joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Goresoerd

Goresoerd on eestikeelset metal-muusikat viljelev bänd.

Bänd sai alguse 2004. aastal Tallinnas kahe mehe soovist eksperimenteerida grindcore'i radadel. Ajapikku on projektist saanud nutikas, armutu ja teravmeelne löögirusikas Eesti ekstreemmuusika skeenes. 

Gorersoerdi on kirjeldatud nii: Goresoerdi muusika on kui lõppematu pidusöök, mille erinevad käigud sisaldavad nii peavoolurokki kui ka crust hardcore'i. Goresoerdi edu aluseks on olnud hüperenergilised ja meelelahutuslikud kontserdid.

Esinemised 
Bänd on olnud soojendusartistiks ja tuuritanud selliste bändidega nagu Amorphis, Stam1na, Napalm Death, Sybreed, Insomnium, Skalmöld ning esinenud tuntud festivalidel nagu Rockfest ja Tuska Open Air Soomes, Devilstone Open Air Leedus ja Hard Rock Laager Eestis.

Goresoerd on iseseisvalt tuuritanud Lätis, Leedus, Tšehhis, Slovakkias ja Soomes.

Bändi koosseis

Aktiivsed liikmed 

 Eero "Nagy" Soomere - vokaalid
 Stig Lindeberg - kitarr & taustavokaalid
 Erkki-Siim Kalbus - trummid
 Rasmus Tauk - kitarrid
 René Jõhve - plaadimängijad & sämplimine
 Laur Lindmäe - basskitarr & taustavokaalid

Diskograafia

Albumid
2007 – "Goremarket Mid-Prices" (album, Nailboard Records)
2010 – "Tüdruk ja Surm" (album, Nailboard Records)
2013 – "Asülum" (album, Crunch Industry)
2016 – "Antikeha" (album, Crunch Industry, Inverse Records)
2019 – "Kain" (album, bändi enda kulu ja kirjadega)

EP-d
 2006 – "Nekromantik" (EP, Stuka Sound Records)
 2008 – "Choice for Tonight" (EP, bändi enda kulu ja kirjadega)

Singlid
 2012 – "Kuningas Direktor" (singel, bändi enda kulu ja kirjadega)
 2015 – "Painaja" (videosingel, bändi enda kulu ja kirjadega)
 2016 – "Neetud" (videosingel, bändi enda kulu ja kirjadega)
 2017 – "Nõid (Ave Satanas)" (singel, bändi enda kulu ja kirjadega)
 2019 – "Vaid Üks Padrun" (videosingel, bändi enda kulu ja kirjadega)
 2020 – "Nõiaring" (videosingel, bändi enda kulu ja kirjadega ning koostöös Inverse Recordsiga [FI])
 2020 – "Katk" (singel, bändi enda kulu ja kirjadega ning koostöös Inverse Recordsiga [FI])
 2021 – "Lein" (singel, bändi enda kulu ja kirjadega ning koostöös Inverse Recordsiga [FI])

Split
 2010 – "Tukkanuotta / Goresoerd" (Stay Heavy Records/Nailboard Records)

Videod
 2007 – Supermarket Mid-Prices (albumilt "Goremarket Mid-Prices")
 2012 – Kunigas Direktor (albumilt "Asülum")
 2013 – Asülum (albumilt "Asülum")
 2015 – Painaja (eraldi videosingel)
 2016 – Neetud (albumilt "Antikeha")
 2018 – Kellelgi Täna On Valus (eraldi videosingel – Kosmikute kaver)
 2019 – Vaid Üks Padrun (albumilt "Kain")
 2020 – Nõiaring (eraldi videosingel)
 2020 – Katk (eraldi videosingel)
 2021 – Lein (eraldi videosingel)

Kaverid
 2008 – Gay Bar / Pedekõrts (Electrix Six)
 2008 – I Am the Killer of Trolls (Impaled Nazarene)
 2010 – Gut to Kill / Vaja Tappa (Birdflesh)
 2011 – Tsirkus (Fix)
 2016 – Tuleristsed (Loits)
 2018 – Kellelgi Täna On Valus (Kosmikud)
 2019 – Fuel for the Hatred (Satyricon)
2021 – What Love Is (Uku Suviste)

Viited

Välislingid

Ansambli koduleht
Goresoerd Facebooki lehel
Goresoerd Encyclopedia Metallumi lehel
 
 Inverse Records
 Rockfest
 Tuska Open Air

Eesti ansamblid
Kogumispension

Kogumispension on perioodilistest sissemaksetest kogunenud summast makstav pension.

Kogumispension jaguneb kohustuslikuks ja vabatahtlikuks ning neid nimetatakse pensionisüsteemi teiseks ja kolmandaks sambaks (esimene on riiklik pension). Kohustusliku kogumispensioni korral määrab seadus, kui palju tuleb pensionikontole maksta, vabatahtlikus kogumispensionis määrab seda maksja ise.

Viited 

Investeerimine
Maksud
Kohustuslik kogumispension

Kohustuslik kogumispension ehk teine pensionisammas on kogumispension, mida makstakse lisaks riiklikule pensionile ja mida Eestis reguleerib 2001 vastu võetud kogumispensionide seadus.

Seadus käsitleb kohustuslikku kogumispensioni hüvitisena, mille saamiseks omandatakse isiku eest makstud sotsiaalmaksu ja isiku täiendavate maksete eest pensionifondi osakuid. Kohustusliku kogumispensioni väljamakseid teeb kas pensionifond või kindlustusandja.

Kogumispensioniga liitumine on kohustuslik Eesti maksuresidentidele isiku 18-aastaseks saamisele järgneva aasta 1. jaanuarist. Kogumispensioniga ei ole lubatud liituda 1982 ja varem sündinud isikutel (KPS § 66), kes ei ole varem liitunud. Maksumäär on 2% brutopalgast, millele riik lisab sotsiaalmaksu laekumiste arvelt 4%. Kogumispension kantakse maksuameti arvele, kes selle igakuiselt kannab üle isiku enda valitud või isikule määratud (kui isik ise on jätnud valiku tegemata) eraõiguslikule pensionifondile. Kogumispensioniga liitunud isik ei saa liitumisest enam loobuda.

Viited 

Investeerimine
Maksud
Eesti sotsiaalpoliitika
Endla Hermann

Endla Hermann (9. november 1923 Tähtvere vald – 23. juuni 2010) oli eesti näitleja ja lavastaja assistent.

Ta sündis talupidajate perekonnas. Ta lõpetas aastal 1945 Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi Tütarlaste Gümnaasiumi ja aastal 1953 GITIS-e eesti stuudio.

Ta töötas aastatel 1953–1955 Draamateatris näitlejana. Aastatel 1945–1948 ja 1955–1987 töötas ta näitlejana teatris Vanemuine; lisaks tegutses ta oma Vanemuise teisel perioodil ka lavastaja assistendina (enamiku Kaarel Irdi lavastuste juures) ja aastast 1961 Vanemuise õppestuudios õppejõuna.

Tunnustus 
 1974 Eesti NSV teeneline kunstitegelane

Viited

Kirjandus 
 Eesti teatri biograafiline leksikon. Tallinn 2000

Rolle 
 1953 Pierre-Augustin Caron de Beaumarchais "Figaro pulm" (Marceline)
 1954 Andrei Makajonok "Vabandage väga" (Maria Kirillovna)
 1955 August Kitzberg "Laurits" (Liisi)
 1957 Liidia Kompus "Eksamid" (Mare)
 1957 Hugo Raudsepp "Mikumärdi" (Mimm)
 1964 Bertolt Brecht/Kurt Weill "Kolmekrossiooper" (proua Peachum)
 1967 Tammsaare "Kuningal on külm" (Ema)
 1968 Maksim Gorki "Vanamees" (Zahharovna)
 1970 Hugo Raudsepp "Roosad prillid" (Aderkas)
 1971 sooloõhtu "Mul meeles laul nii imekaunis"
 1972 Aleksandr Ostrovski "Mülgas" (Anna Ustinovna)
 1973 Kersti Merilaas "Kaks viimast rida" (Vanaema)
 1977 Veljo Tormis "Naistelaulud" (solist)

Eesti näitlejad
Eesti NSV teenelised kunstitegelased
Sündinud 1923
Olavi Vasar

Olavi Vasar (sündinud 22. juunil 1959) on eesti arst, südame- ja veresoonte kirurg.

Ta lõpetas aastal 1977 Tartu 5. Keskkooli ja aastal 1983 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna.

Isiklikku
Tema isa oli Tartu ülikooli füsioloogiaprofessor Elmar Vasar, ema psühhiaater Helju Vasar, vennad arstid Eero Vasar ja Veiko Vasar. Emapoolne vanaisa oli Eesti Põllumajanduse Akadeemia veterinaariaprofessor Rudolf Säre.

Viited

Eesti arstid
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Sündinud 1959
Monika Haukanõmm

Monika Haukanõmm (aastani 2007 Monika Sarapuu; sündinud 22. mail 1972) on eesti sotsiaaltöötaja ja poliitik. Ta oli XIII Riigikogu liige. Ta on alates 14. septembrist 2020 Tallinna Kesklinna vanem.

Haridus
Lõpetas 1998. aastal Tartu Ülikooli sotsiaaltöö erialal ja kaitses bakalaureusetöö “Psüühikahäiretega inimeste rehabilitatsiooni olukord Tartu linnas”, juhendaja Riina Kiik. Õppinud Tartu Ülikooli Euroopa Kolledži ja Tallinna Ülikooli sotsiaaltöö magistriõppes.

Töö
Töötas Tartu Vaimse Tervise Hooldekeskuse projektijuhina. Aastatel 2005–2010 Sotsiaalministeeriumi hoolekande osakonna nõunik ning eakate ja puuetega inimeste poliitika juht. 2010. aasta oktoobrist Eesti Puuetega Inimeste Koja juhatuse esimees.

Eesti Haigekassa nõukogu liige ja Haapsalu Neuroloogilise Rehabilitatsioonikeskuse nõukogu liige, Sotsiaalministeeriumi eakate poliitika komisjoni esimees, Eesti Psühhosotsiaalse Rehabilitatsiooni Ühingu liige.

Tegutsenud paarisuhte koolitajana.

Avaldanud artikleid ajakirjas Sinuga.

Poliitika 

Aastatel 2009–2014 oli Haukanõmm Isamaa ja Res Publica Liidu liige.

2014. aasta detsembris astus ta Eesti Vabaerakonda. 2015. aastal kandideeris Eesti Vabaerakonna nimekirjas Riigikogu valimistel Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita valimisringkonnas (valimisringkond nr 2) ja osutus 450 häälega kompensatsioonimandaadiga valituks XIII Riigikogu koosseisu liikmeks. Ta on kuulunud Vabaerakonna juhatusse.

9. novembril 2018 teatas ta, et lahkub Vabaerakonnast ja kandideerib 2019. aasta Riigikogu valimistel Sotsiaaldemokraatliku Erakonna nimekirjas. Ta sai 2. valimisringkonnas 456 valija hääle ning valituks ei osutunud.

Ta kandideeris ka 2019. aasta Euroopa Parlamendi valimistel Sotsiaaldemokraatliku Erakonna nimekirjas, kogus 214 häält ning ei osutunud valituks.

Juunis 2020 astus ta Eesti Keskerakonda. Sügisel nimetas Tallinna linnavalitsus Haukanõmme alates 14. septembrist 2020 Tallinna kesklinna linnaosavanemaks.

Viited

Välislingid
Monika Haukanõmm Postimehe teemaotsingus

Eesti sotsiaaltöötajad
XIII Riigikogu liikmed
Isamaa ja Res Publica Liidu poliitikud
Eesti Vabaerakonna poliitikud
Eesti Keskerakonna poliitikud
Sotsiaaldemokraatliku Erakonna poliitikud
Sündinud 1972
Ülo Tedre

Ülo Tedre (12. veebruar 1928 Tallinn – 9. märts 2015) oli eesti rahvaluuleteadlane.

Ülo Tedre sündis 12. veebruaril 1928 Tallinnas kooliõpetajate peres. Ta asus aastal 1937 õppima Jakob Westholmi Gümnaasiumis, kuid lõpetas aastal 1946 Tallinna 7. Keskkooli. Aastatel 1946–1951 õppis ta Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna eesti filoloogiat, spetsialiseerudes rahvaluulele. Lõpetas selle 1951. aastal eesti filoloogina, diplomitööga rahvaluule erialal. Järgnes kraadiõpe ja väitekiri teemal "Klassivõitluse kajastamine XX sajandi eesti lõppriimilises rahvalaulus", mis käsitles muu hulgas kirjalikke riimilisi rahvalaule ning rahvalauluvormide paralleelset kirjalikku ja suulist levikut.

Pikemalt töötas ta Tallinnas asutatud Eesti Keele ja Kirjanduse Instituudi rahvaluule sektoris (1949–1999, aastail 1962–1991 sektori juhatajana, 1991–2001 folkloristika osakonna vanemteadurina). Ülo Tedre uurimistegevus oli seotud erinevate laulukultuuride ja -stiilidega (regilaul, uuemad laulud), kombestiku ja eriti maskeerimise uurimine, folkloristika ajaloo käsitlemine.

Ülo Tedre on umbkaudu 400 kirjatöö autor, millest mahukamad on "Eesti rahvalaulud. Antoloogia I–IV" (1969–1974), koostöös Hilja Kokamäega 1999 lõpetatud Jõhvi ja Iisaku regilaulude suurteos "Vana kannel 8". Kombestiku alal valmis tal ülevaade "Eesti pulmad" (1973), 2000.
aastatel osales ta Carsten Bregenhoj ja Terry Gunnelli juhitud Põhjamaade maskeerimistavade projektis "Masks and mumming in the Nordic area", mille
tulemusena valmis poolesajaleheküljeline ülevaade "Masks and mumming in Estonia" (2007).

Folkloristika ajaloo kirjutised on seotud Walter Andersoni, August Annisti, Matthias Johann Eiseni, Oskar Kallase, Oskar Looritsa, Juhan Peegli jt tegevusega. Samuti on ka kirjutanud enam kui 80 arvustust erialastele raamatutele, olnud viljakas toimetaja, keskkooliõpikute ja kirjanduslugude rahvaluule käsitluste autor.

Sovetlikus Eestis oli ta üks rahvusvahelisemaid folkloriste, nii suhteid sõlmides ja hoides, aga ka võõrkeeltes avaldades: näiteks folkloristika ajaloo
ja rahvajuttude käsitlused, eesti, vene, inglise ja saksa keeles ilmunud populaarsed kombestikukäsitlused jpm. Viljakas oli koostöö helilooja Veljo Tormisega: ta lõi ja seadis kooriseadetele tekste, koostas populaarse "Regilauliku".

Tunnustus
 2000 – Valgetähe III klassi teenetemärk

Viited

Välislingid 
 Suri folklorist Ülo Tedre
 http://www.folklore.ee/rl/fo/konve/2008/km2/yt.html

Eesti folkloristid
Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna vilistlased
Valgetähe III klassi teenetemärgi kavalerid
Rahumäe kalmistule maetud
Sündinud 1928
Surnud 2015
Jerry Maren

Jerry Maren (õieti Gerald Marenghi; 24. jaanuaril 1920 Boston – 24. mai 2018 San Diego) oli USA näitleja. Ta oli teadaolevalt viimane elusolev 1939. aasta filmis "Võlur Oz" mänginud näitleja. Filmis mängis ta ühte Munchkinide kääbustest.

2014. aastal suri viimane elusolevatest Munchkinidest, Ruth Duccini. Maren oli enne Duccini surma viimane Munchkini kehastanud meesnäitleja ning hiljem viimane elusolev näitleja. Maren taandus avalikest esinemistest 2011. aasta septembris.

1975. aastast oli Maren abielus Elizabeth Barringtoniga kuni tema surmani 27. jaanuaril 2011. Maren elas oma elu lõpu poole Lõuna-Californias.

Maren suri 2018. aasta mais 98-aastasena. Oma elu lõpu poole kannatas ta dementsuse all.

Osaline filmograafia 
 "The Wizard of Oz" – "Võlur Oz" (1939)
 "At the Circus" (1939)
 "Superman and the Mole Men" (1951)

Viited

Välislingid 
 

Ameerika Ühendriikide näitlejad
Sündinud 1920
Surnud 2018
Tartu Saksa Eragümnaasium

Tartu Saksa Eragümnaasium (saksa keeles Dorpater Deutsches Privatgymnasium) oli aastatel 1875–1939 Tartus tegutsenud saksakeelne keskharidust andev eraõppeasutus.

Eragümnaasiumi asutas Saksa Kooliselts. Kool alustas tegevust 13. augustil 1875 Tartu Erapoeglaste Asutuse nime all. Alustati kahe ettevalmistus- ja kolme noorema gümnaasiumiklassiga, 1880. aastaks olid koolil olemas kõik gümnaasiumiklassid. 1883. aastal nimetati õppeasutus ümber Friedrich Kollmanni Klassikaliseks Eragümnaasiumiks ning kool omandas õiguse vastu võtta lõpueksameid ja anda küpsustunnistusi.

10. aprillil 1887 kehtestati Tartu õpperingkonna riiklikes keskhariduskoolides ja kroonukoolide õigusi omavates eraõppeasutustes õppekeeleks vene keel. Kuna Tartu Saksa Eragümnaasium seaduse nõuet ei täitnud, kaotas ta eragümnaasiumi nime ja õigused. Seetõttu nimetati kool 1889. aastal Friedrich Kollmanni Poeglaste I järgu Eraõppeasutuseks. Alates 1894 kandis kool nime Rudolf von Zeddelmanni Poeglaste I järgu Õppeasutus. Kool tegutses aadressil Magasini 5 (Магазинная ул., 5).

1917. aastal taastati eragümnaasiumi nimetus ning kool kandis sellest ajast alates nime Alfred Walteri klassikaline eragümnaasium. Alates 1925. aastast pidas kooli üleval Saksa kultuuromavalitsus. Samal aastal nimetati kool ümber Tartu Saksa Eragümnaasiumiks.

Kool tegutses aadressil Magasini 3. 1936. aastal plaanis Saksa kultuuromavalitsus seniste ruumide sobimatuse tõttu koondada Tartus tegutsenud saksa koolid eragümnaasiumi hoonesse. Selleks kavatseti hoone ka ümber ehitada. Hoones tegutses 1931. aastast veel Tartu Usuteadus-Filosoofiline Lutheri Erainstituut.

Tartu saksa eragümnaasium suleti 1939. aastal seoses baltisakslaste ümberasumisega.

Direktorid

Viited

Kirjandus
EAA, f. 1872 (Tartu saksa eragümnaasium).
EAA, f. 2765 (Tartu saksa eragümnaasiumi ülalpidamise ühing).
Das Schroeder-Kollmann-Zeddelmann-Walter'sche Klassische Privat-Gymnasium 1875-1938. Tartu: In Kommission bei J. G. Krüger, 1938 .

Baltisaksa kultuur
Tartu endised koolid
Soodla (täpsustus)

Soodla on küla Harju maakonnas Anija vallas Jägala–Käravete maantee ääres umbes 35 km kaugusel Tallinnast;
 Soodla on bussipeatus Jägala–Käravete maanteel enne Soodla silda; 
Soodla on Eesti perekonnanimi;
Soodla oli Võrumaa küla Suudla teine kirjapilt;

Vaata ka
 Soodla sild 
 Soodla tee
 Soodla veehoidla  
 Soodla kauplus
Feel This Moment

"Feel This Moment" on USA räppari, laulukirjutaja, näitleja ja produtsendi Pitbulli ja USA poplauljatar-laulukirjutaja Christina Aguilera esitatud laul, mis anti välja singli ja muusikavideona.

Video
 "Feel This Moment"YouTube'i muusikavideo

Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit :en:Feel This Moment seisuga 12.03.2015.

2013. aasta singlid
OÜ Rexer

OÜ Rexer (ka RexeR Automotives) on aastast 1995 tegutsev Eesti autotootja. 

Ettevõte toodab automarki Rex, millest 2015. aasta seisuga on välja antud mudelid Rex R-10 ja Rex R-12.

Viited

Välislingid
Ettevõtte koduleht

Eesti tööstusettevõtted
Autotootjad
Helmut Orusaar

Helmut Orusaar (27. september 1923 Saue vald – 20. juuni 1977 Tallinn) oli Eesti trompetist, dirigent ja pedagoog.

Ta õppis trompetit Julius Vaksi juhendamisel, 1951. aastal lõpetas Tallinna Konservatooriumi (Nikolai Kubli klass). 

Mängis džässorkestris Kuldne Seitse ja Eesti Raadio estraadiorkestris. Aastal 1951. asutas ansambli Pasunapoisid.

Orusaar töötas alates 1958. aastast kuni surmani dirigeerimis- ja trompetiõppejõuna Tallinna Riiklikus Konservatooriumis (alates 1974. aastast puhkpillikateedri juhataja). Lisaks oli Orusaar Estonia teatris trompetirühma kontsertmeister ja dirigent. Alates 1964. aastast mängis ka ERSO-s. Ta oli 1965, 1969 ja 1975 üldlaulupeol puhkpilliorkestrite üldjuht.

Isiklikku
Tema tütar on flötist Sigrid Orusaar.

Tunnustus
 1965 Eesti NSV teeneline kunstitegelane
 1975 Eesti NSV rahvakunstnik

Viited

Välislingid
 HELMUT ORUSAAR – Tartu Laulupidu
 "Mitte üksnes leivast" – ERR Digihoidla (1969) (H. Orusaar alates 14:00 min)
 "Muusikaveski" – ERR Digihoidla (1975)
 "Kui juhatas Helmut Orusaar" – ERR Digihoidla (1978)
 Foto: H. Orusaar Fotode Infosüsteem

Eesti dirigendid
Eesti trompetistid
Eesti NSV rahvakunstnikud
Eesti NSV teenelised kunstitegelased
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1923
Surnud 1977
Aus (perekonnanimi)

Aus on eesti perekonnanimi.

2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Aus 544 inimesel: 271 mehel ja 273 naisel. Perekonnanimede levikult on Aus meeste seas 168. kohal ja naiste seas 208. kohal. Nimi on levinuim Saare maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 35,5. Levinuim oli perekonnanimi Aus vanuserühmas 10–14, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 5,71.

Nime kandjaid
Jaak Aus, eesti vaimulik
Kaspar Aus, koreograaf ja videokunstnik
Lauri Aus, jalgrattur
Reet Aus, moe-, teatri- ja filmikunstnik
...

Vaata ka
AUS (täpsustus)

Viited 

Perekonnanimed
Friedrich Modi

Friedrich Ferdinand Modi (25. aprill 1839 Bromberg – 1901?) oli preisi päritolu Eesti arhitekt ja ehitusmeister.

Elukugu 
Friedrich Ferdinand Modi oli päritolult nn päris- ehk riigisakslane, sündinud mitte kohalikus baltisaksa peres, vaid Saksamaal Brombergis (tänapäeva Poolas). 1862. aastal asus ta Venemaale. Noorena elas ta Rapla kihelkonnas, hiljem siirdus ta Rakverre, kus rajas oma ettevõtte, milles valmisid arvukad linnamajade ja mõisate projektid. 

Selle aja praktika kohaselt Modi nii projekteeris hooned kui ka juhatas ise nende ehitustöid. Modi tegutses Eestis ametlikult ehitusmeistri-ehitusjuhina, kes vastava eksami sooritamise järel oli saanud projekteerimisõiguse. Rakveres jõudis ta mõnda aega täita Viru kreisi- ja Rakvere linnaarhitekti kohuseid.

Looming 

Modi projekteeritud ja (ümber)ehitatud mõisahäärbereid on Illukal, Imastus, Ulvil, Vihulas, Essus, Kohalas, Pudiveres ja mujalgi.

Jäneda mõisa ehitati Modi juhtimisel mõisasüdamest Piibe maanteele suunduva tee äärde kõrge telliskorstnaga kahekorruseline Jäneda mõisa viinavabrik (1888–1890). Viinavabriku seob teiste majandushoonetega tervikansambliks ühtne kujunduslaad, mis põhineb lõhutud raudkivi ja punase tellise dekoratiivsel kasutusel. Ka Vääna mõisa viinavabrik Harjumaal on Modi tehtud.

Modi on tegev olnud ka mõne kiriku rekonstrueerimise või taastamise juures. 1875. aastal ehitati Jõhvi Mihkli kiriku uusgooti stiilis torn. 1878. aastal tehti Jõelähtme Maarja kirikus kapitaalne ümberehitus. 1885–1886 rekonstrueeriti Modi juhtimisel Simuna kirik. Hulk aastaid pärast Modi kadumist hävis 1910. aastal tulekahjus Jõelähtme kiriku torn ja katus. Uue raskepärase pseudogooti stiilis läänetorni projekt pärines taas Modilt.. 
 
Kuni Modi tulekuni Rakverre 1874. aastal oli kreisilinnas enamik väiksemaid maju ehitatud ilma igasuguse projektita, vaid mõni suurem kivihoone valmis Tallinna arhitektide ja ehitusmeistrite toel. Tolle aja Rakvere südalinna linnatänavad olid äärestatud ilmetute madalate puumajadega. Modi tegevus 27 aasta jooksul linnaarhitekt-ehitusmeistrina muutis tublisti Rakvere tänavapilti.
 
1876. aastal ehitati Piibe maanteele üle Jägala jõe Modi projekti järgi kolmeavaline raudkivivoodriga Soodla kivivõlvsild.

1879. aastal koostas Modi Kuusalu kiriku ümberehitusprojekti.

1884. aastal võttis Modi Vene kodakondsuse.

1889. aastal projekteeris ta Rakvere kesklinna telliskivihoone (tänapäeval on selles pubi Berliini Trahter, Lai tänav 15), millega algas Rakveres Modi projekteeritud ja ehitatud telliskivihoonete aeg. Selline Põhja-Saksa telliskivigootika levis tollal ka teistes Eesti linnades.

Modi viimaseks tööks nii Rakveres kui ka üldse jäi Kolmainu pastoraadihoone Pikk tn 19. Seda hakati ehitama 1900. aasta augustis.

1901. aasta sügisel kadus Modi jäljetult.

Galerii

Viited

Välislingid
Friedrich Modi projekteeritud majad Rakveres – Virumaa Muuseumid

Eesti arhitektid
Rakvere linnaelanikud
Sündinud 1839
Kadunuks jäänud inimesed
Maria Ader

Maria Ader (sündinud 1984) on Eesti kunstnik.

2005–2008 õppis Ader Tartu Ülikoolis, aastatel 2009–2010 Ida-Londoni ülikoolis ning 2008–2011 Eesti Kunstiakadeemias maali. Töödes lähtub ta isiklikest emotsioonidest või sündmustest ning kasutab traditsiooniliste maalivõtete kõrval ka uusi materjale ja tehnikaid.

Maria Ader on pälvinud kulla ja pronksi Kuldmuna disainiauhindade galal (2010) ning kulla ADC*Estonia disainiauhindade galal (2009).

Näitusi

Isikunäitusi
 “Château One’s Heart” Vyner Street galerii, London, Suurbritannia ja Tallinna Linnagalerii (2013)
 “I Thought Everyone Looked At Me. I Only Look At Myself”, Telliskivi loomelinnak, Tallinn (2011)

Ühisnäitusi
 “Karma Friends”, Notting Hill Arts Club, London, Suurbritannia (2012)
 “Eesti kunstiskeenede arheoloogia ja tulevik”, Kumu kunstimuuseum, Tallinn (2012)
 “Moving Exhibition”, galeriid Acquire Arts, 10 Gales ja AVA, London, Suurbritannia (2009–2010)

Eesti kunstnikud
Sündinud 1984
Nina L. Hruštšova

Nina Hruštšova (sündinud 1964. aastal Moskvas) on vene päritolu ameerika õppejõud New Yorgi ülikoolis The New School.

Hruštšova on Nikita Hruštšovi vanima poja Leonid Hruštšovi lapselaps. Pärast Leonidi surma Teises maailmasõjas lapsendas Nikita Hruštšov poeg Leonidi kaheaastase tütre, Julia, Nina Hruštšova ema. Nikita Hruštšov on seega Nina Hruštšova bioloogiline vanavanaisa.

Nina Hruštšova isa, Lev Petrov, suri 1970. aastal, 47-aasta vanuselt.

Publikatsioone
 Imagining Nabokov: Russia Between Art and Politics. Yale University Press. 2008. ISBN 978-0-300-14824-4.
 The Lost Khrushchev: A Journey Into the Gulag of the Russian Mind. Tate Publishing. 2014. ISBN 9781629945446
 Tsar Vladimir Putin is always right, Reuters, 12. märts 2015

Viited

Välislingid
Nina L. Khrushcheva, Associate Professor, The New School (video, 11:00), France24, 2014-02-28 (inglise keeles)
Ametlik koduleht (inglise keeles)
"The Mysteries of Political Strategy" (inglise keeles)
Brezhnev, Bush and Baghdad  (inglise keeles)
New School profile (inglise keeles)

Sündinud 1964
Karl Lüüs

Karl Lüüs (15. aprill (vkj)/28. aprill 1905 Vastse-Antsla vald, Urvaste kihelkond – 5. september 1996 Tallinn) oli eesti arhitekt. 

Ta õppis Vastse-Antsa algkoolis, Valga algkoolis, Valga reaalkoolis, Tartu Reaalkoolis ja Tallinna Peetri Reaalkoolis, mille lõpetas 1924. Lüüs õppis aastatel 1924–1932 Tallinna Tehnikumis ja lõpetas selle arhitektina. 

Kuulus üliõpilaskorporatsiooni Tehnola, Välis-Eesti Ühingusse ning Eesti Rahvuslaste Klubisse. Ta oli 1945. aastast Eesti Nõukogude Arhitektide Liidu liige.

Töökäik
1933–1940 – juhtis kivitööliste artelli
1940–1946 – Tallinna Õhtutehnikumi õppejõud
1946–1954 – Tallinna Arhitektuuri- ja Ehitustehnikumi õppejõud
1955–1958 – Järvakandi Tehaste arhitekt ja konstruktor 
1958–1963 – järelevalveinsener tennisehalli ehitusel
1963–1966 – PI Kommunaalprojekti arhitekt

Töid
1933 – Nissi Vabadussõja mälestussammas (kujur Richard Hammer; hävitati 1945, taastati 1994 juuniks)
1934 – Koeru Vabadussõja mälestussammas (kujur Juhan Raudsepp; hävitati 1941; taastati 1942; hävitati 1947; taastati 1998)
1935–1937 – Tuletõrjujate mälestusmärk Tallinna Tuletõrjeühingu kalmistul
1938 – Julius Seljamaa hauasammas (kujur Ferdi Sannamees) Tallinna Rahumäe kalmistul
1938 – Artur Uibopuu hauamärk (kujur Juhan Raudsepp) Tallinna Rahumäe kalmistul
1938 – Jaan Raamoti hauasammas Tallinna Aleksander Nevski kalmistul
1938 – Jüri Männiko hauamärk Tallinna Vana-Kaarli kalmistul
1938–1939 – Tallinna Vanasadama Põhjamuuli rekonstrueerimine ja tuletorn
1940 – Kehra lahingu mälestussammas (kujur Ernst Jõesaar; hävitati 1944; taastati 2017–2019)
1946 – purskkaevu kavand Estonia teatri haljasalale Pärnu maantee ääres, töö "Pioneeride kaev" (ostupreemia)
1947 – Velikije Lukis langenud Eesti laskurkorpuse sõjameeste mälestussamba võistlus, töö "Veliiki Luki" (ostupreemia)
1950 – Johannes Lauristini mälestussammas Komandandi aias (kujur Garibaldi Pommer; kõrvaldati 1991)
1956–1964 – ehitised Järvakandis – kino Edu, lastesõim ja -aed, ujula
1988–1994 – Nissi uus Vabadussõja mälestussammas

Viited

Kirjandus
"Karl Lüüs" // Ehitusinsenerid TPI-st. Valgus. Tallinn 1986. Lk 209
Raul-Levroit Kivi. "Lüüs, Karl" // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 288

Välislingid
Foto Kehra lahingu mälestussambast Tallinna Linnaarhiivi kogust
Karl Laane 1977. aasta foto Artur Uibopuu haualt Eesti Rahvusarhiivi Filmiarhiivi kogust
Karl Laane 1986. aasta foto Jüri Männiko haualt Eesti Rahvusarhiivi Filmiarhiivi kogust
Foto Tallinna Vanasadama purustatud Põhjamuulist ja tuletornist Eesti Meremuuseumi kogust
Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul

Eesti arhitektid
Eesti ehitusettevõtjad
Tallinna kõrgema tehnikumi vilistlased
Pärnamäe kalmistule maetud
Sündinud 1905
Surnud 1996
Pervõi Baltiiski Kanal

Pervõi Baltiiski Kanal (lühend PBK; vene keeles Первый Балтийский канал, lühend ПБК) on Baltimaades nähtav venekeelne telekanal. See on oma nelja miljoni vaatajaga Baltimaade venekeelsete elanike seas populaarseim telekanal. 

PBK on loodud Venemaa telekanali Pervõi Kanal (vene keeles Первый Канал) baasil. PBK alustas Baltimaades näitamist 4. septembril 2002.

PBK keeldus näitamast poliitiku Raimond Kaljulaidi Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna valitsusse võtmise mittetoetamise reklaame.

Viited

Välislingid
Kanalist Baltic Media Alliance kodulehel

Eesti telekanalid
Baltimaad
Venemaa telekanalid
Leigo järved

Leigo järved on tehisjärved Valgamaal Otepää vallas Lutike külas. 2012. aasta seisuga oli järvi 16. Järved asuvad Leigo turismitalu ümbruses. Talu vahetus läheduses asuvad Kontserdijärv, Kajakajärv, Maanteejärv, Postkastijärv ja Vanajärv, mis on kantud keskkonnaregistrisse. Järvedel toimub iga-aastane Leigo järvemuusika festival.

Viited 

Eesti järvestikud
Otepää vald
Männiku järv

Männiku järv (ka Männiku karjäär, Raudteejärv, Männiku veehoidla) on Harju maakonnas Saku vallas Männiku külas ja osaliselt Tallinna linnas asuv tehisjärv. Selle pindala oli 2006. aastal 105,3 ha, kuid kuna karjääris jätkub liiva kaevandamine, kasvab järve pindala jõudsalt.

Enne liiva kaevandamiseks karjääri rajamist 20. sajandi teisel poolel oli Männiku järve asukohas 20. sajandi teisel aastakümnel rajatud Peeter Suure merekindluse u. 1 km pikkune vallikraav, mida kutsuti Hassani tiigiks ja mis paiknes risti praeguse järve pikiteljega, ning läheduses kaks madalat looduslikku järve, mis praeguseks on kuivaks jäänud.. Hassani tiiki kasutas Tallinnas asunud Lutheri vabrik aastaid vineeripakkude leotamiseks. Praeguseks on Hassani tiik valdavalt kuiv.

Vaata ka
Männiku Väikejärv
Pumbajärv
Raku järv
Tammemäe järv
Valdeku karjäär

Viited

Saku valla järved
Tallinna järved
Nõmme linnaosa
Eesti karjäärid
Stay with Me (Sam Smithi laul)

"Stay with Me" on laul Suurbritannia laulja Sam Smithi debüütalbumilt "In the Lonely Hour". Laul anti välja albumi kolmanda singlina 14. aprillil 2014. Laulust valmis ka muusikavideo. 

57. Grammy muusikaauhindade galal 8. veebruaril 2015 pälvis Darkchildi versioon laulust aasta parima laulu ja aasta parima salvestise auhinna. 

Laulu autoriteks on Smith, James Napier ja William Phillips, kaasautoriteks on märgitud Tom Petty ja Jeff Lynne, kuna laulul on olemas sarnasus Petty lauluga "I Won't Back Down". Autoriõigusliku vaidluse tulemusel lisati Petty ja Lynne laulu autoriteks 2015. aasta jaanuaris sõlmitud kokkuleppega, mille alusel hakkavad nad saama 12,5% laulu autoritasudest. Sam Smith kinnitas, et ta ei olnud kunagi kuulnud Petty laulu ning see kokkusattumus oli juhuslik. Petty laul oli edetabelites USA-s 12. kohal ja Suurbritannias 28. kohal 1989. aastal ehk siis 3 aastat enne Sam Smithi sündi.

Viited

Kirjandus
 Sam Smith "Stay With Me" lyrics
 BBC, Grammy Awards: Sam Smith wins four prizes, 9. veebruar 2015
 Priscilla Frank, Watch These Dancers Capture Just How Heartbreaking 'Stay With Me' Truly Is, The Huffington Post, 12.03.2015

Välislingid
 "Stay with Me" muusikavideo YouTube'is
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit :en:Stay with Me (Sam Smith song) seisuga 12.03.2017.

2014. aasta singlid
Sam Smithi singlid
2014. aasta laulud
2003. aasta Eesti rahvahääletus Euroopa Liitu astumiseks

2003. aasta Eesti rahvahääletus Euroopa Liitu astumiseks oli 14. septembril 2003 toimunud rahvahääletus, milles Eesti rahvas otsustas, kas Eesti astub või ei astu Euroopa Liitu. 

Rahvahääletusel oli 2/3 valijatest Euroopa Liitu astumise poolt.

Eesti rahvahääletused
Euroopa Liit
2003. aasta Eestis
Immunoloogiline sünaps

Immunoloogiline sünaps (immunologial synapse, IS) on immunoloogias selgroogsete lümfoid(-immuun)süsteemi talitlusest tulenev eriline rakkude seis (cluster või immunokompleks), mille korral tüümusest välja liikunud T-rakud ja antigeene esitlevad rakud või märklaudrakud justkui suhtlevad ja mille õnnestumiseks on vaja T-rakkude retseptorite ja peamise koesobivuskompleksi valke ning aktiveeritakse T-rakud.

Immunoloogilise sünapsi kontseptsioon on vaidluse all, nii kirjeldavad erinevad autorid immunoloogilist sünapsi ja osalevaid rakke ning retseptoreid erinevalt, arvatakse et immunoloogilisi sünapside moodustamises võivad osaleda pea kõik lümfotsüüdid, näiteks loomulikud tappurrakud, B-lümfotsüüdid, makrofaagid ja märklaudelundite kudede rakud.

Immunoloogilise sünapsi täpse kestvusaja kohta andmed puuduvad (kas 2 tundi või mitu päeva). Arvatakse, et adhesioonimolekul ICAM-1 saadab migreeruvatele T-rakkudele stoppsignaali, mis algatab IS-i.

Viited

Kirjandus
 Arash Grakoui, Shannon K. Bromley, Cenk Sumen, Mark M. Davis, Andrey S. Shaw, Paul M. Allen, Michael L. Dustin, The Immunological Synapse: A Molecular Machine Controlling T Cell Activation, www.sciencemag.org Science, 285. väljaanne, 9. juuli 1999
 Shannon K. Bromley, W. Richard Burack, Kenneth G. Johnson, Kristina Somersalo, Tasha N. Sims, Cenk Sumen, Mark M. Davis, Andrey S. Shaw, Paul M. Allen, ja Michael L. Dustin, THE IMMUNOLOGICAL SYNAPSE, Annu. Rev. Immunol. 2001. 19:375–96
 Michael L. Dustin, The immunological synapse, Arthritis Res. 9. mai 2002; 4(Suppl 3): S119–S125., doi: 10.1186/ar559, PMCID: PMC3240135
 Daniel M. Davis ja Michael L. Dustin, What is the importance of the immunological synapse?, www.sciencedirect.com, 2004 Elsevier Ltd. doi:10.1016/j.it.2004.03.007
 Antigeeni-koesobivusantigeeni kompleks: Tanel Tenson, "Immuunsüsteem aitab nakkusest jagu saada", Eesti Loodus, 9/2003

Immunoloogia
Molekulaarbioloogia
Eestlased Soomes

Eestlased Soomes ehk Soome eestlased on Soomes elanud või elavad eestlased. Eestlased on Soomes rahvusvähemus. Eesti kodanikke elas Soomes 2014. aasta 31. detsembri seisuga 48 354.

Eesti kodanikke elas Soomes 2017. aasta 31. detsembri seisuga 51 539, olles seega suurim rahvusvähemus Soomes. Erinevatel hinnangutel elab Soomes tegelikult, erinevalt Soome ametlikust statistikast, püsivalt umbes 70 000 Eesti kodaniku. Lisaks sellele arvatakse, et peale püsivalt Soomes elavatele ning töötavatele Eesti kodanikele käib ajutiselt tööl või õppimas veel ligi 30 000 Eesti kodanikku.

Eestlased Kabböles

Ajalooliselt on tuntud 20. sajandi algul eestlaste asutatud Kabböle kaluriküla Pernå (soome Pernaja) vallas (praegu Loviisa). Tänapäeval on Kabböles elavad eestlaste järeltulijad soomestunud/rootsistunud.

Vaata ka
Hietaniemi kalmistu
Soomlased Eestis

Viited
http://www.reporter.ee/2015/06/15/soomes-elavad-eestlased-oleme-siin-vaid-palganumbri-parast/

Välislingid
Eestlasedsoomes.ee
Augustibluus

Augustibluus on Haapsalus aastast 1994 toimuv bluusifestival, ühtlasi Baltimaade suurim bluusifestival.  

Festivali pealava asub Haapsalu piiskopilinnuse õuel. Programmi kuuluvad lisaks akustilised kontserdid Haapsalu vanas raudteejaamas, ülesastumised tänavakohvikute terrassidel, luule- ja öökontserdid Haapsalu Kuursaalis ning õpitoad Haapsalu kultuurikeskuses. Augustibluusi lavadel on esinenud näiteks sellised bluusimaailma suurkujud nagu Andy Fairweather Low, Nik West, Candye Kane, Earl Thomas, Omar Kent Dykes, Gene Taylor, Lucky Peterson, Lance Lopez, Coco Montoya, Kirk Fletcher, Jimmy Zavala, Eric Gales ja Duke Robillard. 

Augustibluusi jaoks on aastate jooksul kokku pandud ka festivali eriprojekte, milles on kaasa löönud Tanel Padar, Tõnis Mägi, Ivo Linna, Lenna Kuurmaa, Ott Lepland, Emil Rutiku, Birgit Varjun, Dave Benton, Liis Lemsalu, Birgit Õigemeel, Lauri Pihlap, Riho Sibul, Margus Kappel, Raivo Tafenau, Jan Uuspõld, Ott Sepp, Lea Liitmaa, Juss Haasma, Kaire Vilgats ja paljud teised. 

5. augustil 2017 tabas Ukraina ansambli Ivan Blues & Friends solisti Ivan Denõssenkot laval terviserike. Teda küll püüti elustada, kuid ta suri haiglas.

2018. aastal toimus festival Augustibluus 25. korda. Esimest korda toimus festivali raames gospel-bluusikontsert Haapsalu toomkirikus. 

2019. aastal toimus Augustibluus 2.–4. augustini. Festivali peaesinejateks olid Rick Estrin & The Nightcats ja Jonathon Long USAst. 

2020. aastal oli Augustibluusi toimumise kuupäevadeks planeeritud 31. juuli ning 1. ja 2. august, kuid COVID-19 pandeemiaga kehtestatud piirangutega seoses jäi festival ära. 

2021. aastal toimus Augustibluus 30. juulist 1. augustini. Festivali peaesinejateks olid Erja Lyytinen ja Artur Menezes. 

Augustibluusi korraldab LAG Muusikaagentuur, festivali peakorraldaja on Indrek Ditmann ja programmijuht Raul Ukareda.

Viited

Välislingid
Festivali koduleht

Haapsalu üritused
Eesti muusikafestivalid
Euroopa Komisjoni president

Euroopa Komisjoni president on Euroopa Komisjoni juht, Euroopa Liidu ametnik, kelle rolli võib Euroopa Liidu tasandil võrrelda rolliga, mis on valitsusjuhil riigis. Erinevalt valitsusjuhist ei ole Euroopa Komisjoni presidendil aga õigust suunata välispoliitikat, kehtestada makse ega juhatada vägesid.

Euroopa Komisjoni presidendil on koos Euroopa Ülemkogu eesistujaga õigus esindada Euroopa Liitu rahvusvahelistel tippkohtumistel.

Euroopa Komisjoni presidendi kandidatuuri esitab Euroopa Ülemkogu. Kandidaat valitakse ülemkogus kvalifitseeritud häälteenamusega ja kandidaadi valikul tuleb arvestada Euroopa Parlamendi valimiste tulemusi – tavaliselt esitatakse kandidaadiks valimised võitnud Euroopa partei esindaja. Ülemkogu esitatud kandidatuur läheb kinnitamiseks Euroopa Parlamenti, kus valituks osutumiseks on vajalik absoluutne häälteenamus.

Komisjoni president valib ise kõik Komisjoni ülejäänud 27 liiget, kuid arvestab seejuures liikmesriikide esitatud kandidaate volinike ametikohtadele. Volinike portfellide ehk vastutusalade üle otsustamine on Komisjoni presidendi ainupädevuses. Volinike kolleegium tervikuna peab ametisse astumiseks saama ka Euroopa Parlamendi heakskiidu.

Alates 1. detsembrist 2019 on Euroopa Komisjoni president Saksamaa endine kaitseminister Ursula von der Leyen.

Vaata ka

Euroopa Parlamendi president
Euroopa Ülemkogu eesistuja

Euroopa Komisjon
Hans Einberg

Hans Einberg (25. mai 1892 Tallinn – 14. mai 1955 Stockholm) oli eesti insener ja õppejõud.

Haridus
Lõpetas Tallinna Linna I Reaalkooli 1909 ja Riia Polütehnilise Instituudi masinaehituse erialal 1916 (cum laude) tehnoloogiainseneri diplomiga.

Töökäik
Pärast Reaalkooli lõpetamist oli praktikant F. Wiegandi masinavabriku töökojas (masinatehase Ilmarine eelkäija); töötas Vene-Balti Laevaehitus- ja Mehaanikatehase Konstrueerimisbüroos allveelaevade projekteerimise alal 1916–1918. Kui allveelaevade ehitamisest loobuti, töötas ta AS Peetri Laevatehases 1918–1923; Fr. Krulli masinatehases insener-konstruktorina 1923–1924. Töötas Veeteede Valitsuse laevade inspektorina aastail 1926–1937 ning aastail 1930–1940 oli Einberg ka Kaubandus-Tööstuskoja laevavigastuste ja -remondi ekspert. 

Tallinna Tehnikaülikoolis 1919–1934, 1937–1944: TT õppejõud 1919–1934 (õppeained: mehaaniline tehnoloogia, masinaelemendid, tõstemasinad, kinemaatika, liikumisõpetus); laevamehaanikute kooli õppejõud 1921–1927; tehniliste kursuste lektor 1932–1934; masinate konstruktsioonide ja tehnilise joonestamise dotsent 1937–1938 ning tehnilise joonestamise laboratooriumi juhataja; adjunktprofessor 1938; masinate konstruktsioonide ja mehaanilise tehnoloogia laboratooriumi juhataja 1938–1944, masinate konstruktsioonide erakorraline professor; tehnoloogia kateedri professor ja kateedri juhataja 1940/41. 

1944. aastal põgenes koos perekonnaga Rootsi, seal töötas konstruktorina.

Teaduskorralduslik tegevus
Oli masinaehituse insener-konstruktorite koolitamise rajaja Eestis; Mereasjade Peavalitsuse, Veeteede Valitsuse ja Eesti Kaubandus-Tööstuskoja ekspert laevade vigastuste hindamise ja remondi alal 1926–1940; Insenerikoja mehaanikasektsiooni liige 1935–1940.

Kirjutanud raamatuid ja artikleid puidu- ja metallide tehnoloogia alal.

Teosed
 Puidu ja metallide mehaaniline tehnoloogia. Tallinn, 1939

Tunnustus
 1938 Valgetähe IV klassi teenetemärk (TTÜ dotsent, insener)

Viited

Kirjandus
 ETBL 2000, 1*
 EE 2000, 14
 Eesti Sõna ajaleht, 1942, 23. mai
 Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tln, 1986, lk 53–54, 56, 82, 85, 90–91, 97, 256
 Taal, H. Professor Hans Einberg kui õppejõud // Insenerikultuur Eestis, 1. 1992, lk 159–160
 Mehaanikainseneride koolitus 1918–1998. 1998, lk 20–21
 Mägi, V. Konstruktoritööle truu Hans Einberg // Minerva rüütlid. 2005, lk 192–195.

Välislingid
 Hans Einberg TLÜAR väliseesti isikute andmekogus

Eesti insenerid
Eesti tehnikateadlased
Riia Tehnikaülikooli vilistlased
Tallinna Tehnikaülikooli professorid
Eestlased Rootsis
Sündinud 1892
Surnud 1955
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Haav

Haav on mingi elundi pinna vigastus, mille puhul pind suhteliselt kiiresti rebeneb, lõigatakse või torgatakse läbi (lahtine haav) või mingi jõu mõjul muljutakse (kinnine muljumishaav). Patoloogias on haav naha või limaskesta ja/või nendealuste kudede mehaaniline vigastus.

Tekkepõhjuse järgi jagunevad haavad näiteks: kuulihaav, noahaav, põletushaav, torkehaav, söövitushaav.

Vaata ka

haavand
trauma

Vigastused
Värvilised unenäod

"Värvilised unenäod" on 1974. aastal valminud Tallinnfilmi mängufilm.

Sisu
Poeetilise ja kujundliku filmi peategelane on 5-aastane Kati. Ta on suvel Hiiumaal vanaema juures, kus tema mängumaa on lai ja avar. Vanaema kingib Katile kassipoja, kuid ema ei luba kiisut linna kaasa võtta. Lõpuks siiski nõustuvad vanemad sellega, et kass võetakse linna kaasa. Kass pääseb aga Mustamäe paneelelamu korterist välja ja Kati läheb teda otsima. Koju jõudnud ema on mures, kuna last pole kodus. Õnneks leiab ta Kati varsti üles.

Osatäitjad
Katrin Zilinska – Kati
Meelis Küttim – Meelis
Laur Pihel – Laur
Raine Loo – Kati ema
Jaan Tooming – Kati isa
Helene Pihel – Kati vanaema

Eesti filmid
1974. aasta filmid
Schilling

Schilling on Saksa päritolu aadlisuguvõsa, kelle esindajaid oli ka Eestimaal ja Liivimaal. 

Schillingud on vanaaadel, keda varem tunti nimega Schilling von Lahnstein. 

Schillingutel on olnud kolm haru: lääne-, lõuna- ja idapoolne. Idapoolse haru esindajad tegutsesid ka Eestimaal ja Liivimaal.

Suguvõsale kuulusid eri aegadel Eesti alal nt Väimela, Sargvere mõis.

Eestimaa Schillinguid

Karl Gebhard von Schilling (1719–1779), Venemaa keisririigi sõjaväelane (kindralmajor) ja Müüsleri ning Orina mõisnik. 
Karl Raphael von Schilling (1789–1855), Venemaa keisririigi sõjaväelane, Soome kindralkuberneri Fabian Gotthard von Steinheili adjutant, Särevere, Varudi mõisnik,  Eestimaa rüütelkonna maanõunik
Alexander Napoleon Theodor von Schilling (1803–1866), Eestimaa rüütelkonna sekretär ja Eestimaa rüütelkonna maanõunik, Müüsleri mõisnik
Fabian Wilhelm von Schilling (1761–1831), meeskohtunik, 	Orina, Särevere, Pähu, Müüsleri mõisnik 
parun Gustav Gideon von Schilling (1795–1880), Venemaa keisririigi sõjaväelane (Izjumi husaaripolgu rittmeister), Orina, Pähu, Ammuta, Koogu ja Aseri mõisnik,  kreisikohtunik
parun Karl Heinrich von Schilling (1818–1855), Venemaa keisririigi sõjaväelane (kaardiväe polkovnik)
parun Nikolai von Schilling (1828–1910), Vene meresõitja ja hüdrograaf, kes  osales aastatel 1853–55 ümbermaailmareisil fregatil Diana. 1871–1872 sõitis fregatil Svetlana Kroonlinnast Ameerikasse ja seejärel Vaiksele ookeanile, osales 1873. aastal Franz Josephi maa avastusretkel. 1877. aastal osales Vene-Türgi sõjas. Oli Vene Geograafiaseltsi polaarkomisjoni juht, Põhja-Jäämere jäätriivi uurija. Tema auks on nimetatud Franz Josephi maa Wilczeki saarel  Schillingi neem.
Fabian von Schilling (1830–1917), Orina mõisnik
Georg von Schilling (1834–1902), Venemaa keisririigi sõjaväelane (leitnant),  Kuksema, Pähu, Ammuta, Seidla, Aseri, Orgmetsa, Ageri mõisnik
parun Otto von Schilling (1839–1902), Viru-Nigula kihelkonna Aseri ja Koogu mõisnik, Rakvere kreisi kreisisaadik, Virumaa kreisikohtu kreisikohtunik, Eestimaa rüütelkonna maanõunik, Aseri tsemendivabriku asutaja 
 Gustav Leonhard von Schilling (1839–1909), kihelkonnakohtunik, Müüsleri mõisnik
Alfred Karl Wilhelm Schilling (1861–1922), baltisaksa päritolu Venemaa keisririigi poliitik, III Riigiduuma koosseisu saadik, Viru kreisi kreisisaadik, Pada ja Kabala mõisnik
Karl Wilhelm von Schilling (1872–1941), jurist ja poliitik, Saksa Balti Erakonna ja SRVB (Saksa-Rootsi valimisbloki) esindaja Eesti Vabariigi II–V Riigikogu koosseisus

Vaata ka
Schilling (Kaliküla), Liivimaa kubermangus
Schilling von Cannstatt, Švaabi haru

Välislingid

Aadlisuguvõsad
Eestimaa aadlisuguvõsad
Kuramaa matrikliaadel
Liivimaa aadlisuguvõsad
Jaanika Arum

Jaanika Arum (sündinud 21. aprillil 1987 Pärnus) on eesti näitleja.

Ta on õppinud Paikuse Põhikoolis, lõpetas aastal 2006 Pärnu Raeküla Gümnaasiumi. Seejärel õppis Tallinna Ülikoolis kunstiteraapiaid, kuid lõpetas 2014. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli.

Aastatel 2014–2016 oli ta Vanemuise teatri draamanäitleja. Alates 2016. aastast on Jaanika Arum vabakutseline näitleja.

2020. aastal omandas Jaanika Arum magistrikraadi Eesti Kunstiakadeemias kaasaegse kunsti erialal. 

Ta on osalenud filmides: "Nähtamatu aine" (BFM ja EMTA koostööfilm, 2011), "Võõrsil" (BFM tudengifilm, 2012), "Kõik muusikud on kaabakad" (2012), "Puhastus" (2012), "Minapilt" (BFM tudengifilm, 2012), "Free Range. Ballaad maailma heakskiitmisest" (2013) ja "PEAOSA" (BFM tudengifilm, 2013), "Perekonnavaled" (2016), "Päevad, mis ajasid segadusse" (2016), "Polaarpoiss"  (2016), "Charcoral" (2020) ja "Tagurpidi torn" (2022) ning seriaalis "Tuulepealne maa. Ei ole sõda noortele meestele" (2013). 

TV3 krimiseriaalis "Kättemaksukontor" mängis ta autoõnnetuses hukkunud poisi ema Anna-Mariat (2022).

Teatrirolle 
 2014 Ringo Ringvee "Lenni ja Kizoo"
 2014 Avtandil Varsimašvili "Armastan! Armastan! Armastan!" (Tamta)
 2014 Andra Teede "Estoplast"
 2015 Tammsaare/Urmas Lennuk "Meie oma tõde, meie oma õigus" (Saunatädi, Kõrtsipreili, Lambasihver)
 2016 Tom Stoppard "Arkaadia" (Thomasina)
 2016 Fjodor Dostojevski "Kuritöö ja Karistus" (Sonja)
 2018 Jarmo Reha "OOMEN"
 2019 Peeter Jalakas "JAIK"

Soololavastused 

 2015 Kokku/Kukkumise/hetk (Tartu uus teater)
 2017 Vaheala (Von Krahl)

Näitustel osalemine kunstnikuna 

 2017 Videoinstallaltsioon Koostöös Herkki-Erich Merilaga"Petrifikatsioon/Depetrifikatsioon" (Kuidas Kirjeldada metsa digitaliseerunud jänesele/ Vaal galerii)
 2019 Performatiivne istallatsioon "Reliable beat" (EKA)
 2019 Ruumiinstallatsioon "Kasvuturvas" (The body and soul studio/ Kanuti Gildi Saal)
 2020 Performatiivne installatsioon koostöös Sten Saaritsaga "Kesksagedus" (ARS Projektiruum)
 2020 Interaktiivne ruumiinstallatsioon "Echo vaikuses" (TASE, Tartu interdistsiplinaar)

Viited

Välislingid 
 Näitleja Jaanika Arum: on tunne, et kõik alles algab, ERR kultuuriuudised, 2. märts 2015 

Eesti näitlejad
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia vilistlased
Sündinud 1987
Markus Dvinjaninov

Markus Dvinjaninov (sündinud 6. veebruaril 1991 Tartus) on eesti näitleja.

Ta on õppinud Tallinna 21. Keskkoolis ning lõpetanud 2010. aastal Vanalinna Hariduskolleegiumi teatriklassi ja 2014. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli.

Aastatel 2014–2016 töötas ta Vanemuise teatri draamanäitlejana.

Isiklikku 
Tema isa on näitleja ja lavastaja Andres Dvinjaninov, ema Ruti Einpalu.

Rollid

Vanemuises

Teleseriaalis

Viited

Välislingid 
 Markus Dvinjaninov IMDb

Eesti näitlejad
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia vilistlased
Sündinud 1991
Laine Karindi

Laine Karindi (10. mai 1926 Tartu – 4. detsember 2002 Tallinn) oli eesti koorijuht ja muusikapedagoog.

Ta lõpetas aastal 1947 oreli erialal Tallinna Muusikakooli Hugo Lepnurme klassis ja aastal 1953 koorijuhtimise erialal Tallinna Riikliku Konservatooriumi Gustav Ernesaksa klassis.

Ta töötas aastatel 1953–1954 koorijuhtimise õppejõuna Tartu Muusikakoolis ja aastatel 1954–1966 Tallinna Muusikakoolis. Aastatel 1966–1973 töötas ta koorijuhtimise õppejõuna Tallinna Pedagoogilises Instituudis ja aastatel 1973–1995 Tallinna Riiklikus Konservatooriumis (aastast 1983 dotsent). Tema õpilased olid Olev Oja, Ene-Reet Ehala, Raivo Kõrgemägi, Ene Kangron, Ene Ahven, Riho Leppoja, Eevi Ukleika, Riho Rõõmus, Moonika Pullerits ja Tiina Sooba.

Lisaks juhatas ta aastatel 1955–1966 Tallinna Tööstuskooli nr 2 meeskoori, aastatel 1965–1969 Eesti Energia meeskoori ja aastast 1960 Kõrgemate Koolide Lõpetanute Segakoori (oli aastast 1969 selle koori peadirigent).

Isiklikku 
Ta oli aastatel 1950–1956 abielus pianisti, organisti ja noodikirjutaja Peeter Rekkaroga. Tema isa oli helilooja, organist ja koorijuht Alfred Karindi. Tema õed on toimetaja ja tõlkija Linda Targo (1928) ning Imbi Mätas (1935), vend oli näitleja ja teatrijuht Jüri Karindi.

Tunnustus 
 1979 Eesti NSV teeneline kunstitegelane

Eesti koorijuhid
Eesti muusikapedagoogid
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia õppejõud
Tallinna Ülikooli õppejõud
Eesti NSV teenelised kunstitegelased
Eestistatud nimega inimesed
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1926
Surnud 2002
Minna Hint

Minna Hint (sündinud 12. mail 1981) on eesti kunstnik. 

Minna Hint lõpetas 1999. aastal Tallinna Vanalinna Hariduskolleegiumi. Aastatel 1999–2003 õppis ta Eesti Kunstiakadeemias bakalaureuseõppes maali erialal ja 2003–2006 samas magistriõppes interdistsiplinaarsete kunstide erialal. Ta on olnud vahetusüliõpilane Hulli kunstiakadeemias Suurbritannias.

Minna Hint loob peamiselt dokumentaalsel materjalil põhinevaid filme ja installatsioone, otsides loomingus vastuseid keerukatele elulistele küsimustele. Tema teoseid on Eesti Kunstimuuseumi, Tartu Kunstimuuseumi ning Eesti Rahva Muuseumi kogudes.

Näituseid

Ühisnäituseid 
“Society, Dirt & Satiety”, Costello Club, Madrid (Hispaania) 2010
“Sinopale biennale”, Sinope (Türgi) 2012
“Exotic”, Tallinna Kunstimaja 2012
"Noorus kui elustiil", Tartu Kunstimuuseum 2015

Isikunäituseid 
“Touch vs. Conversation”, Hellemanni torn, Tallinn 2008
“This Side Up”, Okasroosikese loss, Tallinn 2013

Liikmesus 
2010 Eesti Kunstnike Liit

Tunnustus 

 2019 Eesti Kultuurkapitali kujutava ja rakenduskunsti sihtkapitali aastapreemia (koos Killu Sukmitiga; Selge sõnumiga artist-run-space Kraam sidus oma tegevuses kunsti ja aktivismi strateegiaid. Keskendudes aktuaalsetele, aga tihti ühiskondlikult marginaliseeritud teemadele, andis Kraam turvalises keskkonnas võimaluse esile tulla erinevatel häältel ja kogemustel ning toetas kogukondliku solidaarsuse tekkimist.)

Viited

Välislingid 
Minna Hindi kodulehekülg
Eesti filmi andmebaas

Eesti kunstnikud
Eesti Kunstiakadeemia vilistlased
Sündinud 1981
Piirakajärv

Piirakajärv on Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Vasavere külas asuv järv. Selle pindala on 1,2 ha.

Viited

Alutaguse valla järved
Kurtna järvestik
Rääkjärv

Rääkjärv on Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Vasavere külas asuv järv. Selle pindala on 4,9 ha.

Viited

Alutaguse valla järved
Kurtna järvestik