joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Osterode kreis

Osterode oli kreis Alam-Saksimaal, Saksamaal. Kreisi pindala oli 636 km². 2014. aastal elas seal 73 793 inimest.

Ajalugu 

Seda osa Harzi mägedest valitsesid alates 12. sajandist Welfid. Osterode oli Grubenhageni vürstkonna keskus, mis oli üks Braunschweig-Lüneburgi väikeriik. Hiljem sai sellest Hannoveri osa, mis omakorda läks 1866. aastal Preisi kuningriigile. 1885. aastal rajas Preisi valitsus kreisid, Osterode nende seas.

1. novembril 2016 lakkas Osterode olemast eraldi kreis ja ühendati Göttingeni kreisiga.

Geograafia 

Rohkem kui 2/3 kreisi pindalast hõlmas Harzi mägede edelaosa, sealhulgas Harzi rahvuspark lõunaosa.

Vaata ka 

 Hannoveri-Braunschweigi-Göttingeni-Wolfsburgi metropolipiirkond
Lēdurga vald

Lēdurga vald (läti keeles Lēdurgas pagasts) on vald Lätis Sigulda piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Krimulda vallaga, samuti ka Limbaži piirkonna Vidriži ja Limbaži vallaga ning Cēsise piirkonna Straupe vallaga.

Valla pindala on 162,7 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1469 inimest. Valla keskus on Lēdurga küla, vallavanem 7. septembri seisuga 2018 puudus.

Ajalugu 

Aastal 1935 oli valla pindala 146,9 km².  Aastal 1945 moodustati vallas Lēdurga ja Kaktiņi külanõukogud, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti need külanõukogud taas ühtseks Lēdurga külanõukoguks. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Krimulda piirkonda.

Kaitstavad mälestised 

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Lēdurga luteri kirik, selle piirdemüür ja väravad, kantsel, kantsliuks, portaalid ning altar ja Ķipukalni muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on paljude rahvajuttude tegevuspaik Vasiļase mägi ja Vecpapini muinaskalmed ehk Peetriküngas.

Loodus 
Valda jäävad 1,13 km² suurune Aģe järv ja 3,114 km² suurune Aijaži järv. Valla läänepiiril voolab Brasla jõgi, vallast algab Aģe jõgi.

Looduskaitse all on Aijaži mõisa lehis, Dzelzkaļi lehis, Vecapiņi pärn, Kupčase pajud, Kuguļi teine tamm, Romeži tamm, Lēdurga dendropark, Lēdurga metsapark "Zaļā birzs", Lēdurga pärn, Lēdurga mõisa tamm, Mudurgase paju, Mudurga hiidrahn, Viesturi tamm, Zaļā mõisa pärn, Mācītājmuiža tammed, Pandase vaher, Kliesmetese tammed, Dzirnieki tamm, Tintuļi tamm, Tintuļi pärn, Lode mõisa tamm, Lode allee pärnad, Leitīši tamm, Vaļļese paju, Sviņķi kask, Nauda mäe tamm, Avotmuiža lehis, Avotmuiža tsuugad, Avotmuiža kuusk (Kanada kuusk) ja Burtnieki tamm, lisaks kasvab seal arvukalt nimetuid looduskaitsealuseid põlispuid. Vallas  asub 130 hektari suurune Linezersi hoiuala, lääneossa jääb osaliselt Lauga soo hoiuala põhjaossa aga osaliselt Pemme soo ja Suursoo hoiuala.

Asustus 

Aastal 2011 elas vallas 1359 lätlast, 53 venelast, 17 valgevenelast, 8 ukrainlast, 4 poolakat ja 5 leedulast.

Valla külad on:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

Viited

Välislingid 

Läti vallad
Sigulda piirkond
Krimulda vald

Krimulda vald (läti keeles Krimuldas pagasts) on vald Lätis Sigulda piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Sigulda linnaga, Sigulda, Inčukalnsi ja Lēdurga vallaga, Limbaži piirkonna Vidriži vallaga, Cēsise piirkonna Līgatne ja Straupe vallaga ning Saulkrasti piirkonna Sēja vallaga.

Valla pindala on 176 km². 2016. aasta seisuga elas seal 3976 inimest. Valla keskuseks on Ragana küla.

Ajalugu 

Aastal 1935 oli valla pindala 76,4 km².  Aastal 1945 moodustati vallas Gaveņi ja Krimulda külanõukogud, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti need külanõukogud taas ühtseks Krimulda külanõukoguks. Aastal 1956 liideti sellega osa Sigulda ja Inčukalnsi külanõukogude maadest, aastal 1963 Turaida külanõukogu. Aastal 1953 liideti osa Krimuldast ja Turaidast Sigulda linnaga. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Krimulda piirkonda.

Kaitstavad mälestised. 

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Krimulda luteri kirik, Krimulda Uue kalmistu muinaskalmed, Vieši linnamägi, Loja linnamägi, Melnā ieža linnamägi, Gavēņi muinaskalmed, Čiekuri muinaskalmed, Tālēni muinaskalmed, Liepeņi kaks muinaskalmete gruppi ja Priedese muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Karātavkalnsi karistuspaik, Pūteļi muinaskalmed, Kubesele muinaslinnus, Annaskalnsi muinaskalmed, Jelgavkalnsi muinasasula, petroglüüfidega Virtaka koopad, legendidega seotud Kaupo mägi ja Klintsdzirnavase muinaskalmed. Osa vallast jääb Sigulda, Krimulda ja Turaida ajaloolise keskuse kaitsealale.

Loodus 

Valda jääb 14,3 hektari suurune Jērkule järv. Valla läänepiiril voolavad Koiva jõgi ja selle lisajõgi Brasla jõgi.

Looduskaitse all on Saaremägi, Kalnasikšņi tamm, Turaida mõisavalitseja maja tammed, Pesutamm, Krimulda vana kooli haab, Ragana pajuhiid, Dvīņi kuusk, Loja kuusk, Loja luha mänd, Loja jõeoru kuusk, Vīganti kuusk, Mīlnieki kuusk, Silzemnieki allikas ja Līdumnieki allikas, osaliselt jäävad valda ka Brasla paljandid, Ziedlejase pank ja Cīruļi paljand koos Blusi koopaga, lisaks kasvab seal arvukalt nimetuid looduskaitsealuseid põlispuid ja vallas asub ka üks nimetu looduskaitsealune rändrahn. Valla kaguosa jääb Gauja rahvusparki.

Asustus 

Aastal 2011 elas vallas 3602 lätlast, 135 venelast, 28 valgevenelast, 23 ukrainlast, 35 poolakat ja 25 leedulast. 

Valla külad on:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

Viited

Välislingid 

Läti vallad
Sigulda piirkond
Vilniuse kunstiakadeemia

Vilniuse kunstiakadeemia (leedu keeles  Vilniaus dailės akademija, lühend VDA) on Leedus Vilniuses asuv kunstiakadeemia. VDA rektor on Audrius Klimas.

VDA asutati 1793 Vilniuse ülikooli arhitektuuriosakonnana. Osakond tegutses aastani 1832, kui ülikool Venemaa keisri käsul suleti. Ülikool koos kunsti- ja arhitektuuriosakonnaga avati uuesti 1919. 1919-1990 oli VDAga seotud mitmeid ümberkorraldusi ja ümbernimetamisi.

Tänapäevane kunstiakadeemia tegutseb aastast 1990.

Näiteks õppeaastal 2010/2011 õppis VDAs 1928 õpilast.

Välislingid
VDA koduleht

Vilnius
Leedu koolid
Kunstiakadeemiad
Leedu muusika- ja teatriakadeemia

Leedu muusika- ja teatriakadeemia (leedu keeles Lietuvos muzikos ir teatro akademija) on riiklik kõrgkool Leedus Vilniuses. Kooli direktor on Zbignevas Ibelgauptas.

Kool asutati 1933.

Välislingid
Koduleht

Leedu koolid
Muusikakõrgkoolid
Teatrikoolid
Vilnius
Eloff

Eloff on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Mpumalanga provintsis Nkangala ringkonnas Victor Khanye vallas.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Eloffi elanikest valgeid 66,73%, mustanahalisi aafriklasi 31,28%, värvilisi 1,56% ja India või Aasia päritolu inimesi 0,40%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 63,84% inimesi, suulu keelt 11,92%, inglise keelt 7,33%, ndebele keelt 4,61%, pedi keelt 2,92% ja sotho keelt 2,32%.

Viited

Mpumalanga provintsi linnad
Achtung! Lobjakas

"Achtung! Lobjakas" on Ahto Lobjaka Euroopa-teemaline autorisaade Raadio 2 eetris.

Saatetund on eetris iganädalaselt E-N kell 13.05 ja koosneb formaadi poolest kolmest osast. Esimeses tutvustab Lobjakas Euroopa lehtede päevateemasid, teises saavad kuulajad stuudiosse helistada või võtta osa saate kodulehe ja sotsiaalmeedia kaudu, kolmandas toimub intervjuu päevakülalisega.

Avasaade läks eetrisse 3. septembril 2018. Esimeste saatekülaliste seas olid nt välisminister Sven Mikser ja kaitseminister Jüri Luik.

Välislingid 
"Achtung! Lobjakas" koduleht

Eesti raadiosaated
Raadio 2
Kultus (kohvik)

Kultus on kohvik Tallinnas Vabaduse väljakul.

Kohvik alustas tegevust 2. veebruaril 1937 nime all Kultas. Kohvik nimetati asutaja Nikolai Kultase järgi. Eesti esimesel iseseisvusajal oli see üks tähelepanuväärsemaid kohvikuid. Näiteks pakuti seal 70 sorti torte, kohviliike oli 12. Kohvikus ei müüdud alkoholi. 

Kultas kohvikus kasutati sisearhitekt Jaan Siiraku Vikeri mööblitehase kaudu siia jõudnud kuulsaid Mart Stami kujundatud toole ja modernseid klaasnõusid, mis olid lastud kujundada spetsiaalselt Lorupi klaasitehases.

1950. aastatel nimetati kohvik ümber Moskvaks.

2009. aastal nimetati kohvik ümber Kultuseks.

Viited

Välislingid
Andres Klemet, Tallinna vanad kohvikud, Kultuur ja Elu, 2002

Eesti kohvikud
Tallinna toitlustusettevõtted
Tartu Ülikooli kohvik

Tartu Ülikooli kohvik (ka Ülikooli kohvik) on kohvik Tartu Ülikooli peahoone kõrval Tartus aadressil Ülikooli tänav 20.

Kohvikus tegutseb regulaarselt jazzklubi.

Kohvik asub 1924. aastal valminud hoones.

Tunnustus 

 2013 Tartu Kultuurikandja aunimetus (kultuurisõbralik ettevõte)

Viited

Välislingid
Kohviku koduleht

Eesti kohvikud
Tartu Ülikool
Hazyview

Hazyview on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Mpumalanga provintsis Ehlanzeni ringkonnas Mbombela vallas.

Hazyview on asutatud 1959. aastal. Põhilisteks tegevusaladeks linnas on turism ja troopiliste puuviljade kasvatamine.

Linnast voolab läbi raftinguks
sobiv Sabie jõgi.
Hazyview's asub elevantide kaitseala.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hazyview' elanikest mustanahalisi aafriklasi 47,73%, valgeid 43,13%, India või Aasia päritolu inimesi 7,37%, värvilisi 0,90% ja teisi 0,87%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 33,69% inimesi, tsonga keelt 19,65%, inglise keelt 16,74%, svaasi keelt 9,87%, sotho keelt 4,88%, pedi keelt 4,78% ja suulu keelt 2,31%.

Viited

Mpumalanga provintsi linnad
Ö Stuudio

Ö Stuudio on Eesti plaadifirma. Firma kanti Äriregistrisse 2008. Firma on tootnud muu hulgas Galvanic Elephantsi albumeid.

Välislingid
Firma koduleht

Eesti plaadifirmad
Hargla Company

Hargla Company (läti keeles Kompānija Hargla) on Lätis Riias asuv filmikompanii. Kompanii asutati 1997. Kompaniid juhib Laila Pakalnina.

Kompanii on koostööd teinud ka Eesti filmikompaniidega. Koostöös on valminud kaks filmi:
2005 "Koer, lennuk ja laulupidu"
2014 "Hei, Rasma!".

Viited

Välislingid
Filmikompaniist asutuse Institute of Documentary Film kodulehel

Läti ettevõtted
Läti filmikunst
Boshof

Boshof on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Lejweleputswa ringkonnas, Tokologo valla halduskeskus.

Boshof on asutatud 1856. aasta aprillis, linnaõigused sai 1872. aastal. Linn on saanud nime Oranje Vaba Riigi teise presidendi Jacobus Nicolaas Boshofi järgi.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Boshofi elanikest mustanahalisi aafriklasi 78,5%, värvilisi 10,5%, valgeid 10,1%, India või Aasia päritolu inimesi 0,4% ja teisi 0,5%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 57,9% inimesi, afrikaani keelt 28,7%, sotho keelt 4,4%, koosa keelt 3,8% ja teisi keeli 5,1%.

Viited

Free State'i provintsi linnad
Taung

Taung on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Loodeprovintsis Dr Ruth Segomotsi Mompati ringkonnas, Suur-Taungi valla halduskeskus.

Linn on saanud nime 18. sajandil elanud kohaliku pealiku Tau järgi. Taung tähendab lõvi kohta.

Taung on tuntud nn. Taungi lapse (Australopithecus africanus) kolju järgi, mis leiti 1924. aasta novembris. Kolju on ligikaudu 2,5 miljonit aastat vana.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Taungi elanikest mustanahalisi aafriklasi 98,81%, India või Aasia päritolu inimesi 0,47%, värvilisi 0,42%, valgeid 0,13% ja teisi 0,17%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 89,61% inimesi, koosa keelt 2,79%, inglise keelt 1,53%, sotho keelt 1,11%, ndebele keelt 1,04%, suulu keelt 0,96% ja afrikaani keelt 0,61%.

Viited

Loodeprovintsi (LAV) linnad
Glaudina

Glaudina on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Loodeprovintsis Dr Ruth Segomotsi Mompati ringkonnas Mamusa vallas.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Glaudina elanikest mustanahalisi aafriklasi 93,29%, värvilisi 2,91%, valgeid 2,62%, India või Aasia päritolu inimesi 0,80% ja teisi 0,38%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 88,01% inimesi, afrikaani keelt 3,21%, sotho keelt 2,74%, inglise keelt 2,28%, ndebele keelt 1,22% ja koosa keelt 1,01%.

Viited

Loodeprovintsi (LAV) linnad
Anastasia Lemberg-Lvova

Anastasia Lemberg-Lvova (sünninimi Anastasia Lvova; sündinud 9. jaanuaril 1992) on Eesti kunstnik.

Ta lõpetas 2010. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja 2017. aastal Tartu Ülikooli humanitaarteaduste ja kunstide valdkonna maali eriala. 2018. aasta seisuga on tal pooleli magistriõpingud Eindhoveni disainiakadeemias.

Looming
Lemberg-Lvova loomingu keskmeks on inimene. Tema portreed tõstavad esile indiviidi potentsiaali, ilu ja eripära; sealjuures on tema jaoks väga oluline ilme ja poosi ekspressiivsus ning värvi taastõlgendamine.

Ta tegutseb ka Moskvas.

Viited

Välislingid
Portfoolio
The Baltic Times, "Joint exhibition Dys-appearance in Tartu"
Postimees, "Tartus avatakse Siiri Jürise ja Anastasia Lemberg-Lvova ühisnäitus"
Müürileht, "TARTU KUNSTIMAJAS AVATAKSE MAALINÄITUS „DYS-APPEARANCE”

Eesti maalikunstnikud
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli humanitaarteaduste ja kunstide valdkonna vilistlased
Sündinud 1992
Hani Park

Hani Park on linn (township) Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Lejweleputswa ringkonnas Matjhabengi vallas.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hani Parki elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,63%, värvilisi 0,21%, valgeid 0,02%, India või Aasia päritolu inimesi 0,01% ja teisi 0,13%. Sotho keelt pidas emakeeleks 62,69%, koosa keelt 26,60%, tsonga keelt 2,06%, suulu keelt 1,77%, inglise keelt 1,70%, afrikaani keelt 1,04% ja viipekeelt 1,04%.

Viited

Free State'i provintsi linnad
Siiri Jüris

Siiri Jüris (sündinud 23. mail 1992 Jõgeval (teistel andmetel Pala vallas Raatvere külas)) on Eesti maalikunstnik. 

Ta on lõpetanud Tartu Kunstikooli ning omandanud nii bakalaureuse kui ka magistrikraadi Tartu Ülikooli maaliosakonnas.  

Aastast 2018 on ta Tartu Kunstnike Liidu liige.

Viited

Välislingid
The Baltic Times, "Joint exhibition Dys-appearance in Tartu" 
Postimees, "Tartus avatakse Siiri Jürise ja Anastasia Lemberg-Lvova ühisnäitus"
Müürileht, "TARTU KUNSTIMAJAS AVATAKSE MAALINÄITUS „DYS-APPEARANCE”
Sirp, "Kas ikka tõesti lõpp?"

Eesti maalikunstnikud
Tartu Kunstikooli vilistlased
Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1992
Reivilo

Reivilo on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Loodeprovintsis Dr Ruth Segomotsi Mompati ringkonnas Suur-Taungi vallas.

Linn on asutatud 1883. aastal. Esialgu oli linna nimi Cathcart West ja alates 1890. aastast Klein Boetsap. Hiljem sai linn nimeks Reivilo, mis moodustati kohaliku vaimuliku A. J. Olivier' perekonnanime tagurpidi pöörates.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Reivilo elanikest mustanahalisi aafriklasi 79,70%, värvilisi 13,87%, valgeid 5,07%, India või Aasia päritolu inimesi 0,38% ja teisi 0,98%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 78,00% inimesi, afrikaani keelt 17,56% ja inglise keelt 1,51%.

Viited

Loodeprovintsi (LAV) linnad
Schweizer-Reneke

Schweizer-Reneke on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Loodeprovintsis Dr Ruth Segomotsi Mompati ringkonnas, Mamusa valla halduskeskus.

Schweizer-Reneke on asutatud 1888. aastal. Linn on saanud nime kapten C. A. Schweizeri ja välikornet C. M. Reneke järgi, kes hukkusid lahingus koronna hõimu liikmetega 1885. aastal.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Schweizer-Reneke elanikest mustanahalisi aafriklasi 92,47%, valgeid 4,28%, värvilisi 2,36%, India või Aasia päritolu inimesi 0,52% ja teisi 0,37%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 86,15% inimesi, afrikaani keelt 5,82%, sotho keelt 2,23% ja inglise keelt 1,76%.

Viited

Loodeprovintsi (LAV) linnad
Magogong

Magogong on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Loodeprovintsis Dr Ruth Segomotsi Mompati ringkonnas Suur-Taungi vallas.

Magogong on asutatud 1934. aastal.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Magogongi elanikest mustanahalisi aafriklasi 97,77%, värvilisi 1,73%, valgeid 0,14%, India või Aasia päritolu inimesi 0,14% ja teisi 0,22%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 88,93% inimesi, koosa keelt 3,90%, afrikaani keelt 1,67%, ndebele keelt 1,14%, sotho keelt 1,07%, viipekeelt 0,98% ja inglise keelt 0,92%.

Viited

Loodeprovintsi (LAV) linnad
Vadbolski

Vadbolski (vene keeles Вадбольский) oli Rjurikust põlvnenud Venemaa aadlisuguvõsa.

Ajalugu
Vadbolskid põlvnesid Beloozero vürstidest. Suguvõsaliin algab vürst Ivan Andrejevitš Vadbolskiga, kes oli Rjuriku järeltulija 18. põlves. Tema kahest pojast põlvesid suguvõsa pealiinid: vanema esiisaks oli vürst Grigori Ivanovitš Vadbolski (suri pärast 1549), noorema liini rajas vürst Mihhail Ivanovitš Vadbolski (suri pärast 1551).

Vadbolskid võeti Jaroslavli, Kaasani, Kaluuga (1833), Kostroma, Moskva, Poltava, Rjazani (1844, 1858, 1889), Tambovi (1843) ja Vladimiri kubermangu aadliraamatusse.

Suguvõsa liikmeid
Vürst Ivan Mihhailovitš Vadbolski (suri pärast 1589), Novgorodi vojevood
Vürst Vassili Aleksejevitš Vadbolski (suri pärast 1692), stolnik
Vürst Fjodor Fjodorovitš Vadbolski (1663−1712), vaimulikuna Feodossi, Krutitski piiskop
Vürst Nikita Matvejevitš Vadbolski (1666−1731), brigadir, Tuula relvatehase ehitaja
Vürst Sergei Ivanovitš Vadbolski (suri enne 1788), kindralporutšik
Vürst Pjotr Sergejevitš Vadbolski (1749−1816), rahvanõunik, Tuula kubermangu aadlimarssal
Vürst Ivan Mihhailovitš Vadbolski (1781−1861), kindralleitnant, mõisavaldaja
Vürst Aleksandr Nikolajevitš Vadbolski (1787−pärast 1834), kindralmajor
Vürst Aleksandr Petrovitš Vadbolski (1806−1863), kaardiväe alamporutšik, dekabrist
Vürst Aleksei Aleksandrovitš Vadbolski (1815−1853), kindralmajor
Vürst Pjotr Sergejevitš Vadbolski (1831−1885), tõeline riiginõunik, Radziwiłłówi aktsiisiringkonna ülem, rahukohtunik
Vürst Nikolai Petrovitš Vadbolski (1869−1945), kindralleitnant, diviisi-, armeekorpuse ja armeekomandör, osales valgekaartlikus liikumises

Vadbolski suguvõsa mõisavaldused
Rjazani kubermang:
Samoilovka (XIX sajandil)
Saaremaa:
Tagamõisa (Taggamois) (1826−1838, rendivaldus)
Tuula kubermang:
Pokrovskoje (XIX sajandil)

Kirjandus
Schwennicke, Detlev. Europäische Stammtafeln. Neue Folge. Bd III. Seiterverwandte der Rurikiden. Frankfurt am Main: Vittorio Klostermann, 2004. Taf. 970-976.
Дворянские роды Российской Империи. Том первый. Кназья. Санкт-Петербург, 1993. Lk 298-300  .
Долгоруков, Пётр Владимирович. Российская родословная книга. Частъ первая. С. Петербургь: Печатано вь типографии Эдуарда Веймара, 1854. Lk 222-225 .

Välislingid
Vadbolski suguvõsa genealoogia saidil history-ryazan.ru
Vadbolski suguvõsa genealoogi saidil rurik.hostenko.com
Vadbolski suguvõsa genealoogiline tabel saidil rgfond.ru

Aadlisuguvõsad
Rjurikust põlvenud vürstisuguvõsad
Suguvõsad
Venemaa aadlisuguvõsad
Venemaa vürstisuguvõsad
Dinokana

Dinokana on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Loodeprovintsis Ngaka Modiri Molema ringkonnas Ramotshere Moiloa vallas.

Dinokana kuulus kuni 1994. aastani Bophuthatswana bantustani koosseisu.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Dinokana elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,41%, India või Aasia päritolu inimesi 0,20%, värvilisi 0,16%, valgeid 0,09% ja teisi 0,14%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 92,45%, inglise keelt 2,61%, suulu keelt 1,34%, ndebele keelt 1,21%, viipekeelt 0,46% ja afrikaani keelt 0,44%.

Viited

Loodeprovintsi (LAV) linnad
Itsoseng

Itsoseng on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Loodeprovintsis Ngaka Modiri Molema ringkonnas Ditsobotla vallas.

Itsoseng on asutatud 1963. aastal. Linn kuulus aastatel 1977–1994 Bophuthatswana bantustani koosseisu.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Itsosengi elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,22%, värvilisi 0,37%, India või Aasia päritolu inimesi 0,22%, valgeid 0,04% ja teisi 0,16%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 87,17%, inglise keelt 2,82%, sotho keelt 2,63%, koosa keelt 2,25%, suulu keelt 1,49%, ndebele keelt 1,24%, viipekeelt 0,65% ja afrikaani keelt 0,57%.

Viited

Loodeprovintsi (LAV) linnad
Trichardt

Trichardt on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Mpumalanga provintsis Gert Sibande ringkonnas Govan Mbeki vallas.

Trichardt on asutatud 1906. aastal. Linn on saanud nime Carolus Johannes Tregardti järgi (1811–1901), kes oli voortrekkerite juhi Louis Tregardti poeg.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Trichardti elanikest valgeid 61,57%, mustanahalisi aafriklasi 20,05%, India või Aasia päritolu inimesi 14,33%, värvilisi 3,06% ja teisi 0,99%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 59,85% inimesi, inglise keelt 19,89%, suulu keelt 7,19% ja sotho keelt 1,90%.

Viited

Mpumalanga provintsi linnad
Kamiennaja Horka

Kamiennaja Horka (vene keeles Kamennaja Gorka, transkribeerituna Kamennaja Gorka) on Minski linnaosa, mis asub linna lääneosas Frunzenski rajooni territooriumil. Linnaosa läbivad bussid ja trollid, Kamiennaja Horkas asub ka aastal 2005 avatud Minski metroo kõige läänepoolsem jaam - Kamiennaja Horka metroojaam.

Kamiennaja Horka koosneb viiest mikrorajoonist. Autode parkimist korraldatakse seal nii, et autosid pargitakse mitte hoovides, vaid linnaosa lõunaserva jääval parkimisalal. Sealsete parkimisprobleemide lahendamiseks kavandatakse sinna metallist kahekorruseliste 39-kohaliste parkimismajade rajamist.

Kamiennaja Horka arvati Minski koosseisu aastal 2004.  Linnaosa ehitus algas aastal 2008.

Linnaosas asub endisele Tallinna vikaarpiiskopile Jaapani Nikolaile pühendatud kirik.

Viited

Minski linnaosad
Sucharava

Sucharava (vene keeles Suhharevo, transkribeerituna Suhharava) on Minski linnaosa, mis asub linna lääneosas Frunzenski rajooni territooriumil. Linnaosa läbivad bussid ja trollid.

Sucharava piiril Minski ümberringtee taga asub üks Minskit elektriga varustavatest soojuselektrijaamadest. Linnaosa koosneb kaheksast mikrorajoonist.

Sucharava kohal asus varem samanimeline küla, mida on esimest korda mainitud aastal 1557. Aastal 1827 rajati sinna metsapark, mille kesksel platsil asus itaalia skulptori Bernini loodud purskkaevu koopia (park asub tänapäeval Sucharava ja Zachadi linnaosa vahel). Küla arvati Minski koosseisu aastal 1992. Linnaosa hakati ehitama aastal 2009.

Viited

Minski linnaosad
Ott Valdma

Ott Valdma (sündinud 2. detsembril 1984 Tartus) on poliitik ja viimane Kõue vallavanem.

Haridus 
2001. aastal lõpetas Valdma Ardu Põhikooli, 2004. aastal Kose Gümnaasiumi ja 2007. aastal Tartu Ülikooli riigiteaduste erialal.

Töökäik 
 2018–... Kose vallavolikogu liige
 2014–2018 Kose valla abivallavanem
 2009–2013 Kõue valla vallavanem
 2009–2009 Eesti Töötukassa, alamprogrammijuht
 2008–2009 Tööturuamet (hankejuhi assistent, alamprogrammijuht)

Ühiskondlik tegevus 
 2009 – ... SA Kõue Varahaldus nõukogu liige (nõukogu esimees 2009–2014).

Aastatel 2007–2008 läbis ajateenistuse Eesti Mereväes (madrus, hiljem nooremmaat).

Poliitiline tegevus 
2005. aastal kandideeris Kõue vallavolikogu valimistel Eestimaa Rahvaliit nimekirjas ning kogus 18 häält, millega oli Eestimaa Rahvaliit 1. volikogu asendusliige Kõue vallavolikogus. Asendusliikmena osales 2009. aastal Kõue vallavolikogu töös.

2009. aastal kandideeris Kõue vallavolikogu valimistel Valmisliit Siin Me Elame nimekirjas ning kogus 138 häält (18% kõigist hääletanutest ning 38% Siin Me Elame häältest) ehk poole rohkem hääli kui ametisolev vallavanem Andres Õis (69 häält) ning valiti Kõue vallavolikogu liikmeks ning hiljem Kõue vallavanemaks. Siin Me Elame sai 5 Kõue vallavolikogu 9 kohast.

Ott Valdma on alates 27. jaanuarist 2011 Sotsiaaldemokraatlikku Erakonna liige.

2013. aastal kandideeris ta ühineva Kose valla vallavolikokku SDE nimekirjas ja kogus 239 häält (7% kõigist hääletanutest ning 32% SDE nimekirja häältest), jäädes häälte arvult alla ametis olevale Kose vallavanemale Vello Jõgisoole (260 häält). Oli Kose vallavolikogu liige kuni vallavalitsuse liikmeks kinnitamiseni ning nimetati veebruarist 2014 Kose abivallavanema ametikohale. SDE sai valimistel 4 Kose Vallavolikogu 19 kohast ning moodustas koalitsiooni koos VL Meie Vald nimekirjaga (4+7).

2017. aastal kandideeris Kose valla vallavolikokku SDE nimekirjas ja kogus 155 häält (5% kõigist hääletanutest ja 33% SDE nimekirja häältest) ning valiti Kose vallavolikogu liikmeks, töötas samal ajal edasi Kose vallavalitsuse liige ning Kose vallavalitsuse abivallavanema ametikohal. Kinnitati Kose valla vallavalitsuse liikmeks ning jätkas samal ametikohal. SDE sai valimistel 3 kohta 19-st ning moodustas koalitsiooni koos VL Meie Vald nimekirjaga (3+9).

2018. aasta märtsis soovisid SDE vallavolikogu liikmed koalitsioonist lahkuda seoses VL Meie Vald ebaterve käitumise, haridusnõuniku probleemide ning vallavolikogu esimehe koalitsiooni nõrga juhtimisega. VL Meie Vald algatas umbusaldusemenetluse vallavalitsuse liikme Ott Valdma, hariduskomisjoni esimehele Margit Mikule ja vallavolikogu aseesimehele Astrid Ojasoonele. VL Meie Vald nimekirjaga liitus VL Uus Aeg nimekirjast Tiiu Jalg. Umbusaldamine läks läbi ning Ott Valdmal tuli valida, kas jätkata ametnikuna abivallavanema ametikohal ja loobuda vallavolikogu mandaadist või loobuda abivallavanema ametikohast ning jätkata Kose vallavolikogu liikmena. Ott Valdma valis vallavolikogu liikme töö.

Isiklikku 
Ott Valdma on abielus ja tal on kolm poega (sündinud 2009, 2011 ja 2016).

Valdma vanemad on Jüri Valdma ja Ene Valdma.

Viited 

Eesti poliitikud
Sündinud 1984
Marloth Park

Marloth Park (afrikaani keeles Marlothpark) on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Mpumalanga provintsis Ehlanzeni ringkonnas Nkomazi vallas.

Marloth Park on asutatud 1977. aastal. Linn on saanud nime saksa botaaniku Rudolf Marlothi järgi. Marloth Park piirneb Krügeri rahvuspargiga. Põhiliseks tegevusalaks linnas on turism.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Marloth Parki elanikest valgeid 67,50%, mustanahalisi aafriklasi 30,80%, India või Aasia päritolu inimesi 0,80%, värvilisi 0,50% ja teisi 0,50%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 48,13% inimesi, svaasi keelt 22,81%, inglise keelt 21,35%, tsonga keelt 2,92% ja suulu keelt 1,04%.

Galerii

Viited

Mpumalanga provintsi linnad
Krasny Bor

Krasny Bor (valgevene keeles Красны Бор, valgevene-eesti transkriptsioonis Krasnõ Bor; vene keeles Красный Бор Krasnõi Bor) on Minski linnaosa, mis asub linna lääneosas Frunzenski rajooni territooriumil. 

Linnaosa läbivad bussid ja trollid, aastaks 2030 kavandatakse sinna ka metroojaama rajamist.

Linnaosa koosneb kolmest mikrorajoonist. Haridust annavad üks keskkool ja üks gümnaasium. Linnaosa ehitus algas 1990. aastatel. Seda läbib suur veetrass, mis varustab veega ka Kuncaŭščyna, Sucharava ja Masiukoŭščyna linnaosa.

Viited

Minski linnaosad
Zachad

Zachad (vene keeles Zapad, transkribeerituna Zahhad) on Minski linnaosa, mis asub linna lääneosas Frunzenski rajooni territooriumil. Linnaosa läbivad bussid ja trollid, linnaosa piiril asub ka kaks metroojaama.

Zachad koosneb tänapäeval neljast mikrorajoonist. Esimene mikrorajoon, mis Zachadi linnaossa rajati, kuulub tänapäeval aga hiljem rajatud Kuncaŭščyna linnaosa koosseisu. Tegemist pole tüüpilise magalaga, linnaosa lõunapoolsemas osas asub ka tööstuspiirkond, kus asuvad elektroonikatehased, lisaks asub seal haigla. Sinna kavandatud kino ja raamatukogu asemele rajati aga korterelamud. Haridust annavad seitse kooli.

2. mikrorajoonis asus Tallinna järgi nime saanud kauplus Tallin.

Ajalugu

Aastal 1827 rajati endise Sucharava küla juurde metsapark, mille kesksel platsil asus itaalia skulptori Bernini loodud purskkaevu koopia (park asub tänapäeval Sucharava ja Zachadi linnaosa vahel. Linnaosa maad arvati Minski koosseisu XX sajandi seitsmekümnendate alguses, ehitustööd algasid seal aastal 1978.

Viited

Minski linnaosad
Dambroŭka

Dambroŭka (vene keeles Dombrovka, transkribeerituna Dambrovka) on Minski linnaosa, mis asub linna lääneosas Frunzenski rajooni territooriumil. Linnaosa läbivad üksnes bussid.

Linnaosa koosneb neljast mikrorajoonist (puuduvad esimene ja teine). Seda hakati rajama aastal 2000 samanimelise varasema karjamõisa kohale. Algselt rajati sealsed mikrorajoonid kui osa Masiukoŭščyna linnaosast. Dambroŭka nimetus võeti kasutusele aastal 2006. Haridust annab üks keskkool. Linnaosa suurimaks probleemiks on teenuseid osutava infrastruktuuri puudumine või liig vähene ulatus, samas on sinna kavandatud suured hoovid, nii et erinevalt paljudest teistest Minski magalarajoonidest seal parkimisprobleeme ei esine.

Viited

Minski linnaosad
Ronk (ajakiri)

Ronk : perekonna ja noorsoo ajakiri, oli meelelahutusajakiri, mis ilmus 1923–1927 aastatel Eestis, Tallinnas. 

Ajakiri ilmus erinevate alapealkirjadega: 

 Perekonna ja noorsoo ajakiri (1925 nr. 29 - 1926 nr. 5);
 Perekonna ajakiri (1926 nr. 6 - 1927)

Ajakiri ilmus kaks korda kuus ja seda trükiti Tallinnas trükikojas Vaba Maa.

Väljaandjad: 

 Aleksander Veiler 1923 - 1926 nr. 36
 Kirjastus "Bibliofiil" 1926 nr. 37 - 1927

Vastutav ja tegevtoimetajad:

 Helmi Jansen 1923 - 1926 nr. 36
 Hermann Jänes 1926 nr. 37 - 1927

Kaastöötajad:

 A. Blauhut
 Anton Hansen Tammsaare
 Evald Abram Jalak
 Hermann Jänes

Hilisem pealkiri oli Kodukolle (1927-1928)

Viited 

Eesti endised ajakirjad
Kuncaŭščyna

Kuncaŭščyna (vene keeles Kuntsevštšina, transkribeerituna Kuntsavštšõna) on Minski linnaosa, mis asub linna lääneosas Frunzenski rajooni territooriumil. Linnaosa läbivad bussid ja trollid, linnaosa piiril asub ka kaks metroojaama (Kamiennaja Horka ja Kuncaŭščyna metroojaamad).

Kuncaŭščyna koosneb tänapäeval kahest mikrorajoonist. Esimene mikrorajoon, rajati algselt Zachadi linnaosa arendamisel, ent  kuulub tänapäeval hiljem rajatud Kuncaŭščyna koosseisu. See piirkond kavandati eksperimentaalrajoonina, kuhu pidi rajatama varieeruva kõrgusega maju, mis tuli sealse ebatasase maastiku tõttu rajada mitme tiivaga ja keerukate põhiplaanidega. ehitustööd algasid aga XX sajandi kaheksakümnendatel aastatel, mil ehitusettevõtted  ei olnud eksperimenteerimisest huvitatud, ka puudusid toona rahalised vahendid sinna kavandatud uute tehnoloogiate  majadesse sisse ehitamiseks. Nii kujunes Kuncaŭščyna tavapäraseks magalaks, kus hooned ehitati tüüpprojektide järgi.  Haridust annavad kolm keskkooli, kaks gümnaasiumit ja laste muusikakool.

Viited

Minski linnaosad
Masiukoŭščyna

Masiukoŭščyna (vene keeles Masjukovštšina, transkribeerituna Masjukovštsõna) on Minski linnaosa, mis asub linna lääneosas Frunzenski rajooni territooriumil. Linnaosa läbivad bussid ja trollid, selle põhjapiiril asub ka  aastal 1951 avatud Masiukoŭščyna raudteepeatus.

Ajalugu

Linnaosa rajati varasema Masiukoŭščyna küla kohale. Küla kujunes tatarlase Ibrahimi poolt aastal 1589 ostetud maadele, mis ta hiljem oma poegade vahel ära jagas. Küla läks tema pojale Musale ja poja nimest kujunes ka selle valgevenekeelne nimekuju.

XIX sajandi keskpaigas leiti sealse mõisa varemetest (tõenäoliselt kunagistest kirikuruumidest) XIV sajandist pärinev Minski evangeeliumiks nimetatud käsikirjaline piiblifragment.

1941. aastal asutati külla koonduslaager Stalag 352 filiaal, mis hakkas tegutsema endise Nõukogude sõjaväeosa territooriumil. Seal hukkus ligi 9000 inimest, laagri territooriumile on rajatud väike memoriaalkompleks.

Sõja lõppedes jätkas sealne sõjaväeosa tegevust. Hiljem seda laiendati, sinna rajati sõjaväelinnak, loodi ka ettevõtteid, kus sõjaväelaste pered said töötada.

Minskiga liideti küla alad 1970. aastal, osalt ka 2004. aastal.

Viited

Minski linnaosad
Lazdijai rajoon

Lazdijai rajoon on 1. järgu haldusüksus (rajoon) Leedus endise Alytuse maakonna aladel. Rajoon piirneb läänes Poola ja lõunas Valgevenega.

Rajooni pindala on 1309 km². 2017. aasta seisuga elas seal 19 827 inimest.

Rajoon moodustati 1950. aastal, tänapäevastes piirides on aastast 1999, mil osa sellest eraldati Druskininkai omavalitsuse moodustamiseks. Rajoon koosneb järgmistest valdadest: Būdvietise, Kapčiamiestise, Krosna, Kučiūnai, Lazdijai, Noragėliai, Seirijai, Šeštokai, Šlavantai, Šventežerise ja Veisiejai vald. Omaette linnavalla moodustab veel Lazdijai linn.

Halduskeskus on Lazdijai linn. Tähtsamad asulad on Veisiejai linn ning Kapčiamiestise, Krosna, Rudamina, Seirijai, Šeštokai ja Šventežerise alevid. 2011. aasta seisuga olid elanikest 98,1% leedulased, 0,84% venelased, 0,34% poolakad, 0,09% ukrainlased ja 0,06% valgevenelased, 0,55% oli teistest rahvustest.

Rajooni suurimad jõed on selle idapiiril voolav Nemunas ja selle lisajõed Baltoji Ančia ning Seira. Seal on 152 järve, millest suurimad on Metelys, Dusia, Seirijis ja Galstas. Veel kuuluvad suuremate järvede hulka Veisiejis ja Ančia järv, mis on saavutanud aga oma praegused mõõtmed ülespaisutamise teel. Rajooni territoorium jääb osaliselt Veisiejai regionaalpargi territooriumile, osaliselt aga Meteliai regionaalparki. Osa rajoonist kuulub ka Dzūkija rahvusparki, rajoonis asub Žuvintase biosfäärikaitseala.

Välislingid 

 Rajooni koduleht (leedu keeles)

Leedu omavalitsused
Esimene Eesti Kinnituse Selts

Esimene Eesti Kinnituse Selts (lühend EEKS või Eeks) oli 1866-1932 tegutsenud Eesti kindlustusselts. 

EEKS asutati 1866 nime all Tallinna Vastastikune Kinnitusselts.  „Tallinna Alewite Wastastikune Tulekinnituse Seltsi" põhikiri  kinnitati 11. juulil 1866 siseministri poolt. 16. detsembril 1866 peeti Tallinna börsisaalis 35 majaomaniku osavõtmisel seltsi avamiskoosolek, kus asutaja Harju  mangerihti sekretär  R. Siegel uue seltsi ühistegelise iseloomu ära tähendas järgmises avamiskõnes: „Kasu, mis meie uus selts Tallinnas peab tooma, on vist meil kõigil selge. Mitte üksnes see, et nüüd kindlustusmaksud majade pealt senistest poole odavamad tulevad ja suur hulk raha, mis kindlustustega Tallinnast iga aasta välja läks, tulevikus meie linna alles jääb, vaid niisugune ühing arendab ja kasvatab ka üldsuse huvidest arusaamist, mille mõjul meie linnas viimaseil aastail palju rõõmuäratavaid ettevõtteid ellu on tõusnud. Nüüdsest peale võtab iga selle seltsi liikmeks astunud majaperemees üldsuse kui ka oma isiklikkudes huvides mitte ainult oma enese maja, tulekahju ärahoiu sihil, oma iseäralise hoole alla, vaid vaatab ka oma seltsimehe maja

1919 nimetati kindlustusselts ümber Esimeseks Eesti Kinnituse Seltsiks. ja  jätkas tegevust üleriigilisena. 

1932. aastal ühinesid EEKS ja Kinnisvaraomanikkude Kinnitusselts Maja, misjärel moodustati Esimene Eesti Kindlustuse Selts Maja (lühendatult Eeks-Maja).

Viited

Eesti kindlustusettevõtted
Eesti endised ettevõtted
Krosna

Krosna on alev Leedus Lazdijai rajoonis, Krosna valla halduskeskus. Alev asub Alytus-Kazlų Rūda raudtee ääres, selle territooriumile jäävad tänapäeval suletud Krosno ja Krosno II raudteepeatused.

Krosnas on põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on sealne aastal 1842 valminud katoliku kirik.

Ajalugu  

Krosnat on esmakordselt mainitud XVI sajandil (Krasnica). Aastal 1602 kasutati esmakordselt nimetust Krosna. Aastal 1650 hakati sinna ehitama esimest kirikut, aastal 1688 rajati küla juurde mõis. Aastal 1760 moodustati Krosno ümber kihelkond.

Aleviks kujunes Krosna XIX sajandil, mil seda hakkas läbima Alytuse ja Marijampolė vaheline maantee; aastal 1897 valmis veel raudtee, mis viis Alytusest Suwalkisse.

Teise maailmasõja järel tegutsesid alevi ümbruskonnas Leedu metsavennad. Nõukogude perioodil oli Krosna kohaliku kolhoosi keskasulaks.

Viited

Välislingid 

Alev portaalis vietoves.Lt

Lazdijai rajoon
Leedu alevid
Kjetil Mørland

Kjetil Mørland (sündinud 3. oktoobril 1980) on Norra laulja.

2015. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Norrat koos Debrah Scarlettiga, kus nad saavutasid looga "A Monster Like Me" 8. koha.

2013. aastal andis ta välja EP "Mørland" ja 2016. aastal stuudioalbumi "Make a Sail".

2023. aastal osaleb kaasautorina Eesti Laul 2023 konkursil looga "House of Glass" mida esitab Janek.

Viited 

Norra lauljad
Norra esindajad Eurovisiooni lauluvõistlusel
Melodi Grand Prix' võitjad
Sündinud 1980
Balti Päästeselts

Balti Päästeselts oli 1888– tegutsenud aktsiaselts, mis tegeles Läänemerel merepäästetööde ja rannasõiduga. 

Selts asutati 1888 nime all Vene-Balti Päästeselts. 1918 nimetati selts ümber Balti Päästeseltsiks. Enne 1921 tegeles selts ainult merepäästetöödega ja 1921–1938 ka rannasõitudega.

Merepäästetöödes kasutatavatest laevadest olid kõige suuremad Gladiator ja Meteor.

Viited

Eesti mereorganisatsioonid
Eesti laevandusettevõtted
Šeštokai

Šeštokai on alev Leedus Lazdijai rajoonis, Šeštokai valla halduskeskus. Alev asub Poola viiva raudtee ääres, selle territooriumile jääb Šeštokai raudteejaam, kus on nii standardrööpmeline (rööpmelaius 1435 mm) kui ka laiarööpmeline raudtee (laius 1520 mm).

Šeštokais on keskkool, postkontor ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on sealne aastal 1924 valminud katoliku kirik.

Ajalugu  

Aastal 1871 sündis Šeštokais USA vaimulik Antanas Milukas. Šeštokai kujunes aleviks XIX sajandil, mil seda hakkas läbima Alytuse ja  Suwalki vaheline raudtee. Kuni aastani 1920 kandis see nime Šeštakavas. Pärast Leedu iseseisvumist rajati uus raudteeharu Kazlų Rūdasse. Nõukogude perioodil oli Šeštokai kohaliku kolhoosi keskasulaks. Pärast Poola viiva raudtee taasavamist oli Šeštokai jaamaks, kus kohalikule standardile vastavad rongid seadistati ümber standartrööpmelisele laiusele, ent seoses Rail Balticu rajamisega on standartrööpmelist raudteed alevist kaugemale ehitatud.

Viited

Välislingid 

Alev portaalis vietoves.Lt

Lazdijai rajoon
Leedu alevid
Rudamina

Rudamina on alev Leedus Lazdijai rajoonis Lazdijai vallas. Alevis on põhikool, postkontor ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on sealne aastal 1592 valminud katoliku kirik, Rudamina mõisa hoonetekompleks ja sealne linnamägi.

Ajalugu  

Sealne linnamägi võeti kasutusele V sajandil ja oli kasutusel kuni XIV sajandini. Linnuse pindala on 75 x 51 meetrit ja selle kõrgus on 15 meetrit (koos laugema ümberkujundamata künka osaga  25 meetrit). Linnuse juures oli nelja hektari suurune muinasasula, kus elasid jatvingid. Linnuse juures asuvad tumulused dateeritakse veel varasemasse aega (III-IV sajand).

Aastal 1576 läks küla Massalskite valdusesse, kes rajasid sinna aastal 1592 kiriku. XVII sajandil kujunes Rudamina aleviks ja sai Magdeburgi õigused. Sealse mõisa hoonetekompleks rajati XVIII sajandil.

Algselt asus Rudamina Šeštokai vallas, ent aastal 2003 läks see Lazdijai valla koosseisu.

Tuntud elanikke

 Jan Witkiewicz - Poola arhitekt
 Zigmas Starkus - Leedu poliitik
 Andrzej Rudolf Czaykowski - Poola sõjaväelane

Viited

Välislingid 

Alev portaalis vietoves.Lt

Lazdijai rajoon
Leedu alevid
Odd Børre Sørensen

Odd Børre Sørensen (sündinud 9. augustil 1939 Harstadis) on Norra laulja. 
1968. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Norrat lauluga "Stress".

Viited 

Norra lauljad
Norra esindajad Eurovisiooni lauluvõistlusel
Melodi Grand Prix' võitjad
Sündinud 1939
Engure järv

Engure järv (läti keeles Engures ezers) on järv Lätis Tukumsi piirkonnas Engure asula juures. See on suuruselt Läti kolmas järv. Järve pindala on 40,46 km². Järve suurim sügavus on 2,1 m. See on düseutroofne järv.

Järve ümbruses asub Engure järve maastikukaitseala.

Järv eraldus Litoriinamerest ligi 6500 aastat tagasi. See on nime saanud angerjatelt, mida järvel püüti kuni I maailmasõjani, misjärel ümbruskonna elanikud evakueeriti Venemaale ja kalapüük katkes. Aastal 1929 üritati taas angerjapüüki alustada, ent nende arvukus oli vahepeal langenud ja püük ei olnud enam tasuv. Tänapäeval on järves enim linaskit, roosärge ja haugi, järgnevad koger, latikas, ahven ja särg. Üksikuil aastail on järves tööstuslikul tasemel püügiks sobivas koguses ka nurgu ja turba, aastani 1950 ka lutsu. 

Teine ala, mis järve ümbruse elanikele angerjapüügi kõrval elatist andis, oli merevaigu otsimine. Aastail 1842–1852 toodi järvest välja 4000 rubla eest merevaiku. Varem voolas järvest välja Engure jõgi, ent aastal 1842 kaevati järvest Mērsragsi juures merre suubuv kanal, mis alandas ka pooleteise meetri võrra järve veetaset. Pindala kahanes sealjuures ligi poole võrra, sest enne oli järve pindala ligi 90 km². 

Järves on 12 saart. Suurim neist on Liela sala pindalaga 60 ha. Selle keskel kasvab mets, suurema osa moodustab aga luht. Suuruselt teine on Lielrova (pindala 16 ha). Ka selle moodustab luht. Aastail 1981–1983 eraldati selle põhjaosast väike pisikestest buldooseriga kokku lükatud materjalist tekkinud saarekesest koosnev saarestik. Järve lääneosas asub metsane 3 ha suurune Apaļrova. Järve keskosas asub 0,8 ha suurune Kazrova, mis tekkis ujuvtaimestiku kokkukuhjumisel. Lielrova lähistel paikneb 0,6 ha suurune Lopsalrova, mis on tekkinud viie väiksema saarekese ühinemisel ning on sageli üle ujutatud. 2,5 ha suurune Akmeņrova on kaetud võsaga. Garrova pindala on 10 ha ja see on kujunenud metsase keskosa ümber kokku kuhjunud ujuvmaterjalist. Saarte hulka loetakse ka Grebji poolsaart, kuna see on maismaaga ühendatud madalsooga, mis on suurema osa aastast üle ujutatud.

Viited

 

Läti järved
Tukumsi piirkond
Nimede Eestistamise Liit

Nimede Eestistamise Liit oli 1934-1940 tegutsenud organisatsioon, mis tegeles nimede eestistamise temaatikaga.

Organisatsioon asutati 14. septembril 1934 nime all Nimede Eestistamise Kesktoimkond. Novembris 1935 nimetati kesktoimkond ümber Nimede Eestistamise Liiduks. Nimede Eestistamise Liidu esimehena tegutses kindralmajor Jaan Soots.

Organisatsiooni rahastati Riiklikust Propaganda Talitusest.

Vaata ka
Nimede Eestistamise Keskbüroo

Viited

Välislingid

Eesti liidud
Nimede eestistamine
Aleksandr Šapovalov

Aleksandr Šapovalov (sündinud 28. veebruaril 2003 Tallinnas) on Eesti jalgpallur (ründaja).

2019. aasta juulis siirdus mängima Saksamaa Bundesliga klubi SC Freiburgi akadeemiasse.

Viited

Välislingid
Klubikarjäär jalgpall.ee
Koondise statistika jalgpall.ee

Eesti jalgpallurid
Sündinud 2003
Eesti Maarahva Erakond

Eesti Maarahva Erakond (lühendatult EME) oli Eesti agraarerakond, mis eksisteeris aastatel 1994–1999/2000. 

Eesti Maarahva Erakond kasvas välja Eestimaa Maarahva Kongressist ja asutati 29.septembril 1994. aastal. Partei esimeheks valiti Arnold Rüütel. 1995. aasta Riigikogu valimistel sai valimisliit, mille koosseisus EME kandideeris – Koonderakond ja Maarahva Ühendus –, 32,2% häältest ja 41 kohta parlamendis. Ajavahemikus 1995 kuni 1999 oldi osalised valitsuskoalitsioonides (Tiit Vähi teine valitsus, Tiit Vähi kolmas valitsus, Mart Siimanni valitsus).

1996. aasta kohalike omavalitsuste volikogude valimistel osales EME 9 omavalitsuses oma nimekirjaga ja 18 omavalitsuses valimisliidus. Samal aastal peeti liitumisläbirääkimisi Eesti Maaliiduga (EML) ja uue erakonna nimeks pidi saama Eesti Maarahva Liit, kuid ühinemisest ei saanud asja.

1999. aasta Riigikogu valimistel said ühises nimekirjas kandideerinud EME ja EML 7,3% häältest ja 7 kohta. Nimekirjas osalema oli kutsutud ka Arenguparteid ja Eesti Sinist Erakonda, aga need ei võtnud pakkumist vastu. Sama aasta kohalikel valimistel osales EME 8 omavalitsuses oma nimekirjaga ja 1 omavalitsuses valimisliidus.

1999. aastal muudeti erakonna nimi Eestimaa Rahvaliiduks (ERL). 2000. aastal ühinesid sellega Eesti Maaliit ning Eesti Pensionäride ja Perede Erakond ja uueks esimeheks sai Villu Reiljan. 2003. aastal ühines Rahvaliiduga ka Erakond Uus Eesti.

Viited

Välislingid
EMEst erakonnad.info andmebaasis

Eesti endised erakonnad
Kučiūnai

Kučiūnai on küla Leedus Lazdijai rajoonis, Kučiūnai valla halduskeskus. Küla asub Sūduva kõrgustikul Alna jõe kaldal.

Kučiūnais on postkontor, kultuurimaja, raamatukogu ja põhikool. Vaatamisväärsuseks on sealne katoliku kirik.

Küla mainiti esmakordselt aastal 1685. Aastal 1907 moodustati selle juurde kihelkond. Sealse kiriku ehitustööd algasid aastal 1938, hoone valmis aastal 1996. Nõukogude perioodil oli küla kohaliku kolhoosi keskasulaks.

Viited

Välislingid 

Küla portaalis vietoves.Lt

Lazdijai rajoon
Leedu külad
Erakond Parempoolsed

Erakond Parempoolsed on 2022. aastal asutatud Eesti erakond.

Organisatsioon
Erakonna asutamisel 18. augustil 2022 valiti partei esimeheks Lavly Perling. Juhatusse valiti Siim Kiisler, Kristjan Vanaselja, Tõnis Kons, Kati Kuusk, Indrek Luberg, Margit Leerimaa, Andres Kaarmann, Kadri Tillemann, Merle Raun, Henrik Aavik, Andero Laur, Karel Kuningas, Jaagup Ainsalu ja Ann Räämet.

Vaated
Erakonna asutamise järel teatas Parempoolsete esimeheks valitud Lavly Perling, et nad on Eesti ainus parempoolne erakond. Tema sõnul keskenduvad Parempoolsed ennekõike majanduskasvule ja Eesti inimeste varalise jõukuse kasvule ning seda soovitakse saavutada parempoolse majanduspoliitikaga, vastanduses nõnda toetuste ja raha lauskülvamisele.

Politoloog Tõnis Saartsi hinnangul on erakond maailmavaateliselt parempoolne ja paistab lubavat "tagasi tuua vanas stiilis neoliberalismi oma kasinuspoliitika ja minimaalriigiga". Tema arvates sarnanevad Parempoolsed profiililt eelkõige erakonnale Eesti 200 ja selle toetajad võiks olla vanades erakondades pettunud liberaalsemad inimesed.

Politoloog Martin Mölderi hinnangul on partei parempoolne ja sotsiaalliberaalne ning selle sõnum langeb suuresti kokku Eesti 200 omaga.

Politoloog Rein Toomla on Parempoolsete manifesti alusel järeldanud, et erakond peab suurimaks probleemiks riiklikke toetusi ning soovib, et inimestel oleks rohkem omavastutust, selle asemel, et riigile lootma jääda. Partei valijad võiksid seega olla inimesed, kes nõustuvad, et riik toetab ja sekkub liiga palju.

Viited

Välislingid 
 Erakonna Parempoolsed koduleht

Eesti erakonnad
Diena

Diena ('päev') on Läti ajaleht. Ajalehe omanik on Rīgas Tirdzniecības osta.

Ajalehe esimene number ilmus 23. novembril 1990.

Ajalehe peatoimetus asub Riias. Aastast 2013 on ajalehe peatoimetaja Gatis Madžiņš.

Ajalehel on mitmeid lisasid: Sporta Diena, Mini Diena, Skolas Diena, KDi, Senioru Diena, TV Diena ja Sestdiena.

2015 oli ajalehe tiraaž 31 000 eksemplari.

Välislingid
Koduleht

Läti ajalehed
Henno Meriste

Henno Meriste (19. juuni 1918 Tallinn – 20. märts 1984 Tallinn) oli eesti keeleteadlane, ajakirjanik ja tõlkija.

Ta õppis Prantsuse Lütseumis ning Riigi Kunsttööstuskoolis graafika ja trükinduse eriala. 

Aastatel 1936–1939 töötas Tallinnas litograafiakäitises. 1944. aasta sügisest töötas Õhtulehe tehnilise toimetaja ja vastutava sekretärina, 1945–1946 Noorte Hääle vastutava sekretärina. 1954. aastast töötas ta Eesti Telegraafiagentuuri (ETA) tõlkija ja toimetajana.

Ta kirjutas ka följetone ja humoreske, sealhulgas Eesti Raadio saatele "Meelejahutaja".

1958. aastast oli ta Eesti NSV Ajakirjanike Liidu keele- ja tõlkesektsiooni esimees.

Ta on loonud eesti keelde uudissõnu, sealhulgas pääsla, kuukulgur, turvavöö. 

Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.

Teoseid
Henno Meriste. Kahvatu mees ehk Mees ilma kahvata: följetone, groteske, pudemeid. Tallinn, 1966
Uno Liivaku, Henno Meriste. Kuidas seda tõlkida: järeltormatusest eestinduseni. Tallinn, 1975
Henno Meriste. Sõnamerel seilates: keeleainelised kirjutised. Tallinn, 1978
Tiiu Erelt, Rein Kull, Henno Meriste. Uudis- ja unarsõnu. Tallinn, 1985

Tunnustus
1975 – Eesti NSV teeneline kultuuritegelane

Viited

Välislingid
Rahvusarhiivi fotoinfosüsteem. Henno Meriste (1968)
Rahvusarhiivi fotoinfosüsteem. Henno Meriste (1975)

Eesti keeleteadlased
Eesti ajakirjanikud
Eesti tõlkijad
Eesti NSV teenelised kultuuritegelased
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1918
Surnud 1984
Delportshoop

Delportshoop on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Põhja-Kapimaa provintsis Frances Baardi ringkonnas Dikgatlongi vallas. Linn asub Vaali jõe kaldal.

Delportshoop on asutatud 1871. aastal, linnaõigused sai 1970. aastal.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Delportshoopi elanikest värvilisi 33,4%, mustanahalisi aafriklasi 30,9%, valgeid 2,9%, India või Aasia päritolu inimesi 1,0% ja teisi 31,9%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 49,4% inimesi, afrikaani keelt 43,0%, inglise keelt 1,9%, suulu keelt 1,2% ja teisi keeli 4,6%.

Viited

Põhja-Kapimaa provintsi linnad
Dibeng

Dibeng on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Põhja-Kapimaa provintsis John Taolo Gaetsewe ringkonnas Gamagara vallas.

Dibeng on asutatud 1907. aastal, linnaõigused sai 1951. aastal.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Dibengi elanikest mustanahalisi aafriklasi 62,16%, värvilisi 29,96%, valgeid 6,49%, India või Aasia päritolu inimesi 0,47% ja teisi 0,93%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 48,55% inimesi, afrikaani keelt 46,08%, inglise keelt 1,42% ja suulu keelt 1,01%.

Viited

Põhja-Kapimaa provintsi linnad
Hartswater

Hartswater on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Põhja-Kapimaa provintsis Frances Baardi ringkonnas, Phokwane valla halduskeskus.

Hartswater on asutatud 1948. aastal, linnaõigused sai 1960. aastal.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hartswateri elanikest mustanahalisi aafriklasi 56,33%, värvilisi 30,20%, valgeid 11,96%, India või Aasia päritolu inimesi 0,55% ja teisi 0,96%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 47,77%, tsvana keelt 37,88%, inglise keelt 7,84%, koosa keelt 1,79% ja sotho keelt 1,06%.

Viited

Põhja-Kapimaa provintsi linnad
Karkams

Karkams on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Põhja-Kapimaa provintsis Namakwa ringkonnas Kamiesbergi vallas.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Karkamsi elanikest värvilisi 95,21%, mustanahalisi aafriklasi 4,03%, India või Aasia päritolu inimesi 0,35% ja teisi 0,42%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 96,02% inimesi, tsvana keelt 1,15%, inglise keelt 0,99% ja viipekeelt 0,92%.

Viited

Põhja-Kapimaa provintsi linnad