbols and languages. In: Waddington, Conrad H. (ed.), Towards a Theoretical Biology 4: Essays. Edinburgh: Edinburgh University Press, 248-258.
Pattee, Howard H. 1973. Hierarchy Theory; The Challenge of Complex Systems. (International Library of Systems Theory and Philosophy.) New York: Georges Braziller.
Pattee, Howard H. 1992. The measurement problem in physics, computation, and brain theories. In: Carvallo, M. E. (ed.), Nature. Cognition and System II. Kluwer Academic Publishers, 179-192.
Pattee, Howard H. 2001. The physics of symbols: Bridging the epistemic cut. Biosystems 60: 5–21.
Pattee, Howard H. 2007. The necessity of biosemiotics: Matter–symbol complementarity. In: Barbieri, M. (ed.), Introduction to Biosemiotics. Berlin: Springer, 115–132.

Kirjandus 
Umerez, Jon 2001. Howard Pattee's theoretical biology: a radical epistemological stance to approach life, evolution and complexity. Biosystems 60: 159-177.

Viited

Välislingid 
H. Pattee bibliograafia

Ameerika Ühendriikide füüsikud
Ameerika Ühendriikide semiootikud
Bioloogiateoreetikud
Biofüüsikud
Sündinud 1926
Oksüümoron

Oksüümoron (kreeka sõnast oxymoron 'teravmeelne rumalus' (oxys 'terav, hapu' ja moros 'juhm, rumal')) ehk vastandväljendus on kõnekujund ehk troop, mis stiilivõttena ühendab vastandlikke mõisteid.

Näiteid: helisev vaikus; kuum lumi; särav pimedus; elav laip; magus valu; kole ilus; jube tore.

Vaata ka
vastuolulisus

Semantika
3. Liga

3. Liga on Saksamaa klubijalgpalli tugevuselt kolmas liiga.

Liiga mängud algasid 25. juulil 2008 Erfurdi Rot-Weißi ja Dresdeni Dynamo vahelise kohtumisega.

Liigas mängib 20 meeskonda.

Hooaja kaks parimat klubi tõusevad kohe esiliigasse. Kolmanda koha saanud klubi kohtub üleminekumängul esiliigas 16. koha saanud klubiga. Klubide reservmeeskondadel ei ole võimalik 3. Ligast kõrgemale tõusta. 3. Ligas neli viimaseks jäänud klubi langevad hooaja lõpus kohe madalamasse liigasse.

Klubid
Hooajal 2022–23 mängivad liigas järgmised klubid:

Erzgebirge Aue
SpVgg Bayreuth
Borussia Dortmund II
Dresdeni Dynamo
MSV Duisburg
SV Elversberg
Rot-Weiss Essen
SC Freiburg II
Hallescher FC
FC Ingolstadt

Viktoria Köln
Waldhof Mannheim
SV Meppen
1860 München
VfB Oldenburg
VfL Osnabrück
1. FC Saarbrücken
SC Verl
Wehen Wiesbaden
FSV Zwickau

Tulemused 

 Paksus kirjas on tähistatud esiliigasse tõusjad.

Viited

Välislingid 
 Saksamaa jalgpalliliidu veebileht
 Reform mit Schönheitsfehlern Spiegel.de, 6. jaanuar 2010

Jalgpalliliigad
Saksamaa jalgpall
Pensionifond

Pensionifond on vara kogum, mis on kogutud eesmärgiga tagada fondis osalevatele isikutele sissetulek pensionieas või töövõimetuse korral. Fondidesse sissemakseid tegevad inimesed koguvad endale ise pensioni. Isikliku osaluse suurust pensionifondis kajastavad pensionifondi osakud. Pensionifondid jagunevad kohustuslikeks ja vabatahtlikeks.

Eesti pensionisüsteemis on kohustusliku kogumispensioni (teise samba) pensionifondid ja täiendava kogumispensioni (kolmanda samba) pensionifondid. Kogumispensioni fondid põhinevad eelfinantseerimisel. Pensionifondi haldab fondivalitseja, kes langetab investeerimisotsuseid, millistesse finantsinstrumentidesse (aktsiad, võlakirjad, hoiused jm) fondi vara investeerida, eesmärgiga fondi vara kasvatada.

Vaata ka
Pension
Sotsiaalkindlustus

Välislingid 
 Eesti Väärtpaberite Keskregister
Meedias
 Liina Laks: "Häbi on: eestlased on Euroopa riikide seas kõige viletsamad" Äripäev, 23. oktoober 2018

Investeerimine
Tvist

Tvist (inglise keeles twist 'keerlema, väänlema') on Ameerika Ühendriikide päritolu moetants. 

Tvisti võttis 1960. aastal kasutusele Chubby Checker, lühiajalise populaarsuse kõrgperiood oli mõni aasta hiljem. Tvist avas nn diskotantsude ajajärgu. Väljatöötatud sammude ja liikumistega paaristantsud asendusid lahus, peaaegu ühel kohal tantsitavate improvisatsiooniliste tantsudega, mida iseloomustavad erilised keha, käte ja jalgade liigutused.

Muusikaliselt põhineb tvist motoorsetes, ühepikkustes kaheksandiknootides mängitud bugi-vugi rütmil.

NSV Liidus oli tvist 1960-ndate alguses põlu all. Nikita Hruštšovile tvist ei meeldinud, ta pidas seda mandunud kapitalismi sünnitiseks. Pärast Hruštšovi tagandamist 1964 sai tvist ka NSV Liidus väga populaarseks. 1960-ndatel valmis NSV Liidus hulgaliselt filme, kus esitati tviste.

Tantsud
Ans. Andur

Ans. Andur on Eesti indie rock'i ansambel, mis loodi 2002. aasta veebruaris. 

Ansambel esitas 2011. aasta Eesti Laulu konkursil laulu "Lapsed ja lennukid", mille muusika autoriteks on Madis Aesma, Mihkel Kirss, Gert Pajuväli ja Madis Kirss ning sõnad kirjutas Madis Aesma. Laul sündis proovis 2010. aasta lõpus ühise improvisatsiooni käigus. Algul oli tegu üsna aeglase, AIR-i meenutava ballaadliku visandiga, millest hiljem arenes tempokas pala.

Koosseis 
Mihkel Kirss – kitarrist, laulja, klahvpillimängija
Madis Kirss – trummar, taustalaulja
Gert Pajuväli – kitarrist, basskitarrist
Madis Aesma – basskitarrist, laulja, kitarrist

Endised liikmed
Kaarel Kirss (2002–2005)

Diskograafia 
Mitteametlikud albumid
"1 peatus enne Viljandi Kesklinna" (mp3, Ans. Andur) 2002
"Teie Kangelased" (CD-R, mp3, Ans. Andur/Wuffel Recs) 2002
"Asfaldilapsed" (CD-R, mp3, Ans. Andur/Wuffel Recs) 2004

Ametlikud albumid
"Tuled Peale" (CD, SekSound) 2005
"Topeltvikerkaar (CD, SekSound) 2007
"Kiletron" (CD, SekSound) 2009 
"Kõverad" (CD, Mortimer Snerd) 2012
"Öine Bingo" (CD, Mortimer Snerd) 2015
"Roheline Meri" (CD, Agrosound) 2018

Välislingid
 Ans. Andur@Myspace
 Sissekanne Eesti Ansamblite Andmebaasis
 
 Kuula uut Eesti muusikat: Ans.Anduri uus lugu "Start/Stopp". Eesti Päevaleht 9. märts 2009
Ans.Anduri kolmas plaat ilmub 1. aprillil. Eesti Päevaleht 19. märts 2009
 Johannes Tralla. Paide bänd Ans. Andur esitles uut albumit "Kiletron" ERR, 6. aprill 2009
 Valner Valme. Ans. Andur: müüt või tegelikkus? Postimees.ee, 13. aprill 2009

Eesti ansamblid
Eesti rock-ansamblid
Indie rock'i ansamblid
Artur Ranne

Artur Ranne (kuni 1936. aastani Artur Pastarus; 23. mai 1912 Narva – 14. juuni 1988 Tallinn) oli eesti muusik ja laulutekstide tõlkija. 

Ranne õppis viiulimängu Narva muusikakoolis ja aastail 1926–1929 Tallinna konservatooriumis Alfred Papmehli õpilasena. Pärast noorteaja läbimist Eesti mereväes suunati ta miinilaevale Suurop, kus ta asutas ansambli, mille koosseisus mängis kuni 1934. aastani. Selle ansambliga liitus peagi ka Raimond Valgre, kellega Artur Ranne hiljemgi mitmes Tallinna restoranis koos mängis.

Alates 1933. aastast toimetas ta väljaannet «Modern Lööklaulud», tõlkides selle jaoks ka laulutekste. Peagi kutsus ta väljaandele kaastööd tegema Raimond Valgre, kes aitas tal laule valida, noote joonistada ja varustada meloodiaid akordimärkidega. Samas väljaandes ilmusid ka Raimond Valgre esimesed laulud.

Pärast sõda mängis ta muu hulgas John Pori orkestris ja ENSV Riikliku Filharmoonia estraadiorkestris.

Eesti viiuldajad
Eestistatud nimega inimesed
Rahumäe kalmistule maetud
Sündinud 1912
Surnud 1988
Marten Seppel

Marten Seppel (sündinud 6. jaanuaril 1979) on eesti ajaloolane.

Seppel tegeleb peamiselt agraarajaloo uurimisega. Aastal 2001 lõpetas ta Tartu Ülikoolis bakalaureuseõppe. 2003. aastal sai ta Cambridge'i ülikoolist magistrikraadi.

26. juunil 2008 kaitses ta Tartu Ülikoolis doktoritöö teemal "Näljaabi Liivi- ja Eestimaal 17. sajandist 19. sajandi alguseni". Tema juhendajad olid Enn Tarvel ja Tiit Rosenberg, oponent Aleksander Loit. Tema doktoritöö võitis ühe kahest peapreemiast üliõpilaste teadustööde riiklikul konkursil. 2010. aastal oli ta järeldoktorantuuris University College Londoni Slaavi ja Ida-Euroopa Uuringute osakonnas ning 2013–2014 Uppsala ülikoolis.  

2008–2016 oli Seppel Tartu Ülikooli üldajaloo lektor, seejärel varauusaja dotsent ja alates 2021. aastast varauusaja kaasprofessor. 2018. aastal oli ta Greifswaldi ülikooli külalisprofessor.

Seppel on alates 2006. aastast Õpetatud Eesti Seltsi liige ja kuulunud selle juhatusse. Samuti on ta mitme erialase seltsi, sealhulgas Akadeemilise Ajalooseltsi, Economic History Society ja The European Society for the History of Economic Thought liige. 

Seppel on saanud mitmeid erialaseid preemiaid, tunnustusi ja stipendiumeid, sealhulgas Eesti ajalookirjanduse aastapreemia (2014), Jüri Uluotsa stipendiumi (2015) ja Humboldti uurimisstipendiumi (2018).

Viited

Välislingid

Marten Seppeli doktoritöö PDF-vormingus

Eesti ajaloolased
Tartu Ülikooli humanitaarteaduste ja kunstide valdkonna õppejõud
Õpetatud Eesti Seltsi liikmed
Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1979
Tallinna Postimaja

Tallinna Postimaja on Tallinna aadressil Narva maantee 1 1980. aasta suveolümpiamängudeks ehitatud ning algselt postitöötlemiseks, -väljastamiseks ja telefoniteenuste tarbeks ehitatud hoone. Hoone ehitati vana bensiinijaama asemele aastatel 1977–1980. Omapärase kolmekorruselise hoone arhitektid on Raine Karp ja Mati Raigna, ehitusinsener Heiki Meos ja sisearhitekt Kirsi Laanemaa. 

Hoone esimesel korrusel asus suur kaugekõnede tellimise saal, sest Eesti NSV-s tuli kodu- ja välismaiseid kaugkõnesid ette tellida ja koduselt telefonilt polnud see alati võimalik. Teisele korrusele viis Eesti esimene avalik eskalaator, mida postimaja avamise järel tulid paljud inimesed üle Eesti vaatama, kuid mis üsna pea töötamise lõpetas. 1988. aastal asendati see tavalise trepiga. Ümber ehitatud on hoone esimene korrus.

Postimaja algsel ehitusel oli mitu äpardust. Mitte päris õige materjali ja ebapiisava kandevõimega raudbetoonist konsooltalade kasutamise tõttu vajusid talaotsad longu ning hoone toestuseks tuli fassaadile lisaposte paigutada. Kes seda ei tea, sellele võib näida, nagu peaksidki need seal olema.

25. juuni 2008 otsustas Eesti Posti nõukogu 128 miljoni kroonise alghinnaga peapostkontori kinnistu müüki panna. Detailplaneeringu kohaselt tuli senise hoone asemele ehitada 7-korruseline äri- ja elamuhoone. 2016. aastaks on Postimaja ümber ehitatud ning .

Viited

Välislingid 
Liikuv trepp Päevaleht 13.04.1996 
Jüri Ehasalu: Postimaja ei lammutata Postimees 31.01.2007
Kinnisvarabuumi luuser Eesti Post EE 23.08.2007
Postimaja läheb peagi müüki, Postimees 26.06.2008
Teele Tammeorg: Hüvasti, legendaarne postimaja ehk peapostkontori head ja vead, Eesti Päevaleht, 14. juuli 2008

Kesklinna linnaosa ehitised
Dmitri Šebedev

Dmitri Vsevolodovitš Šebedev (vene Дмитрий Всеволодович Шебедев; 15. august 1911 Rooma – 12. jaanuar 1955 Vihhorevka küla, Bratski rajoon, Irkutski oblast) oli NSV Liidu kabetaja. Ta tuli 1930. aastal NSV Liidu meistriks.

Šebedev sündis Roomas, kuhu tema vanemad olid emigreerunud 1905. aastal. Pärast veebruarirevolutsiooni sõitis ta koos emaga (isa oli vahepeal surnud) tagasi Venemaale, algul elati Petrogradis, siis Doni-äärses Rostovis, siis Krimmis Simferopoli lähedal külas. 1923. aastal koliti Bakuusse. 1934. aastal siirdus ta edasi Moskvasse, kus temast sai male- ja kabeinstruktor, kuid mõne aja pärast saadeti ta tagasi Bakuusse. 

Seal ilmus temalt ka aserbaidžaanikeelne kaberaamat (1934), kuid tema teine raamat (koostöös A. Sidliniga) «Первые уроки шашечной игры» (1937) ilmus hoopiski ilma tema nimeta, kusjuures ka raamatus avaldatud NSV Liidu meistersportlaste nimekirjast oli ta nimi välja jäetud. Nimelt 1937. aasta septembris määras Moskva linnakohtu erikolleegium talle kriminaalkoodeksi § 58 alusel 10 aastat vabadusekaotust ning ta saadeti laagrisse Taišetlagi (Ozerlagi) Irkutski oblastisse. Pärast vabanemist mängis ta veel mõne korra oblasti meistrivõistlustel.

Viited

Välislingid 

Fotod , 
Artikkel temast 
Ramil Muhomezjanov. GULAG-i kabetšempion. Artikkel D. Šebedevi 95. sünniaastapäeva puhul ajalehes Baikalskije vesti (Irkutsk) nr 31;15. august 2006

NSV Liidu kabetajad
Sündinud 1911
Surnud 1955
Morse

Morse ehk morsekood ehk morsetähestik on Samuel Morse'i leiutatud lühikestest ja pikkadest signaalidest koosnev telegraafikood.

Vaata ka 
kood

Välislingid 

Skauditarkus: Morse

Kodeerimine
Kommunikatsioon
Aiko Nakamura

Aiko Nakamura (sündinud 28. detsembril 1983 Ōsakas) on jaapani naistennisist, kes mängis elukutselisena tipptennist aastatel 1999–2012. Ta on olnud Ai Sugiyama järel paremuselt teine jaapanlanna WTA edetabelis. Tema kõrgeim koht on olnud 47. (2007. aasta augustis).

Nakamura mängustiil sarnaneb tema suure eeskuju Monica Selesi mängustiiliga – mõlemal on tugev ees- ja tagakäelöök. Aiko Nakamura servib parema käega. Ta on võitnud 2 ITF-i turniiri üksikmängus ja 2 ITF-i turniiri paarismängus.

Välislingid
 Aiko Nakamura profiil WTA Touri ametlikul kodulehel

Jaapani tennisistid
Sündinud 1983
Girona provints

Girona provints on provints Hispaanias Kataloonia idaosas. Provints piirneb põhjas Prantsusmaaga ja idas Vahemerega.

Suuremad asulad on Girona, Figueres, Blanes, Lloret de Mar ja Olot.

Girona provints on jagatud järgmisteks maakondadeks: Alt Empordà, Baix Empordà, Cerdanya, Garrotxa, Gironès, Pla de l'Estany, Ripollès ja Selva.

Provintsis on 221 valda, neist Llívia asub eksklaavina Prantsusmaal.

Kliima 

Girona provintsi aastane keskmine temperatuur on +14,1 °C, jaanuaris +6,7 °C, augustis +22,4 °C.

Aastas sajab keskmiselt 746 mm, sealhulgas jaanuaris 61 mm ja augustis 55 mm. Aastas paistab päike keskmiselt 2225 tundi, sealhulgas jaanuaris 148 ja augustis 249 tundi.

Viited 

Hispaania provintsid
Lauri Nebel

Lauri Nebel (sündinud 11. oktoobril 1948) on eesti näitleja.

Õppis Nõmme Lastemuusikakoolis (oboemängu), samuti Tallinna Pedagoogilise Instituudi kultuuriteaduskonnas. Lõpetas 1974. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (VI lend). 

Pärast kõrgkooli lõpetamist suunati ta tööle Eesti NSV Riiklikku Noorsooteatrisse, kus töötas kuni 2001. aastani.

Muusika
Lauri Nebel laulab ja mängib mitut instrumenti. 

Aastail 1965–1968 kuulus ta ansamblisse Peoleo. 1977. aastal esietendus Lauri Nebelil ühemehekava "Luguauk", mille sõnaline osa liitus laulu ja mänguga, osalt omaloodud muusikaga. 1979. aastal moodustas ta koos Eesti Riikliku Noorsooteatri kolleegide Jüri Aarma ja Kaarel Kilvetiga trio Hampelmann.

Poliitika
Ta on Keskerakonna liige alates 11. märtsist 1997.

2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna nimekirjas Tallinnas ning sai 165 häält.

Film

1971 «Metskapten» (Jakob)
1979 «Siin me oleme!» (madrus Timmu)
1997 «Minu Leninid» (Lenin IV) 
2001 «Head käed» (Peeter) 
2002 «Rebasenaine» (Ibis (hääl)
2006 «Põrgupõhjas» (pastor)
2010 «Rändaja» (Albert)
2013 «Raisus südamed» (Arne)
2015 «Kui sa teda kohtad» (Lembit)
2015 «Supilinna Salaselts» (surnuaiavaht)
2017 «Rohelised kassid» (patsient)

Televisioon
Osatäitmisi on olnud ka telenäidendites:
1976 «Kuidas kuningas kuu peale kippus»
1980 «Kardemoni linna rahvas ja röövlid»

Viited

Eesti näitlejad
Eesti filminäitlejad
Tallinna Nõmme Gümnaasiumi vilistlased
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia vilistlased
Sündinud 1948
Lev Glezer

Lev Glezer (vene Лев Абрамович Глезер; 7. jaanuar 1905 – 1998) oli NSV Liidu kabetaja, rahvuselt juut . 

Elukutselt oli ta vanaraamatu spetsialist. Ta töötas aastaid ühes Moskva vanaraamatukaupluses.

Ta oli maleajakirja 64 kaberubriigi juht ja kirjutas ka väljaandes Šaški ('Kabe').

Teoseid 
 "Записки букиниста" ("Bukinisti märkmed"), Moskva, Kniga 1989, 256 lk., ISBN 5-212-000110–2

Kirjandus 
 Sõltumatu veebisait "Kabe Venemaal" ("Шашки в России")

NSV Liidu kabetajad
Sündinud 1905
Surnud 1998
Arvo Ylppö

Arvo Henrik Ylppö (27. oktoober 1887 Akaa – 28. jaanuar 1992 Helsingi) oli soome lastearst ja arstiteadlane, kauaaegne Helsingi Ülikooli pediaatriaprofessor.

Teda peetakse Soome lastenõuandlate süsteemi loojaks. Oma enneaegsete laste tervist ja ravi puudutavate uuringutega sai ta ka rahvusvaheliselt tuntuks.

Ylppö astus 1906 Helsingi Ülikooli ja otsustas spetsialiseeruda lastearstiks. 1912 asus ta praktikale Berliinis Keiserlikus lastehaiglas, kus ta kirjutas väitekirja bilirubiini metabolismist vastsündinutel. See avaldati Saksamaal 1913 ja see äratas rahvusvahelist tähelepanu. Ta lõpetas Helsingi Ülikooli 1914.

Saksamaal keskendus Ylppö laste patoloogilisele anatoomiale. Oma uuringus täheldas ta, et enneaegselt sündinud laste surma põhjustasid tavaliselt ravitavad tingimused ja mitte nende vähene areng, nagu tollal üldiselt arvati. See ärgitas parandama enneaegselt sündinud laste ravi.

Aastatel 1920–1963 oli ta Helsingi lastehaigla Lastenlinna peaarst.

1920 sai Ylppö õpetajaks Helsingi ülikooli haiglas. 1925 nimetati see ametikoht ümber pediaatriaprofessoriks.

1952. aastal sai Ylppö Soome arstkonna vanemat tähistava tiitli arkkiatri, mis on kõrgeim arstile antav aunimetus Soomes. Tiitlit võib kanda vaid üks inimene korraga.

Arvo Ylppö elas 104-aastaseks ning tegutses kõrge vanuseni nii arsti kui ka pedagoogina. Ta avaldas rohkelt kirjutisi erialaajakirjades ning oli arvamusliider.

Kõigi aegade suurima soomlase hääletusel 2004. aastal sai Arvo Ylppö 6. koha.

Tema on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.

Teoseid
Arvo Ylppö. "Lastetoast koolipingile". Tõlkinud Joosep Heinrich Teinmann. Loodus 1922

Soome teadlased
Lastearstid
Arstiteadlased
Soome üle 100-aastased
Sündinud 1887
Surnud 1992
Hietaniemi kalmistule maetud
Tahkuna rannakaitsepatarei nr 26

Tahkuna rannakaitsepatarei nr 26 ehk Tahkuna Patarei nr.26 IV-130/50 oli Balti laevastiku Läänemere rajooni rannakaitsepatarei Tahkunal Hiiumaal.

Rannakaitsepatarei ehitati aastatel 1939–1940, NSV Liidu mereväe Balti laevastiku, Tallinna mereväebaasi PBL Tallinna Peabaasi Läänemere rajooni rannakaitse osana.

Läänemere rajooni rannakaitse Eelpositsiooni kaitsesektorisse kuulusid Hiiumaal veel rannakaitsepatarei nr 12 Hiiesaarel, rannakaitsepatarei nr 42 Kõpu poolsaarel Ristna piirkonnas, rannakaitsepatarei nr 316 Tahkuna poolsaarel Lehtma piirkonnas ja rannakaitsepatarei nr 149 Kõpu poolsaarel Poama piirkonnas.

Rannakaitsepatarei
Sümbolite (IV-130/50) tähendus kahuripatarei nimes:

IV – kahurite arv patareis. Kokku oli Tahkuna rannakaitsepatareis nr 26 neli suurtükki
6″/152 – kahurite kaliiber tollides/millimeetrites
50 – suurtükitoru pikkus kaliibrites

Suurtükkide laskekaugus oli 24 km (130  kaabeltaud).

Tahkuna rannakaitsepatarei nr 26 ehitati NSV Liidu sõjajõudude poolt aastatel 1939–40.

Rannakaitsepatarei koosseisu kuulusid mitmed ehitised:
Kahuriõu varjendiga, 4 tükki
Suur tulejuhtimistorn komandopunkriga
Väike tulejuhtimistorn
Majutusvarjend

Majutusvarjend
Majutusvarjend oli Tahkuna rannakaitsepatarei teenindava personali elamiskoht. Elamu paikneb ümbritseva maapinna suhtes peaaegu samal tasapinnal. Ilmselt varjumise eesmärkidel oli elamu betoonkorpus kaetud loodusliku pinnasega.

Tulejuhtimistorn komandopunkriga
Rannapatarei asus Tahkuna-Lehtma teeristilt itta, Lehtma suunas, kus liivaluites on tänapäevani säilinud raudbetoonist käikude ja ruumidega kolmekorruseline kasemattide süsteem. Luite harjal on massiivne raudvaatetorn, kust lahingu ajal suunati rannakaitsepatarei tuld.

Rannakaitsepatarei nr 26 Teises maailmasõjas

1941. aasta oktoobri alguses hõivasid Saksa väed Saaremaa ja 12. oktoobril jõudsid Saksa dessantväed Lõuna–Hiiumaale, Emmastesse. Kotti jäetud Nõukogude armee üksused, Balti laevastiku meremehed ja osa sõja hakul moodustatud Eesti hävituspataljoni võitlejaid taganesid Tahkuna poolsaarele. Lahingud poolsaare lõunapiiril kestsid 17.-19. oktoobrini. Osa nõukogude võitlejaist jõuti Lehtma sadama kaudu evakueerida Soome Hankosse. Viimane äga lahing toimus 1941. aasta 20. oktoobri hilisõhtul ja 21. oktoobril läks Tahkuna poolsaar koos rannapatareiga sakslaste valdusesse.

Vaata ka
Rannapatarei nr 39

Välislingid

 "Moonsundi arhipelaagi rannakaitse enne Suurt Isamaasõda", vene keeles  (link oli maas 2013, 2014)
Hiiumaa rannapatareid vol. 1,  Hiiu Leht 22. aprill 2003, 
Militaarne Hiiumaa, koduleht
Kadri Pulk, Kahe sõja jälgi mööda Tahkuna metsas, majandus.postimees.ee, 13. aprill 2007

Hiiumaa vald
Eesti militaarehitised
Eesti Teises maailmasõjas
Balti laevastiku Läänemere rajooni rannakaitse
Hiiu maakonna militaarehitised
Charles Lindbergh

Charles Augustus Lindbergh (4. veebruar 1902 Detroit – 26. august 1974 Kipahulu (Maui)) oli Ameerika Ühendriikide lendur ja sõjaväelane (brigaadikindral, 1954).

Ta ületas 20. mail 1927 esimese soololendurina Spirit of St. Louis ('St. Louis' vaim') nimelisel lennukil Atlandi ookeani. Selle lennuga sai Lindbergh üheks tuntumaks inimeseks lennunduses.

1933. aastal külastas ta Eestit.

Tunnustus
1927 – USA kõrgeim sõjaline teenetemärk Medal of Honor

Välislingid

Ameerika Ühendriikide lendurid
Auleegioni komandörid
Sündinud 1902
Surnud 1974
Sõrve säär

Sõrve säär on neem Sõrve poolsaare lõunatipus. 

Sõrve sääre lõunatipp on Saaremaa kõige lõunapoolsem punkt. Maasäär eendub umbes 1,5 km pikkuse aheneva madala künnisena Kura kurku. Sealt edasi jätkuvad ligi 4 km lõuna suunas Vesitükimaa laiud. 

Aastast 1770 on Sõrve säärel tuletorn. Sõrve tuletorn oli kujutatud ka aastatel 1993–2017 Sõrve poolsaare lõunaosas eksisteerinud Torgu valla vapil.

Sõrve sääre saksakeelne nimi on olnud Kap Zerel ja Kap Swalferort, venekeelne nimi  мыс Церель ja мыс Свальферорт.

Sõrve sääre sõjandus
Sõrve sääre ja Kuramaa vahel oleva Irbe väina sulgemiseks vaenlase sõjalaevadele ehitati Esimese maailmasõja ajal Sõrve säärele Peeter Suure merekindluse Väinamere positsiooni autonoomse osa Sõrve poolsaare Muhu väina  Kura kurgu positsiooni Rannapatarei nr 43 305-mm suurtükkide positsioon. 

1939. aasta sügisel ehitati Sõrve säärde Punalipulise Balti laevastiku Tallinna mereväebaasi Läänemere rannikukaitsesüsteemi Rannakaitsepatarei nr 315.

Teise maailmasõja järel paigutati Sõrve säärde lihtsatele betoonalustele 130-mm suurtükipatareid, mis kaitsesid Irbe väina 25 kilomeetri kauguseni. Neile lisandus neli 180-mm suurtükki Karuste küla piires, mis olid suutelised tulistama juba 36 kilomeetri kaugusele. Taolised patareid paiknesid ka Kuramaa rannikul, kuid 1957. aastal see süsteem likvideeriti. Enne Eesti taasiseseisvumist paiknes Sääre külas merepiirivalve sideväeosa nr. 9864, Maantee külas NSV Liidu õhukaitsevägede 210. Punalipulise õhutõrjeraketibrigaadi 6. õhutõrjeraketidivisjon ja lokaatorijaama väeosa nr. 87235 ning Mõntu sadamas 3. üksiku piirivalve vahilaevade brigaadi piirivalvelaevade divisjoni laod – väeosa nr. 2395. .

Sõrve sääre otsas Eesti piirivalve Sõrve kordoni lähedal asub linnuvaatlusjaam.

Viited

Kirjandus 
Bruno Pao, Sõrve sääre otsa lood. Merekultuuriline kogumik. 2004, 114 lk. ISBN: 9949105528

Välislingid 
Bruno Pao, Sõrve sääre otsa lood 1, 11, 12, 17, Nädalalõpp: ajalehtede Hiiu Leht ja Meie Maa lisad

Saare maakonna neemed‎
Saaremaa vald
Sõrve poolsaar
Primera División

Primera División (levinud on ka nimetus La Liga; praegune ametlik nimi sponsorite tõttu LaLiga Santander) on Hispaania jalgpalli liigasüsteem‎i kõrgeim liiga ja üks Euroopa tugevamaid liigasid Inglismaa Premier League ja Itaalia Serie A kõrval.

Pangaga Banco Bilbao Vizcaya Argentaria 4. juulil 2008 sõlmitud kolmeaastase lepingu kohaselt oli liiga ametlik nimi alates 2008–2009 hooajast Liga BBVA. Eelmised kaks aastat kandis seda nime Segunda División ehk teine liiga, mis muutuste järel hakkas kandma nime Liga Adelante (Adelante on BBVA slogan). Lepingut pikendati aga veel ja nii püsisid liigade nimed sellistena 2016. aastani.

Meeskonnad

2021–2022 hooaeg

Meistrid

Rekordid

Enim väravaid 
Enim väravaid Hispaania kõrgliiga klubides löönud mängijad. Seisuga 16. mai 2021.

Enim mänge 
Enim mänge Hispaania kõrgliiga klubides pidanud mängijad. Seisuga 25. aprill 2021.

Autasud

La Liga auhinnad 
Alates 2008–2009 hooajast jagab La Liga individuaalseid autasusid Hispaania jalgpalli liigasüsteem LFP. Neid kutsutakse nimega "La Liga auhinnad" (inglise keeles La Liga Awards).

2013–2014 hooajast jagatakse ka autasusid "La Liga kuu parim mängija" ja "La Liga kuu parim peatreener".

Muud auhinnad 
Lisaks autasustab Hispaania spordileht Marca igal aastal hooaja parimaid mängijaid, treenereid ja kohtunikke. Iga autasu on nimetatud jalgpallis tuntust kogunud isiku järgi.

 Di Stéfano trofee – parim mängija
 Guruceta trofee – parim kohtunik
 Miguel Muñozi trofee – parim treener
 Pichichi trofee – parim väravalööja
 Zamora trofee – parim väravavaht
 Zarra trofee – parim hispaanlasest väravalööja

Välislingid 
 La Liga ametlik koduleht
Hispaania jalgpalli liigasüsteem

Liga de Fútbol Profesional on Hispaania jalgpalli liigasüsteem. See võeti kasutusele 1928–1929 hooajal ja seda haldab Hispaania kuninglik jalgpalliliit.

Liigasüsteemi tugevuselt esimene ja teine liiga on vastavalt Primera División ja Segunda División. Nõrgema tasemega liigad on Segunda División B ja Tercera División.

Liigad 
 Primera División (20 meeskonda)
 Segunda División (22 meeskonda)
 Segunda División B (80 meeskonda jagatud nelja alagruppi)
 Tercera División (364 meeskonda jagatud 18 alagruppi)

Välislingid 
 La Liga kodulehekülg 
 Kohad ja tulemused nelja liiga mängudest 

Hispaania jalgpall
Jalgpalliliigad
Aleksander Kwaśniewski

Aleksander Kwaśniewski (sündinud 15. novembril 1954 Białogardis) on Poola poliitik, Poola president aastatel 1995–2005.

Aleksander Kwaśniewski on õppinud majandust Gdański Ülikoolis. 1985–1987 oli ta Poola RV noorsoominister. 1990–1995 oli ta Poola Sotsiaaldemokraatliku Partei esimees.

Ta võitis 1995. aasta presidendivalimised, kogudes teises voorus 51,7% häältest Lech Wałęsa 48,3% vastu. Ta valiti teiseks ametiajaks 2000. aastal 53,9% häältega.

Aleksander Kwaśniewski kuulub Demokraatlike Vasakpoolsete Liitu.

Tunnustus
1998 Maarjamaa Risti ketiklassi teenetemärk
2002 Valgetähe ketiklassi teenetemärk

Välislingid 

Aleksander Kwaśniewski koduleht
Poola endine president: Euroopast saab föderatsioon (intervjuu ajalehele Postimees)

Poola presidendid
Valgetähe ketiklassi teenetemärgi kavalerid
Maarjamaa Risti ketiklassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1954
Hispaania Jalgpalliliit

Hispaania Jalgpalliliit (hispaania keeles Real Federación Española de Fútbol, RFEF) on Hispaania jalgpalli katusorganisatsioon. See juhib riigi jalgpalliigat La Liga, karikavõistlusi Copa del Rey, Supercopa de España ja Copa RFEF ning Hispaania rahvuskoondist, Hispaania jalgpallinaiskonda ja noortekoondisi, samuti saalijalgpallikoondisi.

Lisaks La Ligale korraldab Hispaania jalgpalliliit teiste kõrgemate liigade Primera Divisióni, Segunda Divisióni ja Segunda División B tööd ning haldab piirkondlike jalgpalliliitude abil Tercera Divisióni.

Liidu peakorter asub Las Rozasis, riigi pealinna Madridi lähedal.

Hispaania kuninglik jalgpalliliit loodi 1909. aastal. Rahvusvaheline Jalgpalliliidu FIFA liige ollakse 1913. aastast ja Euroopa Jalgpallidu UEFA liige 1954. aastast.

Liidu president on 2018. aastast Luis Rubiales. Rahvuskoondise peatreener on 2008. aastast Vicente del Bosque.

Välislingid 
 Hispaania kuningliku jalgpalliliidu koduleht

Hispaania jalgpall
Jalgpalliliidud
Spede Pasanen

Spede Pasanen (õieti Pertti Olavi Pasanen; 10. aprill 1930 Kuopio – 7. september 2001 Kirkkonummi) oli soome komöödianäitleja, tele- ja filmirežissöör ja -produtsent.

Karjäär
Spede Pasanen alustas oma näitlejakarjääri episoodiliste rollidega 1950. aastate Soome filmides. Koomikuna esines ta kõigepealt 1960. aastate algul raadios, esitades enda kirjutatud sketše.

Pärast edukat osalemist 1964. aastal valminud filmis "X-Paroni" otsustas Spede ise filme tegema hakata. Koos Jukka Virtase ja Ere Kokkosega tegi ta 1960. aastatel mitu komöödiafilmi, mis võitsid ülisuure populaarsuse. Nende filmimise käigus leidis Spede ka oma tulevased lahutamatud koostööpartnerid, Vesa-Matti Loiri ja Simo Salmise. 

1960. aastatel alustas Spede ka telesketšide sarjade tegemist. Televisioonis nautisid pikaajalist populaarsust muu hulgas tema "Spede show", "Speden Spelit", "Vesku show" ja "Kymppitonni".

Enamik tema filme olid väikese eelarvega ja kiiruga tehtud; sageli valmis tal mitu filmi aastas. Populaarsusest hoolimata teenisid Spede filmid ja telesketšid ka palju kriitikat. Kriitikud pidasid tema filme primitiivseteks ja sisututeks ning nalju maitsetuteks. Spede loodud tegelastest on kõige kuulsam umbes 20 filmis esinenud Vesa-Matti Loiri kehastatud Uuno Turhapuro.

Spede Pasanen oli tuntud ka leiutajana; ta esitas patenteerimiseks umbes poolsada leiutist, millest patenteeriti teadaolevalt umbes 10.

Spede suri keset golfimängu saadud infarkti. Tema maeti Helsingi Hietaniemi kalmistule.

Filmograafia

Näitlejana

Stsenaristi, režissööri, produtsendi ja näitlejana

Telesaated

Tunnustus
Kõigi aegade suurima soomlase hääletusel 2004. aastal sai Spede Pasanen 17. koha.

Kirjandus
"1930: sündis legendaarne koomik Spede Pasanen". Kuulutaja, 10. aprill 2020

Soome filmilavastajad
Soome näitlejad
Sündinud 1930
Surnud 2001
Jokk

JOKK (ka jokk või j.o.k.k.) on lühend fraasist "juriidiliselt on kõik korrektne", mida kasutatakse sellise käitumise, tehingu või otsuse kohta, mis on teostatud küll seaduse n-ö tähe kohaselt ja/või mida võidakse seadustega õigustada, ent mille vastavus õiglusele, kodanike au- või õiglustundele on küsitav.

Toimimine JOKK skeemi järgi lähtub õigusaktide tõlgendamisest grammatilise meetodiga. Rein Lang: "Iga jurist aga teab, et seaduse tähenduse täielikuks mõistmiseks ei piisa ainult ühest tõlgendusmeetodist. Põhiseadus ise ütleb samuti, et lähtuda ei tule mitte üksnes selle sättest, vaid ka mõttest."

Lühendit kasutas kirjasõnas esimest korda 28. märtsil 2006 majanduslehe Äripäev tollane arvamustoimetaja Mati Feldmann ajalehe juhtkirjas.

Feldmann meenutas lühendi saamislugu nii: "Mõtlesin, millega juhtkirja lõpetada. Meenus, et koolimatemaatikas lõppes mingi väite tõestamine tavaliselt lühendiga m.o.t.t. ehk mida oligi tarvis tõestada. Kavatsesin juba lõppu m.o.t.t. panna, kui esitähed j.o.k.k. torkasid silma. Tundus omamoodi tabav, sest argikeeles kasutatakse jokki tähenduses läbi, otsas, valmis. Negatiivses mõttes. Aga tehingud, mida poliitikud ja ärimehed õigustasid, olidki tavaarusaama järgi taunimist väärt, aga kinni polnud otseselt kusagilt hakata."

Veebruaris 2010 leidis endine õiguskantsler Allar Jõks, et JOKK-i kõrvale tuleks tuua veel üks väljend, "MOKK ehk moraalselt on kõik korras." Jõks arvas, et JOKK ja MOKK peavad omavahel alati koos olema, sest kui moraal lahutada seadusetekstist, jääb järele ainult paljas seadusepügal.

Viited

Välislingid
Äripäeva juhtkiri "'Juriidiliselt on kõik korrektne' - asjaga j.o.k.k."

Eesti ühiskond
Eesti keel
Hermann von Plettenberg

Hermann von Plettenberg oli Liivi ordu rüütelvend 15. sajandil.

Hermann oli tõenäoliselt pärit Hovestadtist Soesti lähedalt Vestfaalist. Võimalik, et temaga samaaegselt Liivi ordus tegutsenud Godebert ja Konrad von Plettenberg olid tema vennad. Hermannist on teada, et ta oli 1442. aastal Riias drost.

Kirjandus
Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 672 (lk 511).

Plettenbergid
Liivi ordu rüütelvennad 15. sajandil
Mart Rannut

Mart Rannut (sündinud 15. jaanuaril 1959) on eesti keeleteadlane.

Mart Rannut lõpetas Leningradi Riikliku Ülikooli rakendusliku keeleteaduse alal 1982. aastal.

Ta uurib keelepoliitikat ja keelekorraldust, eesti keele kui teise keele spetsiifikat, foneetilisi interferentsinähtusi ning keelelisi ja kultuurilisi  inimõigusi. 

Oli Eesti Kongressi liige.

Ta kaitses 1998 Tartu Ülikoolis doktorikraadi. 

17. juunil 2008 valiti ta Tallinna Ülikooli keelepoliitika professoriks.

Ta on TÜ Narva kolledži eesti keele lektor ja Inimõiguste Instituudi nõukogu esimees.

Isiklikku 
Mart Rannuti isa Priit Rannut (1919–2010) oli eesti vaimulik.  

Mart Rannuti ema Lehte Rannut oli eesti keeleteadlane. 

Mart Rannuti abikaasa on keeleteadlane Ülle Rannut.

Viited

Välislingid
 Mart Rannut: Ministeerium ja keelepoliitika epl.ee, 9. oktoober 2009

Eesti keeleteadlased
Eesti Kongressi liikmed
Sündinud 1959
Tiiu Koff

Tiiu Koff (sündinud 14. augustil 1955) on eesti ökoloog.

Ta lõpetas aastal 1979 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogina.

1986. aastal kaitses ta doktoritöö teemal "Väikeste suletud nõgude soo-ja järvesetete stratigraafiast". Tema juhendajateks olid Anto Raukas ja Viktor Masing.

Ta teeb paleoökoloogilisi uuringuid põhiliselt  palünoloogilisel meetodil. 

17. juunil 2008 valiti ta Tallinna Ülikooli geoökoloogia professoriks.

Välislingid

 

Eesti ökoloogid
Tallinna Ülikooli professorid
Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1955
Anton Markoš

Anton Markoš (sündinud 20. märtsil 1949 Kremnicas, praeguse Slovakkia alal) on tšehhi bioloog. Ta on tegelenud teoreetilise bioloogiaga, sealhulgas biosemiootika ja biohermeneutikaga. 

Ta on Prahas Karli ülikooli loodusteaduste filosoofia ja ajaloo kateedri juhataja.

Ta on ajakirja Biosemiotics üks toimetajaid.

Anton Markoš on populaarteadusliku ajakirja Vesmír kauaaegne kaastööline.

Isiklikku
Tema abikaasa on bioloog Fatima Cvrčková.

Teosed
 Povstávání živého tvaru, 1997
 Tajemství hladiny - hermeneutika živého, 2000, 2. trükk 2004. Inglise keeles: Markoš, Anton 2002. Readers of the Book of Life: Contextualizing Developmental Evolutionary Biology. Oxford: Oxford University Press. 
 Anton Markoš, Jozef Kelemen. Berušky, andělé a stroje, 2004 
Anton Markoš, Tomáš Daněk. Život čmelákův: koláž o pobývání v různých světech, 2005

Bioloogid
Tšehhi semiootikud
Sündinud 1949