joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ryan Murphy

Ryan Murphy (sündinud 2. juulil 1995 Chicagos, Illinoisis) on Ameerika Ühendriikide ujuja, kes on spetsialiseerunud seliliujumisele. Ta on meeste 100 meetri seliliujumises (pikk rada) kolmekordne olümpia kuldmedalist ja maailmarekordimees.

Murphy teenis 2011. aastal oma karjääri esimesed rahvusvahelised medalid, mõlemad 200 meetri seliliujumises. 2011. aastal Limas peetud juunioride maailmameistrivõistlustel võitis Murphy 200 meetri seliliujumises pronksmedali ajaga 1.59,63. Hiljem, 2011. aasta Pan-Ameerika mängudel, võitis Murphy veel ühe pronksi ka 200 meetri seliliujumises. Finaalis sai ta ajaks 1.58,50.

2012. aasta Ameerika Ühendriikide olümpiakatsevõistlustel, kus peeti 2012. aasta olümpiamängude kvalifikatsioonivõistlus, jäi Murphy olümpiavõistkonnast välja, saavutades 100 meetri seliliujumises kuuenda koha (53,92) ja 200 meetri seliliujumises neljanda koha (1.57,39). 

Pärast olümpiat võistles Murphy 2012. aasta Istanbulis toimuvatel lühiraja maailmameistrivõistlustel, kus võitis kuld- ja pronksmedali. Tema pronks tuli 200 meetri seliliujumises ajaga 1.48,86, finišeerides Radosław Kawęcki ja Ryan Lochte järel. Murphy teenis 4x100 meetri kombineeritud teateujumises kuldmedali kui osales eelujumises, ujudes seliliujumises aja 50,91.

2013. aasta USA riiklikel meistrivõistlustel pääses Murphy läbi kvalifikatsiooni 2013. aasta maailmameistrivõistlustele, saavutades 100 ja 200 meetri seliliujumises kolmanda koha, saavutades ajad 53,38 ja 1.56,37. 

2016. aasta suveolümpiamängudel sai Murphy kulla 100- ja 200 meetri seliliujumises. Murphy võitis kulla ka 4 × 100 meetri kombineeritud teateujumises ning tema avavahetuses ujutud aeg 51,85 ületas Aaron Peirsoli 2009. aastal püstitatud endise maailmarekordi. Pika raja maailmameistrivõistlustest on Murphy'l võitnud kolm kulda, kõik teateujumises, viis hõbedat ja üks pronks. Lühiraja maailmameistrivõistlustel on ta saavutanud neli kulda, kolm hõbedat ja ühe pronksi.

2011. aasta Pan-Ameerika meistrivõistlustel saavutas Murphy 200 m seliliujumises pronksi.

Murphy lõpetas 2013. aastal Floridas Jacksonville'is Bolles'i kooli ja läks California Berkeley ülikooli. Ujudes Californias kuldsete karude eest, on ta kaheksakordne NCAA individuaalne riigi meister, võites 100 jardi ja 200 jardi seliliujumise aastatel 2014, 2015, 2016 ja 2017.

Ameerika Ühendriikide ujujad
Sündinud 1995
Vesiveski kivi

Vesiveski kivi on rändrahn Tallinnas, Haabersti linnaosas Rocca al Mare asumis Eesti Vabaõhumuuseumi alal.

Vesiveski kivi on järskude külgede ja lameda pealsega rabakivist rändrahn, milles on üksikuid kinnislõhesid. Rahnu mõõdud on 3,6x3,4x1,2 meetrit, ümbermõõt 10,4 meetrit.

Vesiveski kivi võeti kaitse alla 22. mail 1992 geoloogilise mälestisena. Keskkonnaministri 2. aprilli 2003 määrusega on Vesiveski kivi kaitse all looduse üksikobjektina.

Kivi asub Vabaõhumuuseumi keskosas, ca 20 meetrit Kuusalu kihelkonnast pärit Kahala vesiveskist ida pool.

Viited

Eesti rändrahnud
Haabersti linnaosa
Kaitstavad looduse üksikobjektid
Dēliņkalns

Dēliņkalns ('pojamägi') on Alūksne kõrgustiku kõrgeim tipp.

Künka absoluutne kõrgus on 271,5 meetrit ja suhteline kõrgus 71 meetrit. 

Küngas asub Veclaicene maastikukaitsealal, Alūksne piirkonna Ziemeri ja Jaunlaicene valla piiril.

Läti künkad
Alūksne piirkond
Namiibia jalgpallikoondis

Namiibia jalgpallikoondis on Namiibia meeste rahvuskoondis jalgpallis.

Namiibia jalgpallikoondis on kolmel korral jõudnud Aafrika rahvaste karikavõistluste finaalturniirile (1998, 2008 ja 2019), kuid pole alagrupist edasi jõudnud.

Koondise kodustaadion on Windhoekis asuv Independence Stadium.

Välislingid 
Namiibia jalgpalliliidu kodulehekülg
Namiibia jalgpallikoondis FIFA kodulehel

Jalgpallikoondised
Namiibia
Vana-Laitsna maastikukaitseala

Vana-Laitsna maastikukaitseala (läti Veclaicene) on maastikukaitseala (aizsargājamo ainavu apvidus) Lätis Alūksne piirkonnas Vana-Laitsna, Vastse-Laitsna, Ziemeri ja Mārkalne vallas ning Hopa piirkonnas Hopa vallas.

Vana-Laitsna maastikukaitseala moodustati 1977. aastal Põhja-Vidzeme kultuurmaastike, bioloogilise mitmekesisuse ja loodusväärtuste kaitseks. Kaitseala kogupindala on 20 892 ha. Selle alale jäävad Korneti-Peļļi hoiuala, Dēliņkalnsi kaitseala ja Avotu mežs (Avotu mets).

Viited

Välislingid 
 Veclaicene maastikukaitseala Läti looduskaitseameti kodulehel

Läti maastikukaitsealad
Alūksne piirkond
Hopa piirkond
Eelromaani kunst

Eelromaani kunst on ühendav mõiste Euroopas 5. sajandist, Merovingide dünastia algusest kuni 11. sajandini, romaani kunsti üle-euroopalise väljakujunemiseni käibinud arhitektuurile ja teistele kunstiliikidele. Seda kunstiperioodi iseloomustab klassikalise, eelkõige hilisantiikse Rooma, samuti varakristliku kunsti teemade ja kujundite segunemine, osalt Bütsantsi vahendusel, barbarirahvaste (esmajoones germaanlaste) kunsti elementidega ja nendest uuendusliku stiili kujunemine. 

Algusperioodil võib osaliselt kattuda rahvasterännuaja kunstiga. Palju eelromaani kunstile iseloomulikku esineb selginenud kujul hilisemas romaani kunstis.

Piirkondlikud stiilid 
 iiri-anglosaksi kunst ja anglosakside arhitektuur ning kunst Briti saartel
 merovingide ja karolingide kunst Frangi riigis
 ottode kunst praeguse Saksamaa territooriumil
 läänegootide kunst ja Astuuria arhitektuur ning kunst Pürenee poolsaarel
 langobardide kunst Kataloonias, Aragonis ja Põhja-Itaalias
 Horvaatia eelromaani arhitektuur ja kunst

Viited
Kingston (New Yorgi osariik)

Kingston on Ulsteri maakonna suurim linn ja halduskeskus. Asula asub Ameerika Ühendriikides New Yorgi osariigis Albanyist 95 km lõunas ja New Yorgist 146 km põhjas, Hudsoni jõe vahetus läheduses.

Kingstonis suri 1712. aastal Revalist pärit Martin Hoffman.

Viited

New Yorgi osariigi linnad
Ruth Chepngetich

Ruth Chepng'etich (sündinud 8. augustil 1994 Rift Valley provintsis ) on Keenia jooksja, kes võistleb maratonis ja pikamaadistantsidel. Tema maratoniaeg 2:17.08 on kõigi aegade edetabelis kolmas maailmarekordiomaniku Paula Radcliffe 2:15.25 ja Mary Jepkosgei Keitany 2:17.01 järel.

Ruth Chepngetich võitis 2018. aasta Istanbuli maratonil ajaga 2:18.35. Istanbuli 40. maratonil (IAAF Gold Label Road Race) jooksis keenialane Ruth Chepngetich 2:18.35 (31.59 – 10 km, 48.15 – 15 km, 1:08.22 – poolmaraton, 1:37.42 – 30 km) ning tema aeg oli võistluste rekord ja kõigi aegade parim tulemus Türgi pinnal, kuid eriti ajaloo seitsmes parim aeg, saades kõigi aegade 10. sportlaseks, kes läbib maratoni alla 2 tunni ja 20 minuti (2:19.30). 

20. Dubai maratonil (2019) tähistab keenialane Ruth Chepngetich Dubai maratonil võitu isikliku rekordi ajaga 2 tundi, 17 minutit ja 8 sekundit. 

Ruth Chepngetich jooksis 2019. aastal Bahreinis öösel peetud poolmaratonil kõigi aegade 20. kiireima poolmaratoni ajaga 66.09 (1:06.09).

Ruth Chepngetich jooksis kõigi aegade 2019. aasta Vodafone Istanbuli poolmaratoni 12. kiireima poolmaratoni ajaga 65:30 (1:05:30).

28. septembril tuli ta 2019. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Dohas Kataris kell 2:32.43 maailmameistriks.

Välislingid
 
Ruth Chepngetich Association of Road Racing Statistiansi kodulehel
Ruth Chepngetichi intervjuu YouTube'is pärast Dubai maratoni võitu

Keenia jooksjad
Sündinud 1994
Mäe (perekonnanimi)

Mäe on eesti perekonnanimi. 

2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Mäe 631 inimesel: 311 mehel ja 320 naisel. Perekonnanimede levikult on Mäe meeste puhul 142. ja naiste puhul 160. kohal. Perekonnanime Mäe kandja oli keskmiselt 41 aasta vanune (mediaanvanus oli 40). Perekonnanimi Mäe on levinuim Lääne-Viru maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 11,96.

Nime kandjaid
Aivar Mäe, eesti koorijuht (1960–)
Aleksander Mäe, Eesti NSV riigitegelane (1893–1967) 
Epp Mäe, eesti maadleja (1992–)
Hjalmar Mäe, Eesti poliitik (1901–1978)
Johann Mäe, Eesti ja nõukogude sõjaväelane (1894–1944)
Mikk Mäe, eesti laulja (1996–)

Viited 

Eesti perekonnanimed
Keili Sükijainen

Keili Sükijainen (sündinud 27. veebruaril 1991 Tartus) on eesti teleajakirjanik.

Haridus  
Sükijainen õppis Tartu Kivilinna Gümnaasiumis, kus ta oli ka õpilasliidu liige. Kõrghariduse omandas Tartu Ülikoolis ajakirjanduse ja kommunikatsiooni erialal. Algselt alustas Keili õpinguid turunduse ja kommunikatsiooni erialal, kuid mõistis peagi, et see pole siiski tema jaoks ning teisest kursusest muutis ta eriala. Ühe semestri viibis Keili USA-s Ball State'i ülikoolis televisioonitööd õppides. Lisaks oli Sükijainen Tartu Noortevolikogu ja AIESEC-i liige.

Töö 
Sükijainen alustas telekarjääri produtsendi assistendina ETV teadus- ja kultuurisaadetes (“Teadlaste öö”, “2011”) ja jätkas uudistereporterina Aktuaalses kaameras. Alates aastast 2013 töötas Sükijainen telekanalis TV3, kus juhtis ühe saatejuhina saadet "Seitsmesed uudised". Juhtis ja toimetas ka TV3 heategevuslikku laulusaadet "Inglite aeg" ning alates 2017. aastast juhtis koos Alari Kivisaarega telesaadet "Naabrist parem". 

Sükijainen liitus 2021 suvel telekanaliga Kanal 2, kus juhib ja produtseerib Eesti esimest iganädalast head tegevat saadet “Südamesoov” ning juhib samal kanalil nüüd ka meelelahutussaadet “Kodud rahaks”.

Lisaks teletööle on Sükijainen olnud aastaid tegev sotsiaalmeedias ning on valitud ka Eesti parimaks sisuloojaks. Talle kuulub oma koolitusettevõtte Hellou, mis tegeleb väikeettevõtjate koolitamise ning sisuloomega.

Eraelu 
Keili Sükijaineni vanavanaisa oli ingerisoomlane. Tema ema on Eesti Teadusagentuuri teabejuht Annely Allik. Tal on nooremad õed Merily Allik ja Maibrit Allik.

Hobid 
2018. aastal tegi Keili näitlejadebüüdi krimiseriaalis "Lõks", kus ta kehastas sünget ärinaist ja ema. 
Tema hobiks on Nike NTC-trennid, eriti rühmatreeningud. Lapsepõlvest on talle külge jäänud joonistamise ja maalimise pisik.

Välislingid 
1. https://kroonika.delfi.ee/news/inimesed/keili-sukijainenist-sai-nagija?id=82326613

2. https://televeeb.ohtuleht.ee/966674/tele-kaotab-talendi-keili-sukijainen-teeb-seitsmeste-uudistega-lopparve

3. https://televeeb.ohtuleht.ee/976418/suve-alguses-tv3st-lahkunud-keili-sukijainen-naaseb-erakanali-ekraanile-pakkumine-oli-nii-ahvatlev

4. https://elu24.postimees.ee/6501375/vahur-joa-intervjuu-noorena-loomaarstiks-saada-tahtnud-keili-sukijainen-elas-lapsepolves-ule-ranga-autoavarii

5. https://naistekas.delfi.ee/persoon/elu_lugu/keili-sukijainen-jagab-millise-olulise-oppetunni-saade-inglite-aeg-talle-andnud-on?id=84112228

6. https://uudised.tv3.ee/tv3/uudis/2017/04/11/naabrist-parem-alustab-uue-saatejuhiga

7. https://televeeb.ohtuleht.ee/875402/keili-sukijainen-teeb-naitlejadebuudi-krimiseriaalis-loks

8. https://kivilinn.tartu.ee/node/356#2010

9. https://lood.delfi.ee/annestiil/uudised/keili-sukijainen-koges-koolikiusamist-nutsin-sageli-voodis-ja-palusin-vanemaid-et-voiksin-kooli-vahetada?id=82328415

10. https://m.kroonika.delfi.ee/article.php?id=79585690

Eesti ajakirjanikud
Sündinud 1991
DeAnna Price

DeAnna Marie Price (sündinud 8. juunil 1993 Moscow Mills, Missouris) on Ameerika Ühendriikide kergejõustiklane, kes võistleb vasaraheites. Price'i isiklik parim heide on vasaraheites 78,24 m (256 jalga 8 tolli), mis on Ameerika rekord ja püstitati 2019. aasta USA kergejõustiku meistrivõistlustel. Price on oma isikliku rekordiga maailma kõigiaegade edetabelis neljas. 2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas tuli ta vasaraheites maailmameistriks.

Price esindas USA-d 2015. aasta Pekingi maailmameistrivõistlustel, kuid ei pääsenud finaali. Kuu enne maailmameistrivõistlusi oli Price 2015. aasta Pan-Ameerika mängudel neljandana lõpetanud. Seejärel, kaks nädalat hiljem, noppis Price oma esimese rahvusvahelise medali, võttes Amber Campbelli järel hõbeda 2015. aasta NACACi meistrivõistlustel.

Pierce oli 2016. aasta Ameerika Ühendriikide olümpiakatsevõistlustel vasaraheites USA koondisekaaslaste Amber Campbelli ja Gwen Berry järel kolmandal kohal. Ta esindas Ameerika Ühendriike 2016. aasta suveolümpiamängudel, saavutades kaheksanda koha. 

Lõuna-Illinoisi ülikooli  ajal võitis ta vasaraheites NCAA tiitleid. Pricel on olnud palju vigastusi ja tal on ainult üks neer. 

Price käis Troy Buchanani keskkoolis Missouris Troy osariigis. Seal oli ta All-State'i pehmepalli mängija. Price'il olid kolledži stipendiumid nii softballis kui ka kergejõustikus.

Välislingid
 

Ameerika Ühendriikide kergejõustiklased
vasaraheitjad
Sündinud 1993
Võistkondlikud maailmameistrivõistlused males

Võistkondlikud maailmameistrivõistlused males (inglise keeles World Team Chess Championship) on FIDE egiidi all peetav rahvusvaheline malevõistlus rahvuskoondistele. 

Korraldatakse 1985. aastast. Esimesed neli võistkondlikke MM-võistlusi peeti Luzernis. Hilisemaid MM-võistlusi on peetud Armeenias, Iisraelis, Türgis, Hiinas, Venemaal ja Kasahstanis. Aastatel 1985–2010 korraldati võistlusi iga nelja aasta tagant, 2011. aastast toimuvad MM-id iga kahe aasta tagant (paaritutel aastatel). 

Esimestel võistlustel (1985) kuulus võistkonda 8 liiget (mängiti kuuel laual), aastatel 1989–2010 kuus liiget (mängiti neljal laual) ja alates 2011. aastast kuulub võistkonda viis liiget (mängitakse neljal laual).   

2007. aastast peetakse eraldi võistlusi naismaletajatele. Võistkonda kuulub viis liiget; mängitakse neljal laual. Alates 2017. aastast peetakse naiste võistkondlikke MM-võistlusi samas kohas ja samal ajal lahtiste võistlustega.

Osavõtvad rahvuskoondised
Võistkondlikele MM-võistlustele pääseb vaid 10 võistkonda. Näiteks märtsis 2019 Nur-Sultanis toimunud võistlustele määrati osalised järgmiselt:
valitsev võistkondlik maailmameister
valitsev Euroopa võistkondlik meister
valitsev Aasia võistkondlik meister
kõrgema keskmise ELO-reitinguga Põhja-Ameerika võistkond
kõrgema keskmise ELO-reitinguga Aafrika võistkond
2018. aasta maleolümpia 3 paremat võistkonda (kes ei klassifitseerunud muude parameetrite alusel)
korraldajariigi võistkond
FIDE presidendi nominatsioon

Naiste võistkondlikud maailmameistrivõistlused males
Naiste võistkondliku maailmameistri tiitli on enim kordi (4) võitnud Hiina (2007–2011, 2019). Ühekordsed maailmameistrid on Ukraina (2013), Gruusia (2015) ja Venemaa (2017).

Kolm võistkondlikku MM-kulda on saanud Hou Yifan, Zhao Xue, Shen Yang ja Huang Qian, kaks kuldmedalit – Tan Zhongyi, Ju Wenjun ja Jekaterina Lagno.

Ühe võistkondliku MM-kulla on saanud Zhang Xiaowen, Anna Ušenina, Marija Muzõtšuk, Natalja Žukova, Bela Hotenašvili, Inna Gaponenko, Lela Javahišvili, Meri Arabidze, Nino Batsiašvili, Salome Melia, Nana Dzagnidze, Aleksandra Kostenjuk, Valentina Gunina, Aleksandra Gorjatškina, Olga Girja, Lei Tingjie ja Ding Yixin.

Võistkondlikud (lahtised) maailmameistrivõistlused males

Võistkondliku maailmameistri tiitli lahtisel turniiril (võivad osa võtta ka naismaletajad) on võitnud Venemaa (5 kuldmedalit), Nõukogude Liit (2), Hiina (2), Ukraina (1), Armeenia (1) ja Ameerika Ühendriigid (1).

1989. aastal Šveitsis Luzernis toimunud võistkondlikel maailmameistrivõistlustel kuldmedali võitnud Nõukogude Liidu võistkonda kuulus eesti malesuurmeister Jaan Ehlvest.

Vaata ka
Euroopa võistkondlikud meistrivõistlused males

Välislingid
World Team Championship 2019. wteams.astana2019.fide.com

Maailmameistrivõistlused males
Sifan Hassan

Sifan Hassan (oromo keeles Siifan Hassan; sündinud 1. jaanuaril 1993 Adamas) on Etioopias sündinud Hollandi kesk- ja pikamaajooksja.

Hassan lahkus Etioopiast 2008. aastal põgenikuna ja saabus 15-aastaselt Hollandisse. Ta hakkas jooksma ja õppis õeks. Novembris 2013 sai ta Hollandi kodakondsuse. 

Eindhoven Atletieki klubis treenides võitis ta 2011. aastal Eindhoveni poolmaratoni ajaga 1:17.10. Samal aastal osales ta kahel murdmaajooksul (Sylvestercross ja Mol Lotto Cross Cup), kus sai teised ​​kohad. 2012. aastal võitis ta nii need võistlused kui ka 3000 meetri jooksu Leideni Goudeni Spike'i võistlusel. 

Sifan tegi läbimurde 2013. aasta hooajal. Ta jooksis KBC kergejõustikuööl 800 meetri jooksu ajaga 2.00,86. Ta võitis Nijmegen Global Athletics ja Golden Spike Ostrava võistlustel 1500 m jooksu. 2013. aasta IAAF-i Teemantliigal võitis ta Athletissimas 1500 meetri jooksus isikliku rekordiga 4.03,73 ja oli Stockholmis DN Galal 3000 m jooksus kolmas ajaga 8.32,53 – selle ajaga oli ta maailmas neljas 2013. aasta hooaja arvestuses. 

Hassan võitis 2013. aasta krossi Euroopa meistrivõistlustel alla 23-aastastele kuldmedali. 2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis võitis ta 1500 m jooksus pronksmedali. Ta tuli 2016. aasta sisemaailmameistrivõistlustel 1500 m jooksus maailmameistriks. 2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis sai ta pronksi 5000 m jooksus. 2019. aastal maailmameistrivõistlustel Dohas tuli ta 10 000 m jooksus maailmameistriks.

2019. aasta juulis ületas ta naiste miili maailmarekordi.

Välislingid
 
 

Hollandi jooksjad
Sündinud 1993
Gaasikeeramine

Gaasikeeramine (inglise keeles gaslighting) on psühholoogilise manipuleerimise vorm, mille käigus kuritarvitaja või kurjategija püüab sihtrühmas või sihtinimeses tekitada kahtlusi, pannes ta umbusaldama omaenda mälu, taju ja mõistust. Püsiva eituse, valede suunitlemise, vastuolude ja valetamise kasutamine hõlmab katseid kannatajat või ohvrit destabiliseerida ning veendumust delegitiseerida.

Termin on loodud 1938. aasta näidendi ja 1944. aasta filmi Gaslight põhjal: mees manipuleerib abikaasat end vaimuhaigeks pidama gaasitulede valguse vähendamise abil, väites, et tegemist on naise enda hallutsinatsioonidega.   19. sajandil oli gaasilampides ja -laternates võimalik leeki vastavalt vajadusele reguleerida. 

Tihti kasutatakse angloameerika terminit sotsiopaatia kirjeldusega seoses.

Viited

Psühholoogia
Vaimne vägivald
2023. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused

XIX kergejõustiku maailmameistrivõistlused toimuvad 19. kuni 27. augustini 2023. aastal Ungaris Budapestis.
Meistrivõistlused toimuvad ehitatavas Budapesti Riiklikus Kergejõustiku Keskuses, mille istekohtade arv tuleb 40 000. 

Hispaania Sevilla ja Keenia pealinn Nairobi olid ka soovinud maailmameistrivõistlusi korraldada. Nairobis toimusid U18 maailmameistrivõistlused 2017. aasta juulis, kuid paljud riigid olid julgeolekuprobleemide tõttu siiski stardist loobunud.

Varem oli Aafrika kergejõustikuliidu president Hamad Kalkaba Malboum esitanud kergejõustiku maailmaföderatsiooni IAAF-i presidendile Sebastian Coe'le kava võõrustada kergejõustiku maailmameistrivõistlusi 2025. aastal Aafrika mandril, kus ta pidas Alžeeriat, Egiptust, Keeniat, Marokot, Nigeeriat ja Lõuna-Aafrikat majanduslikult piisavalt tugevaks sellise spordiürituse korraldamiseks.  Malboumil olid suured lootused, eriti Keenias, kes võõrustas oma pealinna Nairobiga 2017. aasta noorte maailmameistrivõistlusi edukalt. Ta ütles, et 2023 oleks siiski liiga vara, kuid 2025. aastal on Aafrika jaoks võimalusi.

IAAF kinnitas 2018. aasta detsembris Budapesti maailmameistrivõistluste korraldajaks.

Viited 

Kergejõustiku maailmameistrivõistlused
Maailmameistrivõistlused, kergejõustiku
Yūsuke Suzuki

Yūsuke Suzuki (jaapani keeles 鈴木 雄介 Suzuki Yūsuke; sündinud 2. jaanuaril 1988 Nomis Ishikawas) on Jaapani kergejõustiklane. 

Ta on esindanud Jaapanit kergejõustiku maailmameistrivõistlustel 20 km distantsil kaks korda ja võistelnud 2012. aasta suveolümpiamängudel. Ta püstitas 2015. aastal oma kodulinnas Nomis toimunud võistlustel 20 km käimises ajaga 1:16.36 maailmarekordi. Ta võitis 2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas 50 km käimises kuldmedali.

Suzuki võistles juba noorelt ja tema rahvusvaheline debüüt oli 2004. aasta kergejõustiku juunioride maailmameistrivõistlustel. Ta sai 10 000 meetri käimises pronksmedali 2005. aasta kergejõustiku noorte maailmameistrivõistlustel ja kergejõustiku 2006. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel. Ta alustas võistlust seenioride arvestuses aasta hiljem ja tuli Aasia meistrivõistlustel 20 km käimises kuuendaks ja 2007. aasta suveuniversioonil neljandaks. Järgneva kahe aasta jooksul jäi ta Aasia meistrivõistlustel kümnendaks ja viiendaks. Isiklik parim aeg oli tal 1:22.05, kui ta osales 2009. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel, kuid ta oli viimaste käijate hulgas, kes 20 km distantsil finišeerus. 

Ta tuli 2010. aastal Aasia meistriks uue isikliku rekordiga 1:20.06, kuid ei löönud taas läbi ülemaailmsel areenil, saades 2010. aasta IAAFi käimise maailmakarikavõistlustel 40. koha. Ta oli aasta lõpus Aasia mängudel viiendal kohal. 2011. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel tõusis ta maailma parimate käijate hulka, kui oli 20 km käimises üldarvestuses kaheksas. 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis, lõpetas ta 36. kohal. 2013. aasta hooaja alguses ületas Suzuki Jaapani rekordi kaks korda: ta tuli Jaapani meistriks ajaga 1:19.02. Samal aastal tuli ta ka teist korda Aasia meistriks, finišeerides ajaga 1:18.34 kodulinnas Nomis Ishikawas.

Jaapani kergejõustiklased
Sündinud 1988
Käijad
Christopher Moseley

Christopher Moseley (sündinud 1950) on Suurbritannia keeleteadlane, fennougrist, läänemeresoome keelte uurija ning tõlkija. Ta õppis Londoni Ülikoolis slaavi ja Ida-Euroopa uuringute Instituudis, kus ta kaitses ka magistrikraadi. Tema uurimisvaldkonnad on uued kirjakeeled (newly written languages) ja geolingvistika. Tõlkinud eesti, läti  ja soome keelest. Alates 2007. aastast töötab ta eesti keele õpetajana. Christopher Moseley rajas .

Teoseid

Viited

Välislingid 
 Ametlik koduleht (inglise keeles)

Suurbritannia keeleteadlased
Fennougristid
Sündinud 1950
Spiraal

Spiraal (keskladinakeelsest sõnast spiralis; ladina keeles spira 'käänd', 'looge') on tasandiline kõverjoon, mis kulgeb pidevalt suureneva raadiusega ühe punkti või telje ümber ja vastavalt kaugeneb sellest, või vastupidi, raadiuse vähenedes läheneb sellele punktile või teljele. Kunstis nimetatakse spiraaljoontest kujundatud ornamenti spiraalornamendiks.

Kunstis 

Spiraal on looduses tavaline vorm ja on küllalt pika ajalooga ka ornamendina kunstis. Euroopas oli see tuntud alates neoliitikumist. Spiraale (samuti mõnikord spiraali variantideks peetud jooksvat ratast ja triskelet) on seostatud liikumise ja päikesesümboolikaga ning võib arvata, et neil kaunistustel oli õnnetoova maagia või kaitse funktsioon.

Esiaja kunst ja antiikkunst 
Juba nooremal kiviajal oli spiraal paljudes kultuurides tuntud ornamendimotiiv, mida leiab nii raidkividel kui keraamikas, alates neoliitikumi paelkeraamikast kuni varaste kõrgkultuurideni Vana-Egiptuses, Kreetal ja Vana-Hiinas. Euroopas esineb spiraalimotiiv megaliitehitistel Maltal ja Iirimaal, samuti hilisemas keltide ja germaanlaste kunstis ja ibeeride keraamikas. Triskeletaoline kolmikspiraal esineb ornamendina juba eelklassikalises Kreekas, näiteks Mükeene savinõudel ja Lüükia müntidel, samuti Vana-Kreeka keraamikas heraldilise embleemina sõdalaste kilpidel.

Samavõrra sageli esineb spiraalornament Kolumbuse-eelse Ameerika kultuurides, nagu kaljujoonistel Las Plazuelas, Mexicos, vanusega 750.-1200. eKr, samuti Nazca geoglüüfidel Peruus, mille vanust hinnatakse 200. aastast eKr kuni 500. aastateni.

Klassikalistes orderites (joonia ja korintose order) ja nende varasemates vormides (aioolia order), samuti konsoolidel on spiraal voluudi põhikujund.

Esiaja kunstis

Antiikkunstis

Keskaja kunst 
Varakeskaja kunstis esineb spiraal ilmselt rahvasterännuaja kunsti pärandina veel nii kunstkäsitöös kui arhitektuuris, eriti markantselt iiri-anglosaksi raamatumaalis ja kunstkäsitöös. Euroopa kõrgkeskaja kunstis, eelkõige romaanikas ja gootikas, esineb spiraal pigem harva, olgugi et eriti gootikas oli geomeetriliselt konstrueeritud ornamendi kasutus (ludi geometrici) sage praktika ja nii kolmiksiir kui ka kolmest elemendist koosnev kalasiirik näivad kaugelt sarnanevat esiaja kolmikspiraalimotiividega. Muistsete spiraalimotiividega sarnanevad siiski ja võtavad osaliselt nende koha labürindid gooti ehitiste põrandail, keerukad põimornamendid ja Rankenwerk esemete dekooris. Bembrive kiriku tümpanonil Pontevedra provintsis Hispaanias on kolm spiraali. Kujundi leiab ka San Pedro de Gaíllos' kiriku portaali palendilt Segovia provintsis. Rohkem kui raiddekooris esineb spiraal keskaegses sepises, näiteks kirstude, mööbliesemete ja uste metallpealistises.

Vaata ka 
 meander
 labürint
 pronksspiraalkaunistus
 logaritmiline spiraal
 Fibonacci jada
 heeliks

Viited 

Geomeetria
Ornamendid
Sümbolid
Juhutöö

Juhutöö ehk tööamps on ajutise iseloomuga juhuslikku laadi tööots. See on sageli hooajaline töö, kus tööandjal on teatud perioodil tarvis tavapärasest oluliselt rohkem tööjõudu.

Juhutöid tehakse lepingu alusel eelnevalt kokkulepitud tingimustel.

Juhutöömajanduse (inglise keeles gig economy) all tuntakse olukorda, kus tööturul pakutavast moodustavad suure osa ajutise iseloomuga tööd.

Juhutööliste kvalifikatsioon on erinev, alates nt seenekorjajatest ja lõpetades mingi ühenduse (SRÜ, NATO, EL) tasandil mingi teise ühenduse tasandil (ÜRO, mingi riik, riikide ühendus) tegutsevate nõustajatega (konsultandid).

Sõna (Tööamps ) on välja mõeldud iduettevõtte GoWorkaBit poolt, kes hakkas aastal 2014 pakkuma Eestis lühiajalisi paindlikke tööotsi ehk tööampse. GoWorkaBit kirjeldas aastal 2014 tööampsu järgnevalt: "Tööamps on lühiajaline tööots (kestusega kuni 140h), toredas ettevõttes. Sobib tublile ja motiveeritud inimesele ja ei eelda väga spetsiifilisi oskusi ja eelnevat kogemust."

Viited

Välislingid
 Töötamine ELi institutsioonides
Rivo Jõõras

Rivo Jõõras (2. mai 1965 Tallinn – 18. juuli 1998 Tallinn) oli eesti veemootorisportlane. 

Lõ­petas 1983. aastal Tallinna 43. Keskkooli ja 1990. aastal peenmehaanikuna Tallinna Tehnikaülikooli. 

Töötas AS MootorReisid Eurolinesi vedude osakonna juhatajana.

Ta hukkus 18. juulil 1998 Harku järvel võistlusklassi O-250 Euroopa meistrivõistluste võistlussõidul.

Sportlasena
Alustas treeninguid 1977. aastal Noorte Meremeeste Klubi veemotoringis Lembit Aaslav-Kaasiku juhendamisel.
1978 võistlusklassis S-250 (SA) Eesti NSV noortemeister
1981 võistlusklassis S-350 (SB) 2-kordne Eesti NSV noortemeister
1979–1981 võistlusklassis S-250 (SA) 3-kordne NSV Liidu noortemeistrivõistluste pronks 
1986–1991 võistlusklassis S-350 (SB) 7-kordne Eesti NSV meister 
1992–1995 ja 1997–1998 võistlusklassis O-250 6-kordne Eesti meister 
1992–1994 Balti karika võitja 
Euroopa meistrivõistlustel võistlusklassis O-250:
1997 7. koht
1998 6. koht 
maailmameistrivõistlustel võistlusklassis O-250:
1992 18. koht
1994 8. koht (sõitis veel Ida-Saksa päritolu Königi mootoriga)
1997 5. koht

Sporditegelasena
1991 Eesti Veemotoliidu juhatuse liige

Tunnustused
1992, 1994 ja 1997 Eesti parim veemotosportlane

Mälestuse jäädvustamine
Alates 1999. aastast peetakse tema temanimelist mälestusvõistlust.

Isiklikku
Tema isa oli veemotosportlane Ilmar-Olav Jõõras.

Välislingid

Rivo Jõõrase sporditulemused
Haud Tallinna Metsakalmistul

Eesti veemotosportlased
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1965
Surnud 1998
18A

18A on Tallinna bussiliin, mis avati 1. oktoobril 2019 ning sõidab Viru keskusest Urdasse. 

Liin avati pikendusena bussiliinile 18, sõites Nõlvaku peatusest edasi kuni Urda peatuseni ning tehes tagasipöörde Tallinna suunas Topi liiklussõlmel.

Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning on käigus kõigil nädalapäevadel.

Peatuste loend

Viru keskus > Urda
Viru keskus 1
Viru
Vabaduse väljak
Kosmos
Vineeri
Tallinn-Väike
Kalev
Hallivanamehe
Järve
Virve
Risti
Liiva
Näituse
Haava
Valdeku
Nurme
Kaare
Hiiu
J. V. Jannseni
Hõimu
Vikerkaare
Raba
Naaritsa
Pärnu maantee
Vana-Pääsküla
Sillaotsa
Nõlvaku
Urda

Urda > Viru keskus
Urda
Laagri
Nõlvaku
Vana-Pääsküla
Pärnu maantee
Naaritsa
Raba
Vikerkaare
Hõimu
J. V. Jannseni
Hiiu
Kaare
Nurme
Valdeku
Haava
Näituse
Liiva
Risti
Järve
Hallivanamehe
Kalev
Tallinn-Väike
Vineeri
Kosmos
Vabaduse väljak
Estonia
A. Laikmaa

Tallinna bussiliinid
Cilja Laud

Cilja Laud (sündinud 1938) on Eesti juudi aktivist.

Ta lõpetas Leningradi Riikliku Kultuuriinstituudi.

Töökohad 
Ta töötas 20 aastat Hans Pöögelmanni nimelises Elektrotehnika Tehases patendiuuringute ja infoosakonna juhatajana. Järgnevalt töötas ta Eesti Rahvusraamatukogu konverentsiteeninduse osakonna juhatajana. Veel on ta töötanud Haridus- ja Teadusministeeriumis rahvusvähemuste hariduse osakonna juhatajana.

Seos Eesti Juudi Kogukonnaga 
Ta oli Eesti Juudi Kogukonna esinaine aastatel 1995–2005.

Tunnustused 
2004 Valgetähe IV klassi teenetemärk
2008 Tallinna teenetemärk
Poola teenetemärk

Viited 

Eesti juudid
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1938
Uładzimir Makiej

Uładzimir Makiej (valgevene keeles Уладзімір Макей; sündinud 5. augustil 1958 Nekraševičy külas Kareličy rajoonis Hrodna oblastis) on Valgevene diplomaat ja poliitik. Ta on 20. augustist 2012 Valgevene välisminister.

Ta lõpetas aastal 1980 Valgevene Riikliku Võõrkeelte Pedagoogilise Instituudi. Seejärel teenis ta aastatel 1980–1992 Nõukogude armees, ta on auastmelt reservpolkovnik.

Aastatel 2000–2008 töötas ta president Alaksandr Łukašenka assistendina ja 2008–2012 presidendi kantseleiülemana.

Valgevene diplomaadid
Valgevene poliitikud
Välisministrid
Sündinud 1958
Karsten Warholm

Karsten Warholm (sündinud 28. veebruaril 1996) on Norra kergejõustiklane ja olümpiavõitja, kes võistleb sprindidistantsidel tava- ja tõkkejooksus. 

2021. aasta 1. juulil Oslos ületas ta 29 aasta vanuse maailmarekordi 400 meetri tõkkejooksus, ajaga 46,70. Eelmine rekord 46,78 oli 1992. aastast Kevin Youngi nimel. 2020. aasta suveolümpiamängudel Tokyos võitis ta 400 meetri tõkkejooksu ajaga 45,94 sekundit, ületades enda nimel olnud maailmarekordi üle kolmveerandi sekundiga. Ta on tulnud maailmameistriks 400 m tõkkejooksus 2017. ja 2019. aastal ning Euroopa meistriks 2018. aastal. 

Warholm tuli 2013. aastal Donetskis kuni 18-aastaste maailmameistriks kaheksavõistluses tulemusega 6451. Ta sai 2014. aastal Eugene'is toimunud kuni 20-aastaste maailmameistrivõistlustel kümnevõistluses 10. koha. 2014. aasta Euroopa meistrivõistlustel Zürichis jooksis ta 400 m jooksus eeljooksus aja 46.73 ja poolfinaali ei pääsenud. Ta võitis 2015. aastal Eskilstunas kuni 20-aastaste Euroopa meistrivõistlustel hõbemedali nii 400 meetri jooksus ajaga 46,50 kui ka kümnevõistluses 7764 punktiga. 

2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel Amsterdamis sai Warholm 400 m tõkkejooksus kuuenda koha. 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros jõudis ta 400 m tõkkejooksus poolfinaali. (Muide, Rasmus Mägi jõudis sealsamas finaali, kus sai ajaga 48,40 kuuenda koha.) 2017. aastal Bydgoszczis tuli ta kuni 23-aastaste Euroopa meistriks 400 meetri tõkkejooksus ajaga 48,37 ja võitis hõbemedali 400 meetri jooksus ajaga 45,75. 

Londonis peetud 2017. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel tuli Warholm maailmameistriks 400 m jooksus ajaga 48,35 ja 2019. aasta Doha maailmameistrivõistlustel ajaga 47,42. 2018. aastal tuli ta Berliinis Euroopa meistriks 400 m tõkkejooksus Norra rekordiga 47,64. 400 meetri jooksus oli ta seal kaheksas. 2019. aastal Euroopa sisemeistrivõistlustel Glasgow's tuli ta Euroopa sisemeistriks 400 m jooksus Euroopa rekordiga 45,05. 

Warholmi nimel on 400 meetri tõkkejooksus nii Euroopa rekord (46,92) kui ka Norra rekord. Lisaks on tema nimel Euroopa rekord 400 meetri jooksus nii välitingimustes (44,87) kui ka hallis (45,05). Ta on jooksnud ka maailma ajaloo kiireima 300 m tõkkejooksu ajaga 34,26.

Välislingid
 
 

Norra jooksjad
Tõkkejooksjad
Sündinud 1996
Lembit Pihlak

Lembit Pihlak, (7. veebruar 1921 Tallinn – 3. märts 2006 Tallinn) oli Eesti laskesportlane ja Eesti NSV harrastuspurilendur.

Ta lõpetas 1940 Tallinna 5. Keskkooli. Sportima hakkas ta koolipäevil, 1939 teenis välja Eesti Laskurliidu erimeistri märgi. 

Purilennuga tegeles Lembit Pihlak aastast 1954 Ülo Keeduse, Illar Linki ja Hugo Abrami juhendamisel. Ta tuli 1961, 1963 ja 1964 purilennus Eesti meistriks. 1964. aastal püstitas Lembit kaheistmelisel purilennukil kaks Eesti absoluutset rekordit: kõrgus 4150 m ja kõrguse juurdevõtt 3500 m. 1963–1971 oli ta  Eesti NSV Purilennuspordiföderatsiooni (spordiliit) presiidiumi esimees. Lembit töötas 1952–80 ETKVL-i autobaasis ja tööstusettevõttes Orto. Lembit Pihlak on tegutsenud purilennukohtunikuna ja -instruktorina , on Ridali Lennuklubi auliige.

Viited

Välislingid

Foto Rahvusarhiiv
Pool tundi noorte spordisõprade klubis. Purilennukid. ERR Arhiiv

Eesti purilendurid
Eesti laskurid
Rahumäe kalmistule maetud
Sündinud 1921
Surnud 2006
Hugo Abram

Hugo Abram (14. aprill 1915 Tallinn – 28. september 1998 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (nooremleitnant, 1940), purilendur ja treener.

Hugo Abram sattus 1941. aastal Punaarmeele alluva 22. Territoriaalkorpuse juures olevast üksik lennueskadrillist, asukohaga Jägalas, tagalasse Venemaal, kus tegutses lennukoolis instruktorina ning jõudis II maailmasõja lõpuks Punaarmee Eesti korpuse lennueskadrilli Tasuja.

Välislingid
Kirjutamata memuaare
Kirje ohvitseride andmekogus

Purilendurid
Eesti lendurid
Nõukogude Liidu lendurid
3. Lennuväedivisjoni koosseis
8. Eesti Laskurkorpuse koosseis
Sündinud 1915
Surnud 1998
Peep Veedla

Peep Veedla (sündinud 11. oktoobril 1961 Järva maakonnas Kaalepis) on Eesti muusikaprodutsent, kontserdikorraldaja ja harrastusornitoloog.

Ta on õppinud Seidla Algkoolis, Aravete 8-klassilises koolis ja Tapa 1. Keskkoolis, mille lõpetas 1980. aastal. Õpinguid jätkas Tallinna 2. Tehnikakoolis ja Eesti Põllumajanduse Akadeemias, kuid nendes valdkondades, millega ta suurema osa oma elust tegelenud, on ta autodidakt. 

1989–1996 töötas Eesti Noorte Loodusmajas ja Noortemajas TELO majandusjuhataja ja ornitoloogiaõpetajana. 
1996. aastal asus Veedla juhtima helikandjate hulgimüügifirmat TopTen, olles ise üks selle asutajatest. 2000. aastal alustas TopTen ka heliplaatide ja -kassettide produtseerimist ja väljaandmist. 

Peep Veedla on olnud popansamblite Nightlight Duo, Vanilla Ninja, Nexus, Dynamint, Pasadena jt loomise juures. Tema initsiatiivil said taas ellu kutsutud ansamblid PS Troika ja Polyphon. 

Alates 1988. aastast on Veedla olnud üks roheliste rattaretkede “Kuidas elad, …?” korraldajaid. Koos Aarne Valmisega on ta neid rattaretki korraldanud üle 30 aasta. Aastatel 2000–2007 osales Peep Veedla eestlastele Soomet tutvustavate rattaretkede “Kuidas elad, Soome?” korraldamises. 

Peep Veedla korraldab aastast 2008 festivali Viru Folk. Samast aastast alates on tema korraldada koos Villu Veedlaga Kaunid Kontserdid Käsmus. 

Alates 1976. aastast kuulub Peep Veedla Eesti Ornitoloogiaühingusse (kuni 1991. aastani Eesti Looduseuurijate Seltsi ornitoloogiasektsioon), olnud selle juhatuse ja nõukogu liige ning lühikest aega ka nõukogu aseesimees ja esimees.  

Peep Veedla on avaldanud kuus linnuraamatut.  Ta on kirjutanud lindudest üle 100 luuletuse ja lauluteksti.

Tunnustus 
 2017 – Lääne-Virumaa kuldne vapimärk

Raamatud 
 1992 – "Linnusõnastik"
 1993 – "Toidulaualugu"
 2008 – "Lindudega sõbraks"
 2009 – "Pöialpoiss - made in Luxembourg: värsse lindudest"
 2021 – "Rahvuslinnud ja sümbollinnud Euroopas ja kaugemal"
 2021 – "Laululuige lummuses. Värsid lindudest"
 2022 – "Pargi- ja aialindude taskugiid"

Viited 

Eesti muusikaprodutsendid
Eesti ornitoloogid
Sündinud 1961
Banco Santander

Banco Santander, S.A., mis tegutseb Santander Groupina, on Hispaania suurim rahvusvaheline kommertspank ja finantsteenuseid pakkuv ettevõte, mille peakorterid asuvad Madridis ja Santanderis Hispaanias. Lisaks on firmal kõigis globaalsetes finantskeskustes kontorid. 

See on suuruselt 16. pangandusasutus maailmas. Ehkki firma on tuntud oma Euroopa pangandustegevuse poolest, laienes pank Põhja- ja Lõuna-Ameerikasse ning Aasiasse.

Ettevõttel on palju tütarettevõtted, näiteks Abbey National, mis on Santanderi nime all ümber nimetatud. Ettevõte on osa Euro Stoxx 50 börsiindeksist. 

2016. aasta mai seisuga oli Santander maailma suurimate aktsiaseltside Forbes Global 2000 nimekirjas 37. kohal.

Hispaania ettevõtted
Pangad
Emirates NBD Bank

Emirates NBD Bank PJSC on Dubai valitsusele kuuluv pank ja varade osas Lähis-Ida üks suuremaid pangakontserne. Emirates NBD asutati 19. juunil 1963, kui H. H. Šeik Rashid bin Saeed Al Maktoum allkirjastas Dubai National Bank (NBD) põhikirja, millest sai esimene Dubais ja Araabia Ühendemiraatides (AÜE) asutatud riiklik pank. 

31. detsember 2018 seisuga oli panga koguvara 500,3 miljardit AED. Kontsernil on tegevused AÜE-s, Egiptuses, Indias, Saudi Araabia Kuningriigis, Singapuris, Ühendkuningriigis ning esindusi Hiinas ja Indoneesias.

Pangad
Dubai
Noah Lyles

Noah Lyles (sündinud 18. juulil 1997 Florida osariigis Gainesville'is) on Ameerika Ühendriikide sprinter. Tema nimel on USA rekord 200 meetri jooksus 19,31.

Lyles oli noorpõlves võimleja ja alustas kergejõustikutreeninguid 12-aastaselt. Tema vanemad Keisha Caine ja Kevin Lyles võistlesid kergejõustikus Seton Halli ülikoolis. Ta õppis Virginias T. C. Williamsi keskkoolis.

Ta võitis Hiinas Nanjingis 2014. aasta noorte olümpiamängudel 200 meetri jooksus kuldmedali.

2015. aasta jaanuaris hüppas Lyles keskkooli juuniorina kõrgushüppes 2.03. Novembris nimetas ajakiri Track & Field News ta 2015. aasta keskkoolide parimaks noorsportlaseks.

2016. aasta aprillis võitis Lyles 2016. aasta Arcadia Invitationalil nii 100 kui ka 200 meetri jooksu, püstitades uued võistluste rekordid vastavalt 10,17 ja 20,48 sekundit. 2016. aasta juunis võitis Lyles USA juunioride meistrivõistlustel 100 meetri jooksu ajaga 10,08.

2016. aasta juulis osales Lyles USA olümpiakatsevõistlustel, et pääseda olümpiakoondisse 100 m ja 200 m jooksus. Ta ei pääsenud oma eeljooksus 100 m jooksus edasi, kuid 200 m distantsil võitis ta oma poolfinaali ja sai seejärel finaalis ajaga 20,09 neljanda koha. Ta ületas 31-aasta vanuse riikliku keskkooli rekordi. Ehkki ta ei pääsenud 2016. aasta suveolümpiamängudele, osales ta 2016. aasta U20 maailmameistrivõistlustel Bydgoszczis, kus ta oli kahekordne kuldmedalist, võites 100 m jooksu ja 4 × 100 m teatevõistluse. 

2019. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Dohas võitis Lyles 200 meetri jooksu ja 4 × 100 meetri teatejooksu.

2020. aasta suveolümpiamängudel Tokyos võitis ta 200 meetri jooksus 19,74-ga pronksmedali.

2022. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Eugene'is võitis Lyles 200 meetri jooksus kuldmedali kõigi aegade kolmanda tulemusega 19,31 ning võttis ühe sajandikuga USA rekordi üle Michael Johnsonilt.

Teemantliiga üldvõitjaks on Lyles tulnud 100 meetri jooksus aastal 2019 ning 200 meetri jooksus aastatel 2017, 2018 ja 2019.

Isiklikud rekordid 
Välisrekordid

Siserekordid

Välislingid

Ameerika Ühendriikide jooksjad
Sprinterid
Sündinud 1997
Ilja Novikov

Ilja Sergejevitš Novikov (vene keeles Илья Сергеевич Новиков; sündinud 11. veebruaril 1982 Moskvas) on vene advokaat.

Ta on lõpetanud kiitusega Venemaa Õigusemõistmise Akadeemia. 2005. aastast töötab samas (nüüd on see Venemaa Riiklik Õigusemõistmise Ülikool) õppejõuna kohtunike täiend- ja ümberõppe teaduskonnas. Aastatel 2011–2013 oli juriidilise büroo Gontšarova, Novikov i Partnjorõ vanempartner ja 2013. aastast konsultatsiooniettevõte Tenzor Consulting Group partner. 

Novikovil on advokaadilitsents. Ta on olnud kohtus Ukraina sõjaväelase Nadija Savtšenko (2014–2016), Moldova poliitiku ja ärimehe Veaceslav Platoni (2016–2017), Kertši väina intsidendis osalenud Ukraina mereväe kaatri Berdansk kapten Roman Mokrjaki (2018. aastast) ja augustis 2019 Moskva protestiaktsioonides osalenud üliõpilase ja juutuuberi Jegor Žukovi kaitsja. Savtšenko kaitsmisel töötas ta koos advokaat Mark Feiginiga.    

Ta on mänginud televisioonis mälumängu "Mis? Kus? Millal?". Võitis 2014. aastal telemängu aasta peaauhinna Briljantöökull. Kahel korral võitis Kristallöökulli (2004, 2014). Selle mälumängu sportlikus versioonis on ta tulnud võistkonna koosseisus maailmameistriks (2014) ja Venemaa meistriks (2002, 2013, 2014).

Novikov oli abielus Anastassija Šutovaga. Nende abielu sõlmiti aatomijäämurdjal 50 Let Pobedõ kruiisil Põhjapoolusele. Abielu lahutati 2015. aastal.

Välislingid

Advokaadid
Venemaa juristid
Sündinud 1982
Toivo Sumera

Toivo Sumera (20. august 1906 – 28. november 1983) oli 1927-1940 EV mereväes, 1937. aastast kuni 1940. aasta augustini ja 1940 septembrist kuni 1942. aasta juunini NL allveelaeva Lembitu meeskonna liige, ametilt elektrik.

Seejärel teenis 925. Eesti Laskurpolgus, 1944 detsembrist töötas EKP KK sõjalise osakonna instruktorina kuni 1948. aastani.

Hiljem töötas erinevatel ametikohtadel, 1965. aastast kuni pensionile jäämiseni töötas ENSV Loominguliste Liitude Koondise kunstiklubi direktorina.

Allveelaeva Lembit meeskonnaliikmed
8. Eesti Laskurkorpuse koosseis
Eestistatud nimega inimesed
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1906
Surnud 1983
Karl Laumets

Karl Laumets (sündinud 31. juulil 1990 Tallinnas) on eesti näitleja ja lavastaja. 

Ta lõpetas 2016. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli. Samal aastal asus tööle Vanemuise teatris näitlejana, 2020. aasta sügisest töötab Vanemuise teatris lavastajana.

Rollid Vanemuises

 Bernard Fawcett – Priestley “Perekond Linden” (2016)
Gus Coverly / Augustus Coverly – Stoppard “Arkaadia” (2016)
Adso – Eco “Roosi nimi” (2017)
Haldjas Aldjas – Strandberg “Aino ja Haldjas” (2016)
Poiss – Trieri, Pirie', Asmusseni, Nielseni “Laineid murdes” (2017)
Mike Clark – Kaufman “33 variatsiooni” (2018)
Simon Chachava – Brecht “Kaukaasia kriidiring” (2019)
Kukk, Heinz, Zeng He – Ots/Tonts/Mäeots/ Pakk “W” (2019)

Rollid mujal

 Stephano – Shakespeare “Torm” (diplomilavastus, VAT Teater, 2014)
 osalemine lavastuses – Pepeljajev / Dostojevski “Idioot FM” (diplomilavastus, 2015)
 erinevad rollid lavastuses – Gailit/Toikka “Ekke Moor” (diplomilavastus, VAT Teater ja Kuressaare Linnateater, 2015)
 Tom Wingfield – Williams “Klaasist loomaaed” (diplomilavastus, VAT Teater, 2015)
 erinevad rollid lavastuses “Uhkus ja eelarve” (diplomilavastus, Endla Teater, 2016)
 Alceste – Moliére “Misantroop” (diplomilavastus, Draamateater, 2016)
 Friedebert Tuglas – “Elagu, mis põletab!” (Adamson-Ericu muuseum, 2016)
 Tahve – Lennuk “Lembitu – kuningas ilma kuningriigita” (Temufi, 2017)
 August Gailit – rühmatöö “Siuru õhtu 100” (Kirjanike Liit, 2017)
 August Gailit, Joosep Maarva – Saaremäel/Laumets “Leek” (Eesti Teatri- ja Muusikamuuseum, 2018)

Lavastused

 Fr. R. Kreutzwald / K. Laumets “Kalevipoeg” (2018)
Saaremäel/Laumets “Leek” (Eesti Teatri- ja Muusikamuuseum, 2018)
Ots/Laumets “Pidu tuli” (Raadi Suveteater, 2019)
M. Durnenkov “Utoopia” (Vene Teater, 2020)
G. Orwell "1984" (Vanemuine, 2021)

Tunnustus
 2018 Vanemuise draamatrupi kolleegipreemia
 2019 Eesti Teatriliidu lavastajaauhind

Viited 

Vanemuise näitlejad
Eesti teatrilavastajad
Sündinud 1990
Donavan Brazier

Donavan Brazier (sündinud 15. aprillil 1997 Grand Rapidsis, Michiganis) on Ameerika Ühendriikide keskmaajooksja. Tema nimel on Ameerika juunioride ja meeste rekord 800 meetri jooksus ning ta võitis 2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas 800 m jooksus kuldmedali ajaga 1.42,34.

2014. aastal, õppides Kenowa Hillsi keskkoolis, võitis Brazier New Balance'i riiklikel meistrivõistlustel 800 meetri jooksu ajaga 1.48,61, tema aeg oli uus Michigani osariigi rekord. Brazier jooksis 2015. aasta juunis Seattles Brooks Sportsi võistlustel 800 meetri jooksus aja 1.47,55. Brazier võistles USA noorte  kergejõustiku meistrivõistlustel 800 meetri jooksus, kuid diskvalifitseeriti. 

Pärast keskkooli lõpetamist 2015. aastal läks Brazier Texase A&M Ülikooli, kus teda juhendasid endine tippjooksja Alleyne Francique ja peatreener Pat Henry. Ta läbis oma ülikooli debüütvõistlusel 16. jaanuaril 2016. aastal 800 m ajaga 1.45,92, ületades John Marshalli Ameerika juunioride siserekordi peaaegu kahe sekundiga; aeg oli ka NACAC-i juunioride siserekord ja jäi Ameerika ülikoolide rekordile alla vaid 0,05 sekundiga. Ta võitis 2016. aasta sisemeistrivõistlused 1.46,08, kuid ei suutnud NCAA sisehooajal oma hooaega lõpuni viia seljavigastuse tõttu. 

Brazier naasis välishooajal, kuid tippvormi saavutamiseks oli vaja osaleda mitmetel võistlustel. Ta oli Kagukonverentsi meistrivõistlustel ajaga 1.46,19 kolmas, pool sekundit Mississippi osariigi Brandon McBride'i järel. NCAA-i välimeistrivõistlustel Eugene Brazier võitis poolfinaali isikliku parima ajaga 1.45,07.  Finaalis oli Brazieri ja McBride'i kordusmatš; McBride juhtis suurema osa jooksust, kuid Brazier möödus temast 150 meetrit enne finišit ja võitis ajaga 1.43,55. Aeg oli uus kollegiaalne rekord, Ameerika juunioride ja NACACi juunioride rekord ja maailma juunioride (U20) liidertulemus. Eelmine Ameerika juunioride välisrekord oli Jim Ryuni 1. 44,3 / 1.44,9y, püstitatud täpselt viiskümmend aastat tagasi 10. juunil 1966. aastal. 

Brazier hakkas pärast NCAA võitu professionaalseks sportlaseks, allkirjastades Nikega lepingu ja loobudes oma kolmeaastasest ülikooli esindatusest. Brazier saavutas 800 meetri jooksus 19. koha 2016. aasta USA olümpiakatsetel ajaga 1.48,13. 2017. aasta riiklikel meistrivõistlustel jooksis ta Eric Sowinski kannul ja hoidis oma tempot, kui Sowinski kaotas talle meistrivõistlustel, kvalifitseerudes Brazier maailmameistrivõistlustele.

29. augustil 2019. aastal jooksis Brazier Šveits]is Zürichis toimunud Teemantliiga võistlustel uue 800 meetri isikliku rekordi ajaga 1.42,70. 

Brazier võitis 1. oktoobril 2019. aastal Kataris Dohas toimuvatel maailmameistrivõistlustel 800 m jooksu. Tema aeg 1.42,34 oli meistrivõistluste rekord ja uus Ameerika rekord, ületades 1985. aastast pärit Johnny Gray aja 1.42.60.

Välislingid

Ameerika Ühendriikide jooksjad
Sündinud 1997
Läänegooti kiri

Läänegooti kiri oli 8.–11. sajandil hispaania kultuuri mõjupiirkondades kasutusel olnud ladina kirja liik. Läänegooti kiri oli arenenud rooma kursiivkirjast ja mõjutatud araabia kirjast.

Kirjeldus 
Varane läänegooti kiri, kuni 10. sajandini, oli laia ja tugeva üldpildiga. Hilisem kiri oli kitsas ja nurgeline, tugevate sulerõhkudega ja ülapikenditega pikkadel tähtedel, kirja raskuspunkt asus ristjoonel.

Ajalugu 
Läänegootidega pole kirjal rohkem tegemist, kui et kiri tuli kasutusele Pürenee poolsaarel, kus laius varakeskajal läänegootide kuningriik. Kirja arengulugu võib laiades joontes kõrvutada insulaarkirja ja Põhja-Prantsusmaa karolingide minuskli eelsete kirjade arenguga ja tema kujunemine on väga sarnane benevendi kirja kujunemisega Itaalias. Mõlemad kirjad kujunesid välja endise Rooma riigi südaaladel keskkonnas, kus raamatuid kirjutati hilisantiikses pooluntsiaalis ja kus rooma dokumendikirjad, nagu rooma kursiiv, jäid kasutusele ka pärast Rooma keisririigi lõppu. Läänegooti minuskelkirja tähestik on sama mis pooluntsiaalil ja ligatuurid kattuvad rooma kursiivkirja omadega.

Läänegooti kiri oli võrreldes mõne teise varakeskaegse kirjaga pika elueaga. Ilmudes 8. sajandil või koguni varem, oli läänegooti kiri kasutusel 13. sajandini, kuigi 11. sajandi lõpul asendus see suures osas karolingide minuskliga. Kirjatüübi asendumise tingis paavst Gregorius VII tegevus katoliku kiriku liturgia ühtlustamise nimel. Reformi käigus asendati vana mosaraabia liturgia rooma liturgiaga ning vanade läänegooti kirjas kasutatud liturgiliste raamatute asemel võeti kasutusele uued sissetoodud tekstid, mis olid kirjutatud juba karolingide minusklis, samuti ilmusid kloostrite raamatukogudesse Benedictuse kloostrireeglite käsikirjad vanade Isidoruse ja Fructuosuse reeglite asemele. Kuid sellest hoolimata läänegooti kirja kasutamine jätkus veel paar sajandit.

Näiteid

Vaata ka 
 Benevendi kiri

Viited

Kirjandus 
 A. C. Correa. Visigothic script vs. Caroline minuscule: the collision of two cultural worlds in twelfth-century Galicia. -  Mediaeval Studies 78 (2016): 203-242.

Välislingid 
 Visigothic Script (Littera Visigothica)
 Latin Scripts: Visigothic and Beneventan. – Virtual Hill Museum & Manuscript Library
 A. C. Castro. Discovering Visigothic Script Manuscripts. - Clio@King's: The History Department Blog

Kiri
Kirjastiilid (paleograafia)