joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Alvar Olm

Alvar Olm (1. aprill 1932 Are vald, Pärnu-Jaagupi kihelkond, Pärnumaa – 11. august 1990 Tallinn) oli Eesti põllumajandustehnikateadlane.

Elulugu
Õppis 1945–1949 Pärnu 1. Keskkoolis.

küüditati 1949 koos vanematega Novosibirski oblastisse. Töötas 1949–1950 ja 1952–1957 seal traktoristina. Lõpetas seal 1952 Masljanino keskkooli. Pöördus 1957 tagasi Eestisse. 

Lõpetas 1960 kaugõppe teel Novosibirski Põllumajanduse Instituudi põllumajanduse mehhaniseerimise insenerina ning samuti kaugõppe teel 1966 TRÜ arvutusmatemaatikuna. Tehnikakandidaat (1971, Eesti TA), väitekiri "Некоторые методы декомпозиции для решения многомерных задач управления". 

Oli 1957–1958 Tõlla sovhoosi töökoja juhataja, 1958–1962 Lanksaare sovhoosi peainsener, 1962–9190 EMMI noorem- ja vanemteadur.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: mitmekriteeriumilised majandusmatemaatilised mudelid, traktori- ja masinapargi koosseisu optimeerimine, mehhanisaatorite vajaduse selgitamine, väetiste jaotamise algoritmide koostamine. Osales majandusmatemaatiliste meetodite ja elektronarvutite kasutamisel põhineva ülesannete kompleksi loomises ja rakendamises Eesti põllumajanduses.

Teoseid
70 teadustrükist.
Taimekasvatuse mehhaniseerimine (kaasautor). Tallinn 1970
Формирование машинно-тракторного парка как задача оптимального управления. // EMMI tead tööde kogumik 23 (1971)
Об одном методе декомпозиции для синтеза субоптимальных управлений. // Изв. АН ЭССР. Физ.-мат. 20 (1971)
Определение оптимального состава машинно-тракторного парка при вектором критерии качества. // Механизация и электрофикация социалистического сельского хозяйства 7 (1976)
Векторная оптимизация производственного плана сельскохозяйственного предприятия (kaasautor E. Pelmas). // Модели методы анализа эконoмических целенаправленных систем. Новосибирск 1977
Компромиссные решения в задачах планирования. // Применение оптимизацинных методов в распределении и использовании ресурсов Латвийской ССР. Рига 1983
Mineraalväetiste majanditevahelise jaotusplaani koostamine elektronarvutil (kaasautor). // EMMI teadlaste soovitused tootmisele. Tallinn 1985
Raalide kasutamisest majandi traktoripargi koosseisu optimeerimisel. // Põllumajanduse mehhaniseerimine ja elektrifitseerimine 6 (1986)

Tunnustused
1975 Nõukogude Eesti preemia (kollektiivis)

Isiklikku
Alvar Olm oli talupidaja poeg ja Tiiu Olmi abikaasa.

Viited

Kirjandus
Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1947–1997. Tallinn 1997
Eesti Maaviljeluse Instituut 1946–2006. Saku 2006. Lk 75

Välislingid

Eesti agrotehnikateadlased
Eesti insenerid
Eesti represseeritud isikud
Tartu Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna vilistlased
Pärnamäe kalmistule maetud
Sündinud 1932
Surnud 1990
Leelo Olm

Leelo Olm (sündinud Leelo Raudsepp; sündinud 28. mail 1944 Viljandis) on Eesti keemiainsener ja tselluloositehnoloogia eriteadlane.

Elulugu
Lõpetas 1962 Tallinna 7. Keskkooli, 1967 TPI plastmasside tehnoloogia erialal, tselluloositehnoloogia eriala litsentsiaat (1984, Stockholmi Ülikool), Ph.D. samal alal (1999, samas).

Oli 1962–1964 Tallinna Tselluloosi- ja Paberikombinaadi laborant, 1967–1968 insener, 1969 TPI orgaanilise keemia kateedri teadur.

Asus 1970 Rootsi, oli 1971 Asea Atomi (Västerås) ja 1971–1972 Sandviken Coromantis insener, 1972–1979 Rootsi Puidumassi ja Paberi Uurimise Instituudi (SPPRI) teadur.

1979–1980 Austraalias CSIRO keemilise tehnoloogia osakonna ja 1982–1983 Sydney Ülikooli toiduainete tehnoloogia kateedri teadur.

Aastast 1983 oli ta taas Rootsis SPPRI vanemteadur.

Teoseid
Üle 25 teadustrükise, kahe patendi (1 rahvusvaheline) kaasautor.
 Pitch problems and their control in kraft mills using hardwood from temperate and tropical zones – a literary survey. // Appita 37 (1984)
 A new sulfide-antraquinone pulping process with high yield, high strength and low odor (kaasautor A. Teder). // ATP Annual Conf. Paris 1986
 Kraft pulping modifications and alternatives. Alkaline softwood pulping from a Swedish perspective (kaasautor A. Teder). // Int Conf in Bleached Kraft Pulp Mills 4–5 Feb 1991, Melbourne. Lk 59
Black liquor in craft cooks (kaasautor U. Anderson). // Int Pulp Bleaching Conf, June 1–5 1998, Helsinki. Lk 329
Kraft pulping with sulphide pretreatment: Part 1. Delignification and carbohydrate degradation (kaasautor D. Tormund). // Nordic Pulp Paper Res, J.15:1 (2000)
Recent developments in soda-AQ cooking (kaasautorid L. Håkansdotter, T. Jonsson). // Das Papier 12 (2001)

Viited

Välislingid

Eesti keemiainsenerid
Rootsi insenerid
Rootsi teadlased
Austraalia teadlased
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Eestlased Rootsis
Eestlased Austraalias
Sündinud 1944
Tiiu Olm

Tiiu Olm (aastani 1962 Tarien; sündinud 24. augustil 1935 Narvas) on Eesti arstiteadlane ja spordipedagoog.

Elulugu
Tiiu Olm on ohvitseri tütar ja Alvar Olmi lesk.

Lõpetas 1953 Tallinna 6. Töölisnoorte Keskkooli, 1960 TÜ arstiteaduskonna, 1961 õppis Leningradi Arstide Täiendusinstituudi kursustel, spetsialiseerudes spordiarstiks, oli 1964–1968 Leningradi P. Lesgafti nimelise Kehakultuuri Instituudi kaugõppeaspirant, meditsiinikandidaat (1968, TRÜ), väitekiri "О применении гипоксемических проб при определении функции внешнего дыхания спортсменов". Täiendas end Moskvas, Stockholmis, Quebecis, Örebros, TÜ kardiovaskulaarkirurgia Tallinna teaduskeskuses, Kuopios ja Berliinis. Oli 1960–1966 Vabariikliku Arstliku Kehakultuuri Dispanseri arst, aastast 1966 TPedI (hiljem TLÜ) õppejõud, sh 1969–1988 dotsent, 1989–1998 professor, ühtlasi 1976–1989 kehalise kasvatuse ning 1989–1992 meditsiinilis-bioloogiliste distsipliinide kateedri juhataja, 1993–1998 spordibioloogia õppetooli juhataja, aastast 1998 emeriitprofessor. Lugenud spordimeditsiini ja ravikehakultuuri kursusi.

Teadustöö
Uurinud spordikardioloogiat ja bioküberneetikat, sealhulgas hüpokseemiliste testide kasutamist sportlaste treenituse määramisel, südame siirdeprotsesside matemaatilist modelleerimist ja morfoloogiliste näitude mõjureid. Kuulub Viktor Karpmani spordikardioloogia koolkonda. Eesti Spordimeditsiini Föderatsiooni, Eesti Olümpiaakadeemia, Eesti Sporditeadlaste Seltsi, Eesti Südameliidu liige. Üle 100 teadustrükise.

Tunnustused
1985 Eesti NSV teeneline sporditegelane
2011 Tallinna Ülikooli teenetemärk

Teoseid
 Сравнительный анализ переходных процессов у спортсменов и нетренированных людей при повторных мышечных нагрузках. // Кардиореспираторная система: количественные храктеристики. Под ред. Т. Ольм, В. Карпмана. Тлн, 1986
 Количественная оценка степени сходства и различия между многомерными биологическими объектами. // TÜ Toimetised 800 (1988)
 Mathematical Identification of the Structure of the Heart Rate Control. // Abstracts XXXI Int. Congr. Physiol. Sci. Helsinki, 1989
 Echocardiographic measurements in young athletes. // Acta medica Baltica (1997) 1
 Comparative left venticular dimension in young athletes. // J. Sport Sci. 16 (1998) 5
 Gender Differences in the Heart Dimensiony of Young Swimmers. // Biomechanics and Medicine in Swimming. Univ. of Yväskylä, Finland 1999
 Influence of Aerobic Training of the Function State in Football Players. // Proc. VI Ann. Congr. Eur. College of Sport Sci. Cologne, Germany, July 24-28, 2001

Viited

Kirjandus
 Eesti entsüklopeedia 14, 342
 Eesti spordi biograafiline leksikon, 442–443
 Virkus, R. Tallinna Pedagoogikaülikool läbi aegade. Tallinn, 1998, 81, 100, 114
 Merila-Lattik, H. Eesti arstid 1947–1997. Tallinn, 1997, 875–876

Välislingid 

Eesti arstid
Eesti arstiteadlased
Eesti spordiarstid
Eesti spordipedagoogid
Eesti NSV teenelised sporditegelased
Tallinna Ülikooli professorid
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Sündinud 1935
August Arvo Olt-Ojasalu

August Arvo Olt-Ojasalu (22. juuni (vkj 10. juuni) 1881 Konguta vald, Tartumaa – 2. detsember 1949 Elva) oli Eesti loomaarstiteadlane.

Elulugu
August Arvo Olt-Ojasalu oli talupidaja poeg.

Lõpetas 1899 Tartus gümnaasiumi ja 1905 Tartu Veterinaarinstituudi. Oli 1905–1909 Helmes ja Põltsamaal jaoskonna loomaarst, Põltsamaal ka Põllutöökursuste õppejõud, 1909–1019 Tallinna tapamaja direktori abi, osales ka Taga-Kaukaasias veiste katkutõrjel. 1919 oli Põllutööministeeriumi veterinaariaosakonna sekretär, 1919–1929 Loomatervishoiu Peavalitsuse juhataja/direktori asetäitja ning vanemloomaarst. Oli 1920 Eesti Loomaarstide Ühingu asutajaid ning aastani 1929 selle juhatuse liige ja sekretär, aastast 1929 auliige, ühingu ajakirja Loomaarstlik Ringvaade väljaandmise algataja 1925 ning aastani 1940 selle toimetuse liige, aastail 1925–1928 tegev- ja peatoimetaja. Avaldas mainitud ajakirjas rohkesti artikleid Eesti loomaarstide elust ja tööst, veterinaartöö korraldusest Eestis, ülevaateid Loomatervishoiu Peavalitsuse tegevusest jm. Tõlkis eesti keelde ka soome veterinaaride teoseid (näiteks H. Nyländ, E. Cajander "Lüpsikarjapidamine"; A. Alfthan "Hobusekasvatuse käsiraamat" I–II; A. E. Sandelin, "Piima- ja piimasaaduste bakteriõpetus").

Olt-Ojasalu oli üliõpilaskorporatsiooni Fraternitas Tartuensis auvilistlane ja lipulaulu sõnade autor.

Teoseid
 Koduloomade tervishoid ja sünnitusabi. Tallinn, 1911; 3. trükk Tartu, 1920
 Võitlus distomatoosi vastu. // ELR (1926) 5
 Rootsi loomaarstide võitlus iseseisva riikliku veterinaarkorralduse eest. // Eesti Loomaarstlik Ringvaade (1926) 5
 Loomatervishoiu käsiraamat (koost ja kaasautor). Tallinn, 1928; 2. trükk 1938
 Karjamaade tähtsuse alahindamine ja selle tagajärjed loomatervishoiu seisukohalt. Tallinn, 1928
 Loomariigist kahjurid koduses majapidamises. Tallinn, 1928
 Loomaarstide seisukord ja loomatervishoiu ala korraldus Eestis enne ja nüüd. // Eesti Loomaarstlik Ringvaade (1928) 1 / 2
 Uus lehekülg Soome veterinaar-administratsiooni ajaloos. // Eesti Loomaarstlik Ringvaade (1930) 3

Viited

Kirjandus
 Karelson, J. A. Ojasalu – Eesti Loomaarstide Ühingu auliige. // Eesti Loomaarstlik Ringvaade (1929) 3, 65–67
 Luitalu, A. Auvil. Arvo Ojasalu. // Fraternitas Tartuensis. I. Toronto, 1956, 60–61
 Teadusajaloo ja Teadusfilosoofia Eesti Ühenduse arhiiv
 

Eesti ajakirjanikud
Eesti loomaarstid
Eesti loomaarstiteadlased
Korporatsioon Fraternitas Tartuensise liikmed
Sündinud 1881
Surnud 1949
Marje Oona

Marje Oona (sündinud 8. novembril 1963 Tartus) on eesti arstiteadlane, perearst ja pediaater.

Elulugu
Marje Oona on inseneri ja koorijuhi tütar.

Lõpetas 1982 Nõo Keskkooli, 1988 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna, meditsiinidoktor (2005, TÜ), väitekiri "Helicobacter pylori infection in children: epidemiological and therapeutic aspects". Oli 1988 intern, 1989–1991 kliinilises ordinatuuris laste nakkushaiguste erialal, 1991–1992 TÜ nakkushaiguste, dermatoloogia ja veneroloogia kateedri nakkushaiguste assistent, 1993–2005 polikliiniku ja perearstiteaduse õppetooli assistent, 1993–2004 (vaheajaga) ka samas doktorant ja 2001–2005 teadur, 2005– dotsent. 1999–2002 spetsialiseerus perearstiks. Õpetanud infektsioonihaigusi, perearstiteadust; koostanud õppevahendeid.

Teadustöö
Uurinud Helicobacter pylori infektsiooni epidemioloogilisi ja kliinilisi aspekte, fenogrammi ja perekonnaanamneesi tähtsust diagnostikas ja patsientide nõustamisel. Eesti Perearstide Seltsi ja Eesti Lastearstide Seltsi liige, Eesti Perearstide Seltsi esindaja rahvusvahelises töögrupis EGPRN (European General Practice Res Network). Üle 40 teaduspublikatsiooni.

Teoseid
Microorganisms of the gastric antrum in Helicobacter pylori infection (kaasautor). // Microecology and Therapy 25 (1995)
Peremeditsiin (kaasautor). Tartu, 1998
Serpositivity to Helicobacter pylori and CagA protein in schoolchildren of different ages living in urban and rural areas in southern Estonia (kaasautor). // Eur. J. Gastroenterol. Hepatology 12 (2000) 1
Helicobacter pylori infektsioon ja sünnikohordi fenomen. // Eesti Arst (2004) 7
Helicobacter pylori infection in children in Estonia: decreasing seroprevalence during the 11-year period of profound socioeconomic changes (kaasautor). // Helicobacter 9 (2004) 3
Patient evalution on familiy doctor's familiy orientation. // Patient education and councelling. 56 (2005) 3

Viited

Kirjandus
Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 119
Maaroos, H.-I. Meditsiinidoktor Marje Oona. // Eesti Arst (2005) 2, 135

Välislingid

Eesti arstid
Eesti lastearstid
Eesti arstiteadlased
Nõo Reaalgümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Tartu Ülikooli õppejõud
Sündinud 1963
Janika Oras

Janika Oras (aastani 1983 Taukar; sündinud 28. novembril 1963 Rakveres) on eesti rahvaluule- ja -muusikateadlane.

Elulugu
Janika Oras on arsti tütar.

Lõpetas 1982 Tallinna Muusikakeskkooli, 1988 Tartu Ülikooli filoloogiateaduskonna, filoloogiamagister (2002, TÜ), väitekiri "Vaateid Muhu vanemale rahvaluulele: helikõrguslik ja rütmiline organisatsioon", 2002–2007 EMTA doktorant, filosoofiadoktor (2008, EMTA), väitekiri "Viie 20. sajandi naise regilaulumaailm. Arhiivitekstid, kogemused ja mälestused". Oli 1988–93 Eesti Kirjandusmuuseumi Eesti Rahvaluule Arhiivi vaneminsener, heliarhiivi sektori juhataja, osakonnajuhataja kohusetäitja, aastast 1993 kuni praeguseni teadur, 1993–99 EKI rahvalaulude töörühma juhataja ja aastast 1997 TÜ Viljandi Kultuuriakadeemia ning aastast 2004 EMTA külalislektor (vanem rahvalaul). Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia 2000, 2008 , Eesti folkloristika aastapreemia 2013 .

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: etnomusikoloogia ja folkloristika (vanem rahvalaul, laulik, pärimuse kogumislugu). Mitmete EKM-i väljaannete toimetaja: seeria "Pro Folkloristica" toimetaja 1994-2002, seeria "Vana Kannel" peatoimetaja, "Eesti rahvamuusika antoloogia" (2003), "Eesti parmupill" (2011) toimetaja. Akadeemilise Rahvaluule Seltsi (1996) ja Eesti Muusikateaduse Seltsi (2000) liige. 26 teadusartiklit, üks monograafia.

Teoseid
Muhu laulud. Tallinn 1991
Mängitus. // Mängult-päriselt. Tartu 1996
Muhu regilaulude rütmid. // Regilaul – keel, muusika, poeetika. Tartu 2001
Helmi Villa regilauluviisid – korrastatud mitmekesisus. // Regilaul – loodud või saadud? Tartu 2004
Heterofoonia ühe regilaulu traditsioonilises ja tänapäevases interpretatsioonis. // Pärimusmuusika muutuvas ühiskonnas. Tartu 2004
Gustav Vilbaste "rahva ja luule vahel" – Eesti Üliõpilaste Seltsi pärimusekogujana aastatel 1908–1916. // Paar sammukest. EKM aastaraamat 2005. Tartu 2006
Risanda Kravtsov. Laulik arhiivis. // Individuaalne ja kollektiivne traditsionaalses kultuuris. Tartu 2006
Viie 20. sajandi naise regilaulumaailm. Arhiivitekstid, kogemused ja mälestused. Eesti Rahvaluule Arhiivi Toimetused 27. Tartu 2008

Tunnustus 
 2000 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (järjepidev ja tulemuslik folkloorialane tegevus)
 2008 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (regilaululise kuulutamise, tuulutamise ja tähistamise asjus)
 2013 Eesti folkloristika aastapreemia
 2019 Jakob Hurda rahvuskultuuri auhind

Viited

Välislingid

Eesti folkloristid
Eesti muusikateadlased
Akadeemilise Rahvaluule Seltsi liikmed
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia õppejõud
Tartu Ülikooli filoloogiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1963
Leo Edgar Oras

Leo Edgar Oras (18. juuni 1911 Triigi vald, Harjumaa – 23. oktoober 1970 Kvissleby, Rootsi) oli Eesti arstiteadlane ja terapeut.

Elulugu
Leo Edgar Oras oli kooliõpetaja poeg.

Lõpetas 1930 Tallinna Poeglaste Reaalgümnaasiumi, 1938 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna. Sooritas 1941 meditsiinidoktori eksamid ning alustas väitekirja koostamist maksa- ja sapiteedehaigustest, ent töö jäi pooleli. Oli 1934 Tartu Ülikooli Füsioloogia Instituudi ja 1938 närvikliiniku abijõud, 1939–1940 Tartu Ülikooli vaimu- ja närvihaiguste ning 1940–1944 I sisehaiguste kliiniku assistent.

1944 mobiliseeriti Saksa sõjaväkke, saadeti välihaigla koosseisus Saksamaale. Pärast sõda oli ta Oldenburgis ja Lübeckis põgenikelaagris sisearst ja röntgenoloog.

1947 siirdus Rootsi, töötas 1948–1949 Lundi Ülikooli kunstliku neeru osakonnas, 1948–1950 Hallandis Fagersta sanatooriumis, 1950–1952 Piteå haiglas, 1952–1959 jaoskonnaarstina Fagerdalis Hallandis ning 1955–1970 Njurundas. Lõi kaasa Rootsi Eesti Arstide Seltsis.

Teoseid
 Maksafunktsiooni proovidest. // Eesti Arst (1941) 1
 Sapiteede düskineesiast. // Eesti Arst (1942) 11
 Intercapillary glomerule-nephritis (Kimmelstiel-Wilson's disease) (kaasautorid N. Allvall, C. Ekelund). // Acta med. scand. 136 (1950), 5

Viited

Kirjandus
 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, III, 120
 Merila-Lattik, H. Eesti arstid 1947–1997. Tallinn, 1997, 442
 

Arstide Koja liikmed
Eesti arstiteadlased
Eestlased Rootsis
Sündinud 1911
Surnud 1970
Asta Oraspõld

Asta Oraspõld (kuni 3. veebruarini 1939 Asta Sollmann; 14. jaanuar 1926 Tartu – 15. veebruar 2022 Tartu) oli eesti geoloog, paleontoloog ja litoloog.

Elulugu
Asta Oraspõld oli töölise tütar.

Lõpetas 1945 Tartu 2. Keskkooli ja 1950 Tartu Riikliku Ülikooli geoloogiaosakonna; 1950–1953 TRÜ aspirant, geoloogia-mineraloogiakandidaat (1953, TRÜ), väitekiri "Jõhvi, Keila ja Vasalemma ea brahhiopoodide, trilobiitide, gastropoodide ja ostrakoodide fauna ökoloogia (Eesti NSV ordoviitsium)". 

Oli 1953–1992 TRÜ ja TÜ geoloogiaosakonna vanemõpetaja ja dotsent, 1956–1958 ühtlasi kateedri juhataja ja 1962–1964 bioloogia-geograafiateaduskonna prodekaan. Aastast 1992 pensionil. 

Lugenud faatsieste ja formatsioonide õpetust, analüüsi, litogeneesi ja litoloogiat, regionaalgeoloogiat, maavarade õpetust.

Teadustöö
Uurimusi Eesti ordoviitsiumi brahhiopoodide paleontoloogiast ja biostratigraafiast ning litoloogiast. Eesti Looduseuurijate Seltsi liige 1950. aastast, geoloogiasektsiooni esimees 1954–1956, Eesti Geograafia Seltsi auliige (1995). Üle 25 teadustrükise.

Teoseid
Новые брахиподы йыхвиского, кейлаского и вазалеммаского горизонтов. // Тр. Инст-а геол. АН ЭССР. I. Тлн 1956
Литология поркуниского горизонта в Эстонии. // Уч. зап. ТГУ 359 (1975)
Литологическая характеристика пограничных слоев вормсиского и пиргуского горизонтов в средней части Эстонии. // Уч. зап. ТГУ 527 (1982)
Литология вормсиского горионта в Эстонии (kaasautor E.Kala). // Уч. зап. ТГУ 527 (1982)
Nabala lade Kesk- ja Lõuna-Eestis. Tartu 1995
Late Ordovician carbon isotope trend in Estonia, its significance in stratigraphy and environmental analysis (kaasautor). // PALAEO 210 (2004)
The Pirgu regional stage (Upper Ordovician) in the East Baltic: lithostratigraphy, biozonation (kaasautorid L. Hints, J. Nõlvak). // Proc. Est. Acad. Sci. Geol. (2005) 4

Viited

Kirjandus 
Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Tartu 1987, 183
Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 120
Istorija geologitšeskih nauk v Estonii. Tallinn 1986, 323
Eesti entsüklopeedia 14, 343
Eesti geoloogia: biograafiline teatmik. Tallinn 1995, 80

Välislingid

Asta Oraspõld 80

Eesti geoloogid
Eesti paleontoloogid
Tartu Ülikooli õppejõud
Eesti Looduseuurijate Seltsi liikmed
Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna vilistlased
Miina Härma Gümnaasiumi vilistlased
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1926
Surnud 2022
Arnold Orasson

Arnold Orasson (sündinud 5. jaanuaril 1946 Leevi vallas Võrumaal) on Eesti loomakasvatusteadlane ja immunogeneetik.

Elulugu
Arnold Orasson on põllupidaja poeg.

Lõpetas 1965 Väimela Näidissovhoostehnikumi, 1970 Eesti Põllumajandusakadeemia veterinaariateaduskonna, 1975–1978 ELVI kaugõppeaspirant, põllumajanduskandidaat (1981, EPA), väitekiri "Наследственные типы белков сыворотки крови у крупного рогатого скота эстонских пород и их использование в племенной работе". Oli aastast 1964 Rannu veterinaariajaoskonnas veterinaarvelsker, 1970–1973 Lasva veterinaariajaoskonna osakonnajuhataja, 1973–1974 Mõniste sovhoosi ja 1974–1980 ELVI veisekasvatuse osakonna vanemveterinaararst, 1980–1984 aretusosakonna immunogeneetika labori noorem- ja 1984–1994 vanemteadur, 1994–1999 EPMÜ loomakasvatusinstituudi geneetika labori vanemteadur, 1999–2001 teadur.

Teadustöö
Uurinud immuno- ja populatsioonigeneetikat. 50 teadustrükist.

Teoseid
 Eesti maakarja genofondi seisund vereseerumi valkude polümorfismi põhjal. // EPMÜ Loomakasvatusinstituudi teadustööd 66 (1995)
 Transferriini TFE alleeli omavad loomad ja veregrupid. // EPMÜ Loomakasvatusinstituudi teadustööd 66 (1995)
 Changes in phenotype and gene frequencies at some polimorphic loci of Estonian Red cattle. // Proc. 5th Baltic Animal Conf. Baisogala 9. juuni 1999

Viited

Kirjandus
 Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudi teaduskoosseisu biobibliograafia 1947–1990. Tallinn, 1992, 42, 121
 Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Trt, 1996, 75
 

Eesti loomakasvatusteadlased
Eesti geneetikud
Sündinud 1946
Heili Orav

Heili Orav (sündinud 7. aprillil 1969 Tartus) on eesti keeleteadlane.

Elulugu
Lõpetas 1987. aastal Tartu 12. keskkooli, 1994. aastal Tartu Ülikooli eesti filoloogia osakonna ja 1998. aastal eesti filoloogia magistriõppe, M.A. üldkeeleteaduses (1998, TÜ), magistriväitekiri "Eesti keele direktiivverbide semantilise välja struktuur tesaurusena". Kaitses Tartu Ülikoolis doktorikraadi (PhD) 2006. aastal väitekirjaga "Isiksuse omaduste sõnavara semantika eesti keeles". Täiendas end 1995. a ja 1996. a Kopenhaageni Ärikooli korraldatud Nor-Fa suvekoolis ning kursustel Taanis ja Rootsis, on osalenud 1995. a, 1997. a Karli ülikooli keeleseminaridel Prahas, 1997. a Šveitsi-Eesti üliõpilaste keeleseminaril Zürichis.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: omadussõnade semantika, arvutilingvistika, korpuslingvistika, eesti keele arvutianalüüs, arvutileksikonid, leksikaalne semantika. Saanud uurimistoetuse Sorosi fondilt projektile "The analysis of the semantic field of Estonian interaction verbs" (1997–98). Osaleb rahvusvahelises projektis SENSEVAL (Word Sense Disambiguating Systems). Üle 15 teadustrükise.

Viited

Teoseid
 Directive verbs in Estonian WordNet. // Papers of Second Swiss-Estonian Student Workshop on Computational and Theoretical Linguistics. Zurich, 1997: http//:www.cl.ut.ee/ee/yllitised/second/zyr horay abstr html.html
 Sõna tasandilt mõiste ruumi (kaasautor Kadri Vider). // Keel ja Kirjandus 1 (1998)
 Adjektiivid kui semantiline probleem: wordnet-tüüpi tesauruste koostamise kogemused. // Arvutilingvistikalt inimesele. Tartu, 2000
 Eesti keele korpused ja arvutileksikonid – mis on olemas ja mida veel vaja on (kaasautor Kadri Muischnek). // Arvutimaailm 8 (2002)
 Keeleressursid – mis ja milleks (kaasautor). // A&A 5 (2002)
 Eesti keele tehnoloogilised ressursid ja vahendid: arvutikorpused, arvutisõnastikud, keeletehnoloogiline tarkvara (kaasautor K. Muischnek). // Tallinn, 2003
 Tee tööd ja näe vaeva, … aga ikka oled vihane (kaasautor E. Vainik). // Keel ja Kirjandus (2005) 4

Kirjandus

Välislingid

Eesti keeleteadlased
Sündinud 1969
Ivi Orav

Ivi Orav (aastani 1955 Ivi Kirk; 27. august 1933 Valga – 28. oktoober 1984 Tallinn) oli eesti bioloog ja geneetik.

Elulugu
Ivi Orav oli teenistujate tütar ja Toivo Orava abikaasa.

Lõpetas 1952 Valga I Keskkooli, 1957 Tartu Ülikooli bioloogiaosakonna. Oli 1957–62 EBI laborant, vanemlaborant, insener ja vaneminsener, 1962–84 nooremteadur.

Teadustöö
Uurinud taimede kiirgustundlikkust ja selle sõltuvust raku välis- ning sisekeskkonnast, päritavust ja valikut kiiritusjärgsetes populatsioonides. 26 teadustrükist, sh 1 monograafia (kaasautor).

Teoseid
О вызванной гамма-облучением количественной изменчивости в дочерных поколениях. 2. Количественная изменчивость во втором и третьем поколениях пшеницы. // Влияние гамма-облучения на организмы. Тлн, 1965
Цитогенетический эффект при совместном действии гамма-облучения и этиленимина. // Изв. АН ЭССР. Биол. 18 (1969) 1
Радиационный мутагенез и модифицирующие его условия (kaasautorid G. Šangin-Berezovski, T. Orav). Тлн, 1972
Зависимость мутагенной эффективости разных нитрозоалкилмочевин и характера спектра мутации от рН среды обработки семян (kaasautorid T. Orav, H. Rauk). // Изв. АН ЭССР. Биол. 30 (1981), 4

Viited

Kirjandus

Eesti bioloogid
Eesti geneetikud
Liiva kalmistule maetud
Sündinud 1933
Surnud 1984
Maila Orav

Maila Orav (aastani 1965 Maila Sults, sündinud 2. oktoobril 1941 Võhmuta vallas Järvamaal) on Eesti keemik.

Elulugu
Maila Orav on töölise tütar.

Lõpetas 1960 Kehra Keskkooli, 1965 TÜ keemiaosakonna. Oli 1966–68 TÜ analüütilise keemia kateedri stažöör, 1968–71 aspirant, 1971–72 nooremteadur ja assistent, 1972–76 vanemlaborant, 1977–79 nooremteadur, 1979–92 vanemteadur, 1992– Tartu Haritlaste Liidu koordinaator.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: mikrolisandite analüütiline keemia, luminestsents. Üle 10 teadustrükise, 1 autoritunnistus.

Viited

Teoseid
 Кинетический метод для определения нанограммовых количеств меди (kaasautor). // Ж. аналит. xимии (1972)
 Рентгенолюминесценция активированных сульфатов и сульфидов кальция и стронция при возбуждении синхротронным излучением (kaasautor). // Изв. АН СССР. Сер. физ. 50 (1986), 3

Kirjandus
 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 298
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 120
 

Eesti keemikud
Sündinud 1941
Villem Orav

Villem Orav (11. märts 1883 Laiksaare vald, Pärnumaa – 10. detsember 1952 Tallinn) oli Eesti ajaloolane, pedagoog ja pedagoogikateadlane.

Elulugu
Villem Orav oli talupidaja poeg.

Lõpetas 1905 Riia Vaimuliku Seminari, õppis 1911–1913 Varssavi ülikoolis, lõpetas 1915 Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna ajalookandidaadi kraadiga. Oli 1905–1911 Olustveres kirikuõpetaja, 1915–17 Tallinnas Jakob Westholmi Gümnaasiumi ladina keele ja 1917–1949 Gustav Adolfi Gümnaasiumi ajalooõpetaja, 1946–1950 ka EKP Keskkomitee Vabariikliku Parteikooli ja Tallinna Pedagoogilise Instituudi ettevalmistusosakonna üldajaloo õppejõud, 1952 Ajaloo Instituudi teadur.

Teadustöö
Avaldanud pedagoogikaajakirjades arvustusi ja metoodikaartikleid, oli "Eesti NSV ajaloo lugemiku I" (1960) koostajaid, tõlkis ja toim õpikuid (K. Kornilovi "Psühholoogia õpperaamat pedagoogilistele koolidele" (1948), "Ajaloo õpetamise metoodika seitsmeklassilises koolis" (1949) jmt). Oli aastast 1945 Haridusministeeriumi ajaloo- ja konstitutsioonikomisjoni esimees. Eesti NSV teeneline õpetaja (1949).

Teoseid
 Ajaloo õpetamisest ja selle puudustest. // Kasvatus (1921) 7–9
 Lapse elu ürgajal. Tartu, 1925
 Ürginimene (ajaloo lugemik IV klassile). Tartu, 1925
 Ülima hüve poole. // Areng (1935) 1 / 2
 Vanimaid kooliseadusi Eestis. // Eesti Kool (1936) 5
 Sokratese meetodist. // Eesti Kool (1936) 7

Viited

Kirjandus
 Eesti avalikud tegelased. Trt, 1932, 220
 Eesti kooli biograafiline leksikon. Tallinn, 1996, 170

Välislingid 
 Õpilased õpetajatest Gustav Adolfi Gümnaasium

Eesti ajaloolased
Eesti pedagoogid
Eesti pedagoogikateadlased
Gustav Adolfi Gümnaasiumi õpetajad
Tallinna Tehnikaülikooli õppejõud
Riia Vaimuliku Seminari vilistlased
Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna vilistlased
Eesti NSV teenelised õpetajad
Rahumäe kalmistule maetud
Sündinud 1883
Surnud 1952
Õie Orav

Õie Orav (aastani 1955 Õie Kaasik; sündinud 16. juulil 1934 Jõelähtme vallas Harjumaal) on Eesti filmiteadlane, näitleja, stsenarist ja lavastaja.

Elulugu
Õie Orav on ehitusmeistri tütar. 

Ta lõpetas aastal 1954 eksternina Tallinna 2. Keskkooli, 1956 Eesti Draamateatri õppestuudio, 1964 Üleliidulise Riikliku Kinematograafia Instituudi filmidramaturgia erialal. 

Õie Orav on mänginud filmides ja telelavastustes, kirjutanud stsenaariume dokumentaalfilmidele: 
1965 "Tagasitulek" (portreefilm Helmi Puurist), 
1968 "Ants Eskola" (portreefilm koostöös Lea Tormise ja Mikk Mikiveriga), 
1975 "Sündis inimene" (film ühest imelisest hetkest – elu algusest), 
1986 "117. hooaeg" (teatrist Vanemuine) ja 
1988 "Hermaküla" (mõtisklus Evald Hermakülast). 

Ta oli aastatel 1965–1985 Eesti Televisiooni tunnustatud filmikommentaator, koostas 100 Nõukogude Liidu ja sotsialismimaade väärtfilmist koosneva programmi. Ta on kirjutanud üle 200 maailma filmiajaloo- ja kaasajateemalise saatestsenaariumi, olles ise ka saatejuht. 

Õie Orav asutas 1992. aastal oma filmi- ja videofirma Väike Orav, kus valmisid tema autorifilmid: 
1992 "Miliza" (lauljatar Miliza Korjusest), 
1993 "Tooni" (lauljatar Tooni Kroon-Laamani elust ja loomingust), 
1994 "Leonhard" (näitleja Leonhard Merzinist), 
1997 "Puud laulavad, kivid räägivad" (näitleja Rein Arenist) ja 
2001 videofirmas Maurum film "Orgulas" (näitleja Jaanus Orgulasest). 

Ta esines aastatel 1965–1995 Eestis üle tuhande korra vestluste, filmitutvustuste ja loengutega maailma kinost, tegi telesaateid ja pidas loenguid ka Vilniuses, Minskis, Kišinjovis, Taškendis, Leningradis (Peterburis), Moskvas jm. 
Ta on esinenud loengutega Tallinna Kultuuriülikooli filmiteaduskonnas ja olnud 1981–1989 ühiskondlikus korras teaduskonna juhataja, pidas 1982–1983 loenguid ka TPÜ-s.

Teadustöö
Õie Orava uuringute põhisuund nii näitlejaid portreteerivates raamatutes kui ka filmides on olnud näitlejatöö olemuse ning selle töö erinevuste selgitamine teatris ja filmis. Aastal 2003 ilmunud kaheosalises raamatus annab ta põhjaliku ülevaate Eestis Nõukogude perioodil tehtud mängufilmidest.

Teoseid
Temalt on ilmunud üle 30 teadustrükise, 5 raamatut, üle 100 aimeartikli.
Innokenti Smoktunovski. Tallinn 1973
Юри Ярвет. Tallinn 1977
Кальё Кийск. Moskva 1984
Huvitavate kohtumiste aasta. Tallinn 1984
Юри Ярвет. Moskva 1988
Tallinnfilmi mängufilmid I–II. Tallinn 2003

Tunnustus
 1973 Eesti Kinoliidu aasta kriitik 
 1977 Eesti Kinoliidu aasta kriitik
 1984 üleliidulise aasta kriitikapreemia I auhind
 2007 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali elutööpreemia

Viited

Kirjandus
Eesti entsüklopeedia 14, lk 344

Välislingid

Eesti filmiteadlased
Eesti lavastajad
Eesti näitlejad
Eesti saatejuhid
Eesti stsenaristid
Tallinna Reaalkooli vilistlased
Tallinna Ülikooli õppejõud
Sündinud 1934
Toomas Ordlik

Toomas Ordlik (sündinud 26. novembril 1953 Tallinnas) on Eesti tehnikateadlane.

Elulugu
Toomas Ordlik on kooliõpetaja poeg.

Lõpetas 1972 Tallinna 47. Keskkooli, 1977 TPI elektrotehnikateaduskonna, tehnikamagister (1992, TPI), väitekiri "CAD-süsteemid ehitusprojekteerimisel". Oli 1977–88 TPI arvutuskeskus vaneminsener, 1988–92 TTÜ Informaatikainstituudi täiendusõppe osakonna vanemõpetaja, 1992–97 dotsent, 1997– Eesti Panga infotehnoloog. Osales TPI-s uue instrumentaaltarkvara süsteemi PARES loomises, süsteem leidis üleliidulist rakendamist NSV Liidu Teadus- ja Tehnikakomitee süsteemis.

Teadustöö
Põhiteadusalaks informaatika, uurinud ehitusala raalprojekteerimist ja andmebaase. Olnud Eesti Informaatika Seltsi juhatuse liige. 20 teadustrükist, sh õppevahendid.

Viited

Teoseid
 Структуризация и описание коммуникационных даных в системе ПАРЕС. // TPI Toimetised 558 (1983)
 Kujunduspakett News. // EMI loengumapp 1–2. Tallinn, 1988
 Üldist joonestuspaketist AutoCAD. // Arvutustehnika ja andmetöötlus. Tallinn, 1989
 Esmatutvus personaalarvutiga. Tallinn, 1993
 Tekstiredaktor MS Word for Windows 7.0. // TTÜ täiendõpe. Tallinn, 1996, 2. trükk 1998

Kirjandus
 

Eesti tehnikateadlased
Sündinud 1953
Avo Org

Avo Org (sündinud 23. märtsil 1952 Tallinnas) on Eesti majandusteadlane.

Elulugu
Avo Org on töölise poeg.

Lõpetas 1970 Tallinna 46. Keskkooli ning 1980 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) majandusteaduskonna tööstuse juhtimise ja planeerimise erialal. Täiendas end 1993 Bentley Kolledžis (Massachusetts, USA) ja 1995 Dalhousie Ülikoolis (Halifax, Kanada).

Oli 1980–88 TPI linna ja töökollektiivi sotsiaalse arengu juhtimise (linna-) labori juhataja, 1988– TPI/TTÜ majandusteaduskonna rahvamajanduse instituudi majandusteooria õppetooli lektor, ühtlasi õpetas 1994–2000 majandusteooriat ka TÜ Pärnu Kolledžis ja Fontes/Audentese Kõrgkoolis. Peamised loengukursused: mikro- ja makroökonoomika, majandusteooria ja -meetodi ajalugu; koostanud õppevahendeid.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: majandusmõtte ajalugu; tööturg, majandusharidus, e-õppe kasutamine. Osalenud eestikeelse majandusterminoloogia ja majandussõnastike koostamises, tõlkinud õpikuid (J. Pekkanen, P. Sutela "Mikro- ja makroökonoomika" III, IV. TTÜ, 1993–1994). Üle 20 teadustrükise.

Viited

Teoseid
 Sotsiaalselt tasakaalustatud turumajandusüsteemile üleminekust (kaasautor V. Rekkaro). Tallinn, 1995
 Majandusõpetuse alused: harjutused ja ülesanded I, II (kaasautor). Tallinn, 2003, 2004
 Suur inglise-eesti majandussõnaraamat (kaasautor). Tallinn, 2003
 Tööturu käsitluste arengust Eestis. // Eesti Vabariigi ja ärihariduse aktuaalsed arenguprobleemid. Tallinn, 2004
 Suur eesti-inglise majandussõnaraamat (kaasautor). Tallinn, 2004
 Töö(jõu)turu tõlgendusi. // Eesti sotsiaalmajanduslikud probleemid ja perspektiivid Euroopa Liidus. Tallinn, 2005
 Esikapitali rollist. // Haridus ja majandus 2005. Tallinn, 2005
 Õppejõu rolli(de)st kõrghariduses. // Ühiskonna arengu ja juhtimise probleemid ja perspektiivid: 21. sajandi väljakutsed. Tallinn, 2006
 Pedagoogikast ja andragoogikast haridussüsteemis. // Majanduslikud, sotsiaalsed ja õiguslikud probleemid Eesti arengus. Tallinn, 2006
 Novaatorlus ja innovaatorlus (kaasautor V. Kellik). // Innovatsioon majanduses ja hariduses. Tallinn, 2007.

Kirjandus
 Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn, 1986, 366, 471

Välislingid

Eesti majandusteadlased
Sündinud 1952
Tallinna Tehnikaülikooli õppejõud
Tartu Ülikooli õppejõud
Einar Orgmets

Einar Orgmets (sündinud 14. märtsil 1966 Rakveres) on Eesti loomakasvatusteadlane.

Elulugu
Einar Orgmets on põllumajandustöötaja poeg.

Lõpetas 1985 Türi Näidissovhoostehnikumi, 1992 EPMÜ loomakasvatuse erialal, põllumajandusmagister (1992, EPMÜ), väitekiri "Piimaveiste välimik ja selle hindamine", põllumajandusdoktor (1997, EPMÜ), väitekiri "Lehmade välimik, kehamõõtmed ja piimajõudlus". Oli 1992–96 EPMÜ aretuse ja veisekasvatuse õppetooli doktorant, 1993–97 teadur, 1997–2004 dotsent, 2005– EPMÜ loomakasvatusinstituudi asedirektor õppe alal, dotsent. Loeb aretusprogrammide, aretuskonsulendi ja aretusõpetuse kursusi.

Teadustöö
Uurinud piimaveiste välimiku lineaarset hindamist ja eesti veisetõugude uue kehaehitustüübi kujundamist. Mitme nõukogu liige. Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi noorteadlase preemia (1993, 1998).

Teoseid
 Piimalehmade uus välimiku lineaarne hindamise süsteem Eestis. // Agraarteadus (1994) 1
 Effect of age on type traits of Estonian Black and White cows. // Book of Abstracts 47th Annual Meeting Eur. Assoc. Animal Production. Lillehammer, Norway (1996)
 Eesti veisetõugude aretuskomponentide võrdlev hinnang ja kasutamine aretusprogrammides (kaasautor). // Agraarteadus 4 (2001)
 Eesti aretuskomponentide mõju eesti punast tõugu lehmade välimikule ja piimajõudlusele. // Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi Toimetised 15 (2001)
 The milk performance and body conformation of cows on Põlula experimental Farm (kaasautor O. Saveli). // Book of Abstracts 53rd Annual Meeting Eur. Assoc. Animal Production. Cairo, Egypt 1–4 sept 2002
 Relationships between functional traits, longevity and milk performance of Estonian Red cows. // Book of Abstr 54th Ann Meeting of the Eur. Assoc. Animal Production. Roma, 2003
 The functional traits, longevity and milk production of Estonian Holstein cows. // Animal Breeding in the Baltics. Tartu, 2004
 Effect of different breeding components on milk production and longevity of Estonian Red breed (kaasautor T. Põlluäär). // Animal Husbandry, 10–18 (2008).

Viited

Kirjandus
 Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Trt, 1996, 75

Välislingid 
 

Eesti loomakasvatusteadlased
Eesti Maaülikooli õppejõud
Sündinud 1966
Inge-Maret Orgo

Inge-Maret Orgo (1959–1966 Inge-Maret Sitska; 21. jaanuar 1935 Tallinn – 29. juuni 2003 Tartu) oli Eesti õigusteadlane.

Elulugu
Inge-Maret Orgo oli talupidaja tütar ja Johannes Mälli abikaasa.

Lõpetas 1954 Tallinna 20. Keskkooli, 1959 TÜ õigusteaduskonna, 1969 aspirantuuri; õiguskandidaat (1968, TÜ), väitekiri "Noore tööliskaadri ettevalmistamise ja töölepaigutamise õiguslik reguleerimine". Täiendas end 1993 Ungaris Szegedi Ülikoolis. Oli 1967–1968 TÜ riigi- ja haldusõiguse kateedri assistent, 1968–1971 vanemõpetaja, 1971–1992 dotsent, 1992–2000 töö- ja sotsiaalhooldusõiguse professor, 2000–2003 erakorraline professor, 2000– emeriitprofessor; 1984–1992 ka TÜ riigi- ja haldusõiguse kateedri juhataja, 1987–91 õigusteaduskonna dekaan, 1995–1999 eraõiguse instituudi juhataja.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: Eesti tööõiguse kujundamise ja arendamise õigusteoreetilised lähtekohad, töölepingu õigusliku reguleerimise teoreetilised probleemid, töölepingu alusel töötavate isikute ja ametnike õigusliku seisundi erisused, töövaidluste lahendamise erisused. Osales 1991–2003 töögrupi juhi või liikmena 12 seaduseelnõu väljatöötamises, sh töölepinguseadus, töö- ja puhkeaja seadus, individuaalse töövaidluse lahendamise seadus, avaliku teenistuse seadus, ülikooliseadus, ametiühingu seadus. Ajakirja Juridica toimetuskolleegiumi liige (1993–2003). Eesti Akadeemiliste Naiste Ühingu president (1991–1994), EAÕS-i liige (1998–2002 juhatuse esimees). Üle 100 teadustrükise.

Tunnustus
2001 Valgetähe V klassi teenetemärk

Viited

Teoseid
 Lepingud. Tööleping (kaasautor). Tallinn, 2001
 Tööraamat töötaja ja tööandja vaheliste vaidluste põhjustajana. // Juridica (1993) 3
 Tööõigus (kaasautor H. Siigur). Tallinn, 1995 (vene k 1996)
 Töölepingu seadus. Kommenteeritud väljaanne (kaasautorid H. Siigur, G. Tavits). Tallinn, 1996
 Labour Law Reform in Re-independent Estonia. // Juridica Int. Law Rev. Univ. Tartu, 1996
 Töölepingu seadus vajab muutmist ja täiendamist. // Juridica (1997), 4
 Töösuhted ja avalik teenistus (kaasautor K. Merusk). Tallinn, 2000
 About the Regulation of Termination of Employment Contracts in Draft Employment Contracts Act. // Juridica Int. Law Review Univ. Tartu 2000
 Lepingud (kaasautor M. Tropp). Tallinn, 2000
 Töötajate koondamisest põhjustatud vaidluse lahendamine. // Juridica (2001), 4.

Kirjandus
 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 440–441
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 121
 Album professorum Universitatis Tartuensis anno MCMXCVIII. Trt, 1998, 16
 Eesti entsüklopeedia 14, 344
 University of Tartu: Faculty of law: directory. Trt, (1994), 49, (2001) 160–162
 

Eesti õigusteadlased
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna dekaanid
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna professorid
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1935
Surnud 2003
Peeter Orle

Peeter Orle (16. juuli (vkj 4. juuli) 1887, Kavastu vald, Tartumaa – 8. märts 1985, München) oli Eesti tehnikateadlane.

Elulugu
Peeter Orle oli talupidaja poeg.

Lõpetas 1908 Tartu Reaalkooli, 1914 Riia Polütehnilise Instituudi masinaehitusinsenerina. Töötas üliõpilaspõlvest alates raudteel. Esimese maailmasõja ajal võeti sõjaväkke, oli soomusrongide insener Siberis. Vene kodusõjas sai valgete poolel sõdides raskesti haavata. 1921 opteeris Eestisse, oli 1921–25 Raudteevalitsuse veoosakonna ülem, 1925–30 Kaitseministeeriumi tehnikaosakonna insener, 1930–40 Raudteetalituse veoameti juhataja. Ühtlasi luges 1930–36 Tallinna Tehnikumis liikumise mehaanika ning vedurite ja rongide kursust. Juhtis Baltimaade esimese elektriraudtee, 1924 avatud Tallinn-Pääsküla liini rajamist ning elektrimootorvagunite projekteerimist ja ehitamist. Oli Eesti Raudtee nõukogu liige. Lahkus 1941 Saksamaale, töötas Münchenis raudteeametnikuna.

Viited

Kirjandus
 Tallinna Tehnikumi ja Tallinna Tehnikaülikooli õppe- ja abijõud 1918–1944. Tallinn, 1993, 44
 Album Vironorum I. Toronto, 1975, 83
 Mägi, V. Eesti energeetikasüsteemi ratsionaliseerimine 1920.–1930. aastail: ideed, tegevussuunad, insenerkonna valmisolek. // Halduskultuur '99. Tallinn, 2000, 78–92
 

Eesti insenerid
Eesti tehnikateadlased
Sõjaministeeriumi koosseis
Eesti raudteelased
Tallinna kõrgema tehnikumi õppejõud
Korporatsioon Vironia liikmed
Sündinud 1887
Surnud 1985
Ehte Orlova

Ehte Orlova (aastani 1983 Ehte Sirel, 1983–85 Ehte Väljataga, sündinud 18. detsembril 1953 Tartus) on eesti arstiteadlane ja patofüsioloog.

Elulugu
Ehte Orlova on inseneri ja koorijuhi tütar.

Lõpetas 1972 Elva Keskkooli, 1978 TÜ arstiteaduskonna spordimeditsiini osakonna, 1987 TÜ aspirantuuri, meditsiinikandidaat (1992, Vene TA Patoloogia Instituut), väitekiri "Активация системы опиоидных пептидов при адаптации к физической нагрузке и периодической гипоксии ". Oli 1978–79 spordimeditsiini intern Tartus, 1979–82 Üleliidulise õppe-treeningkeskuse "Otepää" arst, 1988–90 TÜ arstiteaduskonna patoloogia füsioloogia kateedri assistent, 1990–92 vanemõpetaja, 1993– ÜMPI patofüsioloogia õppetooli vanemassistent.

Teadustöö
Uurinud stressreaktsiooni kahjustavate efektide ja stressi limiteerivate faktorite seoseid, selleks töötas 1982–92 ka Moskvas Üldise Patoloogia ja Patofüsioloogia Instituudis ning Üleliidulises Vaimse Tervise Keskuses. Kuulub professorite F. Z. Meersoni ja Atko Viru koolkonda. Üle 30 teadustrükise.

Viited

Teoseid
 Prevention and Elimination of Heart Arythmias by Adaptation to Intermitten High Altitude Hypoxia (kaasautor). // Clinical Cardiology 10 (1987) 12
 Антиаритмическое действие стресс-лимитирующих факторов даларгина и феназепама (kaasautor). // Химико-фармацевтический ж. 23 (1989) 9
 Exercise Induced Changes of Endorphine Contents in Hypothalamus. Hypophys, Adrenals and Blood Plasma (kaasautor). // Int. J. Sports Medicine 12 (1991) 5
 Intracellular energetic units in muscle cells (kaasautor). // Biochem. J. 356 (2001) 1
 Lack of dystrophin is associated with altered integration of mitochondria and ATPases in slow-twitch muscle cells of MDX mice (kaasautor). // Biochim. Biophys. Acta. 1505 (2001), 2–3
 Compartment of energy metabolism in atrialmyocardium of patient sundergoing cardiac surgery (kaasautor). // Molecular Cellular Biochem. 271 (2005) 1–2.

Kirjandus
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 120
 

Eesti arstiteadlased
Tartu Ülikooli õppejõud
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Sündinud 1953
Indrek Oro

Indrek Oro (sündinud 23. juulil 1960 Kilingi-Nõmmes) on Eesti arstiteadlane ja onkoloog.

Elulugu
Lõpetas 1978 Tallinna 37. Keskkooli, 1984 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. Täiendas end 1985 Kiievis, 1990 Berliinis, 1996 Washingtonis. Oli 1985–1999 Eesti Onkoloogiakeskuse arst, 1999–2002 peaarst, 2002– SA Põhja-Eesti Regionaalhaigla onkoloogiakeskuse kiiritusravi ülemarst. Alates 2015. aastast on ta SA Eesti Antidopingu nõukogu esimees.

Isiklikku
Nii tema ema Jane Oro kui ka isa Rein Oro on/olid arstid.

Teadustöö
Uurinud kiiritusravi meetodeid, Eesti tervishoiukorraldust ja ajalugu. Eesti Arstide Liidu asutajaliige ja 1995–1999 president, Eesti Ravikindlustusnõukogu esimees (1996–2000), Eesti esindaja Euroopa Arstide Liitude Foorumil (1994–1999), Eesti esindaja Euroopa Arstide Alalises Komitees (aastast 2000).

Teoseid
 Üldarsti käsiraamat (onkoloogiapeatüki toimetaja). Medicina, 1995
 Riigihaiglate juhtimise reorganiseerimisest. // Eesti Arstide Liidu Teataja (1999) 4
 Millist arstiabi korraldust vajab Eesti. // Eesti Arstide Liidu Teataja (1999) 10
 Eesti Onkoloogiakeskus 55. // Eesti Arst (2000) 11

Viited

Kirjandus
 Eesti entsüklopeedia 14, 649
 

Eesti onkoloogid
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Sündinud 1960
Rein Oro

Rein Oro (8. juuni 1927 Tali vald, Pärnumaa – 10. august 1993 Tallinn) oli Eesti arstiteadlane ja kirurg.

Elulugu
Rein Oro oli talupidaja poeg ja Indrek Oro isa.

Lõpetas 1946 Pärnu 1. Keskkooli, 1952 TÜ arstiteaduskonna, meditsiinikandidaat (1974, TÜ), väitekiri "Sapiteedel kasutatava ratsionaalse operatsioonimeetodi valiku sõltuvus kaksteistsõrmiksoolesisesest rõhust. Kliiniline uurimus". Täiendas end korduvalt Tartu, Moskva, Leningradi ja Tallinna täiendusõppekeskustes. Oli 1951 Nõo maa-arstijaoskonna juhataja kohusetäitja ja 1951–1952 velsker-ämmaemandapunkti juhataja, 1952–1966 Kilingi-Nõmme haigla peaarst ja kirurg, 1966–1969 Tallinna Pelgulinna Haigla polikliiniku juhataja ja kirurg, 1969–1972 Tallinna Tõnismäe haigla kirurg, 1974–1976 Tallinna Vabariikliku haigla kirurgiaosakonna juhataja ja kirurg, 1977–1990 kirurg.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: seedetrakti kirurgia. 12 teadustrükist.

Teoseid
 Maksaväliste sapiteede obstruktsioonide klassifikatsioon ja kirurgiline ravi. // Nõukogude Eesti Tervishoid (1972) 7
 Maksaväliste sapiteede histopatoloogia sõltuvus duodenaalhüpertensioonist. // Nõukogude Eesti Tervishoid (1973) 2
 Gastroduodenofluorograafilise uuringu tulemused koletsüstektoonia ja maksaväliste sapiteede operatsioonide järgselt. // Nõukogude Eesti Tervishoid (1973) 3

Viited

Kirjandus
 Merila-Lattik, H. Eesti arstid 1947–1997. Tallinn, 1997, 879
 Õhtuleht (1993) 17. VIII (nekroloog). I. Oro
 

Eesti arstiteadlased
Eesti kirurgid
Rahumäe kalmistule maetud
Sündinud 1927
Surnud 1993
Kaido Orula

Kaido Orula (sündinud 3. veebruaril 1968 Pärnus) on eesti ajaloolane.

Elukäik
Kaido Orula on töölise ja õpetaja poeg.

Ta on lõpetanud 1986. aastal Pärnu 6. Keskkooli ja 1995. aastal Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna; filosoofiamagister Kesk-Euroopa ajaloo alal (1997, CEU, Budapest), magistritöö "Erasmiana in Sopron. A comparative study of the seventeenth century booklists"; aastatel 1998–2004 oli Tartu Ülikooli doktorant. Täiendas end 1994 Hollandis Groningeni Ülikoolis ning 1999, 2000, 2001 (kokku 6 kuud) Saksamaal (Herzog August Bibliothek, Wolfenbüttel). 

Ta on töötanud aastatel 2001–2906 Tartu Rahvaülikooli lepingulise lektorina, 2004–2006 Tartumaa Muuseumi teaduri ja 2006. aastast direktorina. 

Ühtlasi on ta 2005. aastast Tartu Ülikooli Narva Kolledži koosseisuväline lektor ja olnud (eri aegadel) kolmes koolis ajalooõpetaja.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: varauusaegne lugemiskultuur.

Teoseid
 "Humanistide printsi" teosed saksa varauusaegse keeleruumi kahes servalinnas: Erasmiana Sopronis ja Tallinnas. // Tuna (2000) 4
 Kultuurimälu ajaloolise raamaturetseptsiooni peeglis: näide varauusaegsest raamatumälust ja selle lugemisest tänapäeval. // Studia ethnologica Tartuensia 4 (2001)
 Rajaleidja. Mõtteid ja meenutusi omapärasest koolist (koost, toim). Tartu, 2005
 A glance on the books in the living room. Some aspects concerning private books in the 16th century Tallinn/Reval. // Books and Libraries in the Baltic Sea region from the 16th to the 18th century. Bücher und Bibliotheken im Ostseeraum vom 16. bis zum 18. Jahrhundert. Tallinn, 2006

Viited

Kirjandus
 

Eesti ajaloolased
Eesti õpetajad
Eesti museoloogid
Tartu Ülikooli õppejõud
Sündinud 1968
Kersti Oselin

Kersti Oselin (sündinud 26. juulil 1973 Tartus) on eesti arstiteadlane, farmakoloog.

Elulugu
Kersti Oselin on teenistujate tütar.

Lõpetas 1991 Tartu 12. Keskkooli, 1997 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna, 2003 TÜ-s doktorantuuri, meditsiinidoktor (2003, TÜ), väitekiri "Studies on the human MDR1, MRP1 and MRP2 ABC transporters: functional relevance of the genetic polymorphisms in the MDR1 and MRP1 gene". Oli 1997–98 TÜ Kliinikumis intern, 1999–2000 TÜ farmakoloogia instituudi assistent, 2000–02 Berliini Humboldti Ülikooli Charité Kliiniku kliinilise farmakoloogia instituudi teadur, 2002–07 TÜ farmakoloogia instituudi teadur, 2003–04 ka AS-i EGeen farmakogeneetiliste uuringute projektijuht, aastast 2007 Londonis Briti Ravimiametis.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: kliiniline farmakokineetika, rakumembraani transporterid, biotransformatsiooni ensüümid. Üle 10 teadustrükise.

Teoseid
 Digoxin: use pattern in Estonia and bioavailability of the local market leader (kaasautor). // J. Clin. Pharm. Ther. 24 (1999) 5
 MDR1 polymorphisms G2677T in exon 21 and C3435T in exon 26 fail to effect rhodamine 123 efflux in peripheral blood lymphocytes (kaasautor). // Fundam. Clin. Pharmacol. 17 (2003) 4
 Determination of thiopurine S-methyltransferase (TPMT) activity by comparing various normalization factors: Refernce values for Estonian population using HPLC-UV assay (kaasautor). // J. Chromatogr. B-Analyt. Technol. Biomed Life Sci. 834 (2006) 1–2
 Pharmacokinetics of penicillin g in very-low-birth-weight neonates (kaasautor). // Antimicrob. Agents Chemother. 51 (2007) 6

Viited

Kirjandus

Välislingid
 

Eesti arstiteadlased
Eesti farmakoloogid
Eesti geneetikud
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Sündinud 1973