Eesti riigipeade loend

Eesti riigipeade loend on nimistu isikutest, sõltumata nende ametinimetusest, kes on täitnud riigipea ülesandeid iseseisvas Eestis või edasi kandes Eesti Vabariigi õiguslikku järjepidevust okupatsiooniaastatel.

Kõigi Eesti alasid valitsenud isikute loend on esitatud artiklis Eesti valitsejad.

Eesti Vabariik (1918–1940)

Aastatel 1918–1934 puudus Eesti Vabariigis riigipea institutsioon. Riigipea ülesandeid täitis valitsusjuht, kelle ametinimetus oli 1918 Ministrite Nõukogu esimees, 1918–1920 peaminister, 1920–1934 riigivanem. Alates 1922. aastast nimetati riigivanemat välissuhtluses presidendiks.

Perioodil 1919–1920 võib riigipeaks lugeda ka Asutava Kogu esimeest August Reid. 9. juulil 1919 jõustunud Eesti vabariigi valitsemise ajutise korra § 9 järgi "Vabariigi seaduslikuks esitajaks on Asutava Kogu esimees; riigiesituse küsimustes on Asutava Kogu esimehel õigus saada vabariigi valitsuselt vastavat informatsioni." Tänapäeval tõlgendatakse seda paragrahvi nii, et riigipea pole mitte Eesti Vabariigi esindaja Asutava Kogu esimees, vaid Asutavale Kogule alluv ja aruandekohustuslik peaminister, kuna riigipea peab ju kellelegi alluma.

Aastatel 1934–1937 oli riigipea nimetuseks riigivanem, 1937–1938 riigihoidja ja alates 1938. aastast president.

Allpool esitatud tabelis on ära toodud ka need valitsusjuhid, kellel lasusid riigipea ülesanded.

Nõukogude marionettriigid

Eesti Töörahva Kommuun (1918–1919)

Eesti Töörahva Kommuun oli novembrist 1918 juunini 1919 eksisteerinud riiklik moodustis, mida ametlikult tunnistas ainult Nõukogude Venemaa. Eesti territooriumi üle kaotas Kommuun kontrolli juba jaanuaris 1919 ja pärast seda asusid selle juhtorganid Nõukogude Venemaa territooriumil.

Eesti Töörahva Kommuuni kõrgeimaks valitsusorganiks oli kommuuni nõukogu, mille esimees täitis nii valitsusjuhi kui ka riigipea ülesandeid.

Eesti NSV (1940)

21. juulil 1940 kuulutati välja Eesti NSV. Kuni selle võtmiseni Nõukogude Liidu koosseisu sama aasta 6. augustil oli tegemist nominaalselt iseseisva riigiga. Riigipea ametinimetuseks oli sel ajal endiselt president. Lõplikult mindi Eesti Vabariigi aegselt juhtimisstruktuurilt üle nõukogude institutsioonidele 25. augustist 1940, mil kollektiivse riigipeana alustas tööd Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidium.

Kuigi ka Nõukogude Liidu koosseisus oli Eesti NSV juriidiliselt (kuid mitte faktiliselt) iseseisev riik, ei arvestata selleaegseid haldus- ja parteiaparaadi juhte iseseisva Eesti riigijuhtide hulka.

Eesti NSV aegsete võimukandjate nimistu on esitatud artiklites Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimeeste loend, Eesti NSV Ministrite Nõukogu esimeeste loend ja EKP KK esimene sekretär.

Riigipead okupatsiooniaastatel ja eksiilis (1940–1992)

Kuna 21. juunil 1940 toimunud juunipöördega võimule tulnud Johannes Varese valitsus ei olnud põhiseaduslik ja ka president Konstantin Päts ei saanud enam vabalt võimu teostada, loetakse riigiõiguslikult presidendi kohusetäitjaks alates sellest kuupäevast viimasena põhiseaduslikus korras peaministri ametit pidanud poliitik Jüri Uluots.

Uluots püüdis seaduslikku valitsust Eesti territooriumil taastada nii 1941. kui ka 1944. aastal, kuid tulutult. Alates septembrist 1944 kandis ta Eesti Vabariigi õiguslikku järjepidevust edasi eksiilis Rootsis. Riigipea eksiilis (nimetatud vahel ka eksiilpresidendiks) ametlik ametinimetus oli Peaminister Vabariigi Presidendi ülesandeis.

Need riigipead ei teostanud reaalselt võimu Eesti territooriumil, kuid kandsid edasi Eesti Vabariigi õiguslikku järjepidevust.

Eesti Vabariik (1991–)

Eesti Vabariigi nimi võeti kasutusele 8. mail 1990, kuid esialgu kuulus see riik endiselt Nõukogude Liidu koosseisu. Eesti Vabariigi iseseisvus kuulutati välja 20. augustil 1991. Esialgu täitis riigipea kohuseid Ülemnõukogu esimees, pärast esimesi vabu presidendivalimisi astus 6. oktoobril 1992 taas ametisse Eesti Vabariigi president.

Vaata ka

 Eesti valitsusjuhtide loend

Välislingid 
 Eesti Vabariigi riigipead

 
Riigipeade loend
Riigipead