joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Hormoonide loend

''Siin on loetletud hormoone.

A
aldosteroon 
androgeen 
androsteendioon
angiotensiin I 
angiotensiin II 
angiotensinogeen 
antidiureetiline hormoon (ADH) 
atriopeptiid

B
beetalipotropiin

D
dehüdroepiandrosteroon (DHEA) 
dihüdrotestosteroon (DHT)
dopamiin

E
endoteliin (ET) 
enkefaliin 
epinefriin (EPI) 
erütropoetiin (EPO)

F
folliikuleid stimuleeriv hormoon (FSH)
follitropiin
fütosterool

G
gastriin 
glükagoon 
gonadotroopne hormoon
gonadotropiini-vabastajahormoon (GnRH)

H
histamiin

I
inhibiin
insuliin
insuliinisarnane kasvutegur I (IGF-I)
insuliinisarnane kasvutegur II (IGF-II)

K
kaltsitoniin
kaltsitriool
kasvuhormoon (GH)
koletsüstokiniin
kooriongonadotropiin (HCG)
koorionsomatotropiin (HPL)
kortikoliberiin
kortikosteroid
kortikosteroon
kortisool
kortikotropiin (ACTH)
ksenoöstrogeen
kõrvalkilpnäärme hormoon

L
leptiin
leukotrieenid
lipotropiin
lutropiin

M
melanotsüüte stimuleeriv hormoon (MSH)
melatoniin
metalloöstrogeen

N
neuropeptiid Y (NPY)
noradrenaliin

O
oksütotsiin

P
progestageen
progesteroon (P49)
progestiin
prolaktiin (PRL)
prolaktiini inhibeeriv hormoon (PIH)
prolaktoliberiin
prolaktostatiin
prostatsükliin (PG12)

R
relaksiin (RLN)
reniin (angiotensiin I)

S
sekretiin (SCT)
serotoniin-5-hüdroksütrüptomiin
somatoliberiin (GHRH)
somatostatiin (SRIH)

T
testosteroon
tromboksaan (TXA2)
türoksiin (TH)
türeoliberiin (TRH)
türeotropiin

Ö
östradiool (E2)
östrogeen
östroon

 
Bioloogia loendid
Füsioloogia
2011. aasta Eesti rahareform

2011. aasta rahareformiga võttis Eesti Vabariik rahaühikuna kasutusele euro. Seni kasutusel olnud Eesti kroonid vahetati eurodeks, mis sellest peale on Eestis ainus seaduslik maksevahend.

Esimesed kaks nädalat olid paralleelselt käibel euro ja Eesti kroon. 15. jaanuaril 2011 muutus euro ainukeseks kehtivaks maksevahendiks. Eesti kroone vahetati pangakontorites eurodeks 2011. aasta lõpuni Eesti Panga fikseeritud kursiga 15,6466 ja teenustasuta.

Esimesed võltseurod pärast rahareformi leiti Eestist 4. jaanuaril 2011.

Pikka aega ei vastanud Eesti euroala kriteeriumitele kõrge inflatsiooni tõttu, see langes piisavalt madalale alles majanduslanguse ajal.

Rahareformile eelnesid seni kehtinud raha Eesti krooni vahetuskampaaniad:
2010. aasta lõpp – Eesti müntide tasuta vahetamise kampaania
2010. aasta detsember – eeljaotuskampaania kommertspankade poolt koos äriettevõtetega
2010. aasta 31. detsember – elektroonilise rahaarvestuse üleviimine eurovääringusse
2011. aasta 1.–14. jaanuar – Eesti krooni ja Euro paralleelne käibelolek
2011. aasta jaanuar kuni juuni – võimalus vahetada Eesti kroone kommertspankades ilma vahetustasuta
Pärast 2011. aasta 1. juulit on Eesti kroonide vahetusvõimalus ainult Eesti Pangas.

Enne rahareformi arutleti ajakirjanduses võimaluse üle, et eurole ülemineku käigus või eel kroon devalveeritakse. Nii kirjutas näiteks kunagine Ühispanga juht Janek Mäggi 2007. aastal Postimehe arvamusloos "Kroon devalveerub niikuini": "Ühel hetkel muutub krooni suhe euro suhtes majanduslikult väljakannatamatuks ning kroon tuleb elujõu säilimiseks devalveerida. Seda nii juhul, kui tahame euroga liituda, kui ka siis, kui ei taha." Eesti krooni siiski ei devalveeritud ning eurole mindi üle ametlikult kehtinud kursi alusel.

Euro kasutuselevõtu eel ja järel korraldati jaekaubanduses kampaania "Euro hinda ei tõsta", millega rõhutati, et eurole üleminek ei too iseenesest kaasa suuremat hinnatõusu kui oleks toimunud ilma selleta, tavapärase inflatsiooni korral.

Vaata ka 
 Eesti Vabariigi rahareform aastal 1992

Viited

Välislingid 
 Euroveeb

Eesti rahandus
2011. aasta Eestis
Majandussündmused
Anu Noorma

Anu Noorma (kuni 1. aprillini 2020 Anu Reinart; sündinud 1. septembril 1961) on eesti füüsikateadlane ja teadusadministraator, alates 1. aprillist 2021 Eesti Teadusagentuuri juht.

Anu Noorma teaduslik uurimisvaldkond on optiliselt keerukate veekogude optiline kaugseire satelliitidelt. Alates 1. aprillist 2010 kuni 1. aprillini 2020 oli ta Tartu Observatooriumi direktor.

Alates 2005. aastast on Reinart Tartu Hansa Rotary Klubi liige ning aastatel 2011–2012 oli ta klubi president.

Elulugu

Haridustee 
 Rakvere Gümnaasium
 1979–1984 Tartu Ülikool, diplom füüsikas (optika ja spektroskoopia)
 1993–1995 Tartu Ülikool, MSc, füüsika
 1995–2000 Tartu Ülikool, PhD, keskkonnafüüsika

Teadlaskarjäär 
 1984–1988 Ülenurme Gümnaasium, füüsikaõpetaja
 1988–1990 Zooloogia ja Botaanika Instituut, Võrtsjärve Limnoloogiajaam, insener
 1990–1993 Tartu Ülikool, rakendusoptika labor, teadur
 1993–2001 Tartu Ülikooli Eesti Mereinstituut, teadur
 2002–2004 Uppsala Ülikool, Limnoloogia Instituut järeldoktor
 2005–2010 Tartu Observatoorium, vanemteadur
 2010–2020 Tartu Observatoorium, direktor
 2020–2021 Tartu Observatoorium, juhtivteadur
alates 1. aprill 2021 Eesti Teadusagentuur, juhatuse esimees

Teadusadministreerimine 
Anu Reinart on Eesti kosmosepoliitika töörühma, Eesti kosmoseasjade nõukogu ja Tartu Ülikooli füüsika instituudi nõukogu liige.

Tunnustus 
 2002 – Euroopa Liidu Marie Curie individuaalstipendium
 2004 – Euroopa Liidu Marie Curie tagasipöördumise stipendium
 2011 – Haridus- ja Teadusministeeriumi teadusaasta saadik
 2014 – Valgetähe IV klassi teenetemärk
 2017 – Tartu medal
 2020 – Tartu Ülikooli aumärk

Isiklikku 
Tal on abielust Aivo Reinartiga kaks last, Siim (1983) ja Liina (1990).

2016. aastast on ta abielus füüsik Mart Noormaga, 1. aprillist 2020 kannab ka Noorma perekonnanime.

Viited

Välislingid 

 
 Raimu Hanson: "Akadeemik näitas uut tööruumi" Tartu Postimees, 23.10.2012
 "Tartu observatoorium läbis noorenduskuuri", Eesti Rahvusringhääling, 22.10.2012
 "Interview: Working together to reach beyond the stars" Euroopa Komisjoni Research*eu Magazine, juuni 2011.
 Anu Reinarti intervjuu Eesti Rahvusringhäälingu saates "2020: Eesti Kosmosesse!", 4.07.2011. 
 Jaan-Juhan Oidermaa: "Anu Reinart: sihikindel täht Tõravere taevas" fyysika.ee, 29.04.2010. 
 Raimu Hanson: "Observatooriumis uueneb nii välimus kui ka sisu" Tartu Postimees, 30.07.2010.
 "Eesti ettevõtjatele võiks taevas, õigemini kosmos appi tulla" HEI, 12.05.2009.
 Tiit Kändler: "Eesti teadus püüdleb kosmost seirama" Eesti Päevaleht, 27.11.2008.
 Anu Reinart: "Kuidas tehiskaaslaste abil veekogusid uuritakse" Eesti Loodus, 2/2005.
 Anu Reinart: "Testing New Waters" Science, 9.07.2004.

Eesti füüsikud
Sündinud 1961
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Warda Al-Jazairia

Warda Al-Jazairia (araabia keeles وردة الجزائرية, Wardah al-Jazā‘irīyah, ka Warda; sünninimi Warda Fatouki; 22. juuli 1939 Puteaux – 17. mai 2012) oli Alžeeria laulja ja näitleja.

Warda sündis Prantsusmaal; tema ema oli pärit Liibanonist ja isa Alžeeriast. Ta alustas laulmist 11-aastasena ning sai Alžeeria isamaalisi laule lauldes peagi tuntuks. Pärast abiellumist 1962. aastal keelas abikaasa tal laulmise. 1972. aastal esines ta keelust hoolimata president Houari Boumédiène'i palvel Egiptuse orkestri saatel, ning abielu purunes. Seejärel pühendus Warda muusikale.

Ta asus elama Egiptusse ja abiellus helilooja Balīgh Ḩamdīga. Warda esitas oma abikaasa ja teiste Egiptuse heliloojate loodud laule ja sai väga populaarseks. Ta mängis ka filmides.

Välislingid
 Fännileht
 Järelehüüe ja video, tunisialive.net

Sündinud 1939
Surnud 2012
Alžeeria lauljad
Alžeeria näitlejad
Jahutamine

Jahutamine ehk jahutus on keskkonna, eseme, materjali, seadme või selle osa temperatuuri alandamine. See on termilise energia vähendamine selle ülekandmisega teisele kehale või süsteemile.

Jahutus põhineb soojuse ärajuhtimisel soojuskandja (gaas, vedelik) kaudu või temperatuuri vahetul alandamisel, näiteks segamine külmema keskkonnaga, aurustamine, segu komponentide sulatamine või lahustamine.

Laborites kasutatakse jahutamiseks valdavalt jahedat kraanivett. Kui see ei võimalda piisavat jahutust, siis saab kasutada jahutussegusid, süsihappelund (sublimeerub –78,5 °C juures) ja vedelat lämmastikku (keeb –196 °C juures).

Vaata ka
Energia jäävuse seadus
Soojusvaheti
Jahuti
Külmik
Allajahutamine (aine jahutamine alla faasisiirdetemperatuuri, ilma et moodustuks uus faas)
Elektroonikakomponentide jahutus
Arvuti jahutus
Sülearvuti jahutus
Ablatiivjahutus
Kaugjahutus

Tehnika
Labor
Viini Ülikool

Viini Ülikool (saksa keeles Universität Wien; ladina keeles Universitas Vindobonensis, ka Alma Mater Rudolphina) on Austria pealinnas Viinis tegutsev avalik-õiguslik ülikool. 

Ülikooli rajas Austria hertsog Rudolf IV 12. märtsil 1365. See on vanim ülikool saksakeelsetes maades pärast Karli ülikooli Prahas, mis asutati 1348. aastal. 

Viini Ülikool on suurim ülikool Austrias ning üks suuremaid Euroopas. 2011. aastal oli ülikoolis 88 000 üliõpilast. Viini Ülikooli rektor on Heinz Engl.

Viited

Välislingid
 Viini Ülikooli koduleht

Austria kultuur
Austria ülikoolid
Viin
Ramon Llull

Ramon Llull (ka Raimundus Lullus, Raymundus Lullus või Lullius, Raymond Lull, Raymond Lully; u 1232 – u 1315) oli Mallorca saarelt pärit kirjanik, filosoof ja loogik, frantsiskaani ordu ilmikvend.

Llull kirjutas esimese suurema teose katalaani kirjanduses. Hiljuti avastatud käsikirjade kohaselt ennetas ta sajandeid hilisemat arengut valimisteoorias. Arvutusteooria üheks eelkäijana mõjutas ta Gottfried Leibnizit. Samuti on Llull tuntud rooma õiguse käsitlejana. Tuntud on Llulli katse ehitada masinat, mis võimaldaks tõestada islamiusulistele kristlikke dogmasid.

Ta oli keskaegse skolastika üks kummalisemaid mõtlejaid, kes algselt oli üks kõrgeid õukonnaametnikke Jaume II õukonnas, kuid pöördus siis ootamatult oma ilmalikust elust, tõenäoliselt esialgu averroismi mõju alla sattunult, ja hakkas frantsiskaanide ordu mungana tegelema mitmesuguste teadustega, olles mõnda aega isegi Pariisis õpetajaks. Hiljem rändas misjonärina mitmel pool idas ja Põhja-Aafrikas. Vaatamata sellele, et ta on olnud viljakas kirjanik, kelle teoste arv on pisut 400 üksuse, väärib tema teostest tähelepanu vaid üks, juba tollal mõnevõrra hinnatud Ars magna. Sellesse ainulaadsesse teosesse on kokku korjatud kõik võimalikud filosoofilised ja teaduslikud mõisted nii Aristoteleselt kui ka mujalt, isegi juutide "Kabbalast", ja asetatud igale teadusharule vastavalt seitsmesse kontsentrilisse ringi. Esimese ringi moodustab teoloogia, teise psühholoogia jne. Ringe pöörates võib saavutada kõige kummalisemaid mõistete kombinatsioone, mis pidid kergendama teaduslikku uurimist. Nii esineb ringis A (teoloogia) mõiste " jumal", kus oli loetletud 16 jumalikku omadust; viimaseid kombineerides teiste ringidega oli võimalik määrata lähemalt nende iseloomu, esinemist jne. See meetod mida, autor ise uhkeldavalt nimetas "näidustamise ja avastamise" kunstiks, oli üksnes teravmeelne žongleerimine mõistetega, mis aga leidis rohkesti poolehoidjaid ning harrastajaid nn. Lullistide sekti näol. Tema katsetus vääriks tähelepanu mnemotehnika seisukohast. Mõttemäng äratas huvi puhtloogikaalaste probleemide vastu.  

Frantsiskaani ordus austatakse Llulli märtrina. 1857. aastal kuulutas paavst Pius IX ta õndsaks, tema mälestuspäev on 30. juunil ja frantsiskaani ilmikvennad tähistavad seda.

Kirjanduses

Karl Ristikivi romaani "Surma ratsanikud" minajutustaja Pedro de Gavilan Casarmana on Mallorcal elades Ramon Llulli õpilane.

Viited

Hispaania filosoofid
Hispaania kirjanikud
Loogikud
Sündinud 1230. aastatel
Surnud 1310. aastatel
Katalaani kirjanikud
Frantsiskaanid
Ian McShane

Ian David McShane (sündinud 29. septembril 1942) on Briti näitleja.

Suurbritannia näitlejad
Sündinud 1942
Jack Black

Thomas Jacob Black, Jr. (sündinud 28. augustil 1969) on Ameerika Ühendriikide näitleja, produtsent, koomik, kirjanik ja muusik. Ta on tuntud rollide poolest filmides "Rokikool" ("School of Rock", 2003), "King Kong" (2005), "Nacho Libre" (2006) ja "Troopiline kõu" ("Tropic Thunder", 2008) ning tema hääle roll filmis "Kung Fu Panda" (2008) ja "Kung Fu Panda 2" (2011). Black oli liige koomikute grupis Frat Packwas, kes on koos esinenud mitmes Hollywoodi filmis ja on nomineeritud Kuldgloobusele.

Ameerika Ühendriikide näitlejad
Sündinud 1969
Marc Silk

Marc Silk (sündinud 20. detsembril 1972) on inglise dublaažinäitleja.

Välislingid 
 Marc Silk andmebaasis IMDb

Sündinud 1972
Suurbritannia filminäitlejad
Ott Kurs

Ott Valdeko Kurs (sündinud 24. märtsil 1939 Tartus) on eesti geograaf, etnoloog, turkoloog ja fennougrist.

Haridus

Kurs õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis (TRÜ) algul majandusteaduskonnas. 1959. aastal alustas Pent Nurmekunna orientalistikakabineti juures turkoloogiaõpinguid, täiendas end selles valdkonnas 1965–66 Aserbaidžaani ülikoolis.
Kurs lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli 1963. aastal ning kaitses 1971. aastal sealsamas geograafiakandidaadi väitekirja tööga "Экономико-географические основы административно-территориального деления на примере Эстонской ССР". 1997. aastal sai ta Helsingi ülikooli audoktoriks. 

Ta on end täiendanud Bakuus, Moskvas, Joensuus, Stockholmis ja Granadas.

Töökäik
Ott Kurs on alates 1966. aastast töötanud õppejõuna Tartu Riiklikus Ülikoolis / Tartu Ülikoolis. Seejuures oli ta 1997–2004 ta inimgeograafia korraline professor, 2004–2007 erakorraline professor ja teadur, 2008–2010 erakorraline teadur. 2007. aastal nimetati ta Tartu Ülikooli emeriitprofessoriks.

Tunnustus
2001 Valgetähe V klassi teenetemärk

Viited

Välislingid

 Professor Ott Kurs 65 Universitas Tartuensis, 26. märts 2004 (lk. 6)
Ott Kurs – Eesti Entsüklopeedia

Eesti geograafid
Eesti etnoloogid
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Õpetatud Eesti Seltsi auliikmed
Sündinud 1939
Lea Tormis

Lea Tormis (sündinud 17. detsembril 1932 Pikasilla külas Aakre vallas) on eesti teatriteadlane.

Tunnustus
 1986 Priit Põldroosi nimeline auhind
 1989 Eesti Teatriliidu kriitikaauhind
 1995 Eesti Teatriliidu kriitikaauhind
 2001 Valgetähe V klassi teenetemärk
 2002 Eesti Teatriliidu kriitikaauhind (koos Reet Neimariga)
2010 Eesti Vabariigi kultuuripreemia elutöö eest
2018 Eesti Rahvuskultuuri Fondi eristipendium 
2020 Rahvusmõtte auhind

Isiklikku
Veljo Tormis oli Lea Tormise abikaasa. 

Lea Tormise isa oli Paul Rummo, tema vend on Paul-Eerik Rummo. Lea Tormis on Tõnu Tormise ema.

Viited

Eesti teatriteadlased
Eesti teatrikriitikud
Veljo Tormis
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1932
Allan Nurk

Allan Nurk (sündinud 16. veebruaril 1961 Haapsalus) on Eesti molekulaarbioloog.

Elukäik
1979. aastal lõpetas Nurk Haapsalu 1. Keskkooli, 1984 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogiaosakonna. Õppis 1986–1989 TRÜ aspirantuuris, doktorikraad molekulaarbioloogias, 1992, TÜ), väitekiri "Nucleotide sequensis of phenol degradative genes from Pseudomonas sp. strain EST1001 and their transcriptional activation in Pseudomonas putida". 1992 täiendas end Hamburgi Tehnikaülikoolis.

Nurk oli 1984. aastast Tartu Riikliku Ülikooli geneetika ja tsütoloogia kateedri stažöör-uurija ja teadusosakonna plasmiidigeneetika labori teadur, 1991–2003 Tartu Ülikooli molekulaar- ja rakubioloogia instituudi noorem- ja vanemteadur, 2004–... tehnoloogia instituudi vanemteadur.

Teadustöö
Allan Nurga uurimisvaldkonnad on keskkonnatehnoloogia ja reostuskontroll, taimegeneetika ning biotehnoloogia. Üle 20 teadustrükise.

Tunnustus
  Eesti Vabariigi teaduspreemia (1992, kollektiivis)

Teoseid
 OCT-plasmiidi spetsiifiliste geenide rekombinatsioonist R-plasmiidiga RP1. Tartu, 1982
 Transposons of the TOL plasmid pwwo are involved in transpositions and expression of catabolic operons and conjugal mobilisation of metabolic plasmids (kaasautor). // Recent Advances in Biotechnology and Applied Biology. Hong-Kong, 1988
 Intramolecular autoproteolysis initates the maturation of penicillin amidase from Escherichia coli. // Biohimica et biophysica acta 1433 (1999) 1–2
 Unusual signal peptida directs penicillin amidase from Escherichia coli to the that translocation maschinery. // Biochemical and Biophysical Research Communications 291 (2002) 1
 Organization of the horizontally transferred pheBA operon and its adjacent genes in the genomes of eight indigeneous Pseudomonas strains (kaasautor). // Plasmid 52 (2004) 3
 I(+)-Lactic acid producer Bacillus coagulans SIM-7 DSM 14043 and its comparison with Lactobacillus delbrueckii ssp. lactis DSM 20073 (kaasautor). // Enzyme Microbiology Technology 39 (2006) 4

Viited

Kirjandus
 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 115

Välislingid
 

Eesti molekulaarbioloogid
Sündinud 1961
Ants Nurk

Ants Nurk (sündinud 1. veebruaril 1953 Tallinnas) on Eesti rohuteadlane.

Elulugu
Ants Nurk on proviisori poeg.

1971. aastal lõpetas Nurk Abja Keskkooli, õppis 1971–1973 Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) farmaatsiaosakonnas, lõpetas 1977 Budapestis Semmelweisi Meditsiiniülikooli farmaatsia erialal, 1979–1982 TRÜ farmakoloogiakateedri aspirantuuri, bioloogiakandidaat eksperimentaalse psühhofarmakoloogia alal (1982, TRÜ), väitekiri "Гиперчувствительность дофаминовых рецепторов после длительного введения нейролептиков и ее коррекция".

Nurk oli 1977–1979 TRÜ farmaatsia kateedri vanemlaborant ja assistent, 1982–1986 ÜMPI psühhofarmakoloogia labori noorem- ja vanemteadur, 1986–1989 farmaatsia kateedri dotsent, ühtlasi stažeeris 1987–1988 Ungaris, 1989–1990 Põlva ATK Biotehnoloogia Rakenduskeskuse projektijuht, 1990–1992 AS SEFA tegevdirektor, 1992–1997 Nycomed SEFA AS (Põlva) tegevdirektor, 1997-2011 juhatuse liige.

Teadustöö
Ants Nurga uurimisvaldkonnad on psühhofarmakoloogia, farmatseutiline keemia, ravimite tehnoloogia. Üle 50 teadustrükise.

Teoseid
 Влияние хронического введения хлорида лития на развитие гиперчувствительности дофаминовых рецепторов при отмене морфина у крыс (kaasautor L. Allikmets). // Бюлл. эксперим. биол. и мед. (1981) 10; 3
 Changes in catalepsy and receptor sensitivity following chronic neuroleptic treatment (kaasautor L. Allikmets). // European Journal of Pharmacology 75 (1982) 2/3
 Intrastriatal injection of kainic acid prevents the development of postsynaptic dopamine receptor hypersensitivity after chronic haloperiodol treatment (kaasautor). // Neuropharmacology 21 (1982)
 Comparison of motor depressant effect of caerulain and N-propylnorapomorphine in mice (kaasautor). // Pharmacology Biochem. Behav. 24 (1986)

Viited

Kirjandus
 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 115
 Eesti Rohuteadlane (1993) 1, 41–42

Eesti farmatseudid
Tartu Ülikooli õppejõud
Sündinud 1953
Enn Nurk

Enn Nurk (13. oktoober 1935 Kohtla vald, Virumaa – 3. veebruar 1999 Vändra) oli eesti pedagoogikateadlane.

Elulugu
Enn Nurk oli töölise poeg.

1953. aastal lõpetas ta Kohtla-Järve 1. Keskkooli ning 1959. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsikaosakonna. 

Oli 1959. aastast Vändra Keskkooli matemaatikaõpetaja, õpetas ka füüsikat.

Teadustöö
Enn Nurga uurimisvaldkonnad olid õpilaste individualiseeritud iseseisev töö ja rühmatöö, erinevad tunnitüübid õpilaste hinnanguis, probleemõpe, õpioskused, matemaatikateadmiste eeltaseme ja taseme mõõtmine.

Teoseid
25 teadustrükist.

Matemaatika kontrolltööde ja eksamiülesannete kogumikud, õpikud ja muud õppevahendid, sealhulgas IV, V ja IX klassi kontrolltööde kogumikud, IV ja V klassi matemaatika töövihikud ning IV (1985–1996, kaasautor Endel Noor), V, VI ja VIII klassi matemaatikaõpikud (kaasautor Aksel Telgmaa). V ja VI klassi matemaatikaõpikud võitsid 1987. aastal NSV Liidu Haridusministeeriumi võistlusel esikoha ja neid anti välja vene, ukraina, leedu, läti, poola, rumeenia, baškiiri, jakuudi, tatari, tšuvaši, kasahhi, karakalpaki, tõva, uiguuri, ungari, valgevene ja moldaavia keeles. Enamik õpikuid ja töövihikuid ilmub kordustrükkidena tänaseni (kokku umbes 140 korral). 
"Iseseisvad tööd matemaatikas". Tallinn 1974
"Matemaatika kirjaliku eksami ülesanded IX klassile". Tallinn 1986; 5. tr. 1998

Liikmesus
 1972 Ühiskondlik Pedagoogika Uurimise Instituut

Tunnustus
 1972 Eesti NSV teeneline õpetaja
 1987 Johannes Käisi preemia
 1990 Gerhard Rägo nimeline mälestusmedal

Auhinnad
 1987 esikoht NSV Liidu Haridusministeeriumi õpikute võistlusel

Viited

Kirjandus
 Eesti entsüklopeedia, 14. köide. Lk 329

Välislingid

Haud Jõhvi kalmistul

Eesti pedagoogikateadlased
Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna vilistlased
Jõhvi kalmistule maetud
Sündinud 1935
Surnud 1999
Gunnar Nurk

Gunnar Nurk (sündinud 3. juulil 1976 Põltsamaal) on eesti keemik.

Elulugu
Gunnar Nurk on Kaspar Nurga vend.

1994. aastal lõpetas Nurk Põltsamaa Keskkooli, 1998 TÜ füüsika-keemiateaduskonna, M.Sc. füüsikas ja elektrokeemias (2000, TÜ), väitekiri “2-metüül-2-butanooli adsorptsioon vismuti (111), (001) ja () monokristalli tahkudel”, Ph.D. (füüsikaline ja elektrokeemia, 2003, TÜ), väitekiri “Adsorption kinetics of some organic compounds on bismuth single crystal electrodes”.

Nurk oli 1999–2001 OÜ Tartu Tehnoloogiad keemik, 2001–02 TÜ füüsikalise keemia instituudi erakorraline teadur, 2002– teadur, ühtlasi 2003 Stockholmi Kuningliku Tehnoloogiainstituudi külalisteadur.

Teadustöö
Gunnar Nurga uurimisvaldkonnad on protsessid modifitseeritud piirpindadel ja faasides, nende rakendused uuetüübilistes elektrienergia allikates ja -salvestites; tahkeoksiidkütuselemendi katoodi poorsuse, mikrostruktuuri ja keemilise koostise optimeerimine; orgaaniliste ühendite adsorptsiooni ja kondensatsiooni seaduspärasuste analüüs. Osalenud aktiivselt kõrgtemperatuurse kütuseelemendi uuringute arendamisel. Üle 40 teadustrükise.

Teoseid
 Adsorption kinetics of 2-methyl-2-butanol on bismuth single crystal planes (kaasautor). //. Journal of Electroanalytical Chemistry 515 (2001) 1
 Electrochemical properties of nanoporous carbon electrodes in various nonaqueous electrolytes (kaasautor). // Journal of Electroanalytical Chemistry 7 (2003) 2
 Electrochemical properties of diamond-like carbon electrodes prepared by the pulsed laser deposition method. (kaasautor). // Journal of Solid State Electrochemistry 7 (2003) 7
 Adsorption kinetics of dodecyl sulfate anions on the bismuth (011) plane (kaasautor). // Journal of Electroanalytical Chemistry 553 (2003) 1
 Electrochemical characteristics of Ce0.8Gd0.2O1.9|La0.6Sr0.4CoO3-δ + Ce0.8Gd0.2O1.9 half-cell (kaasautor). // Journal of Solid State Electrochemistry 9 (2005) 10
 Optimization of the cathode composition for the intermediate-temperature SOFC (kaasautor). // Journal of the Electrochemical Society 152 (2005) 12

Viited

Välislingid

Eesti keemikud
Põltsamaa Ühisgümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1976
Eesti Üliõpilaste Seltsi liikmed
Kaspar Nurk

Kaspar Nurk (sündinud 22. aprillil 1974 Põltsamaal) on Eesti bioloog, ökotehnoloog.

Elulugu
Kaspar Nurk on Gunnar Nurga vend.

1992. aastal lõpetas ta Põltsamaa Keskkooli, 1997 Tartu Ülikooli bioloogiaosakonna, oli 2000–02 TÜ magistri- ja 2002–05 doktoriõppes; M.Sc. (ökotehnoloogia, 2002, TÜ), väitekiri "Microbial nitrogen transformations in the horizontal subsurface-flow treatment wetland in Kodijärve, Estonia" (Tartu, 2002), Ph.D. (keskkonnatehnoloogia, 2005, TÜ), väitekiri "Relationships between microbial characteristics and environmental conditions in a subsurface-flow constructed wetland for wastewater treatment" (Tartu, 2005).

Aastatel 2005–2007 töötas ta  TÜ tehnoloogiainstituudi spetsialistina, 2006–2009 geograafiainstituudi erakorraline teadurina ja alates 2009. aastast TÜ geograafia osakonnas keskkonnatehnoloogia teadurina.

Teadustöö
Kaspar Nurga uurimisvaldkonnad on ökotehnoloogiline reoveepuhastus – heitveepuhastus-märgalad ja veekogu-äärsed puhverkooslused, vee kvaliteedi seosed ökosüsteemi aineringe ja mikrobioloogiliste näitajatega, puhastusprotsesside optimeerimine ja heitveepuhastus-tehismärgalade tehnoloogia arendamine. Osalenud kombineeritud tehismärgalasüsteemide rakenduslikes uuringutes TÜ geograafia instituudis ja TÜ tehnoloogiainstituudis. 10 teadustrükist.

Teoseid
 Nitrogen and phosphorus budgets in a horizontal subsurface flow wetland (kaasautor). // Constructed and Riverine Wetlands for Optimal Control of Wastewater at Catchment Scale. Tartu, (2003)
 Nitrogen and phosphorus budgets in a subsurface flow wastewater treatment wetland (kaasautor). // Water Resources Management II. Boston, 2003
 Gaseous fluxes from subsurface flow constructed wetlands for wastewater treatment (kaasautor). // Journal of Environmental Science and Health. A – Toxic/Hazardous Substances & Environmental Engineering 40 (2005) 6–7
 Variation of microbiological parameters within planted soil filter for domestic wastewater treatment (kaasautor). // Journal of Environmental Science and Health. A – Toxic/Hazardous Substances & Environmental Engineering 40 (2005) 7

Viited

Kirjandus
 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Välislingid

Eesti bioloogid
Põltsamaa Ühisgümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1974
Teet Nurk

Teet Nurk (sündinud 22. augustil 1954 Väike-Maarjas Virumaal) on Eesti metsandusteadlane.

Elulugu
Teet Nurk on teenistuja poeg.

1972. aastal lõpetas Nurk Rakvere Kaugõppekeskkooli, 1985 EPA metsandusteaduskonna, oli 1989–91 EPA kaugõppeaspirant, magister metsamajanduse erialal (1994, EPMÜ), väitekiri "Hooldusraiete mehhaniseerimise probleeme".

Nurk oli 1986–96 EMI vaneminsener ja nooremteadur, 1996–2004 EPMÜ metsatööstuse instituudi ja 2005– EMÜ metsamajanduse ja maaehituse instituudi lektor.

Teadustöö
Teet Nurk on uurinud metsa ülestöötamisel kasutatavate traktorite ja masinate sobivust ning selle hindamise aspekte. U 20 teadustrükist, üle 30 aimeartikli.

Teoseid
 Loodussõbralik tehnoloogia metsas. [Jõgeva], 1995
 Metsauuendus. Tartu, 1996
 Metsauuendamine (kaasautor E. Laas). Tartu, 1999
 Tööohutus metsas. Tartu, 2001
 Tselluloositööstusest Eestis (kaasautor T. Meikar). // Akad (2001) 2

Viited

Kirjandus
 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
 80 aastat akadeemilist metsanduslikku haridust Eestis. Tartu, 2000. 79

Eesti metsateadlased
Eesti Maaülikooli õppejõud
Sündinud 1954
Viive Nurm

Viive Nurm (16. jaanuar 1936 Tali vald Pärnumaa – 26. november 2009) oli Eesti tehnikateadlane.

Elulugu
Viive Nurm oli talupidaja tütar.

1954. aastal lõpetas Nurm Atšinski 9. Keskkooli Krasnojarski krais, 1962 TÜ keemiaosakonna, oli 1966–70 TPI aspirant, tehnikakandidaat (1973, Riia Polütehniline Instituut), väitekiri "Взаимосвязи между составом и свойствами сланцезольных вяжущих".

Nurm oli 1962–63 TPI ehitusmaterjalide probleemlabori nooremteadur, 1963–66 ja 1971–79 vanemteadur, 1979–81 ehitusmaterjalide kateedri vanemõpetaja, 1981– TPI/TTÜ ehitustootluse instituudi ehitusmaterjalide teadus- ja katselabori vanemteadur.

Teadustöö
Viive Nurme uurimisvaldkonnad olid tsementide ja sideainete keemia, ehituskonstruktsioonide ja -materjalide töökindlus ja ohutus. Osales tsemenditööstusele vajaliku koostise ja omadustega tooraine saamise võimaluste uurimises, sulfaadikindla komposiittsemendi koostise ning kõrgendatud püsivusega portlandtsementide koostiste väljatöötamises; olnud u 50 uuringu täitja või kaastäitja. Uurimistöö tulemused on avaldatud peamiselt teadustöö aruannetes. 20 teadustrükist.

Teoseid
 Põlevkivituha sideainete sideainelise loomuse uurimine kivinemisel normaaltingimustes. Tallinn, 1965
 Tsemenditööstusele vajaliku koostise ja omadustega põletatud põlevkivi saamise võimaluste uurimine AS-s Narva Elektrijaamad (kaasautorid T. Laur, A. Hain). Tallinn, 2004
 Properties of fluidized bed burnt oil shale ashes (kaasautor L.-M. Raado). // Proc. Eur. Symp. on Service Life and Serviceability of Concrete Structures ESCS-2006. Finland, Espoo, 2006
 AS Narva elektrijaamad Eesti Elektrijaama 8. plokist tsemendi tootmiseks vajaliku koostisega põletatud põlevkivi saamise võimaluste uurimine (kaasautor). Tallinn, 2007

Viited

Kirjandus
 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Eesti tehnikateadlased
Pärnamäe kalmistule maetud
Sündinud 1936
Surnud 2009
Allfilm

Allfilm (OÜ Allfilm) on 1995. aastal loodud Eesti filmistuudio.

Tänaseks on Allfilmist kujunenud Eesti suurim filmistuudio, mille tegevus varieerub mängu- ja dokumentaalfilmide tootmisest telereklaamide, muusikavideote, promofilmide ja telesarjade tootmiseni.

Allfilm on Eesti Filmitootjate Liidu ja IQ International Quorum of Motion Picture Producersi liige.

Filmograafia

Mängufilmid
 „Head käed“ (2001)
 „Veepomm paksule kõutsile“ (2004)
 „Ruudi“ (2006)
 „Nuga“ (2007)
 „Georg“ (2007)
 „Vasha“ (2009)
 „Rat King“ (2012)
 „Seenelkäik“ (2012)
 „Mandariinid“ (2013)
 „Risttuules“ (2014)
"Maastik mitme kuuga" (2014)
„Vehkleja“ (2015)
„Luuraja ja luuletaja“ (2016)
„Pihtimus“ (2017)
„Portugal“ (2018)
„Ohtlik ema“ (2018)
„Võta või jäta“ (2018)
 “Tõde ja õigus” (2019)

Lühifilm

 „Kõrbekuu“ (1999)
 „Armas tuss 50 aastat hiljem“ (2000)
 „Ferdinand“ (2002)
 „Püha Mercedese päev“ (TTD) (2003)
 „Nimepanijad“ (TTD) (2003) 
 „Sviit kahele“ (TTD) (2003) 
 „Fender Bender“ (TTD) (2003)
 „Lovesick“ (TTD) (2003) 
 „Kingapuu“ (2003)
 „Südameasjad“ (2007)
 „Teine tulemine“ (2008)
 „Pihv“ (2009)
 „Oleg“ (2010)
 „Külm on“ (2010)
 „Mai“ (2013)
„Superbia“ (2014)
„Ivanipäev“ (2014)
„Kala“ (2018)

Dokumentaal

 „Rock-Summer“ (1995)
 „Pommirühm“ (1997)
 „Laevad võidu“ (1997)
 „Autoportree emaga“ (2000)
 „Siberi õpetaja“ (2001)
 „Külalised“ (2002)
 „Teisel pool vett“ (2003)
 „Siiralt teie...“ (2005)
 „Tõrjutud mälestused“ (2005)
 „Laulev revolutsioon“ (2006)
 „BAM – raudtee eikuhugi“ (2008)
 „Surmaretk“ (2008)
 „Toomiku film“ (2008)
 „Soome lahe õed“ (2009)
 „Pärand“ (2012)
 „40+2 nädalat“ (2012)
 „Kaplinski süsteem“ (2012)
 „Saarte värvid“ (2012)
 "Kust tuleb tolm ja kuhu kaob raha" (2013)
 "Üheshingamine" (2013)
"Otsides valgust" (2014)
"Vaikuse kutse" (2015)
"Sipelgapesa" (2015)
"Fast Eddy vanad uudised" (2015 
"Meeskond" (2016)
"Naine pildil" (2017)
"Enam kui elu" (2018)
"Mäed, mida polnud" (2018)
"Köögis: Klaus, Gloria, Farm, Põhjaka, Mekk" (2018)
"Matusepäevikud" (2018)
"Südamering" (2019)

 

ETV sari "Eesti lood"

 „Franka“ (2003)
 „Tuleproov“ (2003)
 „Järelevalveinspektor“ (2003)
 „Hunt“ (2003)
 „Elluastujad“ (2004)
 „Sensatsiooniline Tartu Kevadbänd“ (2004)
 „Kaetajad“ (2004)
 „Dreamland Queens“ (2005)
 „Polaarrütmid“ (2005)
 „6 tundi“ (2005)
 „Rahvuslik sport“ (2005)
 „Koerte näitus“ (2006)
 „Tähelepanu, start!“ (2006)
 „Maja“ (2007)
 „Ars Longa“ (2008)
 „Sõjamäng“ (2008)
 „Doktor Kloun“ (2008)
 „MC Battle – Sõnasõjad“ (2008)
 „Beebilõust“ (2009)
 „Siim, Samuli ja Dolce Vita“ (2009)
 „Isa, Poeg ja Teatri Vaim“ (2009)
 „Pastacas“ (2009)

Telesarjad

 „The Journey“ (2000)
 „Jürgensonid“ (2001)
 „Rolling Estonians“ (2002–2004)
 „St. Peterburi aarded“ (2003)
 „Laulurahvas“ (2004)
 „Ateena ja Olümpia aarded“ (2004)

Viited

Välislingid
Koduleht

Eesti filmistuudiod
A Film Eesti

A Film Eesti on 1994. aastal asutatud animatsioonistuudio.

Stuudio suurejoonelisemate tööde hulka kuuluvad animafilmid
 "Suur maalritöö", 2013, ja
 "Sipsik", 2020.

Välislingid
 Koduleht
 A Film Eesti Eesti Filmi Andmebaas

Eesti filmistuudiod
Ants Nurmekivi

Ants Nurmekivi (sündinud 25. juulil 1941 Tallinnas) on Eesti sporditeadlane ja endine kergejõustiklane.

Elulugu
1959. aastal lõpetas Nurmekivi Järva-Jaani Keskkooli, 1963 Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna; 1971–74 TÜ aspirant, pedagoogikakandidaat (1974, TÜ), väitekiri "Kestvus- ja mäkkejooksu kasutamisest kesk- ja pikamaajooksjate treeningus ettevalmistaval perioodil".

Nurmekivi oli 1974–75 TÜ kergejõustiku kateedri õpetaja, 1975–81 vanemõpetaja ja 1981–92 dotsent, 1992–96 treeninguõpetuse instituudi juhataja, korraline professor, 1996–2002 treeninguõpetuse õppetooli dotsent, 2002– treeninguõpetuse õppetooli juhataja, korraline professor.

Sport
Ants Nurmekivi on silmapaistev pikamaajooksja, NSV Liidu üliõpilasmeister (1962), 14-kordne Eesti meister, suurmeister (1968). Tema nimel on siiani 1970. aastal püstitatud Eesti tipptulemus 30 km maanteejooksus 1:36.26.

Teadustöö
Ants Nurmekivi on avaldanud uurimusi kesk- ja pikamaajooksu treeningumetoodika, treeninguvahendite toime hindamise ning treeningu teooria ja metodoloogia valdkonnast. Eesti Olümpiaakadeemia asutajaliige, olnud akadeemilise teadusnõukogu sekretär ning tippspordiuuringute toimkonna liige. Üle 190 teadustrükise, neist 50 rahvusvahelise levikuga ajakirjades, mitu raamatut (kaasautorina).

Teoseid
 Repeated assessment of aerobic work capacity of runners. // J. Sport Medicine and Physical Fitness 15 (1975)
 All about hill running. // Long Distances. Contemporary theory, technique and training. Los Altos, USA, 1980
 Kesk- ja pikamaajooks (kaasautor Alfred Pisuke). Tallinn, 1985
 Local muscular endurance in middle distance running. // Modern Athlete and Coach (Australia) 30 (1992)
 Blood lactate recovery and perceived readiness to start a new run in middle-distance runners during interval training. // Perceptual and Motor Skills 93 (2001)
 Perceived exertion and interval training in middle-distance runners. // J. Human Movement Studies 42 (2002).
 Laste ja noorte jooksutreening (2006)

Viited

Kirjandus
 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
 Türn, O. Tuuled Toomelt. Tallinn, 1971, 159–161
 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 328; II, 117
 Eesti spordi biograafiline leksikon, 428

Välislingid 

Eesti sporditeadlased
Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna professorid
Eesti jooksjad
Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna vilistlased
Sündinud 1941
Boris Nurmiste

Boris Nurmiste (aastani 1931 Boris Neuhaus; 27. november (vkj 14. november) 1907 Pihkva – 13. mai 1996 Tallinn) oli Eesti põllumajandusteadlane, viroloog.

Elulugu
Boris Nurmiste oli teenistuja poeg.

1927. aastal lõpetas Nurmiste Tallinna Linna Poeglaste Reaalgümnaasiumi, 1932 agronoomina Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna, põllumajanduskandidaat (1952, TÜ), väitekiri "Kartuli viirushaigused Jõgeva Riikliku Sordiaretusjaama kartulisortimendis ja ohtlikumate kartuliviiruste tõrjeküsimuste selgitamine". 1942–43 täiendas end Berliin-Dahlenis.

Nurmiste oli 1934–39 Taimekaitse ja Seemnekontrolli Ameti laborant-kontrolör, 1939–41 TÜ taimehaiguste katsejaama assistent, 1942–48 Jõgeva Sordiaretusjaama vanemteadur; 1948–51 Eesti Teaduste Akadeemia Põllumajanduse Instituudi nooremteadur, 1951–57 vanemteadur, 1957–62 Eksperimentaalbioloogia Instituudi vanemteadur, 1962–83 viroloogiaosakonna juhataja.

Teadustöö
Boris Nurmiste oli Eesti taimeviroloogide koolkonna rajaja. Uuris peamiselt kartuliviirusi. Esitas päriliku nakkuse tekkimise, s.o viiruse ja taime genoomi liitumise idee ning lõi kartuli viirusresistentsete sortide aretuse põhialused. Leidis uue kartulit kahjustava viiruse. Üleliidulise Mikrobioloogia Seltsi, Üleliidulise Geneetikute ja Selektsionääride Seltsi liige, Eesti Taimekaitse Seltsi auliige. Eesti NSV teeneline teadlane (1976). Nõukogude Eesti preemia (1967, kollektiivis). Saanud mitmeid autasusid. Üle 70 teadustrükise, sh 1 monograafiat.

Teoseid
 Kartuli kidumishaigused ENSV-s ja nende tõrje. Tallinn, 1954
 Sordi "Sulev" isetolmlemisest saadud seemikute visuaalne hinnang ja viirusesisaldus serodiagnoosi põhjal (kaasautor). // EMMI tead tööde kogumik 21 (1970)

Viited

Kirjandus
 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. Tartu 1994, II, 487
 Eesti entsüklopeedia, 14, 330
 Agraarteadus 7 (1996) 3, 318–319

Välislingid
Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Eesti põllumajandusteadlased
Eesti viroloogid
Tallinna Reaalkooli vilistlased
Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna vilistlased
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1907
Surnud 1996
Līvāni piirkond

Līvāni piirkond (läti Līvānu novads) on 1. järgu haldusüksus Lätis Latgales.

Piirkond moodustati 1999. aastal ning 2009. aastal liideti sellega kolm valda: Jersika, Rudzātu ja Sutru vald.

Viited

Välislingid
 Piirkonna koduleht

Läti piirkonnad
Helbe Nutt

Helbe Nutt (aastani 1966 Helbe Kolk; 28. märts 1940 Kooraste vald, Võrumaa – 26. november 1992 Tartu) oli Eesti arstiteadlane, immunoloog.

Elulugu
Helbe Nutt oli talupidaja-vallavanema tütar, Aili Kogermani õde.

1957. aastal lõpetas Nutt Tallinna Meditsiinikooli, 1968 TÜ arstiteaduskonna, meditsiinikandidaat (1981, TÜ), väitekiri "Значение гуморальных и клеточных иммунологических реакций при острой и хронической фазах панкреатита".

Nutt oli 1968–90 ÜMPI vanemlaborant, nooremteadur ja teadur, aastast 1991 vanemteadur.

Teadustöö
Helbe Nutt uuris kõhunäärme ja maksa immunoloogiat. Üle 40 teadustrükise.

Teoseid
 Lymphocyte blast-transformation test in vitro in cases of chronic gastritis (kaasautorid V. Salupere, E. Järve). // Scand. J. Gastroenterol. 7 (1972) 3
 Гликометакрилатные гели как носители для афинной хроматографии (kaasautor). // Изв. АН ЭССР. Химия (1978) I
 Клеточные иммунологические реакции при хроническом панкреатите. // TÜ Toimetised 485 (1979)
 Гуморальный и клеточный иммунитет при заболеваниях печени и поджелудочной железы (kaasautor V. Saarma). // TÜ Toimetised 602 (1982)
 Циркулирующие иммунные комплксы у больных с острыми и хроническими заболевниями печени (kaasautorid R. Uibo, T. Prükk). // Терапевтический aрхив (1989) 2

Viited

Kirjandus
 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 116

Eesti immunoloogid
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Sündinud 1940
Surnud 1992
Maie Nuust

Maie Nuust (1961–1969 Maie Bulõgina; sündinud 21. märtsil 1939 Tartus) on eesti immunogeneetik.

Elulugu
Maie Nuust on talupidaja ja õpetaja tütar, Jüri Nuusti õde.

Ta lõpetas 1957. aastal Tartu 3. Keskkooli, 1962 aastal EPA. Oli 1966–69 ELVI aspirant, ühtlasi 1968–69 stažöör NSVL TA Siberi Osakonnas professor V. Tihhonovi juures; bioloogiakandidaat geneetikas (1969, Eesti TA), väitekiri "Изучение полиморфизма групп крови эстонских пород свиней и его использование в племенной работе".

Nuust oli 1970–76 ELVI veisekasvatuse osakonna veregruppide uurimise labori nooremteadur, 1976–81 ELVI Vändra veisekasvatuse katsejaama vanemteadur, 1981–93 ELVI seakasvatuse osakonna vanemteadur. Organiseeris 1980 Pärnu Loomade Haiguste Tõrje Jaamas immunogeneetikalabori, töötas aastani 1993 laborijuhataja kohusetäitjana.

Nuust on tegelenud ratsutamise, jalgrattasõidu ja orienteerumisspordiga, oli 1955 ratsaspordis Eesti NSV meister. Olnud Eesti Raamatuühingu liige ja selle Pärnu eksliibriseklubi esimees.

Teadustöö
Maie Nuusti uurimisvaldkonnad on inimese ja looma geneetika ning immunogeneetika. Algatanud Eestis sigade veregruppide ja seerumivalkude uurimise. Teinud eesti peekonisigade ja suurt valget tõugu sigade võrdlevaid immunogeneetilisi uuringuid kõigis tõufarmides. Määranud segaspermaga seemendamise korral kultide isadust ning selgitanud sigade atroofilise riniidi geneetilisi aspekte. Uurinud ka metssigade genofondi ning kaksikute sügootsust veistel, samuti Downi sündroomi esinemist Eestis. Oli Üleliidulise Geneetikute ja Selektsionääride Seltsi Eesti osakonna tegevliige ja ELVI teaduslik-metoodilise komisjoni sekretär. Eesti Loomaarstide Ühingu liige, Eesti Downi Liidu asutajaid (aastast 1992 juhatuse liige), Pärnumaa Downi sündroomiga inimeste klubi president (aastast 1993), Pärnumaa Puuetega Inimeste Koja liige. 50 teadustrükist, üle 20 aimeartikli.

Teoseid
 Studies on the heterotic combinability in the insemination of sows with mixed Semen. // Abstr. 12th Int. conf. on animal blood groups and biochemical polymorphism. Budapest, 1970
 Sigade nakkav atroofiline riniit geneetilisest seisundist (kaasautor). // SP (1976) 1
 Tõusigade põlvnemise arvestus korda. // SP (1984) 20
 Использование групп крови в селекции свиней в хозяйствах Эстонской ССР. // Иммуногенетика и селекция с-х-х животных. М, 1986
 Tõusigade immunogeneetiline ekspertiis. // Seakasvatus (1989) 9
 Reagentide väljatöötamine ja immunogeneetiliste testide kasutamine selektsiooni täpsustamiseks (kaasautor). // Lepinguliste lõpetatud teaduslike tööde annotatsioon. Tallinn 1989

Tunnustus 

 2019 Pärnu teenetemärk (aastatepikkuse tegevuse eest puuetega inimeste õiguste eest seismisel ja tugiteenuste arendamisel)

Viited

Kirjandus
 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
 Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudi teaduskoosseisu biobibliograafia 1947–1990. Tallinn, 1992, 42, 121
 Eesti Loomaarstlik Ringvaade 17 (1989), (Tallinn, 1990)
 Meie lapsed. // Minu elu. Tallinn, 2001

Eesti geneetikud
Eesti loomaarstiteadlased
Eesti ratsasportlased
Sündinud 1939
Otto Nuut

Otto Nuut (5./18. detsember 1907 Lüüste küla, Uue-Vändra vald, Pärnumaa – 24. detsember 1996 Tori) oli Eesti loomakasvatusteadlane.

Elulugu
Otto Nuut oli talupidaja poeg.

1926. aastal lõpetas ta Vändra Põllumajandusliku Ühisgümnaasiumi. Tegi aastatel 1926–1928 läbi ajateenistuse ratsarügemendis Tartus, õppis Eesti Sõjakooli aspirantide kursustel, kus omandas ratsasõiduinstruktori kutse.

Lõpetas 1932. aastal Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna, põllumajanduskandidaat (1952, TRÜ), väitekiri "Tori hobuse tööjõudlus". Akadeemiliselt kuulus ta korporatsiooni Ugala.

Nuut oli 1932–1946 põllutöökoolides õpetaja (mõnda aega ka Kuusiku põllutöökooli direktor), 1946–1956 Tori Hobusekasvatuse TUI teadur, 1956–1966 ELVI Tori hobusekasvanduse vanemteadur, 1966–1979 juhataja, ühtlasi Tori Näidissovhoosi direktor.

Teadustöö
Otto Nuudi uurimisvaldkond oli tõuaretus. Loonud Tori tõugu hobuste liinaretuse alused; tegelenud ka veiste aretamisega. Oli 1978. aastani Hobusetõugude Tõuaretuse Nõukogu sekretär ja juhatuse liige.

Teoseid
Üle 50 teadustrükise, sh 3 raamatut ja 3 brošüüri.
Tori hobusekasvanduse kogemusi hobuste treenimise alalt. Tallinn 1953
Tori Hobusekasvandus 1856–1956 (koost). Tallinn 1956
Tori hobune (kaasautor M. Ilmjärv). Tallinn 1957
Hobuste pidamine ja kasutamine (kaasautor H. Mauring). Tallinn 1960
Eesti NSV-s aretatavad hobusetõud. Tallinn 1967
125 aastat Tori Hobusekasvandust. Tallinn 1981

Viited

Kirjandus
Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudi teaduskoosseisu biobibliograafia 1947–1990. Tallinn 1992. Lk 42
Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944, 2. kd. Tartu 1994. Lk 526
Agraarteadus (1992) 4
Otto Nuut (in memoriam). // Tõuinfo (1997) 1, 8
"Otto Nuut". // Tuntud nimesid Vändra vallast. Koostaja Jannu Holsting. Vändra 2004. Lk 87-88

Välislingid

Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Haud Tallinna Metsakalmistul

Eesti loomakasvatusteadlased
Vändra Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna vilistlased
Korporatsioon Ugala liikmed
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1907
Surnud 1996
Tiina Nuuter

Tiina Nuuter (aastani 1973 Tiina Ambur; sündinud 2. aprillil 1950 Tallinnas) on Eesti majandusteadlane.

Elulugu
Tiina Nuuter on geodeedi tütar.

1968. aastal lõpetas Nuuter Tallinna 7. Keskkooli, 1974 tööstuse planeerimise erialal Tallinna Polütehnilise Instituudi õhtuse teaduskonna, 1996–2000 Tallinna Tehnikaülikooli magistrant, majandusmagister (2000, TTÜ), väitekiri "Tallinna eluasemekorralduse mehhanism", aastast 2001 TTÜ doktorant.

Nuuter oli 1970–1982 PI EKE Projekt ökonomist ja juhtivökonomist, 1982–1991 RPI Eesti Projekt peaehitusökonomist, 1991–1999 TTÜ ehituse tootluse instituudi dotsent, 1999– lektor. Lugenud kursusi: ehituse juhtimine, plaanimine ja turg, ehituse välismajandus, ehitusrahandus, kinnisvara- ning makroökonoomika; koostanud õppevahendeid.

Teadustöö
Tiina Nuuteri uurimisvaldkonnad on eluasemepoliitika ja -strateegia, eluaseme turumudel. Arendanud ehitusalast infovahetust Põhjamaade ja Balti riikidega. 20 teaduspublikatsiooni.

Teoseid
 Complex evaluation and life cycle costing in facility management. // Property valuation and investment in Central and Eastern Europe during transition to free market Economy. Vilnius, 1997
* Possibilities of application of the market theory to solve the housing problems in Tallinn. // 2nd Int. postgraduate Res. Conf. Built and Human Environment. Univ. Salford. Salford, 2002
 Kinnisvara eluea ökonoomika. Kinnisvara hooldusteenuse kvaliteedi korraldus (õppevahend). Tallinn, 2002
 Is it wise to regulate the housing market in Tallinn? // 3rd Nordic Conf. “Construction Economics and Organisations”. Lund Univ. Inst. Technol. Lund, 2003
 Kinnisvarahalduri käsiraamat (kaasautor). Tallinn, 2007

Viited

Kirjandus
 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Välislingid
 

Eesti majandusteadlased
Sündinud 1950
Tallinna Tehnikaülikooli õppejõud
Siirdamine

Siirdamine ehk siirdistutamine ehk transplantatsioon on meditsiinis kui ka mitmes teadusharus, harilikult loomadel kasutatav invasiivne meetod, mille eesmärgiks on sama või eri liigi isendi elusa koe või elundi (siiriku) ümberistutamine algsest paiknemiskohast teise kohta või ühelt isendilt teisele.

Inimesele millegi siirdamiseks võidakse materjali võtta temast endast (autoplastika), teiselt inimeselt (homoplastika) või loomalt (heteroplastika). Kõige tulemusrikkam on autoplastika. 

Siirdamisel võidakse kasutada siirikkudesid või - elundeid nii elusdoonoritelt kui ka surnukehade elundeid ja kudesid.  

Sagedamini siiratakse nahka, luud ja kõõluseid, harvem närve, veresooni jt kudesid. 20. sajandi teisest poolest on siiratud ka südant, kopse ja neere.

Vaata ka
Implantaat
Luuüdi siirdamine
Plastiline kirurgia
Transplantaat
Transplanteeritud siirikelundite ja -kudede puudulikkus ning hülgamine

Viited

Välislingid 
 MICHELLE CASTILLO, Hospital errors lead to "dead" patient opening eyes during organ harvesting, CBS NEWS, 9. juuli 2013, veebiversioon (vaadatud 19.12.2014.a.)(inglise keeles)
 Sylvie Euvrard, M.D., Jean Kanitakis, M.D., ja Alain Claudy, M.D. Skin Cancers after Organ Transplantation, N Engl J Med 2003; 348:1681-1691April 24, 2003DOI: 10.1056/NEJMra022137, veebiversioon (vaadatud 10.01.2015.a.)(inglise keeles)
 Silja Paavle, Eesti kirurgid tegid ajalugu: pankrease ja neeru samaaegse siirdamisega toodi uued tuuled raske kuluga diabeedi ravisse, 6. aprill 2015
 Piret Pappel, Surmahaigust põdev vene teadlane pakub end peasiirdamise katsejäneseks, 17. aprill 2015

Histoloogia
Meditsiin
Siirdemeditsiin
Segetaaltaim

Segetaaltaimed on iidsest ajast põllul koos kultuurtaimedega kasvanud umbrohud, mida inimene on tahtmatult levitanud. Mõnikord nimetatakse segetaaltaimeks ka kultuurtaime teise (s.o põhikultuurtaime) sees, nt rukis nisu sees.

Segetaaltaimedele on sageli omane, et kindel liik kasvab koos teatud põllukultuurtaimega, nt harilik rukkihein rukkiga, liivkaer kaeraga.

Vaata ka
Ruderaaltaim

Viited

Kasutatud kirjandus
EE 8. köide, 1995.

Põllumajandus
Sunderland

Sunderland on linn Inglismaal Tyne and Weari linnkrahvkonnas.

Linn asub Weari jõe suudme juures. 2001. aastal elas linnas rahvaloenduse järgi 177 739 inimest.

Viited
Märjamaa Jumalaema Kaitsmise kirik

Märjamaa Jumalaema Kaitsmise kirik on Eesti Apostlik-Õigeusu Kirikule kuuluv endine kirik Märjamaal.

Kirikuhoone (vene k. Мерьямская Покровская церковь) ehitati aastal 1892. Kogudus asutati seoses usuvahetusliikumisega aastal 1886 ja tegutses 1960. aastateni.

EAÕK-l on plaanis kirikuhoone jõudumööda konserveerida.

Viited

Rapla maakonna õigeusu kirikud
Märjamaa
Eesti Apostlik-Õigeusu Kirik
Eesti endised kirikud
Märjamaa kihelkond