joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Riksens Ständen

Riksens Ständen oli Rootsi sõjalaev. Laev ehitati 1744 ja hukkus 1790. Laevavrakk asub Aegna saare lähedal. Vrakk avastati 1998. Vrakk on tunnistatud Eesti kultuurimälestiseks. 

13. mail 1790 osales laev Rootsi-Vene merelahingus, mille käigus jooksis vigastatult Aegna karidele. Seejärel rootslased hülgasid laeva ja panid selle põlema.

Viited

Välislingid

Rootsi sõjalaevad
Eesti kultuurimälestised
HMS Myrtle

HMS Myrtle oli Inglismaa sõjalaev (suurtükipaat-miinitraaler). 

Laev ehitati 1915 ja uppus 1919. 

Vabadussõja ajal tuli laev Briti eskaadri koosseisulisena Eestisse, kus see hakkas merelt ära korjama Saksamaa miinitõkkeid. 15. juulil 1919 toimunud miinitraalimisoperatsiooni käigus sai laev meremiinide plahvatuste läbi nii tugevasti kannatada, et uppus. 

Laevavrakk asub Saaremaal Undva poolsaare lähedal 34 m sügavuses vees. Vrakk avastati 1934 ja taasavastati 1990. Vrakk on arvele võetud Eesti kultuurimälestisena.

2000. a tehti vraki juures filmivõtteid, mida kasutatud filmis "Tema Majesteedi sõjalaev".

Viited

Välislingid

Eesti kultuurimälestised
Suurbritannia sõjalaevad
Stella (laev)

Stella oli algselt Saksamaa kaubalaev, hiljem Venemaa sõjalaev (miinitraaler).

Ajalugu 
Laev ehitati 1889. I maailmasõja ajal kohandas Venemaa merevägi selle relvastatud miinitraaleriks (miinitraaler nr 6). Miinitraaler sattus 22. augustil 1915 Naissaare lähedal Venemaa enda paigaldatud allveelaevatõrje võrkudesse ja pärast võrgus oleva kolme tõkkepadruni plahvatust uppus. 

Laevavrakk asub Naissaare lähedal 60 m sügavuses vees. Vrakk avastati 1996 miinitõrjeoperatsiooni MCOPEST ja Eesti tuukriettevõtte Snorkel ühisettevõtmisena. Vrakk on arvele võetud kultuurimälestisena.

Viited

Välislingid

Eesti kultuurimälestised
Saksamaa laevad
Venemaa Keisririigi sõjalaevad
Tver (laev)

Tver oli Venemaa mereväe transpordilaev 19. sajandil. Laeva vrakk asub Tallinna rannavees.

Ajalugu 
Tver ehitati alampolkovnik Zaguljajevi juhtimisel 1839-1841 Arhangelskis. Laeva pikkus oli 39,09 m ning laius 9,05 m.

Teenis Balti laevastiku koosseisus.

1852 sattus laev Tallinna lahel suure tormi kätte ja hukkus.

Vrakk 
Laevavrakk asub Tallinna lahe lõunakaldal Russalka monumendi ja Vanasadama värava vahelisel merealal. Vraki identifitseeris 1990. aastate algul Vello Mäss. Vrakk on arvele võetud Eesti kultuurimälestisena.

Viited

Välislingid

Uwe Gnadenteich. "Madal veetase paljastas sõjalaeva vraki". postimees.ee, 24. oktoober 2016 kl 23:53 

Eesti kultuurimälestised
Venemaa Keisririigi sõjalaevad
Fomalhaut (laev)

Fomalhaut oli Eesti kuunar, mida kasutati kaubalaevana. 

Laev ehitati 1901 Lätis Gibkas. Läti müüs 1918 laeva Eestile. 1922 kandis laev ajutiselt nime Mathilde. Laeva omanik oli Leopold Truberg.

Kui laev oli 1927 talvel nn laevakorteris, siis sattus see jääpressingusse, mille tagajärjel laev purunes. Purunemise tõttu läks ankrus laev vett täis ja uppus Käsmu lahel Lobineeme poolsaare lähedal 25 m sügavusele.

Laevavrakk avastati 1996. Vrakk asub Käsmu lahel Lobineeme poolsaare lähedal. Vrakk on arvele võetud kultuurimälestisena.

Viited

Välislingid

Eesti kultuurimälestised
Eesti purjelaevad
Barteld Herman

Barteld Herman (identifitseerimisel valesti nimetatud nimega Maria) oli Hollandi galiott. Laev ehitati 1858 ja uppus 1870. Laevavrakk asub Kolga lahes Kiiu-Aabla lähedal. Vrakk on arvele võetud Eesti kultuurimälestisena.

Laeva kapten oli P. F. Barlinckhoff. 

1870 sõitis laev rukkilastiga Peterburist Amsterdami või  (?), ent olles 3. oktoobril Kolga lahel sattus tormi kätte. Tormi põhjustatud laevakahjustuste tagajärjel laev uppus. Laeva meeskond evakueerus enne laeva uppumist.

Viited

Välislingid

Eesti kultuurimälestised
Hollandi laevad
Pjotr Veliki (laev, 1912)

Pjotr Veliki oli Venemaa jäämurdja.

Laev ehitati 1912. aastal Rootsis, Göteborgs Nya Verkstads AB laevatehases ja mille omanik oli Riia Börsikomitee. Tegemist oli aurulaevaga. Aluse veeväljasurve oli 1580 tonni, pikkus 55,5 meetrit, laius 15,5 meetrit. 4. juulil 1917 pukseeris Briti allveelaev C 32 jäämurdjat Tallinna sadamasse, ent sattuti eksituse tõttu Vene miinitõkkele. Laev uppus 3 minuti jooksul. Hukkus üks inimene.

Laevavrakk leiti 1996. aastal ja ta asub Naissaare lähedal 66 m sügavusel merepõhjas. Vrakk on arvele võetud Eesti kultuurimälestisena.

Viited

Välislingid

Venemaa laevad
Jäämurdjad
Eesti kultuurimälestised
Krimulda (laev)

Krimulda (endised nimed Somerford, General Dragomirov, Komissar) oli Läti aurik. 

Laev ehitati 1899 ja uppus 1941. 30. juunil 1941 sõitis laev Väinamerel meremiini otsa ja uppus. Õnnetuses hukkus 5 inimest. 

Laevavrakk asub Väinameres Lainemadala juures 16 m sügavusel. Vrakk on arvele võetud Eesti kultuurimälestisena.

Viited

Välislingid

Eesti kultuurimälestised
Läti laevad
Kihelkonna (laev)

Kihelkonna oli Eesti kaljas. Laev ehitati 1928 Saaremaal Papisaares ja uppus 1942/1943. Laevavrakk leiti 1996. Vrakk on arvele võetud kultuurimälestisena. 

Laeva hukkumine on ebaselge. Ühe versiooni kohaselt tuli laev 1942 või 1943 Rammu saarele, kus laev ankurdati. Pärast seda kui laevameeskond tuli maale läks laeva põlema ja uppus sealsamas ankrukohas.

Viited

Välislingid

Eesti kultuurimälestised
Eesti purjelaevad
Sancte Marcus

Sancte Marcus oli teadmata päritolumaaga kraier (teatud kaubalaev). Laev uppus enne 1705. aastat. Laevavrakk avastati 1989 Prangli saare edelarannikul Nõiakivi lähedal. Vrakk on arvele võetud Eesti kultuurimälestisena.

Laevavrakk on märgitud rootsi kartograafi Carl Eldberghi 1705. aastal tehtud merekaardile.

Viited

Välislingid

Eesti kultuurimälestised
Laevad riigiti
Glückliche Ankunft

Glückliche Ankunft oli Saksamaa päritolu galiott. Laev uppus 1767. Laevavrakk asub Soome lahes Väike-Malusi juures. Vrakk on arvele võetud Eesti kultuurimälestisena.

Laeva omanikud olid Lübecki kaupmehed. 

1767 sõitis laev Peterburist Lübeckisse, kui 18. oktoobril 1767 Väike-Malusi juures sõitis karile. Kinni jäänud laev rööviti tühjaks ja pandi põlema.

Viited

Välislingid

Eesti kultuurimälestised
Saksamaa laevad
Linnea

Linnea oli Venemaa miinitraaler, mis kuulus Balti laevastiku koosseisu.

Ajalugu 
Laev ehitati 1892. a Stockholmis Lindbergi ellingul reisi-kaubalaevaks. 14.08.1914 mobiliseeriti Vene Balti laevastiku koosseisu ja ehitati ümber miinitraalerks nr. 1. 16. septembril 1915 sõitis laev Vormsi saare lähistel meremiinile ja uppus.

Põhiandmed 
veeväljasurve 740 tonni, 
pikkus 56,53 m 
laius 8,24 m.

Vrakk 
Laevavrakk asub Vormsi saarest kirdes 15 m sügavusel. Vrakk on arvele võetud Eesti kultuurimälestisena. 1997 tõid allveeklubi Viikar sukeldujad vrakilt üles 47 mm suurtüki, mida praegu eksponeeritakse Lennusadamas.

Viited

Välislingid

Eesti kultuurimälestised
Venemaa Keisririigi sõjalaevad
Püha Risti kirik (Binstead)

Püha Risti kirik on kirik Ühendkuningriigis, Inglismaa lõunaranniku lähistel asuval Wighti saarel Binsteadis. Kirikut kasutab Inglismaa kiriku kogudus.

11. ja 13. sajandil asus pühakoda asula ja ranniku vahel.

Suurem osa altariesisest on valmistatud kalasabaseotismüüritisest. Algne lööv asendati 1844. aastal ning seda laiendati 1875. aastal põhjapoolse külglöövi lisamisega. Kirik sai 1969. aasta tulekahjus tugevasti kahjustada. Pühakoda taastati ja pühitseti 1971. aasta veebruaris taas sisse.

Kiriku orel valmis umbes 1897. aastal.

Viited

Inglise Kirikud Wighti saarel
Peeter-Pauli kirik (Mottistone)

Peeter-Pauli kirik on kirik Ühendkuningriigis, Inglismaa lõunaranniku lähistel asuval Wighti saarel Mottistone'is. Kirikut kasutab Inglismaa kiriku kogudus.

Esimesed teated kiriku kohta on pärit 12. sajandist.

Viited

Inglise Kirikud Wighti saarel
West (laev)

West oli Venemaa hüdrograafialaev, mis Teise maailmasõja ajal kohandati miiniveeskajaks ja kuulus Balti laevastikku.

Ajalugu 
Laev ehitati 1939. 

27. juunil 1941 sattus laev Hari kurgus meremiinile ja uppus. 

Laevavrakk avastati 1979. See asub Hari kurgu suul. Vrakk on arvele võetud Eesti kultuurimälestisena.

Viited

Välislingid

Eesti kultuurimälestised
Nõukogude Liidu sõjalaevad
Hüdrograafialaevad
Püha Vaimu kirik (Newtown)

Püha Vaimu kirik on kirik Ühendkuningriigis, Inglismaa lõunaranniku lähistel asuval Wighti saarel Newtownis. Kirikut kasutab Inglismaa kiriku kogudus.

Pühakoja arhitekt oli A. F. Livesay, kes rajas selle 1835. aastal keskaja kabeli varemele.

Viited

Välislingid
The Gentleman's Magazine, august 1838, artikkel kiriku kohta

Inglise Kirikud Wighti saarel
Dago

Dago oli aurik ja miinitraaler.

Ajalugu 
Laev ehitati 1912 Inglismaal. I maailmasõja ajal kuulus laev Venemaa mereväele ja see kohandati ümber relvastatud miinitraaleriks (nr 4); oli Balti laevastiku koosseisus. 

23. oktoobril 1915 oli laev Osmussaare juures ankrus, kui teda ründas Saksamaa allveelaev U-9. Torpeedo tabas Dagot otse kesklaeva ja Dago uppus kohe.  

Laevavrakk leiti 1998 ja see asub Osmussaare lähedal 34 m sügavusel. Vrakk on arvele võetud Eesti kultuurimälestisena.

Viited

Välislingid

Eesti kultuurimälestised
Venemaa Keisririigi sõjalaevad
Najaden

Najaden (varasema nimega Ardmellie) oli Taani kuunar. Laev ehitati 1884 ja uppus 1905. Laevavrakk leiti 1935 ja uuesti 1996. Vrakk asub Tallinna lahes Naissaare Hülkkari neeme lähedal. Vrakk on arvele võetud Eesti kultuurimälestisena. 

29. jaanuaril 1905 sai laev Tallinna lahel jää tekitatud raske kahjustuse ja uppus.

Viited

Välislingid

Eesti kultuurimälestised
Taani laevad
Holy Trinity kirik (Bembridge)

Holy Trinity kirik on kirik Ühendkuningriigis, Inglismaa lõunaranniku lähistel asuval Wighti saarel Bembridge'is. Kirikut kasutab Inglismaa kiriku kogudus.

Kirik ehitati aastatel 1845–1846.

Kiriku orel valmis 1884. aastal ja on kantud riiklikku orelite registrisse.

Viited

Välislingid
Koduleht (inglise keeles) 

Inglise Kirikud Wighti saarel
Fennia (kaubalaev)

Fennia oli jääklassiga Soome kaubaaurik. Laev ehitati 1874 ja uppus 1888. Laevavrakk leiti 1991 Lohusalu poolsaare tipu lähedalt. Vrakk on arvele võetud Eesti kultuurimälestisena.

29. detsembril 1888 sõitis laev Suurupi lähedal tundmatule karile. Pärast karilt lahtisaamist oli laev juhtimisvõimetu ja varsti pärast seda uppus.

Viited

Välislingid

Eesti kultuurimälestised
Soome laevad
Jāņmuiža

Jāņmuiža  (vanasti Jāņamuiža) on küla (lielciems) Põhja-Lätis Cēsise piirkonnas Priekuļi vallas. 

Küla asub merepinnast 55 meetri kõrgusel. Külas asub Valga–Riia raudteeliini Jāņamuiža raudteepeatus, seal on ka Jāņmuiža bussipeatus.

Haridust annavad keskkool ja algkool. 

Jāņmuiža jääb Gauja rahvusparki. Külas kasvav pärn ümbermõõduga 4,45 ja kõrgusega 20 meetrit, ning tamm ümbermõõduga 4,65 ja kõrgusega 26 meetrit on looduskaitse all.

Jāņmuižat mainiti esimest korda aastal 1757, mil seal asus Võnnu linnale kuulunud linnamõis. Praegune küla tekkis Jāņmuiža mõisa (saksa keeles Johannenhof) hoonetekompleksi juurde selle tükeldamisel aastal 1920. Nõukogude ajal rajati sinna kutseharidust pakkuv keskkool. Aastal 2004 avati mõisa häärberis sealse kutsekeskkooli ajaloomuuseum. Aastail 2009–2021 jäi küla Priekuļi piirkonda.

Jāņmuiža mõisa häärber, selle mansardkorrus, nelja toa laed ja üks uks, on muinsusmälestistena riikliku kaitse all.

Aastal 2015 oli külas 589 elanikku. Aastal 2017 oli elanikke 570, aastal 2022 aga 524.

Viited

Cēsise piirkonna külad
Aasta mereharija

Aasta mereharija on aunimetus, mida aastast 2011 annavad igal aastal ühiselt Eesti Laevajuhtide Liit, Eesti Laevamehaanikute Liit, Eesti Laevaomanike Liit, Eesti Kaptenite Klubi, Eesti Meremeeste Liit ja Eesti Meremeeste Sõltumatu Ametiühing. Aunimetuse saaja kuulutatakse välja IMO meremehe päeval 25. juunil.

Aunimetuse saajad
Aunimetuse on saanud:
2011 Aadu-Otto Haavamäe
2012 Katrin Mellis
2013 Heino Punab
2014 Ilmar Noor
2015 Rein Albri
2016 Elna Aun
2017 Rein Raudsalu
2018 Jüri Kask
2019 Ahto Aaslav-Kaasik
2021 Rein Loodla
2022 Tarmo Post

Viited

Välislingid

Eesti merendus
Eesti aunimetused
St. Mary kirik (Brading)

Maarja kirik on kirik Ühendkuningriigis, Inglismaa lõunaranniku lähistel asuval Wighti saarel Bradingus. Kirikut kasutab Inglismaa kiriku kogudus.

Kiriku 1864. aastal valminud orel on kantud riiklikku orelite registrisse.

Kiriku kaheksast kellast vanim valmis 1594. aastal.

Viited

Inglise Kirikud Wighti saarel
St. Mary kirik (Brighstone)

Maarja kirik on kirik Ühendkuningriigis, Inglismaa lõunaranniku lähistel asuval Wighti saarel Brighstone'is. Kirikut kasutab Inglismaa kiriku kogudus.

Kirik valmis 12. sajandil, kellatorn lisati 17. sajandil.

Kiriku elektrooniline orel on kantud riiklikku orelite registrisse.

Viited

Inglise Kirikud Wighti saarel
St. Mary kirik (Brook)

Maarja kirik on kirik Ühendkuningriigis, Inglismaa lõunaranniku lähistel asuval Wighti saarel Brookis. Kirikut kasutab Inglismaa kiriku kogudus.

Kirik valmis 1864. aastal, samal kohal asunud ja tulekahjus hävinud ehitise asemele.

Kiriku 1867. aastal valminud orel on kantud riiklikku orelite registrisse.

Viited

Inglise Kirikud Wighti saarel
Augšlīgatne

Augšlīgatne (nõukogude perioodil Līgatne, vanasti ka Līgate või Paltmales muiža) on küla (lielciems) Lätis Cēsise piirkonnas, Līgatne valla keskus.

Asula asub merepinnast 75 meetri kõrgusel Ratnieki järve kaldal. Aastani 2021 kuulus küla Līgatne piirkonda.

Külas asub Valga–Riia raudteeliini Līgatne raudteejaam. Bussipeatustest jäävad sinna Darbnīcas, Gateri, Līgatne, Līgatnes pamatskola ja Līgatnes stacija.

Lisaks vallavalitsusele asuvad külas põhikool ning Līgatne muusika- ja kunstikool. Seal on ka raamatukogu.

Külas asuvad muinsusmälestisena kohaliku kaitse all olevad Ratnieki muinaskalmed. Külas asub Teises maailmasõjas hukkunud sõdurite vennaskalmistu, mis on tähistatud obeliskiga.

Augšlīgatnet mainiti esimest korda aastal 1688, mil seal asus Ligaste kõrts (Ligast krogh). Küla hakkas kasvama peale aastat 1898, mil sinna rajati raudteejaam. 

Asula jääb osaliselt Gauja rahvusparki. Looduskaitse all on hõberemmelgas ümbermõõduga 8,21 meetrit, hõberemmelgas ümbermõõduga 5,01 ja kõrgusega 14,5 meetrit, tamm ümbermõõduga 4,17 ning kõrgusega 18 meetrit, tamm ümbermõõduga 4,17 ja kõrgusega 21 meetrit, tamm ümbermõõduga 3,99 ning kõrgusega 19 meetrit, tamm ümbermõõduga 4,21 ja kõrgusega 23 meetrit, tamm ümbermõõduga 5,21 ja kõrgusega 20 meetrit, hõberemmelgas ümbermõõduga 5,38 ja kõrgusega 22 meetrit, hõberemmelgas ümbermõõduga 4,91 ning kõrgusega 19,5 meetrit, ja remmelgas ümbermõõduga 4,97 ning kõrgusega 18,5 meetrit.

Aastal 2013 oli külas 1482 elanikku, aastal 2015 aga 1541 elanikku. Aastal 2022 oli elanikke 1426.

Viited 

Cēsise piirkonna külad
Fred Ise

Fred Ise (20. aprill 1925 Tallinn – 23. september 2019) oli eesti insener.

Ta lõpetas aastal 1944 Jakob Westholmi Gümnaasiumi. Ta õppis aastatel 1946–1949 Müncheni Tehnikaülikoolis, ta on õppinud Johns Hopkinsi Ülikoolis, lõpetanud Texas Western University.

Ta on töötanud Johns Hopkinsi ülikoolis elektronmikroskoopia tehnika arendamise alal. Hiljem kaitsetehnika arendamise alal. 

Ta on olnud 1978–1985 Baltimore Eesti Seltsi esimees; samuti on ta olnud Baltimore'i eesti koguduse kauaaegne esimees.

Isiklikku
Tema isa Rudolf Ise oli Eesti diplomaat ja Eesti konsul Brasiilias; vend, kolonelleitnant Sven Ise (1923–2009) oli üks soomepoiste juhte ja üks Eesti relvajõudude taastajaid.

Fred Ise oli üks 1941 a Toompea torni sinimustvalge lipu heiskajatest. Vt : https://elu.ohtuleht.ee/978052/suri-insener-fred-ise-kes-1941-aastal-heiskas-sinimustvalge-lipu

Tunnustused
EELK 3. järgu teeneterist
 2006 Valgetähe V klassi teenetemärk

Viited
https://elu.ohtuleht.ee/978052/suri-insener-fred-ise-kes-1941-aastal-heiskas-sinimustvalge-lipu?

Välislingid
Fred Ise 90 Vaba Eesti Sõna 22. mai 2015
http://isik.tlulib.ee/index.php?id=335

Eesti insenerid
Eestlased Ameerika Ühendriikides
Jakob Westholmi Gümnaasiumi vilistlased
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1925
Surnud 2019
Vaido Kraav

Vaido Kraav (sündinud 1. oktoobril 1938 Väinjärve vallas Järvamaal) on Eesti mereuurija ja riigiametnik. 

1973–1990 töötas ta Eesti Teaduste Akadeemia Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudi Läänemere osakonnas. 1992–2000 oli ta Veeteede Ameti peadirektori asetäitja - hüdrograafia ja navigatsioonimärgistuse teenistuse juhataja. 2000–2015 oli ta Veeteede Ameti juhtkonna nõunik.

Ta on pälvinud Valgetähe V klassi teenetemärgi.

Viited

Välislingid

Eesti mereteadlased
Eesti riigiametnikud
Sündinud 1938
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Ajapunkt

Ajapunkt (inglise keeles time point, saksa keeles Zeitpunkt) ehk hetk (inglise keeles instant) ehk moment on muusika matemaatiline mudel, mille abil on võimalik omistada teatud hetkele arvuline väärtus. Ajapunkti mõistet kasutatakse üheaegsuse kirjeldamisel. Geomeetriast pärit analoogial põhinev aja kujutamine punktina ajateljel sarnaneb ruumipunkti kontseptsioonile: ajapunkti kui  matemaatilise objekti kestus on null, tal puudub ulatus ajas.

Ajapunkti mõiste võttis kasutusele ameerika helilooja Milton Babbitt.

Ajapunkt kui hetk (instant) on defineeritud standardina.

Viited

Muusikateooria
Otto Paul von Krusenstern

Adam August Otto Paul von Krusenstern (7/19. august 1834 Tallinn – 12/24. august 1871 Tartu) oli baltisaksa päritolu Vene meresõitja ja polaaruurija.

1846–1850 õppis ta Tallinna toomkoolis ja Saksamaal Heidelbergis. 1855 sai ta Vene esimese allveelaeva komandöriks.

Isiklikku
Tema vanaisa oli Adam Johann von Krusenstern. Tema vanemad olid viitseadmiral Paul von Krusenstern (1809–1881) ja Wilhelmine von Kotzebue (1812–1851). 1869. aastal abiellus ta Peterburis Natalie Meyeriga.

Viited

Välislingid

Krusenstern, Adam August Otto Paul von (Paul Krusenstern noorem)

Eestimaa aadlikud
Venemaa sõjaväelased
Sündinud 1834
Surnud 1871
Inčukalnsi raudteejaam

Inčukalnsi raudteejaam on raudteejaam Valga–Riia raudteeliinil Sigulda piirkonnas Inčukalnsi vallas Inčukalnsis. 

Jaamas asub lisaks peateele kolm kõrvalteed, ooteplatvorme on seal kolm. Igapäevaselt peatub seal seitseteist reisirongi; tööpäeviti on seal peatuvate rongide arv üheksateist. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ning neilt maha laadimine. Jaam asub Riiast 40,6 km kaugusel. Piletihinnalt kuulub jaam C tsooni.

Jaam avati aastal 1889. Raudtee valmimisajal jäi see Riia kreisi Allaži kihelkonda Inčukalnsi mõisa maadele. Algselt kandis see nime Hinzenberg, tänapäevase nime sai see aastal 1919. Aastail 1932-1933 hargnes sealt Allažisse viiv metsaveoks mõeldud kitsarööpmeline raudtee. Aastail 1931–1932 ehitati sinna uus jaamahoone.

Inčukalnsi raudteejaama juures on Valga-Riia raudtee kaheteeline.

Viited

Välislingid

 Infot jaama kohta; fotod (vene keeles)
 Jaam vanal kaardil

Läti raudteejaamad
Sigulda piirkond
Allaži kihelkond
Pihkva–Riia raudtee
Aron Jóhannsson

Aron Jóhannsson (sündinud 10. novembril 1990 Mobile'is Alabama osariigis) on USA jalgpallur. Ta mängib Islandi kõrgliigaklubis Valur ründaja positsioonil.

Jóhannsson sündis USA-s Islandi päritolu perekonnas. Kolmeaastaselt kolis ta perekonnaga tagasi Islandile. Suurema osa lapsepõlvest veetis ta Islandil.

Jóhannsson alustas klubikarjääri Islandi klubis Fjölnir. 2010. aasta augustis liitus ta Taani klubiga AGF Aarhus. Ta aitas meeskonnal jõuda Taani kõrgliigasse. Taani kõrgliigas Superligaen tegi ta debüüdi 18. juulil 2011 mängus Lyngby Boldklubiga. Esimese värava lõi ta kõrgliigas 7. novembril 2011 võõrsil mängus SønderjyskE-ga. 27. augustil 2012 lõi ta 4:1 võidumängus AC Horsensiga 3 minuti ja 50 sekundiga kõige kiirema kübaratriki Taani kõrgliigas. Lisaks lõi ta ka mängus neljanda värava. Nelja värava löömiseks kulus tal ainult 16 minutit, mis oli samuti rekord.

2013. aasta jaanuaris liitus ta Hollandi klubiga AZ. Esimese värava lõi ta klubi meeskonnas 14. aprillil 2013. Sama aasta mais tuli ta Hollandi karikavõitjaks.

2015. aasta augustis sõlmis ta Saksamaa klubiga Bremeni Werder nelja aastase lepingu. Ülemineku summa oli 5 miljonit eurot. Debüüdi Saksamaa kõrgliigas tegi ta 15. augustil 2015 mängus Schalkega. Esimese värava lõi ta 30. augustil 2015 penaltist Mönchengladbachi Borussia vastu.

2019–2020 mängis ta Rootsi kõrgliigaklubis Hammarby IF. 2020. aasta hooajal lõi ta Rootsi kõrgliigas 12 väravat.

2021. aasta novembris naasis Jóhannsson Islandile, sõlmides lepingu Valuriga.

Debüüdi USA jalgpallikoondises tegi ta 14. augustil 2013 sõprusmängus Bosnia ja Hertsegoviinaga. Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 15. oktoobril 2013 maailmameistrivõistluste valikmängus Panamaga. Ta valiti USA koondisse 2014. aasta maailmameistrivõistlusteks.

2015. aasta CONCACAF Gold Cup'il lõi ta värava 18. juulil veerandfinaalimängus Kuubaga.

Ta on mänginud kümnel korral ka Islandi U21 jalgpallikoondises.

Viited

Välislingid 
 Ametlik koduleht

Ameerika Ühendriikide jalgpallurid
AZ Alkmaari jalgpallurid
Bremeni Werderi mängijad
Bundesliga mängijad
Sündinud 1990
Knjaz Potjomkin-Tavritšeski

Knjaz Potjomkin-Tavritšeski (vene Князь Потёмкин-Таврический) (ka Potjomkin), oli Venemaa Keisririigi, Venemaa Vabariigi, Vene SFNV ja Nõukogude Liidu Musta mere laevastiku soomuslaev.

Laev kandis aja jooksul erinevaid nimesid:

 1900–1905 Knjaz Potjomkin-Tavritšeski. 
 1905–1917 Panteleimon
 1917 Potjomkin-Tavritšeski
 1917–1925 Borets za svobodu

Ajalugu 

Soomuslaev Potjomkin ehitati 1898 – 1905 aastail Mõkolajivis. Sai nime Tauria vürsti Grigori Potjomkini järgi.

Tuntuks sai äsja lõplikult valminud laev 27. juunist – 7. juulini 1905. a pardal toimunud meeskonnaliikmete mässu tõttu, millest aastaid hiljem vändati ka nõukogude propagandafilm. Mäss algas eeldatavalt probleemidest toiduga (liha sees olid ussid) ja sellest tekkinud vastasseisust laeva juhtkonnaga ning kulmineerus poliitilisel tasemel. Mässu mahasurumine osutus võimudele keerukaks, kuid lõpuks lõppesid mässajatel varud ja nad olid sunnitud sõitma laevaga Rumeeniasse pakku.

Pärast mässu tagasi Venemaale toodud laev nimetati ümber Panteleimoniks. Osales 1. maailmasõjas Musta mere laevastiku koosseisus brigaadi lipulaevana.

Vene kodusõja päevil käis laev sadamas seisvana käest kätte ja jäi lõpuks vähekõlblikuna 1920. a bolševike valdusse. Arvati teenistusest välja ja lammutati 1923–1925.

Põhiandmed 
 Veeväljasurve – 12500 ... 12900 t
 Pikkus – 115,4 m
 Laius – 22,3 m
 Süvis – 8,2 m
 Masinate võimsus – 7900 kW
 Kiirus – 16 sõlme
 Sõidukaugus – 3200 meremiili
 Relvastus – 2 × 2-305 mm, 16 × 152 mm, 14 × 75 mm, 6 × 47 mm kahurid; 5 × 381 mm torpeedoaparaati.
 Soomuskaitse – 51 ... 254 mm
 Meeskond – 731 inimest

Venemaa Keisririigi sõjalaevad
St. Mary kirik (Carisbrooke)

Maarja kirik on kirik Suurbritannias  Inglismaal Wighti saarel Carisbrooke'is. Kirikut kasutab Inglismaa Kiriku kogudus.

Normannide ajal rajatud pühakoja kirikutornis on kümme kella, millest kaheksa valati 1921. aastal ja kaks viimast 2002. aastal. 

Kiriku 1908. aastal valminud orel on kantud riiklikku orelite registrisse.

Viited

Inglise Kirikud Wighti saarel
Rein Albri

Rein Albri (sündinud 9. veebruaril 1946 Järva-Jaanis) on Eesti merendustegelane, õppejõud.

1993-1996 õppis ta eksternina Eesti Mereakadeemia külmatehnika insener-mehaaniku erialal; ühtlasi oli samal ajal Eesti Mereakadeemia külmatehnika õppetooli lektor.

Aastast 2014 on ta TTÜ Eesti Mereakadeemia külmatehnika lektoraadi assistent.

Tunnustusi
2015 aasta mereharija

Viited

Välislingid

Eesti meremehed
Eesti õppejõud
Sündinud 1946
Kustav-Olimar Laigna

Kustav-Olimar Laigna (sünninimi Kustav-Olimar Pae; 12. november 1932 Paide – 6. veebruar 2006 Tallinn) oli Eesti tehnikateadlane.

Ta lõpetas aastal 1960 Tallinna Polütehnilise Instituudi keemia-mäeteaduskonna mäeosakonna cum laude.

1980–1992 oli ta Informatsiooni Instituudi osakonnajuhataja ja direktor. 1995–2001 oli ta Eesti Mereakadeemia hüdrograafia ja meteoroloogia instituudi juhataja ja professor.

Kustav-Olimar Laigna suri 6. veebruaril 2006 Tallinnas ja ta maeti 10. juulil 2008 Metsakalmistule.

Isiklikku
Tema naisevend on medievist, endine vaimulik ja sõjaväelane Einar Laigna.

Viited

Välislingid

Eesti tehnikateadlased
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1932
Surnud 2006
Jaan Lutt

Jaan Lutt (25. november 1945 Rimmu vald Viljandimaa – 13. detsember 2018) oli eesti meregeoloog ja hüdrograaf. 

1972–1990 oli ta Geoloogia Instituudi noorem- ja vanemteadur, 1990–1992 juhtivteadur, meregeoloogia töörühma juht. 1993–2003 oli ta Veeteede Ameti hüdrograafiaosakonna mereuuringute talituse juhataja ja aastast 2004 Veeteede Ameti hüdrograafiaosakonna juhataja.

Tunnustused
 2006 Valgetähe IV klassi teenetemärk

Viited

Välislingid

Eesti geoloogid
Eesti hüdroloogid
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1945
Surnud 2018
Enn Kreem

Enn Kreem (sündinud 2. juulil 1939 Kuressaares) on Eesti ajakirjanik ja merendustegelane, Antarktika-uurija.

1965 alustas ta ENSV TA Füüsika ja Astronoomia Instituudi vaatlusprogrammi Antarktises, mis kestis vaheaegadega üle 20 aasta. 

Ta on Polaarklubi liige. Ta on Eesti Ajakirjanike Liidu liige. Aastast 1994 on ta "Eesti laevanduse aastaraamatu" koostaja.

Isiklikku 
Tema abikaasa on näitleja ja muuseumiteadur Anni Kreem, nende pojad on ajaloolane Juhan Kreem ja muusik Jaagup Kreem.

Viited

Välislingid

Eesti ajakirjanikud
Eesti meremehed
Sündinud 1939
Vangaži raudteejaam

Vangaži raudteejaam on raudteejaam Valga–Riia raudteeliinil Sigulda piirkonnas Vangaži linna lähistel. Jaam jääb Inčukalnsi valda Meža miersi külla. Igapäevaselt peatub seal viisteist reisirongi; tööpäeviti on seal peatuvate rongide arv seitseteist. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ning neilt maha laadimine. Jaam asub Riiast 34,2 km kaugusel. Piletihinnalt kuulub jaam B tsooni.

Jaam avati aastal 1915. Avamisajal jäi see Riia kreisi Allaži kihelkonda Inčukalnsi mõisa maadele. Algselt kandis see nime Stoke, aastal 1919 hakkas see kandma nime Stoķi. Tänapäevast nime hakkas jaam kandma aastal 1927. Teise maailmasõja eel rajati sinna uus jaamahoone, mis aga sõjas hävis.

Vangaži raudteejaama ja Sigulda raudteejaama vahel on Valga-Riia raudtee kaheteeline.

Viited

Välislingid

 Infot jaama kohta; fotod (vene keeles)
 Jaam vanal kaardil

Läti raudteejaamad
Sigulda piirkond
Allaži kihelkond
Tiit Saare

Tiit Saare (1. september 1956 Väike-Pungerja küla, Pagari külanõukogu, Jõhvi rajoon – 24. september 2017) oli eesti ajaloolane, heraldik ja ajalooõpetaja. 

Aastatel 1963–1972 õppis ta Pagari 8-klassilises koolis ja 1972–1975 Iisaku Keskkoolis. 1991. aastal lõpetas ta kaugõppes Tartu Ülikooli ajalooteaduskonna. 

Ta oli Avinurme Eesti Kodanike Komitee esimees ja Eesti Kongressi liige. Aastatel 1991–1994 oli ta Iisaku Muuseumi juhataja. 1994–1999 Mäetaguse Põhikooli direktor ning 1999. aastast sama kooli ajaloo-, ühiskonnaõpetuse- ja füüsikaõpetaja.

Looming
Kujundas Kohtla valla vapi ning osales Maidla ja Mäetaguse valla vapi loomises.

Ta on korrastanud eesti vapikeelt. Lõi Eesti vapi ajaloo allikapõhise käsitluse.

Avaldas artikleid vapi- ja lipuajaloost ajakirjades Horisont, Akadeemia, Tuna, Keel ja Kirjandus ja Heraldisk Tidsskrift.

Teoseid
1998 "Lipud enne ja nüüd"
2000 "Kas Eestil on oma heraldika?". Sirp, 14. jaanuar 2000 
2001 "Sümboolikaleksikon"
2005 "Eesti lipp, Eesti vapp"
2006 "Eesti mõisnike vapid". ISBN 9949415608
2012 "Kas Narva linnal oli neli vappi?". Iisaku Muuseumi Toimetised I. Iisaku. Lk 184–204
2013 "TEA Eesti omavalitsuste taskuentsüklopeedia"

Tunnustus
2006 Mäetaguse valla aukodanik
2010 aasta õpetaja
2017 Mäetaguse valla teenetemärk

Viited

Välislingid
Haud Iisaku kalmistul

Eesti muuseumitöötajad
Eesti ajaloolased
Eesti ajalooõpetajad
Eesti koolijuhid
Eesti heraldikud
Tartu Ülikooli ajalooteaduskonna vilistlased
Eesti Kongressi liikmed
Sündinud 1956
Surnud 2017
Iisaku kalmistule maetud
Ernst Masik

Ernst Masik (ka Ernst Maasik; 1. detsember 1890 Helme – 18. detsember 1949 Tavda, Sverdlovski oblast) oli Eesti laevaehitusinsener.

Haridus- ja töökäik
1914 lõpetas ta Kroonlinna mereinseneride kooli laevaehitusinsenerina.

1914–1916 töötas ta Petrogradis Balti laeva- ja mehaanikatehases. 1916–1918 töötas ta Helsingis Läänemere miinikaitsestaabis, kus juhendas sõjalaevade ehitamist. 1923–1929 oli ta ASi Näitus tegevdirektor ja ühtlasi juhatuse liige. Aastast 1925 oli ta ettevõtte Det Norske Veritas tehniline inspektor ja esindaja Eestis. Aastast 1927 oli ta laevaühingu The Baltic & International Maritime Conference asedirektor Eestis.

1923-1926 oli ta II Riigikogu liige.

Viited

Välislingid

Eesti insenerid
Eesti meremehed
II Riigikogu liikmed
Põllumeestekogude poliitikud
Eesti represseeritud isikud
Sündinud 1890
Surnud 1949
Nicolaas Bloembergen

Nicolaas Bloembergen (11. märts 1920 Dordrecht – 5. september 2017 Tucson, Arizona) oli hollandi päritolu USA füüsik.

1938. aastal astus ta Utrechti ülikooli füüsikat õppima. 1945. aastal lahkus ta Hollandist ja asus õppima Ameerika Ühendriikidesse Harvardi ülikooli. 1948. aastal sai ta Leideni ülikoolist doktorikraadi. Hiljem oli ta Harvardis rakendusfüüsika professor. 1958. aastal sai ta USA kodakondsuse.

1981. aastal anti talle, Arthur Schawlowle ja Kai Siegbahnile Nobeli füüsikaauhind töö eest laserspektroskoopias.

Hollandi füüsikud
Ameerika Ühendriikide füüsikud
Nobeli füüsikaauhinna laureaadid
Sündinud 1920
Surnud 2017
Helena Lotman

Helena Lotman (kuni 2018. aasta augustini Helena Pruuli; sündinud 27. juulil 1991) on eesti näitleja. 

Ta lõpetas Vanalinna Hariduskolleegiumi ja 2014. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli.

Aastatel 2014–2018 töötas ta näitlejana Teater NO99-s. Alates aastast 2021 töötab ta näitlejana Eesti Draamateatris. 

2016. aastal valminud filmis "Ameerika suvi" mängis ta lätlanna Annat. 2017. aastal esilinastunud Eesti Televisiooni teleseriaalis "Lotte lood" kehastas ta nimitegelast.

Teismelisena laulis ta ansamblis IceCream.

Tunnustus 
 2016 Eesti Teatriliidu teatrikunsti eriauhind (lavastusprojekti "Ühtne Eesti" meeskonna liige)

Isiklikku
Tema isa on ettevõtja ja ajakirjanik Tiit Pruuli. Juulis 2018 abiellus ta kardioloog Eno-Martin Lotmaniga. Tema esimene laps sündis 2017. ja järgmine 2019. aastal.

Viited

Välislingid
 Helena Lotman Teater NO99 kodulehel

Eesti näitlejad
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia vilistlased
Sündinud 1991
Vitali Ginzburg

Vitali Lazarevitš Ginsburg (4. oktoober 1916 Moskva – 8. november 2009 Moskva) oli juudi päritolu Venemaa füüsikateoreetik ja astrofüüsik.

Ta oli NSV Liidu Teaduste Akadeemia ja Venemaa Teaduste Akadeemia liige.

2003. aastal anti talle Nobeli füüsikaauhind.

Venemaa füüsikud
Nobeli füüsikaauhinna laureaadid
Novodevitšje kalmistule maetud
Sündinud 1916
Surnud 2009
Riccardo Giacconi

Riccardo Giacconi (6. oktoober 1931 Genova Itaalia – 9. detsember 2018 San Diego) oli itaalia päritolu Ameerika Ühendriikide astrofüüsik.

2002. aastal anti talle Nobeli füüsikaauhind.

Tunnustus
1971 – valiti USA  Rahvusliku Teaduste Akadeemia liikmeks
1981 – valiti Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia liikmeks
1981 – Henry Norris Russelli auhind
1982 – Kuningliku Astronoomiaseltsi kuldmedal
2003 – National Medal of Science
2004 – Karl Schwarzschildi medal

Ameerika Ühendriikide astrofüüsikud
Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia liikmed
Nobeli füüsikaauhinna laureaadid
Sündinud 1931
Surnud 2018
Alfons Håkans

Alfons Håkans on 1910 asutatud pukseerimisteenuseid osutav Soome laevakompanii.

Kompanii esimene laev valmis 1907. 

Septembris 2004 alustas kompanii Soome sadamate kõrval tegutsemist ka Eesti sadamates. Sellel eesmärgil loodi tütarfirma Alfons Håkans OÜ ning kaks laeva hakkasid sõitma Eesti lipu all. 

Detsembris 2013 sai Alfons Håkans kogu ASi PKL aktsiapaki omanikuks.

Viited

Välislingid

Soome reederid
Eesti Meremeeste Liit

Eesti Meremeeste Liit on 1989 asutatud Eesti mittetulundusühing, mille tegevus on suunatud Eesti merenduse arendamisele ja propageerimisele ning eesti merekeele hoidmisele. 

Liidu esimene ja pikaaegne vanem oli Ants Pärna.

Aastatel 1992–2000 andis liit välja ajalehte, seejärel ajakirja Meremees.

Viited

Välislingid

Eesti mereorganisatsioonid
Krievupe raudteejaam

Krievupe raudteejaam on raudteejaam Lätis Valga–Riia raudteeliinil Ropaži piirkonnas Garkalne vallas. 

Jaamas asub lisaks peateele neli kõrvalteed, ooteplatvorme on seal kolm. Igapäevaselt peatub seal neliteist reisirongi; tööpäeviti on seal peatuvate rongide arv viisteist. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ning neilt maha laadimine. Jaam asub Riiast 29,2 km kaugusel. Piletihinnalt kuulub jaam B tsooni.

Teise maailmasõja ajal asus seal samanimeline peatus. Jaam avati aastal 1960, teenindamaks aastal 1959 jaamast kolme kilomeetri kaugusele rajatud raudbetoonkonstruktsioone valmistavat tehast.

Jaama juures paikneb mälestusmärgiga tähistatud hukkunud nõukogude sõdurite vennaskalmistu.

Viited

Välislingid

 Infot jaama kohta; fotod (vene keeles)
 Jaam vanal kaardil

Läti raudteejaamad
Ropaži piirkond
Garkalne raudteejaam

Garkalne raudteejaam on raudteejaam Valga–Riia raudteeliinil Ropaži piirkonnas Garkalnes. Igapäevaselt peatub seal viisteist reisirongi; tööpäeviti on seal peatuvate rongide arv kuusteist. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ning neilt maha laadimine. Jaam asub Riiast 23 km kaugusel. Piletihinnalt kuulub jaam B tsooni.

Jaam rajati aastal 1889 ja algul kandis see nime Rodenpois. Avamisajal jäi see Riia kreisi Ādaži kihelkonda Bukulti mõisa maadele, asudes Ropaži kihelkonna piiril. Esimese maailmasõja ajal viisid sealt kitsarööpmelise raudtee harud Zaķumuižasse, Allažmuižasse ja Ādažisse. Nende veeremi teenindamiseks rajati sinna ka depoo. Aastal 1919 nimetati jaam Ropaži raudteejaamaks.

Nõukogude perioodi lõppaastatel kavandati Siguldani viiva raudtee elektrifitseerimist. Kontaktvõrk rajati kuni Ropaži jaamani, aga peale Läti taasiseseisvumist see demonteeriti. 29. mail 2011 nimetati jaam ümber Garkalne jaamaks.

Aastani 2019 eelnes sellele Baltezersi raudteepeatus.

Viited

Välislingid
 Infot jaama kohta; fotod (vene keeles)
 Jaam vanal kaardil
 Läti valitsus plaanib anda USA sõjaväe kasutusse Garkalne raudteejaama, ERR, 30. august 2016

Läti raudteejaamad
Ropaži piirkond
Ādaži kihelkond
Pihkva–Riia raudtee
Jugla raudteejaam

Jugla raudteejaam on raudteejaam Valga–Riia raudteeliinil Riia linna Jugla asumis. 

Jaamas on kolm kõrvalteed ja kolm ooteplatvormi. Igapäevaselt peatub seal seitseteist reisirongi; tööpäeviti on seal peatuvate rongide arv kaheksateist. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ning neilt maha laadimine. Jaam asub Riia raudteejaamast 10,6 km kaugusel. Piletihinnalt kuulub jaam A tsooni.

Jaam rajati aastal 1900 peatusena ja algul kandis see nime Jegel. Avamisajal jäi see Riia kreisi Biķernieki kihelkonda. Aastal 1919 sai peatusest Jugla raudteejaam.

Nõukogude perioodi lõppaastatel kavandati Siguldani viiva raudtee elektrifitseerimist. Kontaktvõrk rajati kuni Ropaži jaamani, aga peale Läti taasiseseisvumist see demonteeriti; praegu lõpeb see Jugla jaamas.

Aastani 2019 järgnes sellele Baltezersi raudteepeatus.

Viited

Välislingid

 Infot jaama kohta; fotod (vene keeles)
 Jaam vanal kaardil

Riia raudteejaamad
Biķernieki kihelkond
Pihkva–Riia raudtee
Ieva Ilves

Ieva Ilves  (lätipäraselt Ieva Ilvesa, 2016. aastani Ieva Kupce, sündinud 13. septembril 1977 Riias,) on endise Eesti presidendi Toomas Hendrik Ilvese abikaasa ja Läti kaitseministeeriumi küberjulgeolekupoliitika koordineerimissektsiooni juht. 

Ta sündis Riias, kuid lapsepõlve veetis Salatsis. Ta lõpetas Limbažis keskkooli. Ta on lõpetanud Läti Ülikooli, 2001. aastal sai ta magistrikraadi politoloogias. 2012. aastal sai ta teise magistrikraadi rahvusvahelise avaliku poliitika alal Johns Hopkinsi ülikoolis USAs Washingtonis.

Kupce on osalenud 2006. aasta NATO tippkohtumise korraldamisel Riias, töötanud Läti NATO esinduses ning Euroopa Liidu eriesindaja nõunikuna Bakuus.

Isiklikku
Ieva Kupcel ja diplomaat Ivars Pundursil (sündinud 1966) on poeg Ralfs Jānis. Samuti on tal tütar Isabella. 

Tema ema Velta Kupce töötab Limbaži kunstikoolis õpetajana.

Novembris 2015 kihlus Ieva Kupce Eesti presidendi Toomas Hendrik Ilvesega. 2. jaanuaril 2016 abiellusid Kupce ja Ilves Halliste kirikus. 28. novembril teatati, et paaril sündis poeg Hans Hendrik Ilves.

Tunnustused 
 Soome Valge Roosi Ordeni suurrist (2016)

Viited

Välislingid
Ieva Ilves vabariigi presidendi kodulehel
Ieva Ilves: naer ühendab meid, Piret Kooli intervjuu, Postimees ARTER, 27. veebruar 2016
"Kahekõne", ETV telesaade, 14. jaanuar 2016

Eesti esileedid
Läti poliitikud
Läti Ülikooli vilistlased
Sündinud 1977
Toivo Erilt

Toivo Erilt (sündinud 7. aprillil 1942) on eesti teatritegelane ja ehitusinsener.

1965. aastal lõpetas Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna tööstus- ja tsiviilehituse eriala.

Aastatel 1996–2009 töötas Rahvusooper Estonia haldusdirektorina. Aastatel 2002–2005 juhtis ta Estonia teatri ja kontserdisaali hoonete renoveerimistöid.

Tegeleb ehitismälestiste restaureerimisega. Ta on Liivimaa Lossid OÜ juhatuse liige.

Tunnustused
 2006 Kaarel Saha preemia

Viited

Välislingid
Heili Vaus. Estonia hoone üllatab ehitajaid. Eesti Päevaleht, 31. juuli 1997

Eesti teatritegelased
Eesti ehitusinsenerid
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased 
Sündinud 1942
Ŗ

Ŗ (ŗ) on liivi tähestiku ja endine läti tähestiku täht. See on moodustatud r-tähele sedii lisamisega.

Ŗ märgib nii läti kui ka liivi keeles palataliseeritud r-häälikut.

Läti tähestikku lisati Ŗ 1936. aastal ning eemaldati 1946. aastal. Ŗ-tähe kasutamist jätkati paguluses elavate lätlaste väljaannetes. See esineb läti keeles vaid võõrsõnades ja murdesõnades.

Unicode'is on tähe koodid U+0156 (suurtäht) ja U+0157 (väiketäht).

Viited

Välislingid 
http://www.eki.ee/letter/chardata.cgi?search=r+with+cedilla

Tähestikutähed
Valdo Rüütelmaa

Valdo Rüütelmaa (sündinud 23. mail 1967 Tallinnas) on puhkpilliorkestrite dirigent ja metsasarvemängija. 

1974–1982 õppis ta Tallinna 1. Keskkoolis ja 1982–1986 Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis metsasarve erialal Robert Kasemäe metsasarveklassis. 1993–1997 õppis Valdo Rüütelmaa Tallinna Pedagoogikaülikoolis puhkpilliorkestri dirigeerimist (prof. Andres Avarand) ja 2002–2004 Eesti Muusikaakadeemia magistrantuuris orkestridirigeerimist (dots. Jüri Alperten ja dots. Aavo Ots). 2004 osales Eri Klasi meistrikursustel. 2008 täiendas end Neeme Järvi ja Paavo Järvi meistrikursustel ja 2011 Johnatan Bretti (UK) meistrikursustel.

Töö 
 Alates 2021 - Lääne-Harju Muusika- ja Kunstide Kooli õpetaja, orkestrijuht
 2020-2021 - Vasalemma Kunstide Kooli direktori kt.
 Alates 2019 - Eesti Dirigentide Akadeemia Puhkpilliorkestri tegevuse koordinaator ja dirigent
 Alates 2015 - Tallinna Huvikeskus KULLO puhkpilliorkester, dirigent ja õpetaja
 2014–2018 Tallinna Ülikool, pilliõpetuse ja orkestrimuusika lektor
 2013–2017 – Vabariiklik Orkestrijuhtide Puhkpilliorkester, dirigent
 2010–2012 – Tallinna Muusikakool, direktor
 2008–2013 – Eesti Noorte Puhkpilliorkester (ENPO), dirigent
 Alates 2006 – Eesti Kooriühing, puhkpillimuusika mentor
 2005–2011 – Harjumaa Noorte Puhkpilliorkester, dirigent
 2005–2007 – Harjumaa Noorte Keelpilliorkester, dirigent
 2005–2017 – Vabariikliku Orkestrijuhtide Puhkpilliorkester, direktor
 2005–2007 – Eesti Noorte Puhkpilliorkester, direktor
 Alates 2004 – Eesti Puhkpillimuusika Ühing, vastutav sekretär
 Alates 2004 – Eesti Noorte Brass, dirigent 
 Alates 2001 – Keila Kultuurikeskus, Keila Linnaorkestri dirigent 
 2001–2005 – Audentese Erakool, puhkpilliõpetaja
 Alates 1998 – Tabasalu Muusikakool, õpetaja, puhkpilliorkestri dirigent
 1996–2010 – Eesti Politseiorkester, orkestrant
 1996–1999 – Tallinna EELK Jaani kogudus, puhkpilliorkestri dirigent
 1989–2009 – Orissaare Muusikakool, puhkpilliõpetaja, puhkpilliorkester Orissaare Brass dirigent 
 1986–1990 – Orissaare Kultuurimaja, direktor
 1984–1986 – Orkester Tallinn, orkestrant

Tunnustus 
2005 – Harjumaa Kultuurkapitali aastapreemia

2007 – Eesti Kooriühingu aasta orkestridirigendi preemia

2010 – Harku valla TUI nimeline kultuuripreemia

2011 – Eesti Kooriühingu aasta orkestridirigendi preemia

2012 – Keila kultuuripreemia (Keila puhkpillimuusika traditsioonide taastamise ja kõrgel tasemel hoidmise eest)

2014 - Eesti Kultuurkapitali Aastapreemia

2014 – Harku valla teenetemärk

2015 – Harjumaa Kultuuristipendium

2015 – Eesti Muusikakoolide Liidu preemia

2017 – Keila Linna hõbedane teenetemärk

2021 - Kultuuriministri tänukiri

2021 - Eesti Kultuurkapitali tunnustuspreemia

2022 - Lääne-Harju Valla Bengt Gottfried Forseliuse hariduspreemia.

2022 - Eesti Kultuurkapitali Helikunsti Sihtkapitali pedagoogi tunnustuspreemia

Eesti orkestrijuhid
Sündinud 1967
Kei Nishikori

Kei Nishikori (sündinud 29. detsembril 1989 Matsues) on Jaapani tennisist.

Esimest korda jõudis ta ATP põhiturniirile 2007. aastal Los Angeles Openil, mil oli 17-aastane. 2008. aastal valiti ta ATP aasta uustulnukaks.

Nishikori on üksikmängus võitnud kümme turniiri. 2014. aasta USA lahtistel meistrivõistlustel jõudis ta üksikmängus finaali, kus kaotas kahes setis horvaat Marin Čilićile.

2015. aasta detsembri seisuga on ta ATP edetabelis kaheksandal kohal. Tema parimaks kohaks on neljas, millel ta paiknes 2015. aasta märtsis. Ta on ainus Jaapani tennisist, kes on jõudnud ATP edetabelis esikümnesse. Samuti on ta esimene Aasia meestennisist, kes on jõudnud suure slämmi turniiril üksikmängus finaali ja ATP finaalturniirile.

Viited

Välislingid 
 Ametlik koduleht

Jaapani tennisistid
Sündinud 1989
Fumio Kishida

Fumio Kishida (jaapani keeles 岸田 文雄 Kishida Fumio; sündinud 27. juulil 1957 Hiroshimas) on Jaapani poliitik (Liberaaldemokraatlik Partei), alates 4. oktoobrist 2021 järjekorras 100. Jaapani peaminister. 

Ta oli 26. detsembrist 2012 kuni 3. augustini 2017 Jaapani välisminister ning 28. juulist 2017 kuni 3. augustini 2017 Jaapani kaitseminister.

Ta sündis 1957. aastal Hiroshimas. Ta õppis Waseda ülikoolis õigusteadust ja lõpetas ülikooli 1982. aastal. 

Ta oli aastatel 2007–2008 (Yasuo Fukuda valitsuses) Põhjaterritooriumide ja Okinawa asjade riigiministriks. 26. detsembrist 2012 kuni 3. augustini 2017 oli ta Jaapani välisminister (Shinzō Abe valitsuses). 28. juulist 2017 kuni 3. augustini 2017 oli ta lisaks Jaapani kaitseminister.
 

 

Jaapani peaministrid
Jaapani välisministrid
Jaapani kaitseministrid
Sündinud 1957
Čiekurkalnsi raudteejaam

Čiekurkalnsi raudteejaam on raudteejaam Valga–Riia raudteeliinil Riia linna Čiekurkalnsi asumis. 

Iga päev peatub seal viisteist reisirongi, tööpäeviti seitseteist. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ja neilt mahalaadimine. Jaam asub Riia raudteejaamast 6,3 km kaugusel. Piletihinnalt kuulub jaam A-tsooni.

Jaam rajati 1889. aastal peatusena ja algul kandis see nime Сортировочная (Sortirovotšnaja). Toona koostati selles jaamas Pihkva suunas sõitvate rongide koosseis. Reisirongid selles jaamas algselt ei peatunud. Avamisajal jäi see Riia kreisi Biķernieki kihelkonda. XX sajandi alguses võeti jaam kasutusele ka reisijaamana ja see hakkas kandma nime Рига-Балтийская (Riga-Baltiiskaja). 1911. aastal sai jaama nimeks Царский лес (Tsarski Les), 1918. aastal Kaiserwald. 1919 sai jaamast Krūzes muiža raudteejaam. Tänapäevast nime kannab jaam 1929. aastast.

Algselt asus jaama juures ka väike depoo, mis oli mõeldud vedurite remondiks. XX sajandi kolmekümnendatel aastatel see aga lammutati. Uus hoone püstitati Teise maailmasõja järel, mis oli depoona kasutusel 1956. aastani. Seejärel hakati hoonet kasutama raudtee remonditarvete hoidlana.

Nõukogude perioodi lõpuaastatel kavandati Siguldani viiva raudtee elektrifitseerimist. Kontaktvõrk rajati kuni Ropaži jaamani; praegu lõpeb see Jugla jaamas. Vaatamata sellele, et raudtee Čiekurkalnsi raudteejaama juures on elektrifitseeritud, ei ole see elektriraudteena kasutusel. Raudteejaama hoonest on tänapäeval saanud elumaja. Čiekurkalnsi raudteejaamast viib 1907. aastal rajatud tee ka Brasa raudteepeatusse ja sealt Rīga Krasta raudteejaama.

Viited

Välislingid

 Infot jaama kohta; fotod (vene keeles)
 Jaam vanal kaardil

Riia raudteejaamad
Biķernieki kihelkond
Pihkva–Riia raudtee
Mati Kärmas

Mati Kärmas (9. september 1941 – 19. detsember 2015) oli eesti viiuldaja, kauaaegne ERSO kontsertmeister. 

Mati Kärmas õppis viiulit Tallinna Muusikakoolis (lõpetas 1961) ning Tallinna Riiklikus Konservatooriumis Harald Aasa ja Herbert Laane juhendamisel. 

Tema enam kui veerand sajandit kestnud töö ERSO-s algas juba konservatooriumi üliõpilasena 1964. aastal; aastail 1975–1991 oli Mati Kärmas ERSO kontsertmeister. 
1991. aastal kolis ta Soome, kus töötas pensionipõlveni ja Eestisse naasmiseni Kuopio Linnaorkestris.

Korduvalt esines ta ERSO ees ka solistina, tema soleerimisel on kõlanud Stravinsky, Mendelssohni, Mozarti I ja Gennadi Tanieli viiulikontserdi ettekanded Vallo Järvi, Neeme Järvi, Ilmar Tõnissoni ja Arvo Volmeri juhatusel, samuti Taavo Virkhausi I viiulikontserdi esiettekanne Eestis autori juhatusel. Pikka aega oli ta ERSO keelpillikvarteti eestvedaja.

Mati Kärmas tegi kaasa mitmesugustes kammerkoosseisudes, sh Camerata Tallinn, Tallinn Barocco, trio koos Arbo Valdma ja Toomas Velmetiga, duo pianist Lilian Semperiga.
Tema esituses kõlas mitme Eesti helilooja uudisteoseid. Tema (kaas)esitatud muusikat leidub salvestistel Eesti Rahvusringhäälingu arhiivis.

Tunnustus
1986 – Eesti NSV teeneline kunstnik
1991 – Eesti Vabariigi kultuuripreemia (ansambli Camerata Tallinn koosseisus)

Viited

Eesti viiuldajad
Eesti NSV teenelised kunstnikud
Eestlased Soomes
Sündinud 1941
Surnud 2015
Kōichirō Genba

Kōichirō Genba (jaapani keeles 玄葉 光一郎 Genba Kōichirō; sündinud 20. mail 1964 Tamuras) on jaapani poliitik (Jaapani Demokraatlik Partei). Ta oli 2. septembrist 2011 kuni 26. detsembrini 2012 Jaapani välisminister.

Ta sündis aastal 1964 Tamuras (asub Fukushima prefektuuris). Ta on lõpetanud jesuiitliku Sophia ülikooli õigusteaduskonna. Hiljem lõpetas ta (Panasonicu asutaja Konosuke Matsushita loodud) Matsushita juhtimise ja valitsemise instituudi.

Ta oli 2. septembrist 2011 kuni 26. detsembrini 2012 Jaapani välisminister (Yoshihiko Noda valitsuses).

Jaapani välisministrid
Sündinud 1964
.pro

.pro on tippdomeen kvalifitseeritud professionaalidega seotud veebisaitide jaoks. 

Domeen võeti kasutusele 2004. aasta juunis ja alguses oli see avatud vaid Prantsusmaa, Kanada, Saksamaa, Suurbritannia ja USA juristidele, raamatupidajatele, arstidele ja inseneridele. Hiljem registreerimisõigusi laiendati. 2010. aastal oli 42% selle domeeni saitidest registreeritud USAs, 24% Prantsusmaal ja 5% Venemaal.

Domeeninimede süsteem
.travel

.travel on tippdomeen reisiteenuseid pakkuvatele ettevõtetele. Kasutusel on alates 2005. aastast.

Domeeni haldab Tralliance Registry Management Company (TRMC).

2008. aastaks oli domeeni alla registreeritud 30 000 saiti.

Domeeninimede süsteem
Turism
Tallinna Konstantin Pätsi Vabaõhukool

Tallinna Konstantin Pätsi Vabaõhukool on kool Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis,  aadressil Vabaõhukooli tee 7.

Kooli asutas riigivanem Konstantin Pätsi initsiatiivil 1938. aastal Eesti Punase Risti Peavalitsus. Kooli hoonete ehitusprojekti ideekavandite võistlusel võitis esikoha Paula Delachier-Ilvese projekt. Selle projekti järgi valmisid ehitusjoonised arhitekt Konstantin Bölault. Ehitustööde juhatajaks määrati insener Voldemar Kask. Nurgakivi pandi 15. septembril 1935. Kooliaia jaoks kinkis K. Päts oma talu küljest 2,5 hektarit maad.. Esialgu loodi kool eesmärgiga seal õpetada nõrgema tervise, alatoitumuse ja teiste selliste puudustega lapsi. Koolimaja ehitus lõppes jaanuaris 1938 ja kool alustas tegevust 1. märtsil 1938. Kooli pidulik avamine toimus 2. juunil 1938.

1948. aastal sai kooli nimeks Kose-Lükati Sanatoorne Metsakool. 1994. aastal taastati varasem nimi Tallinna Konstantin Pätsi Vabaõhukool.

Koolijuhatajad
1938-1940 Juhan Kull
1948-1951 Aleksandra Aalak 
1951-1964 Eduard Plaan 
1964-1974 Boriss Metsküll 
1974-1980 AIeksander Lilles 
1980-1983 Karl Tammet 
1983-1984 Udo Laos 
1984-2005 Valdek Berendsen 
2005-2012 Mait Tõitoja
2012-     Erle Põiklik 
2019-     Ave Szymanel

Viited

Välislingid
Kooli koduleht

Tallinna koolid
Erikoolid
Konstantin Päts
Tallinna Läänemere Gümnaasium

Tallinna Läänemere Gümnaasium on gümnaasium Tallinnas aadressil Vormsi 3.

Kool alustas tegevust 1. septembril 1989 Tallinna 65. Keskkoolina. Aastast 1999 kannab kool nime Tallinna Läänemere Gümnaasium.

Viited

Välislingid
Kooli koduleht

Tallinna koolid
Lasnamäe Vene Gümnaasium

Lasnamäe Vene Gümnaasium on vene õppekeelega gümnaasium Tallinnas Lasnamäe linnaosas aadressil Koorti 23.

Kool avati 1. septembril 1981 Tallinna 48. Keskkoolina. Esimesel õppeaastal õppis koolis 889 õpilast 29 klassikomplektis. Suurim õpilaste arv (2211 õpilast) oli 1988/89. õppeaastal.

Kooli esimene direktor oli Irina Opjokina.

5. detsembril 1997 muudeti kooli nimi Lasnamäe Vene Gümnaasiumiks.

Kooli direktor on Svetlana Hemkova.

Viited

Välislingid
Kooli koduleht
Kooli koduleht

Tallinna koolid