joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Värner Lootsmann

Värner Lootsmann (sündinud 18. augustil 1945 Kasispea külas, Loksa vallas, Harju maakonnas) on Eesti poliitik.

Poliitiline tegevus 
Aastatel 1990–1991 kuulus Eesti Liberaaldemokraatlikusse Parteisse. Alates 1992. kuulub Eesti Keskerakonda.

1996 kuni 1999 oli Tallinna Linnavalitsuse liige ja Nõmme linnaosa vanem, 1999–2003 Nõmme Linnaosa Halduskogu ja IX Riigikogu liige. 2003- 2006 X Riigikogu liige ja  2003–2005 Loksa Linnavolikogu liige ning 2005 Loksa Linnavolikogu esimees. 2006–2009 Harju maavanem. Alates 2010. aastast Loksa linnapea.

Haridus 
Loksa 1. Keskkool 1963
Tallinna Kalatööstuslik Merekool 1963–1964
Tallinna Tehnikaülikool, masinaehitustööstuse insener-ökonomist 1978 
Tartu Ülikool, psühholoogia ja õigusteadus 1978–1981

Töökohad 
1990–1992 Eesti Teaduste Akadeemia Presiidium, ehitus- ja haldusnõunik 
1992–1994 Vabariigi Presidendi Kantselei, haldusdirektor 
1996 Riigiprokuratuur, majandusnõunik

Artiklid 
 Värner Lootsmann võib tõusta Harju maavanemaks. ERR Uudised, 08. detsember 2005 
 Värner Lootsmann. Miks ma otsustasin piirata suveks alkoholimüüki? / Eesti Päevaleht, 01. juuni 2007 
 Kerttu Kaldoja. Lootsmanni lahkumine läks riigile maksma 241 920 krooni. / Eesti Päevaleht, 19. november 2009  
 Urmas Tooming. Värner Lootsmann sai oma naise asemel Loksa linnapeaks. Tallinna Postimees, 05.märts 2010

Välislingid 
 Harju maavanem Värner Lootsmann elulugu. Maavanem.ee
 Lootsmann, Värner (1945). Eesti Majanduslugu 
 Värner Lootsmann artiklid. nlib.ee 

IX Riigikogu liikmed
X Riigikogu liikmed
Harju maavanemad
Nõmme linnaosavanemad
Nõmme linnaosa halduskogu liikmed
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Sündinud 1945
David Blue

David Blue (sündinud 17. jaanuaril 1979) on USA näitleja. 

Ta on mänginud Cliff St. Pauli sarjas "Inetu Betty" ja Eli Wallace'it ulmesarjas "Tähevärav: Universum".

Lisaks näitlemisele teeb ta vahel ka kirjaniku-, produtsendi ja režissööritööd.

Osatäitmised
2002 – "Scrubs" – intern
2004 – "Dark Reality" – poiss-sõber
2005 – "The Suite Life of Zack & Cody" – dr Chip
2006 – "Veronica Mars" – hoolitsev elanik
2007 – "This Can't Be My Life" – piduline
2007 – "The Comebacks" – piduline
2007 – "Kõmulehe raisakotkad" – Toby
2007 – "The Game" – kelner
2007–2008 – "Moonlight" – Logan Griffen
2008. aastast – "Inetu Betty" – Cliff St. Paul
2009. aastast – "Tähevärav: Universum – Eli Wallace

Välislingid 

Ametlik koduleht
Ametlik David Blue fännileht Facebookis
David Blue Twitteris

Ameerika Ühendriikide näitlejad
Sündinud 1979

he:דייוויד בלו
Släm

Släm oli Eesti tantsumuusika ansambel, mis oli tuntud oma skandaalsete laulude poolest. Ansambli produtsent oli Meelis Eskola.

Ansambli solistid olid Jaanika Merelaht ja Mariliis Loos.

Ajalugu
Ansambel alustas tegevust 2006. aastal Madd Recordsi all looga "Mul on jumala pohhui".
2007. aastal anti välja album "Tule mängi minuga". 
2008. aasta kevadel võeti uuesti tuurid üles ja lasti välja uus singel "Sul on kõige kaunim kann".

Albumid
"Tule mängi minuga" 2007

Viited

Välislingid
Silmad lahti, ERR arhiiv, 1. august 2007

Tantsumuusika
Eesti muusika
Aarschot

Aarschot ['aarshot] on linn Belgias Flaami Brabandi provintsi kirdeosas Hagelandis Demeri jõe ääres Leuvenist 15 km kirdes, Aarschoti valla keskus.

Linna kaitsepühak on püha Roch.

Linna kohal kõrgub Aarschoti Jumalaema kirik.

Nimi
Legendi järgi laskis keiser Aurelianus maha kotka, ja sellele kohale rajati Aarschot ('kotkalask'). Kohta, kuhu linnu nokk olevat kukkunud, hüütakse Bekaf. Teise versiooni järgi oli kotka laskja Julius Caesar, kes vibu lastes toetas end oma sugulase Aurelianuse õlale; Aurelianus tõi üle jõe ujudes kotka ära. Kotkas sai noole noka pihta; Aurelianus pani kotka kukkumise kohale nimeks Bekaf. Caesar lubas teda õnnitlenud Aurelianusel ehitada kindluse nimega Aurelianustoren, hiljem Orleanstoren.

Linna on teadaolevalt esmakordselt kirjalikult mainitud 1107 nimega Arescod. See pärineb germaani sõnadest arnu ('kotkas') ja skauta ('metsane kõrgendik soisel alal'). Selline nimeseletus sobib hästi Aarschoti maastikuga.

Aarschotlast nimetatakse hollandi keeles Aarschottenaar või kasseistamper 'munakivitrampija'. Viimane hüüdnimi on pandud öösiti linnas ringi käinud linnavalvurite järgi, kes kaitsesid linna varaste ja kelmide eest. Külmadel öödel istusid valvurid parema meelega kõrtsis. Sellega ei olnud nende naised ega linnakodanikud rahul, mistõttu valvuritele anti korraldus puutallaga kingade ning hellebardidega trampida, et oleks kuulda, et nad tööd teevad. Selle meenutuseks rajati 1965 karnevaliselts Gilde van de Kasseistampers.

Ajalugu

Linna mahapõletamine 1489
Nagu paljud teisedki Flandria linnad, tõstis Aarschot 1488 Burgundia Maximiliaani vastu mässu. Aastal 1488 sundis Brugge linn  Maximiliaani alla kirjutama lepingule, mis määras kindlaks Flandria õigused. Niipea aga, kui Maximiliaan flaamlaste haardeulatusest väljas oli, kandis ta hoolt selle eest, et mäss eos lämmatataks. Aastal 1489 piiras ta temaga lootunud mechelenlastega Aarschoti. Aarschotlased tulid linnast välja ning lõid mechelenlasi hävitavalt. Samal õhtul peeti Aarschotis laata ja peaaegu kõik võitlusvõimelised mehed olid joobnud.  Kesköö paiku õnnestus Burgundia vägedel linn peaaegu vastupanuta vallutada. Aarschot põletati peaaegu maatasa. Alles 20. sajandil jõuti taas tollase heaolu tasemeni.

Saksa repressioonid 1914

19. augustil 1914 sai Saksa kolonel Johannes Stenger Aarschotis surmavalt haavata. Vastuseks lasksid sakslased maha 168 aarschotlast.

Viited

Belgia linnad
Flaami Brabandi provints
Kuukress

Kuukress (Lunaria) on ristõieliste sugukonda kuuluv rohttaimede perekond.

Perekonda kuulub kaks liiki: 
 Lunaria rediviva mets-kuukress  
 Lunaria annua aed-kuukress

Ristõielised
Eesti taimed
Arne Lepp

Arne Lepp (28. november 1928 – 23. oktoober 2018) oli eesti arstiteadlane, anatoom. 

Ta lõpetas 1947. aastal Viljandi 2. Keskkooli ja 1953. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna raviosakonna. Aastatel 1959–1962 läbis ta aspirantuuri Moskva I Meditsiini Instituudis, 1971 kaitses kandidaaditöö "Kopsusegmentide ja subsegmentide põhilised tunnused nende variantide põhjal inimesel ja mõningatel loomadel".

Arne Lepp töötas palju aastaid anatoomia kateedris, alates 1989. aastast kateedri juhatajana, 1992. aastast professorina, 1994. aastast oli ta TÜ emeriitprofessor.

Teosed
Arne Lepp on raamatu "Inimese anatoomia" (ilmunud kirjastuse Valgus väljaandel 1974. aastal) üks kaasautoreid. 2013. aastal ilmus tema koostatuna Tartu Ülikooli Kirjastuses õpiku uuendatud versioon.

Tunnustus
2014 – Eesti Punase Risti I klassi teenetemärk

Isiklikku
Tema abikaasa Ela Kogerman-Lepp oli samuti arstiteadlane ja anatoom.

Viited

Eesti anatoomid
Viljandi Maagümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna professorid
Eesti Punase Risti I klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1928
Surnud 2018
Christer Somme

Christer Abrahamsson Somme (ka Christiern Some, Krister Somme; vene Кристер (Христиерн) Зомме (Соме); suri u 1618 Taanis või Pommeris) oli Rootsi sõjaväelane (feldmarssal) ning Göberga ja Rolfsdorpi isand. 

Ta oli Poola-Rootsi sõja ajal 19. maist 1600 Södermanlandi hertsog Karli Liivimaal asunud Smålandi jalaväe peamees ja langes 1601 Koknese lahingus koos ooberst Jesper Andersson Krusega (aastast 1625 Cruus af Edeby) poolakate kätte vangi. Vangistusest vabanedes oli 25. juunist 1602 kuni 1603. aastani Narva linnuse peamees (hövitsman) ja Haapsalu linnuse asehaldur (1603).

1608. aastal sai temast Rootsi feldmarssal ja 1609 osales Jakob De la Gardie Venemaa kampaanias. 1. septembril 1609 vallutas ta koos vene vojevood Grigori Valujeviga (en) Pereslavl-Zalesski, sundides Poola-Leedu väge loobuma Aleksandrovskaja slobodast (:ru). 

Kalmari sõja ajal 1611. aasta juulis määrati ta asehalduriks Kalmari lossi, mille aga peale Taani vägede poolt piiramist ja pikki läbirääkimisi reeturlikult 4. augustil 1000 riigitaalri ja mõisa eest Holsteinis Taani kuningas Christian IV sõjaväele loovutas. Selle tagajärjel konfiskeeris Karl IX kõik tema valdused Rootsis sealhulgas ka mõisa kuhu hiljem ehitati Skoklosteri loss.

Perekond
Tema vanemad olid Abraham Germundsson Somme (suri 1587, maetud Linderåsi kirikusse) ja Märta Christiernsdotter Sjöblad. 

Ta abiellus Stockholmi lossis 21. septembril 1606 Maria Magdalena von Masenbachiga.

Viited

Rootsi feldmarssalid
Rootsi väejuhid
Eestimaa inimesed
Surnud 1618
Zvolen

Zvolen (ungari Zólyom, saksa Altsohl) on tööstuslinn Slovakkia keskosas Banská Bystrica linna lähedal Banská Bystrica maakonnas. Linn asub Hroni ja Slatina jõe ühinemiskohas. Oluline raudtee- ja maanteesõlm, läheduses asub rahvusvaheline Sliači lennuväli, kust toimuvad Czech Airlinesi regulaarlennud Prahasse.

Sarnase nimega Poola linn Zwoleń asub mööda kiirteed sõites umbes 460 km kaugusel.

Ajalugu 
Linna asukohas elati juba eneoliitikumis, samuti pronksiajal ja Vana-Rooma aegadel. Slaavlased asustasid tänase Zvoleni umbes 8. sajandil. Säilinud andmete kohaselt oli 1239. aastal toonase kindluse lähedal juba mitu väikest küla. 

Praegune kindlus pärineb 13. sajandist. 16. sajandil ja 18. sajandil ehitati kindlus ümber tänapäevasele kujule. Raudtee areng tööstusrevolutsiooni ajal (19. sajandi 70. aastatel) pani linna kasvama. 

Teise maailmasõja ajal oli Zvolen sakslaste vastu suunatud rahvusliku ülestõusu oluline keskus.

Tööstus ja olulisemad asutused 

Zvolenis on auto-, puidu-, rõiva- ja toiduainetetööstus (linnuvabrik). Linnas on metsandus- ja puidutööstusharidust andev kõrgkool, muuseum ja botaanikaaed. Esindatud on Slovakkia rahvusgalerii.

Sõpruslinnad 
 Imatra, Soome
 Tótkomlós, Ungari
 Prachatice, Tšehhi Vabariik
 Rivne, Ukraina
 Zwoleń, Poola

Samuti kuulub Zvolen Euroopa Liidu väikelinnade ühendusse Douzelage, kus Eestit esindab Türi.

Slovakkia linnad
Banská Bystrica maakond
Zwoleń

Zwoleń on linn Poolas Masoovia vojevoodkonnas, umbes 30 km Radomist idas. Linn on Zwoleńi maakonna ja Zwoleńi valla keskus.

Slovakkias asuv sarnase nimega sõpruslinn Zvolen on mööda kiirteed sõites umbes 460 km kaugusel.

Välislingid 
 Zwoleńi linna koduleht

Masoovia vojevoodkonna linnad
Ülle Rajasalu

Ülle Rajasalu (sündinud 6. mail 1953) on Eesti poliitik ja omavalitsustegelane, XIV Riigikogu liige.

Haridus 
Ta on lõpetanud 1984. aastal Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna kaubandusökonoomika erialal.

Töö ja poliitiline tegevus
Ülle Rajasalu on alates 10. oktoobrist 1995 Eesti Reformierakonna liige. 

Ta oli X Riigikogus Signe Kivi asendusliige (Reformierakonna fraktsioon) alates 4. aprillist 2005 kuni X Riigikogu lõpuni (märts 2007). X Riigikogu valimistel 2. märtsil 2003 kogus valimisringkonnas nr 2 (Tallinna Kesklinn, Lasnamäe ja Pirita) 795 häält. 

XI Riigikogus oli kahel korral kaitse- ja rahandusminister Jürgen Ligi asendusliige (27. märtsist kuni 5. aprillini 2007 ja 4. juunist kuni 21. detsembrini 2009). XI Riigikogu valimistel 4. märtsil 2007 kogus valimisringkonnas nr 2 (Tallinna Kesklinn, Lasnamäe ja Pirita) 1020 häält. 

10. juulil 2007 valis Riigimetsa Majandamise Keskuse nõukogu ta nõukogu esimeheks.

Alates 21. detsembrist 2009 kuni 26. oktoobrini 2017 oli ta Harju maavanem. XII Riigikogus sai ta 6. aprillil 2011 justiitsminister Kristen Michali asendusliikmeks, kuid astus samal päeval tagasi, et jätkata tööd Harju maavanemana. 

Ta kandideeris 2015. aasta Riigikogu valimistel valimisringkonnas nr 2 ja sai 1066 häält, kuid valituks ei osutunud.

Viited 

X Riigikogu liikmed
XI Riigikogu liikmed
XII Riigikogu liikmed
XIV Riigikogu liikmed
Harju maavanemad
Tartu Ülikooli majandusteaduskonna vilistlased
Sündinud 1953
Horisont

Silmapiir ehk horisont ehk vaatepiir on näiline piir kauguses, kus taevas ja maapind (või veepind) paistavad kokku puutuvat.

Sõna "horisont" tuleneb vanakreeka sõnast ὁρίζων (horizōn), mis on tuletatud sõnast ὁρίζειν (horizein) 'piirama').

Eristatakse näilist ja tõelist horisonti.

Vaata ka
Kosmoloogiline horisont

Välislingid
Douzelage

Douzelage on Euroopa Liidu linnade ühendus, mille eesmärk on luua eri linnade ja nende elanike vahel sidemeid mitmesugustes valdkondades (kultuur, sport, haridus, majandus, turism). Igast Euroopa Liidu liikmesriigist võib liituda ainult üks linn. Ühendust toetab Euroopa Komisjon.

Nimetus Douzelage on tuletatud prantsuskeelsetest sõnadest douze ('kaksteist' – alguses oli liikmeid 12) ja jumelage ('partnerlus').

Ajalugu ja laienemine 
Mõte luua selline liit tekkis 1989. aastal Prantsusmaa linna Granville'i ja Inglismaa linna Sherborne'i sõprussuhetest. 1991. aastal said Granville'is kokku asutajaliikmed (igast Euroopa Liidu toonasest 12 liikmesriigist üks) ning lõid ühenduse Douzelage.

Asutajalinnad 
 Altea, Hispaania
 Bellagio, Itaalia
 Bundoran, Iirimaa
 Granville, Prantsusmaa
 Holstebro, Taani
 Houffalize'i vald, Belgia
 Bad Kötzting, Saksamaa
 Meerssen, Holland
 Niederanven, Luksemburg
 Préveza, Kreeka
 Sesimbra, Portugal
 Sherborne, Suurbritannia

Hiljem liitunud linnad 
Ühendus on võtnud juurde uusi liikmeid Euroopa Liiduga hiljem liitunud riikidest:
 Karkkila, Soome (1997)
 Oxelösund, Rootsi (1998)
 Judenburg, Austria (1999)
 Chojna, Poola (2004)
 Köszeg, Ungari (2004)
 Sigulda, Läti (2004)
 Sušice, Tšehhi (2004)
 Türi, Eesti (2004)
 Zvolen, Slovakkia (2007)
 Prienai, Leedu, (2008)
 Marsaskala, Malta (2009)
 Siret, Rumeenia (2010)

Kandidaadid 
 Geroskipou, Küpros
 Sloveenia linnad Celje, Portorož, Škofja Loka

Välislingid 
Ühenduse koduleht

Euroopa Liit
Gyula

Gyula on linn Ungaris Békési komitaadis. Asub Rumeenia piiri lähedal Fehér-Körösi jõe ääres.
 
Esimesed teated Gyulast pärinevad 1313. aastast, kui seal asus klooster.

Linn on Ungari rumeenlaste keskus. 2,3% linnaelanikest on rumeenlased. Linnas asub ainuke rumeeniakeelset keskharidust pakkuv kool Ungaris.

Linnas asub 13. sajandist pärit kindlus.

Gyulas on sündinud helilooja Ferenc Erkel, kirjanik László Krasznahorkai ja maletaja Imre König.

Viited

Välislingid 

 Gyula koduleht (ungari keeles)

Ungari linnad
Paks

Paks on linn Ungaris Tolna komitaadis.

Paks asub Doonau ääres, umbes 100 km Budapestist lõuna pool. Paksis elab ligi 20 000 inimest.

1774 rajati linna kalvinistlik kirik, 1884 luteri kirik ja 1901 katoliiklik basiilika Jeesuse Südame kirik. 1987–1991 valmis Imre Makoveczi projekteeritud katoliiklik Püha Vaimu kirik.

Linnas asub Ungari ainuke, 1983. aastal rajatud tuumaelektrijaam, mis toodab ligi 40% Ungari elektrist.

Paksis ei ole raudteed. Linnast saab maanteed ja Doonaud mööda sõita põhja poole Dunaújvárosisse ja Budapesti. Doonaud mööda saab sõita lõuna poole Bajasse ja Mohácsisse. Maanteed mööda saab sõita lõuna poole komitaadi keskusse Szekszárdi ja komitaadile nime andnud Tolnasse.

Linna jalgpalliklubi Paksi SE mängib Ungari kõrgeimas liigas Nemzeti Bajnokság I.

Paksil on kolm sõpruslinna: Poolas asuv Gubin ning Saksamaal asuvad Lauda-Königshofen Baden-Württembergis ja Reichertshofen Baieris.

Paksis korraldatakse kevadfestivali ning seal toimub ka rahvusvaheline bluusi-, džässi-, roki- ja gastronoomiafestival.

Viited

Välislingid 

 Paksi koduleht

Ungari linnad
Aasta ärijuht

Aasta ärijuht on aunimetus, mille annab Estonian Business School tuntud ja hea mainega ärijuhile tema panuse eest ettevõtte arendamisel.

Auhinda antakse välja alates 1991. aastast. Aunimetuse saajale antakse rändauhind, pronksist buldogi kuju.

Auhinna saanud
 Rein Kaarepere (1991)
 Vladimir Galkin (1992)
 Meelis Milder (1993)
 Hans H. Luik (1994)
 Hannes Tamjärv (1995)
 Olari Taal (1996)
 Jüri Käo (1997)
 Meelis Virkebau (1998)
 Allan Martinson (1999)
 Tarmo Noop (2000)
 Indrek Neivelt (2001)
 Mati Polli (2002)
 Enn Pant (2003)
 Toomas Annus (2004)
 Fjodor Berman (2005)
 Toomas Luman (2006)
 Aivar Rehe (2007)
 Teet Jagomägi (2008)
 Peter Hunt (2009)
 Jaan Puusaag (2010)
 Joakim Helenius (2011)
 Anne Samlik (2012)
 Viljar Arakas (2013)
 Bo Henriksson (2014)
 Margus Vanaselja (2015)

Eesti aunimetused
Eesti majandus
Arina Tanemura

Arina Tanemura (種村 有菜; sündinud 12. märtsil 1978) on jaapani mangakunstnik, kes teeb peamiselt shōjo mangat. Tema esimene täispikk manga oli "ION", mis ilmus 1997. aastal. Tema teosed on tehtud peamiselt ajakirja Ribon jaoks.

Mangasarjad

 (1997) I.O.N (イ·オ·ン) 
 (1998) Kamikaze Kaito Jeanne (神風怪盗ジャンヌ)
 (1998) Short-Tempered Melancholic (かんしゃく玉のゆううつ)
 (2000) Time Stranger Kyoko (時空異邦人KYOKO)
 (2002) Full Moon o Sagashite (満月をさがして)
 (2004) The Gentlemen's Alliance Cross (紳士同盟†)
 (2008) Zettai Kakusei Tenshi Misutoresu Fōchun (絶対覚醒天使ミストレス·フォーチュン)
 (2009) Sakura Hime Kaden (桜姫華伝)
 (2011) Fudanjuku Monogatari (風男塾物語)
 (2013) Neko to Watashi no Kinyoubi (猫と私の金曜日)
 (2013) 31☆Ai Dream (31☆アイドリーム)

Jaapani kunstnikud
Sündinud 1978
Baveno

Baveno on väikelinn Itaalias Piemonte maakonnas Verbano-Cusio-Ossola provintsis Lago Maggiore läänekaldal. 

Kõrgus merepinnast on 205 m.

Viited

Välislingid

Baveno valla ametlik kodulehekülg (itaalia keeles)

Itaalia linnad
Undla mõis

Undla mõis (saksa keeles Undel, vene keeles Унделъ) oli rüütlimõis Kadrina kihelkonnas Virumaal. Ajaloolise jaotuse järgi Virumaale Kadrina kihelkonda kuulunud mõis jääb nüüdisajal Lääne-Virumaale Kadrina valla territooriumile.

Ajalugu
Undla mõisat on esmamainitud 1453. aastal. 1525. aastal müüdi Undla mõis Jürgen Lodele, tema tütar Anna Lode abiellus 1560. aastal Johann von Roseniga ning mõis läks kaasavarana Rosenitele. Johann von Roseni surma järel jagasid (1592) tema väimehed Fromhold von Tiesenhausen ja Johann von Uexküll pärast äia surma tema mõisad. Anna (Lode) abikaasa Johann von Uexküll ja Margaretha Roseni abikaasa Fromhold von Tiesenhausen said Undla ja Hulja mõisad. 1693. aastal müüs Eestimaa maanõunik Fromhold von Tiesenhausen Undla mõisa oma pojale maanõunik ja rittmeister Fabian von Tiesenhausenile. 1735. aastal müüdi Undla mõis lesestunud maanõunikuprouale Gertrude Margarethe Staël von Holsteinile (sünd von Fock), 1769. aastal müüdi Undla mõis Woldemar Johann von Brümmerile ja 1776. aastal Carl Gustav von Rennenkampffile ja see veel samal aastal Carl August von Bergile. 1827. aastal müüdi Undla mõis kaptenleitnant Constantin von Ungern-Sternbergile ja 1832. aastal omandas kreisisaadik ja Eestimaa maanõunik vabahärra Friedrich Adolph von Dellingshausen avalikul (surnud 1839) müügil pandiõiguse Undla mõisale. 

Friedrich Adolph von Dellingshauseni pärijatevahelisel kokkuleppel sai 1841. aastal Hulja mõis koos Kruusimäe mõisaga, Undla mõisaga koos Räsnast saadud külaga Pilo, Andja koos Toomlaga ning Jõesse meeskohtunik Karl Thomas von Dellingshausen. 1857. aastal andis Karl Thomas von Dellingshausen oma eluajal Andja koos maakohaga Toomla (15 000 hõberubla), Hulja, Essu mõisa ja Undla mõisad pärandina oma pojale ooberstleitnant parun Friedrich Ewald Thomas von Dellingshausenile (surnud 1890) jättes enesele kuni surmani Andja ja Essu valdamisõiguse koos lubadusega vanemate eluajal mitte mõisaid müüa ja pantida. 1890. aastast kuni 1919. aasta võõrandamiseni kuulus mõis von Dellingshausenite suguvõsale, mõisa viimane omanik oli Karl Thomas Friedrich von Dellingshausen. 

Külad mõisapiirkonnas
Sotack (Sootaguse)

Mõisahoone 
Undla mõisa peahoone võib pärineda 19. sajandi lõpuveerandist, ühekordne kivihoone, millel madal soklikorrus. Palkon ja juurdeehitus peahoone taga võivad pärineda 20. sajandi algusest.

1997. aastal avati Undla mõisa vanades hoonetes  Kadrina valla Kadrina Hooldekodu ja mõisa teenijatemajas asus hooldekodu administratsioon.

Undla mõisaala kirdenurgas, Loobu jõe kaldal asunud Undla veskihoones ja Undla mõisa kunagises viinavabrikus tegutses Eesti NSV ajal artell "Mineraal" ja hiljem Tarbekeemia Tootmiskoondise "Flora" keemiatoodete tsehh.

Vaata ka
Undla 
Undla vald
Undla mõisa park

Viited

Välislingid

Undla mõis (Kadrina khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
122. UNDLA mõis (Undel). Rüütlimõis. Kadrina k/n, Kadrina khlk, Kultuurimälestiste riiklik register

Punaste Rosenite mõisad
Dellingshausenite mõisad
Virumaa mõisad
Kadrina kihelkond
Tollide mõisad
Staël von Holsteinide mõisad
Dallas Mavericks

Dallas Mavericks on USA korvpalliklubi, mis mängib korvpalliliigas NBA. Meeskond kuulub läänekonverentsi edeladivisjoni ja peab oma kodumänge Dallases American Airlines Centeris, mida jagatakse NHL-i klubiga Dallas Stars.

Ajalugu 
1980. aastal asutatud Dallas Mavericksi ainus NBA meistritiitel pärineb aastast 2011, kui sakslase Dirk Nowitzki juhtimisel alistati NBA finaalis 4 : 2 Miami Heat, kuhu kuulusid teiste seas LeBron James, Dwyane Wade ja Chris Bosh. Mavericks mängis NBA finaalis ka 2006. aastal samuti Heati vastu, kuid kaotas toona seeria 2 : 4.

Mavericksi läbi aegade säravaim mängija on Dirk Nowitzki, kes veetis klubis kogu oma NBA karjääri ehk rekordilised 21 hooaega.

Huvitavat 
Eestlastest on Dallas Mavericksis mänginud Martin Müürsepp.

Mängijad hooajal 2020/2021 
 Jalen Brunson
 Trey Burke
 Willie Cauley-Stein
 Luka Dončić
 Dorian Finney-Smith
 Josh Green
 Tim Hardaway jr
 Wes Iwundu
 James Johnson
 Maxi Kleber
 Boban Marjanović
 Kristaps Porziņģis
 Dwight Powell
 Josh Richardson
 Tyrell Terry

Endised tuntumad mängijad 
 Rolando Blackman
 Mark Aguirre
 Dirk Nowitzki
 Jason Terry
 Jason Kidd
 Shawn Marion
 Michael Finley

Välislingid
Dallas Mavericks

NBA korvpalliklubid
Dallas
Astrid Kannel

Astrid Kannel (sündinud 7. juunil 1967 Haapsalus) on eesti ajakirjanik.

Haridus

Lõpetanud 1985. aastal Audru keskkooli, 1984. aastal Pärnu Lastemuusikakooli (kiitusega) ja 1993. aastal Tartu Ülikooli ajakirjanduse eriala, magistrikraad Tartu Ülikooli politoloogiaosakonnast aastal 2005.

Ajakirjandustöö

Töötanud paljudes ajalehtedes, aastatel 1997–2001 oli Eesti Televisiooni ja Eesti Päevalehe korrespondent Moskvas. Hiljem oli ta Eesti Televisiooni välisuudiste toimetaja.

2020. aasta seisuga on Astrid Kannel "Aktuaalse kaamera" ning välispoliitikasaate "Välisilm" saatejuht ja toimetaja.

Tunnustus
2014 Valdo Pandi nimeline ajakirjanduspreemia
2014 Ene Hioni Fondi stipendium
2015 Eesti Naiste Koostööketi aunimetus Teenäitaja 2014

Isiklikku
Tema abikaasa oli ajakirjanik Madis Hint. 1996. aastal sündis sellest abielust poeg Joonas.

Välislingid 
Eesti teleajakirjanik Astrid Kannel tekitas Kremlis furoori, Õhtuleht 11. mai 2005 
Parim kõrvalosa: Astrid Kannel, Postimees 14. mai 2005 
Astrid Kannel: «Ma ei kartnud Iraagis kordagi!», Õhtuleht 9. juuni 2005 
Astrid Kannel: «Olen õppinud koos suure traagikaga elama.», Naisteleht 23. märts 2007 
Astrid Kannel (40), Eesti Päevaleht 2. juuni 2007
Miks Astrid Kannel ETV koorist "Laululahingus" kõrvale jäi?, Õhtuleht 24. mai 2008 
Astrid Kannel sai Ene Hioni Fondi preemia, ERR-i uudised 15. mai 2014
Astrid Kannel pälvis Teenäitaja aunimetuse, ERR-i uudised 16. veebruar 2015

Eesti teleajakirjanikud
Eesti saatejuhid
Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1967
Charlie Ray

Charlotte "Charlie" Ray Rosenberg (sündinud 8. märtsil 1992 New Yorgis) on USA näitlejanna.

Filmid
 Väike Manhattan (Rosemary Telesco)
 Company Town

Välislingid
Koduleht

Ameerika Ühendriikide näitlejad
Sündinud 1992
Suurop (laev 1957)

Suurop on endine R-klassi patrull-laev. Ta oli Soome ja hiljem Eesti mereväe teenistuses ning kandis vastavalt pardatähiseid 51 ja P421.

Suurop ehitati 1957. aastal Soomes. 

1999. aastal kinkis Soome Rymättylä ja ta sõsarlaeva Rihtniemi Eesti mereväele, kus nad said nimeks Suurop ja Ristna. Laevad kuulusid Miinilaevadivisjoni ja neid kasutati ajateenijate väljaõppeks. 2005. aastal arvati Suurop teenistusest välja. 

2007. aasta novembris kuulutas Kaitseministeerium välja avaliku enampakkumise Suuropi müügiks. 8. jaanuariks 2008 ei saabunud aga ühtki pakkumist. Laeva alghind oli 850 000 krooni. 

Praegu seisab Suurop Lennusadama kail eksponaadina.

Pilte

Soome sõjalaevad
Eesti sõjalaevad
Katherine Paterson

Katherine Womelsdorf Paterson (sündinud 31. oktoobril 1932 Jiangsus) on USA lastekirjanik.

Tema muinasjutulise romaani "Sild Terabithiasse" põhjal on vändatud film 1985. ja 2007. aastal.

Tunnustus
 Hans Christian Anderseni lastekirjanduspreemia 1998
 Astrid Lindgreni mälestusauhind 2006

Ameerika Ühendriikide lastekirjanikud
Sündinud 1932
Ohtlikud jäätmed

Ohtlikud jäätmed on jäätmed, mis oma ohtliku omaduse (mürgised, plahvatusohtlikud, nakkusttekitavad jt) tõttu võivad põhjustada kahju inimese tervisele ja keskkond|keskkonnale.

Nende käitlusel tuleb arvesse võtta eritingimusi. Vältida tuleb segunemist omavahel, tavajäätmetega või muude ainetega.

Legaaldefinitsioon ja jäätmete liigitamise kord määruse järgi 
Legaaldefinitsiooni järgi on ohtlikud jäätmed sellised jäätmed, mis vähemalt ühe "Jäätmeseaduse" §-s 8 nimetatud kahjuliku toime tõttu võivad olla ohtlikud tervisele, varale või keskkonnale.

Vabariigi Valitsuse määrusega on kehtestatud kord jäätmete liigitamiseks ohtlike jäätmete hulka, lähtudes jäätmete päritolust, koostisest, ohtlike ainete kemikaaliseaduse mõttes sisaldusest ning Jäätmeseaduse §-s 8 nimetatud kahjulikust toimest.

Vaata ka 
Toksilised jäätmed
Jääkreostus
Olmejäätmed
Radioaktiivsed jäätmed
Elektroonikajäätmed

Viited

Kasutatud kirjandus 
Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn.  (vaadatud 30.01.2009)

Jäätmed
2009.–2010. aasta maailma karikasari laskesuusatamises

2009.–2010. aasta maailma karikasari laskesuusatamises oli 33. ametlik maailma karikasarja hooaeg, mis algas Östersundis 2. detsembril 2009 ja lõppes Hantõ-Mansiiskis 28. märtsil 2010.

Tulemused

Mehed
Kuno Areng

Kuno Areng (23. juuli 1929 Järvamaa, praegune Virumaa Järsi küla – 8. detsember 2017) oli eesti koorijuht ja muusikapedagoog.

Elulugu 
Ta lõpetas 1952. aastal Suhhumi muusikakooli klaveri erialal, 1959. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhina Gustav Ernesaksa klassis ning 1965. aastal Leningradi Konservatooriumi aspirantuuri.

Alates 1962. aastast oli Kuno Areng Tallinna Riikliku Konservatooriumi õppejõud, professor aastast 1983. Ta oli paljude kooride dirigent, sh RAMi ja Tallinna Kammerkoori dirigent, ning alates 1965. aastast üks laulupidude üldjuhte.

Tema õpilased on dirigendid Eeva Tammemägi, Aino Eesvald [Johannson], Marta Jakobson, Arda Elson, Sirje Kiik [Lillepõld], Lemmi Laja, Helju Rood, Maie Tamra, Aili Unt, Anne Dorbek, Heli-Maria Kahu, Paul Ruudi, Ene-Merike Elm, Linda Kardna, Aime Rahula, Viiu Maior, Hedda Tamkõrv, Olga Tungal, Ole Valgma, Marika Kahar, Liivi Lepik [Lukas], Aita Tammpere, Karin Rööp [Aun], Bella Ebre, Valerie Boiko, Sirje Ennik [Nõmm], Kalev Keeroja, Vladimir Tšaussov,  Toomas Kapten, Ene Soots, Andres Vahisalu, Katrin Šein [Leete], Ene Kapten, Guido Ausmaa, Piret Kukk, Veljo Reier, Margit Sarri, Tiina Taremaa [Savisaar], Elo Üleoja, Sirje Kaasik, Jan Roosaar, Annelii Traks, Anne-Liis Poll-Treimann, Laine Randjärv, Indrek Vijard, Ranno-Eduard Linde, Kristel Raud [Aer], Olari Elts, Sven Peterson, Lauri Sirp, Veikko Lehto, Kristiina Harjak, Hain Hõlpus, Peeter Perens, Margit Võsa, Raivo Vainula, Kristi Kiilu, Maria Usk, Triin Koch, Imbi Pärtelpoeg, Risto Joost, Veronika Portsmuth, Marika Kibena.

Tunnustus

 1969 – Eesti NSV teeneline kunstitegelane 
 1974 – Eesti NSV rahvakunstnik
 1994 – Gustav Ernesaksa koorimuusika preemia
 1999 – Arvo Ratassepa mälestusauhind
 1999 – Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri aastapreemia (jätkuv loominguline kõrgvorm ja sisukas panus koorikultuuri arendamisse)
 2000 – Valgetähe III klassi teenetemärk 
 2008 – Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (festivali "Gustav Ernesaks 100" korraldamine)
 2003 – Eesti Vabariigi kultuuripreemia elutöö eest 
 2009 – Eesti Rahvuskultuuri Fondi elutöö tänuauhind 
 2015 – Tallinna vapimärk

Viited

Välislingid
 Kersti Inno, Kaie Tanner. „Kuno Areng: „Virinat võiks vähem olla””. – Sirp, 21.01.2010
 Monika Topman. Ülevaade Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lõpetanuist ja nende erialaõppejõududest, alates Tallinna Konservatooriumi 1. lennust 1925. aastal ja lõpetades Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia 84. lennuga 2009. aastal.
 Erika Klaats. Kuno Areng: Dirigendi redel on väga pikk, Maaleht, 22. juuli 2004
 Peeter Perens. Eesti oma Ericson. Sirp, 8.10.1999
 Tiia Järg. „Hea kui raamatusse” [raamatututvustus: Kersti Inno „Kuno Areng” (Avita, 1999)]. – Sirp, 05.11.1999

 Kersti Inno. Kuno Areng. Tallinn, Avita, 1999

Eesti koorijuhid
Eesti Rahvusmeeskoori dirigendid
Eesti muusikapedagoogid
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia professorid
Eesti NSV teenelised kunstitegelased
Eesti NSV rahvakunstnikud
Valgetähe III klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1929
Surnud 2017
Sebastián Piñera

Miguel Juan Sebastián Piñera Echenique (sündinud 1. detsembril 1949 Santiagos) on Tšiili ärimees ja poliitik. Ta oli 11. märtsist 2010 kuni 11. märtsini 2014 Tšiili president. Uuesti on ta Tšiili president alates 11. märtsist 2018.

Ta lõpetas Tšiili Katoliikliku Ülikooli majandusteaduskonna ilma teaduskraadita. Seejärel jätkas ta õpinguid Harvardi Ülikoolis, kaitstes seal algul magistrikraadi ja siis  doktorikraadi majandusteaduses.

Talle kuulub muu hulgas telekompanii Chilevisión, lennuettevõte Lan Airlines ja jalgpallimeeskond Colo-Colo. 2009. aasta märtsi seisuga küündib tema varanduse miljardi USA dollarini. Oma varanduse teenis ta peamiselt krediitkaartide juurutamisega Tšiilis 1970. aastatel ja järgnevate investeeringutega LANi aktsiatesse. 1994 oli ta üks LANi suurerastajatest.

Ta on abielus Cecilia Morel Montesega. Neil on neli last: Magdalena, Cecilia, Sebastián ja Cristóbal.

Piñera kuulub konservatiivsesse Rahvusliku Uuenemise Parteisse, 2001–2004 oli ta selle esimees. Aastatel 1990–1998 oli ta Tšiili Senati liige. Oma maailmavaateks nimetab ta kristlikku humanismi.

2005. aasta presidendivalimistel jõudis ta teise vooru, kuid kaotas seal Michelle Bachelet'le (47% 53% vastu). Detsembris 2009 peetud presidendivalimiste esimeses voorus sai ta umbes 45 protsenti häältest. Jaanuaris 2010 peetud teises voorus oli ta vastamisi endise presidendi Eduardo Frei Ruiz-Taglega ning võitis valimised. Valimiskampaanias lubas ta võidelda kuritegevusega ja parandada rahva haridust.

Tema teine ametiaeg algas 11. märtsil 2018.

Viited

Tšiili presidendid
Sündinud 1949
Kudina mõis

Kudina mõis (saksa keeles Kudding) oli rüütlimõis Tartumaal Maarja-Magdaleena kihelkonnas. See oli ajaloolise Kudina valla keskus.

Ajalugu
Esmakordselt on Kudina mõisat kirjalikes allikates mainitud 1447. aastal. XVII sajandil kuulus mõis perekond von Taubedele. Mõisa viimased omanikud enne riigistamist 1919. aastal olid Manteuffelid.

Mõisaansambel

Park

Pargi tagumises osas on Endel Taniloo 1959. aastal loodud suur skulptuurigrupp "Leinav rahvas". Monument on pühendatud Teise maailmasõja ohvritele (NSV Liidu poolel sõdinuile).

Rahvapärimus

Hõbeväravatega järv
Rahvasuu rääkivat, et  hõbeväravatega järv Kudina mõisa Tuuleveski mäe all olla järv, millel hõbe- (teisend: raudväravad) väravad ees olla. Kui need lahti teha, siis uputaks järv terve Kudina mõisa ära. Korra tahtnud üks juut neid ära osta (teisend: ära varastada), aga Kudina mõisa omanik ei ole lubanud .

Õnnetu armastus
Üks Kudina mõisaga seotud lugudest puudutab Saare mõisa. Saare mõisa aadlipreili Olga olevat Kudina mõisa aednikku armunud. Noored olevat tahtnud abielluda ja koos ühist elu alustada, kuid Olga perekond, eriti ema, oli sellele tugevalt vastu. Suures meeleheites jalutas Olgal ühel suvehommikul Saare järve äärde, sõitis paadiga järve keskele ning lõpetas oma elu. Olga isal krahv Mannteuffelil õnnestus tütre surnukeha järvest välja tuua. Krahv rajas järve kadale metsa sisse perekonna kalmistu, kuhu on peale Olga maetud ka krahv ise, tema abikaasa ja õde.

Pildid

Viited

Kirjandus
Praust, Valdo. Tartumaa mõisad. Tallinn: Tänapäev, 2008. Lk 150-151.
Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 277 .

Välislingid

Kudina mõis Eesti mõisaportaalis 
Kudina mõis muinsuskaitseameti arhiivis

Maarja-Magdaleena kihelkond
Tartumaa mõisad
Palamuse vald
Elin Sütiste

Elin Sütiste (sündinud 6. veebruaril 1975 Tallinnas) on eesti tõlkeuurija ja semiootik.

Ta lõpetas 1998. aastal Tartu Ülikooli semiootika ja kulturoloogia eriala bakalaureuseõppe ning sai samal erialal 2002. aastal teadusmagistri kraadi (cum laude). Ta kaitses doktoritöö "Tõlke mõiste dünaamikast tõlketeaduses ja eesti tõlkeloos" semiootika ja kulturoloogia erialal Tartu Ülikooli filosoofia ja semiootika instituudis 2009. aastal.

Sütiste on Eesti Semiootika Seltsi, Eesti Kirjanduse Seltsi ja Euroopa Tõlkeuuringute Seltsi (European Society for Translation Studies) liige. Aastatel 2004−2013 oli ta väljaande Acta Semiotica Estica toimetaja.

Tunnustus
2003 Juri Lotmani stipendium
2015 Tartu Ülikooli väike aumärk

Välislingid

 Elin Sütiste. Tõlke mõiste dünaamikast tõlketeaduses ja eesti tõlkeloos Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2009
 Elin Sütiste "Tõlkija peab...": nõudmised ilukirjandusliku proosa tõlkijale ERR, 20. november 2018
 Elin Sütiste. Märksõnu Eesti tõlkeloost 1906–1940: Tõlkediskursust organiseerivad kujundid Keel ja Kirjandus 2009, lk 908-924
 Elin Sütiste. Translating the seventeen syllables Sign Systems Studies, Volume 29, Issue 2, 2001, lk 563-586
 Elin Sütiste, XV semiootika sügiskool 2014, 29. oktoober 2014

 Tõlketeadlased
Eesti semiootikud
Sündinud 1975
Eesti tõlkijad
Velise vasallilinnus

Velise vasallilinnus (saksa keeles Schloß Felx või Schloß Felcks) oli keskaegne linnus Vigala kihelkonnas Velisel. Linnus kuulus Saare-Lääne piiskopi vasallidele Uexküllidele.

Velise vasallilinnus rajati tõenäoliselt 14. sajandil.

Linnus rajati Aravere oja ääres paiknevale kõrgendikule. Vallikraavide rajamisega ümbritseti kõrgendik igast küljes veetõketega. Velise vasallilinnus kujutas endast tornlinnust, mille küljepikkus oli üle 20 meetri. Pealinnust ümbritses ilmselt ka kivist eeslinnus ning puittara.

Liivi sõja ajal 1560. aasta septembris põletasid venelased linnuse maha.

Linnust hiljem ei taastatud ja see jäi varemeisse. 19. sajandil rajati linnuse varemetele Velise mõisa härrastemaja. Selle ehitamisel kasutati ära linnuse tervemaid müüriosi.

Kirjandus
Ants Hein. Stenhus'id, arx'id, torne'd... Eesti mõisaarhitektuuri vanim kihistus. Õpetatud Eesti Seltsi kirjad XI. Tartu: ÕES, 2016, lk 100–101.

Vaata ka
Eesti linnuste loend

Viited

Välislingid
Velise linnusest ja mõisast Velise kodulehel
Velise linnus ja mõis Mõisaportaalis

Eesti linnused
Märjamaa vald
Saare-Lääne piiskopkond
Rapla maakonna kultuurimälestised
Aardla raudteepeatus

Aardla raudteepeatus on raudteepeatus Tartumaal Tartus. Aardla raudteepeatuse (Tartu–Valga raudteeliin) kõrval asub ka Kirsi raudteepeatus (Tartu–Koidula raudteeliin). Peatuses asub üks pikk perroon.

Piletihinnalt kuulub peatus Tartu piirkonda. 

Aastani 2008 järgnes sellele Variku raudteepeatus.

Viited

Välislingid 

 Infot peatuse kohta; fotod (vene keeles)

Eesti raudteejaamad
Tartu
Elva raudteejaam

Elva raudteejaam (saksa keeles Bahnhof Elwa) on raudteejaam Tartu–Valga raudteeliinil Tartumaal Elvas.

Jaamas peatuvad Elroni reisirongid liinil Tartu–Valga, mille tarbeks avati 2010. aasta lõpul uus 550 mm kõrgune ja 100 m pikkune teedevaheline perroon.

Elva jaamas asub neli rööpapaari ja kaheksa pööret, lisaks suundub jaamast harutee tööstusterritooriumile. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ning neilt mahalaadimine, mille tarbeks on olemas 10 m pikkune kõrge kaubaplatvorm.

Ajalugu
Elva raudteejaam avati 22. juulil 1889 kaks aastat varem rajatud laiarööpmelise Tartu–Valga raudtee juurde. Jaama avamine pani aluse Elva linna tekkimisele ja arengule. Avamisel jäi jaam Rõngu kihelkonda Uderna mõisa maadele.

Elva raudteejaam oli üks punkte, kust viidi märtsiküüditamise käigus eestlasi Siberisse.

Kuni 1. juulini 2008 sõitsid reisirongid lisaks Tartu–Valga rongiliinile ka liinil Tartu–Elva, mida raudtee remondijärgsel taasavamisel (30. detsembril 2009) enam ei avatud. Toona järgnes Elvale Uderna raudteepeatus.

Jaamahoone

1889. aastal valmis ka tüüpprojekti järgi ehitatud ühekorruseline puidust V klassi jaamahoone, mis ehitati sarnaselt Lepassaare ja Sangaste jaamahoonetega. Tänu raudteele populaarseks suvituskohaks saanud Elvale jäi jaamahoone aga peagi kitsaks. 20. sajandi alguskümnendeil, tõenäoliselt 1920. aastate alguses, pikendati algselt tunduvalt lühemat hoonet mõlemasse otsa lisatud juurdeehitistega, pidades kinni jaamahoone algsest stiilist. 
Ühtlasi laiendati ka ootesaali kõrvalruumide arvelt, mis saavutas just siis oma praeguse suuruse. Pikk ristkülikukujulise põhiplaaniga ühekorruseline, poolkelpkatusega rõhtpalkehitis on kaetud profileeritud laudisega. Hoone fassaadidekoor on iseloomulik 19. sajandi lõpu historitsistlikele jaamahoonetele.

Alates 1997. aastast on hoone arvel kultuurimälestisena.

Hoone algne omanik AS Eesti Raudtee loovutas vaksalihoone Elva linnale 2004. aastal tasuta. Jaamahoone remonditi põhjalikult aastatel 2006-2007.

Elva jaamahoones tegutseb praeguseks lisaks bussijaamale ning seminarisaalile ka perekohvik Elwa ja 2017-st kuni 2020. aastani tegutses ka restoran Waksal.

2017. aastal taasavati vaksaliesisel platsil ajalooline purskkaev.

Pilte

Viited

Välislingid

 Aastaajad jaamakorraldaja tööd ei mõjuta, SUVEKOHTUMINE; Tartu Postimees, 24.07.1997
 Elva raudteejaam sai 125; Elva Postipoiss, nr. 26, 26 juuli 2014 (DIGAR)
 Kultuurimälestiste riiklik register; peahoone
 Kultuurimälestiste riiklik register; abihoone
 Kultuurimälestiste riiklik register; tööliste elamu 
 Infot jaama kohta; fotod (vene keeles)

Eesti raudteejaamad
Elva
Pihkva–Riia raudtee
Palupera raudteejaam

Palupera raudteejaam (varem ka Pritsu; saksa keeles Palloper) on raudteejaam Tartu–Valga raudteelõigul Tartu maakonnas Elva vallas Paluperas. 

Palupera naaberjaam Tartu suunal on Elva ja Valga suunal Puka raudteejaam. 

Jaamas peatuvad Elroni reisirongid liinil Tartu–Valga. Paluperas asub üks lühike (35 m) raudteedevaheline perroon, mille tõttu toimub rongist väljumine ainult läbi C-ala.

Enne 2010. aastat eelnes Paluperale Tartu suunalt Uderna raudteepeatus ja järgnes Aakre raudteepeatus. Algselt oli seal Middendorffi peatus, mis asus Otepää kihelkonnas Palupera mõisa maadel.

Jaamahoone
Puidust jaamahoone valmis 1926. aastal Leon Johansoni tüüpprojekti järgi sarnaselt Kaarepere ja Vaeküla jaamahoonetega. Kahekorruseline puitehitis esindas tollast Eesti arhitektuuri. Jaamahoone alumisel korrusel asusid ametiruumid jaamaülemale ja jaamakorraldajatele, samuti piletikassa, pagasi vastuvõtulett, ruumikas ootesaal ja puhvetiruum. 
Hoone lammutati 2000. aastal. 

Tänapäeval täidab jaamahoone funktsiooni silikaattellistest ja kelpkatusega elektritsentralisatsiooni post, mis püstitati 1980. aastatel.

Galerii

Vaata ka
 Tartu–Valga raudtee
 Raudteetransport Eestis

Viited

Välislingid

 VIDEO: Paluperas töötab Eesti staazikaim raudteelane, tartlanna Naima Kikas; Tartu Postimees, 02.11.2020
 Eesti Raudtee paigaldab uut teed; Lõuna-Eesti Postimees, 11.08.2007
 FOTO: Palupera jaamahoone aastal 2000; Baltic Trains Picture Gallery
 Infot jaama kohta; fotod (vene keeles)
 Palupera piirkonna ajaloost

Eesti raudteejaamad
Elva vald
Pihkva–Riia raudtee
Mägiste raudteepeatus

Mägiste raudteepeatus on raudteepeatus Valgamaal Otepää vallas Mägistel.

Peatuskoht on varustatud 30 m pikkuse ja 55 cm kõrguse ooteplatvormiga, mille tõttu toimub väljumine ja sisenemine rongi ainult läbi C-ala. 
Mägistel peatuvad Elroni reisirongid liinil Tartu–Valga.

Mägiste pooljaam avati 1919. aasta sügisel samanimelise küla juurde. Avamisel jäi jaam Kuigatsi valda. 
Varem asus Mägistel ka ühekorruseline puidust jaamahoone, mis lammutati 2004. aastal. 

Enne 2010. aastat järgnes Mägistele Valga suunal Pikaantsu raudteepeatus.

Pilte

Viited

Välislingid 
 FOTO: Mägiste peatus aastal 2003; Baltic Trains Picture Gallery
 Infot peatuse kohta; fotod (vene keeles)

Eesti raudteejaamad
Otepää vald
Algoritmiline komponeerimine

Algoritmiline komponeerimine on muusikas igasugune kompositsioonitehnika, mille puhul kasutatakse algoritme.

Mingeid reeglite kogumeid on muusika loomisel kasutatud alati. Mõistet "algoritmiline komponeerimine" rakendatakse siiski vaid selliste kompositsioonimeetodite kohta, mille puhul luuakse muusikat formaalsete protseduuride abil, kasutades näiteks arvutit.  

Heliloojad kasutavad inspiratsiooni ammutamiseks ka mitmeid algoritme, mis ei ole konkreetselt muusikale iseloomulikud. Algoritmid nagu fraktaalid, L-süsteemid, statistilised mudelid ning isegi juhuslikud andmed (näiteks joonised, GIS-koordinaadid või magnetväljade mõõtetulemused) on kõik muusikaliseks interpretatsiooniks kasutatavad. Nende andmete alusel loodava muusikateose õnnestumine või ebaõnnestumine oleneb suuresti helilooja poolt kasutatavast andmeteisendus-süsteemist, mis tõlgib need andmed muusikaliseks andmevooks.

Ei ole ühte ainsat metoodikat, mille järgi erinevaid kompositsioonialgoritme kategooriatesse jagada. Üks võimalus seda teha on märkida ära, kuidas algoritmi kompositsiooniprotsessis kaasatakse ehk jagada muusika arvuti poolt komponeeritud teosteks ja arvuti abil komponeeritud teosteks. Muusikat peetakse täielikult arvuti poolt looduks kui algoritm suudab teha muusikaloome protsessis ise valikuid.

Teine võimalus kompositsioonilisi algoritme jagada on uurida komponeerimise tulemusi. Algoritmid suudavad kas pakkuda noodistatud infot teiste instrumentide tarbeks või pakkuda iseseisvat helisünteesi (muusikateos mängitakse arvuti poolt ise maha). Olemas on algoritme, mis loovad korraga nii noodistuse kui ka sünteesivad heli.

Kõige laiemalt on levinud algoritmide kategoriseerimine nende struktuuri järgi ning selle järgi, kuidas nad muusikalisi andmeid töötlevad. Ühes detailsemas jaotises jagatakse need kuueks osaliselt kattuvaks mudeliks:
 matemaatilised mudelid
 teadmistepõhised süsteemid
 grammatikad
 evolutsioonilised meetodid
 iseõppivad süsteemid
 hübriidsüsteemid

Heliloojaid, kes on tuntud algoritmiliste protsesside kasutamise poolest
 Autechre
 Clarence Barlow
 John Cage
 David Cope
 Gustavo Díaz-Jerez
 Charles Dodge
 Brian Eno
 Karlheinz Essl
 Lejaren Hiller
 Gottfried Michael Koenig
 Gary Lee Nelson 
 Paul Lansky
 Eduardo Reck Miranda
 Laurie Spiegel
 Morton Subotnick
 Rodney Waschka II
 Iannis Xenakis

Artikkel on koostatud inglise keelse Wikipedia artikli "Algorithmic composition" põhjal.
 Nüüdismuusika
 Muusikateadus
 Kompositsioonimeetodid
Novgorodi veresaun

Novgorodi veresaun toimus 9. kuni 12. veebruaril 1570, mil Ivan Julm lasi opritšninal tappa või surnuks piinata peaaegu kõik Suur-Novgorodi elanikud, seda ise pealt vaadates. Põhjuseks või ettekäändeks oli see, et ta pidas Novgorodi ebalojaalseks ja separatistlikuks linnaks.

Kirjandus
Alessandro Guagnini, Гваньини, А. Описание Московии / Александр Гваньини / Пер. с латинского. - М.: «Греко-латинский кабинет» Ю. А. Шичалина, 1997. - 176 с. - (Museum Graeco-Latinum). ISBN 5-87245-026-5
Albert Schlichting, «Новости из Московии, сообщённые дворянином Альбертом Шлихтингом о жизни и тирании государя Ивана» (лат. Nova ex Moscovia per nobilem Albertum Schlichtino; allata de Principis Iwani vita et tyrannide)
Руслан Скрынников. Трагедия Новгорода. - М.: Издательство имени Сабашниковых, 1994.  ISBN 5-8242-0033-5.

Novgorodi ajalugu
1570
16. sajand Venemaal
Massimõrvad
Hoomuli

Hoomuli (ka Oomuli; läti keeles Omuļi) on küla (mazciems) Lätis. Asub Vidzemes Valka piirkonnas Härgmäe vallas Eesti piiri lähedal.

Külas kasvavad tammed kõrgusega 29 ja 18 m on looduskaitse all.

Küla on kujunenud Hoomuli mõisa juurde. Seal on raamatukogu. Hoomulis asuvad Miciņi ja Omuļu skola bussipeatused. 

Aastal 2015 oli külas 37 elanikku.

Viited

Valka piirkonna külad
Hatanga

Hatanga on küla Venemaal Krasnojarski krais Taimõri rajoonis. 2010. aasta andmetel oli külas 2645 elanikku.

Hatanga asutati 1626. aastal.

Venemaa külad
Krasnojarski krai
Osvald Vaidlo

Osvald Vaidlo (perekonnanimi kuni 26. oktoobrini 1937 Veedi (Veide); 5. oktoober 1918 Tartu – 23. september või 24. september 1944 Audevälja, Harjumaa) oli Eesti sõjaväelane (aspirant-nooremseersant, 1939).

Hariduskäik
Ta lõpetas aastal 1937. aastal Tallinna Prantsuse Lütseumi. Aastatel 1937–1938 ja 1940–1943 õppis ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonna majandusosakonnas, filosoofiateaduskonnas ja majandusteaduskonnas. Lõpetas Sõjakooli aspirantide jalaväeklassi kursuse laskurialal ja Lahingukooli juures tankitõrjeala reservohvitseride ettevalmistamise erikursuse (mõlemad 1939). Ülendatud lipnikuks 5. augustil 1940, vanusega samast päevast. Akadeemiliselt oli ta Korporatsioon Vironia liige.

Surm
Osvald Vaidlo, tema naine Vilma Vaidlo (sündinud Nöps) ning nende veel sündimata laps hukkusid Nõukogude soomussõiduki kuulipildujatule all Pärdi talu teeristis, põgenedes sõiduautoga, kus viibisid veel kaks ohvitseri (kes hukkusid) ja tentsik, kes pääses põgenema. Hukkunud maeti paar päeva hiljem sama teeristi lähedusse.

Nende säilmed kaevati ümbermatmiseks välja 2008. aastal. Vilma ja Osvald Vaidlo maeti 24. septembril 2008 ümber Tallinna Pärnamäe kalmistule.

Isiklikku
Tema vend oli lastekirjanik Robert Vaidlo.

Viited

Välislingid
Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Eesti ohvitserid 1918-1940
Teenistustoimik
Alo Lõhmus. "Oss ja Robi: vennad vastakuti Teises maailmasõjas"
Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul

2. Üksiku Jalaväepataljoni koosseis
Eesti sõjaväelased Saksa sõjaväes Teises maailmasõjas
Korporatsioon Vironia liikmed
Tallinna Prantsuse Lütseumi vilistlased
Eestistatud nimega inimesed
Pärnamäe kalmistule maetud
Sündinud 1918
Surnud 1944
Koerakoonlased

Koerakoonlased (ka: koerakoonud, lõunaeesti murretes peninuki (mitmuses), Setumaal pininõnarahvas) olid Liivimaal algselt Opritšnina maakeelseks hüüdnimeks, mis tuli sellest, et opritšnikud kandsid sadulal koerapea ja luua kujutist, kui embleemi, mis sümboliseeris opritšnikute ülesannet välja nuuskida ja minema pühkida Ivan IV vaenlased. 

Hiljem, rahvaluule tegelastena (nimetatud ka: peninukid), omandasid koerakoonlased mütoloogilise mõõtme, näiteks kui koera pea ja inimese kehaga koletised vms. 

Sarnased tegelased on tuntud erinevate maade – Egiptuse, Kreeka, Rooma, Saksa – mütoloogiast.

Kirjandust 
 Juhan Peegel, "Pisut koerakoonlastest" – Keel ja Kirjandus 1968, nr 8, lk 480–482
 Mall Hiiemäe, "Kas koerakoonlased olid sõjaröövlid?" (koerakoonlastest ja peninukkidest eesti rahvapärimuses ning Vene-Türgi sõja (1877–1878) panusest vastavate müütide tekkimisse) – Emakeele Seltsi aastaraamat, 35/42, 1989/1996, Tartu 1998, lk 52–66; ilmunud ka Mall Hiiemäe artiklite kogumikus "Sõnajalg jaaniööl", Ilmamaa, Tartu 2007, lk 113–123; ISBN 9789985772959

Eesti varauusaeg
Eesti mütoloogia
Moskva tsaaririik
August Kala

August Kala (25. juuni 1897 Viljandimaa – 11. märts 1985 Nellingen?, Saksamaa) oli Eesti ohvitser (major).

Välislingid 
Ohvitseride andmekogu: Kala, August

2. Üksiku Jalaväepataljoni koosseis
Vabadussõja veteranid
Eestlased Saksamaal
Sündinud 1897
Surnud 1985
Ernst Tiivel

Ernst Tiivel (11. aprill 1900 – 15. märts 2000 Toronto, Kanada) oli Eesti sõjaväelane (major, 1940).

Õppis Prantsusmaal Toulouse'i ülikoolis 1930-1934, samal ajal õppis ka Pariisi Optikainstituudis.

Tunnustus 

 1935 Kaitseliidu Kotkaristi IV klassi teenetemärk
 Läti Vabariigi iseseisvuse 10. aastapäeva mälestusmedal
 Soome Valge Roosi Rüütliordu 1. klassi rüütlimedal

Artikleid
 Eestil puudusid piirikindlustused ja strateegiline tagamaa. Võitleja, september/oktoober 1993, nr. 5, lk. 7–8.

Viited

Välislingid
 TLÜAR väliseesti isikud Tiivel, Ernst

Sõjaministeeriumi koosseis
Vabadussõja veteranid
Eestlased Kanadas
Sündinud 1900
Surnud 2000
Puhas punalibleaplaasia

Puhas punalibleaplaasia (Pure Red Cell Aplasia) (PRCA) on koertel, kassidel ja inimesel kirjeldatud raskekujuline, harilikult normotsütaarne-normokroomne (mitteregeneratiivne) aneemia, mille korral erütrotsüütide eellasrakud luuüdis puuduvad või on oluliselt vähenenud. Leukotsüütide ja trombotsüütide eellasrakud luuüdis ei ole haaratud.

 Coombsi test võib olla positiivne.
 Hematokrit on keskmiselt 10%.

Kasutatud kirjandus

Vere- ja vereloomeelundite haigused