joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
San Bernardino

San Bernardino on linn USA-s California osariigis,  San Bernardino maakonna keskus. 

Linnas asub San Bernardino rahvusvaheline lennujaam.

Linnas toimuvad iga-aastased Route 66 Rendezvous, National Orange Show ja pesapalli Little League'i meistrivõistlused.

1940. aastal sai linnast alguse McDonald'si kiirtoidukett.

Linn sai alguse 1851. aastal mormoonide asundusest.

1. augustil 2012 esitas linnavalitsus kohtule taotluse pankrotikaitse rakendamiseks. Vastava otsuse võttis linnavolikogu vastu 10. juulil. Linna eelave puudujääk oli 46 miljonit USA dollarit.

2. detsembril 2015 toimus linnas terrorirünnak, mille käigus abielupaarist terroristid tapsid tulirelvadega 14 inimest ja haavasid tõsiselt 22 inimest.

Välislingid 

San Bernardino koduleht

California linnad
Peterburi Zenit

Peterburi Zenit (vene keeles ФК "Зенит" Санкт-Петербург) on 1925. aastal asutatud Venemaa jalgpalliklubi. Zenit mängib Venemaa kõrgliigas.

Peterburi Zenit on tulnud seitse korda Venemaa meistriks. 2008. aastal klubi on võitnud UEFA karika ja Euroopa superkarika.

Ajalugu 

Praeguse klubi meeskonna juured ulatuvad paljudesse klubidesse, mis on nõukogude ajal palju kordi nimesid ja omanikke vahetanud. Vanimaks eelkäijaks on dokumentide järgi 1914 asutatud Murzinka, mis mängis aastail 1914–1924 just samal Obuhhovski staadionil, mil meeskond nimetati Bolševikuks. Klubi säilis esimesele maailmasõjale, oktoobrirevolutsioonile ja Vene kodusõjale (1918–1922) vaatamata. Mõjukad poliitilised jõud on manipuleerinud üksikmängijate ja ühtlasi ka kogu klubi saatusega. Aastakümneid kestnud poliitilise surve tõttu on Zenitit sageli ümber nimetatud ja selle juhtkonda vahetanud.

1925. aasta koostati Leningradi Metallitehase (LMZ) töölistest teine FC Peterburi Zeniti eelkäija, Stalinets. Mõlemad eelkäijaklubid mängisid kuni 1939. aastani eraldi, mil nad liideti Zenitiks. Seega 1938. aastal toimunud NSV Liidu meistrivõistlustest osavõtnud Zeniti hulka veel Stalinets ei kuulunud.

Praegune nimi FC Peterburi Zenit registreeriti 1936. aastal, kolm aastat enne Stalinetsi liitumist Zenitiga. 1939. aastal, Jossif Stalini võimu ajal, anti Zenitile käsk võtta liikmeid juurde Metallurgia tööliste meeskonnast, Leningradi Stalinistidest. Sel ajal sai LMZ osaks sõjatööstuses ning mängijad ja mänedžerid viidi üle Zenitisse. Pärast 1939. aasta hooaja lõppu liideti Stalinistid teises liigas mängiva Zenitiga.

Praegune meeskond
Seisuga 16. veebruar 2022

Saavutused

Euroopa
UEFA karikas (1): 2008
UEFA superkarikas (1): 2008

Venemaa
Venemaa meister (8): 1984, 2007, 2010, 2011–12, 2014–15, 2018–19, 2019–20, 2020–21
Venemaa karikas (4): 1998–99, 2009–10, 2015–16, 2019–20
Venemaa superkarika võit (6): 2008, 2011, 2015, 2016, 2020, 2021

Nõukogude Liit

Leningradi Zenitina
Nõukogude Liidu meister: 1984 
Nõukogude Liidu karikas: 1944
Nõukogude Liidu superkarikas: 1985
Nõukogude Liidu föderatsiooni karikavõistluste finalist: 1986

Viited

Välislingid 
Koduleht

Venemaa jalgpalliklubid
Jaan Kundla

Jaan Kundla (sündinud 11. oktoobril 1937 Suure-Jaanis) on Eesti poliitik.

Haridus 

Kundla lõpetas Suure-Jaani Keskkooli 1955 ning Tallinna Polütehnilise Instituudi elektriinseneri erialal 1960.

Töökäik 

Jaan Kundla on töötanud Eesti Energia asedirektorina 1960–1990, seejärel Tallinna Karastusjookide Tehases peainsenerina ning eraettevõtjana.

Poliitiline tegevus 
Kundla oli Rahvaerakonna Mõõdukad liige 1996–1999, Keskerakonna liige 2000–2004 ning uuesti 2006–2008 ja Eesti Pensionäride Erakonna liige 2004–2006. Ta oli Pensionäride Erakonna esimees 2004.a. sügisest kuni erakonna ühinemiseni Keskerakonnaga 2006.

Ta oli Paide Linnavolikogu liige 1996–2007. 2007–2011 oli ta XI Riigikogu liige. Riigikogu XI koosseisu vanima liikmena luges ta avaistungil ette Riigikogu liikme ametivande. Ta oli Riigikogu riigikaitsekomisjoni liige, Eesti-Austria ja Eesti-Valgevene parlamendirühma liige.

Skandaalid 
2008. aasta veebruaris jõudis avalikkuse ette juhtum, kus Kundla oli oma üürilisi värdjateks nimetanud. Esialgu püüdis ta oma sõnakasutust õigustada, väites, et värdjas tähendab vallaslast. Kuigi ta hiljem vabandas, jäi ta meedia teravdatud tähelepanu alla. Selgus, et ta oli 2007. aastal esitanud tööga seotud kulude katteks toidupoe arved ja kostüümilaenutuse arved.. Kundla oli ainuke riigikogulane, keda ei kutsutud 24. veebruaril 2008 presidendi vastuvõtule.

14. aprillil 2008 teatas ta, et on esitanud  avalduse Keskerakonnast lahkumiseks. Ta põhjendas oma sammu sellega, et tema isikut on seoses puhkenud skandaaliga kasutatud erakonna halvustamiseks. Samas otsustas Kundla parteituna jääda edasi Riigikogu liikmeks. 22. aprillil 2008 rahuldas Keskerakonna juhatus Jaan Kundla avalduse erakonnast lahkumiseks.

4. veebruaril 2009 Paide kohtumajas toimunud eelistungil jagas riigikogu liige Jaan Kundla ajakirjanikele väljaprinditud e-kirja, mille ta sai 2007. aasta suvel Kalle Kroonilt. Kirjas seisab: «Võid oma m...i närida, kui tahad, mina ei lähe siit kuhugi.»

Viited

Välislingid 
 Jaan Kundla lühitutvustus Riigikogu lehel
 Kuidas Jaan Kundlast riigikogu häbiplekk sai SL Õhtuleht, 3. märts 2008
 Tema majesteet Paide kuningas Kusti VI Eesti Ekspress, 17. aprill 2008
 Kohus uurib Jaan Kundla korteriostu Järva Teataja, 28. jaanuar 2009 
 Jaan Kundla: Püha lehm lüpsab rammusat koort Sakala, 20. veebruar 2009.
 Riigikogulane Kundla: valitsuse langemist ma praegu ei toeta, Postimees, 25. mai 2009
 Kundla sooviks endanimelist majoneesi, Postimees, 2. juuni 2009
Kohus mõistis Kundlalt välja ligi 7000-kroonise võla - Postimees, 7. detsember 2009
 Endine keskerakondlane: Keskpartei on nagu NLKP Delfi.ee, 31. detsember 2010
 Jaan Kundla riigikokku ei kandideeri

XI Riigikogu liikmed
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Sündinud 1937
31. Eesti Politseipataljon

288. Kaitsepataljon ja 31. Eesti Politseipataljon olid Teise maailmasõja ajal Saksa okupatsioonivõimude poolt moodustatud Eesti väeosa, mis tegeles saksa vägede tagalajulgeoleku tagamisega.

288. Kaitsepataljon
Pataljoniülem:
kapten Agu Lannu

288. Kaitsepataljon moodustati 1942 suvel Rakveres kasarmeeritud Omakaitse Rakvere, Kunda, Jõhvi ja Narva kompaniidest, kui 288. Kaitsepataljon (Schutzmannschaft Wacht Bataillon 288). Pataljoni suuruseks oli 519 meest.

31. Kaitsepataljon II
1943. aasta veebruaris anti 288. Kaitsepataljonile laialisaadetud vabatahtlike 31. Kaitsepataljoni number ja nimi. Ülesannetelt jäi uus moodustatud pataljon aga vahipataljoniks.

31. Eesti Politseipataljon
1943. aasta detsembris muudeti pataljoni nimi  31. Eesti Politseipataljoniks (Estnische Polizei Bataillon 31) ja pataljonis kehtinud Wehrmachti auastmed asendati Saksa Korrapolitsei auastmetega.

31. Eesti Politseipataljoni kasutati vahiteenistuses ja Virumaal rannakaitses.

Pataljoni likvideerimine
31. Eesti Politseipataljon likvideerit 1944. aasta suvel, pataljoni isikkoosseis anti 37., 38. ja 40. Eesti Politseipataljoni täienduseks.

Vaata ka
Kaitsepataljonid
Teises maailmasõjas osalenud eesti väeosade loend

Politseipataljonid
Martti Raide

Martti Raide (sündinud 4. jaanuaril 1965 Tallinnas) on eesti pianist.

Haridus
Martti Raide alustas klaveriõpinguid 1972. aastal Tallinna Muusikakeskkoolis, kus tema õpetaja oli Ell Saviauk. Aastail 1983–1990 õppis ta Tallinna Konservatooriumis professor Bruno Luki klaveriklassis. EMTA magistrantuuris jätkas Raide saateklassi erialal Vilma Mallese juures ning sai 1997. aastal muusikamagistri kraadi tööga klaveripartii faktuurist Robert Schumanni vokaalkammerloomingus.

Erialane tegevus
Martti Raide töötab pedagoogina EMTA kammermuusika osakonnas ning Tallinna Muusikakeskkoolis, kus ta on ka klaveriosakonna juhataja. Aastal 1997 viibis Raide Eesti Richard Wagneri Ühingu stipendiaadina Bayreuthis. Aastast 1998 on ta Eesti Richard Wagneri Ühingu esimees. Tegutseb kammermuusikuna. Tema osalusel on esiettekandel kõlanud üle 20 eesti helilooja uudisteose, autoriteks Mägi, Sumera, Kangro, Kõrvits, Tally, Siimer, Remme, Lattikas jt. 2002. aasta aprillis ilmus tal koostöös Villu Valdmaaga CD ”20. sajandi Eesti vokaalkammermuusika”.

Tunnustus
1980. aastal pälvis Martti Raide Tšehhis Ústí nad Labeis toimunud noorte pianistide konkursil esikoha. Martti Raide on saanud mitu parima kontsertmeistri preemiat, sealhulgas Tiit Kuusiku nimelisel lauljate võistlusel Tallinnas (1995) ja Aleksandr Dombrovski nimelisel keelpillimängijate võistlustel Riias (1998, 1999).

Eesti pianistid
Sündinud 1965
Rannavõrkpall

Rannavõrkpall ehk rannavolle on sportlik pallimäng kahe võistkonna vahel.

Rannavõrkpall sarnaneb üldiselt saalivõrkpalliga. Kolm põhilist erinevust nende mängude vahel on järgmised: rannavõrkpalli mängitakse liival, mitte kõval kattel, võistkonna suurus on 2, mitte 6 mängijat, ja blokk loeb puutena, nii et kui pall puudutab blokki, jääb rannavõrkpallis veel üksnes 2 puudet järele, mitte 3 nagu saalivõrkpallis.

Reeglites on teisigi erinevusi. Väiksema mängijate arvu tõttu on mänguväljak väiksem (9×18 m asemel 8×16 m). Peale mänguväljaku äärejoonte ei ole väljakul teisi jooni, ei ole joont võrgust 3 meetri kaugusel ega vastavat viga, pole ka joont võrgu all ega vastavat viga. Seega tohib jalga võrgu alt läbi panna ükskõik kui kaugele, kui vaid sellega vastaste mängimist ei takistata. Mängijad pallivad vaheldumisi. Vahetusi ei ole. Mängijate asetus platsil on vaba, asetuse vigu ei ole.

Rannavõrkpallipall kaalub 260–280 grammi nagu saalivõrkpallipallgi, aga ta on viimasest pisut suurem (ümbermõõt on 65–67 cm asemel 66–68 cm) ja mitte nii täis pumbatud (siserõhk on 0,3–0,325 at asemel 0,175–0,225 at).

Rannavõrkpallil ei ole oma rahvusvahelist alaliitu. Seda juhib Rahvusvaheline Võrkpalliföderatsioon FIVB nagu saalivõrkpalligi. Rannavõrkpalli üleeuroopaline alaliit on Euroopa Võrkpallikonföderatsioon CEV nagu saalivõrkpallilgi.

Rannavõrkpall olümpiamängudel 

1992. aasta suveolümpiamängudel Barcelonas oli rannavõrkpall näidisala. Alates järgmistest olümpiamängudest on rannavõrkpall nii meestele kui naistele alati olümpiamängude medaliala olnud.

Kõige paremini on rannavõrkpallis esinenud USA ja Brasiilia sportlased, kes on kokku võitnud kaks kolmandikku kõigist medalitest ja kõik olümpiakullad peale ühe.

Eestit on rannavõrkpallis olümpiamängudel esindanud Avo Keel ja Kaido Kreen 1996. aasta suveolümpiamängudel Atlantas ning Kristjan Kais ja Rivo Vesik 2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis. Seni on kõik Eesti rannavõrkpallurid kõik mängud olümpial kaotanud.

Vaata ka 
Eesti meistrivõistlused rannavõrkpallis
2022. aasta meeste rannavõrkpalli maailmameistrivõistlused

Võrkpall
Türkiis

Türkiis on läbipaistmatu sinine või roheline poolvääriskivi, mis sisaldab vaske ja alumiiniumi.

Vaatamata suhteliselt vähesele tugevusele on türkiis tänu oma erilisele värvusele sajandite jooksul laialdast kasutust leidnud ehtekivina. Viimasel ajal on imitatsioonide ja sünteetilise türkiisi turustamine tema väärtust küll alla viinud.

Türkiisi järgi on nimetatud türkiissinine värvus. Iseloomuliku sinise värvuse annab mineraali kristallstruktuuris esinev vask.

Nimetus "türkiis" tuleb prantsuse keelest. Pierre turquoise tähendab "Türgi kivi". See nimetus anti põhjusel, et need poolvääriskivid jõudsid Euroopasse Türgi kaudu.

Türkiis on üks vanimaid kasutuses olnud vääriskive. Iraagi aladelt on leitud türkiishelmeid, mida kasutati 5000 aastat eKr. Samuti on teada, et Vana-Egiptuses kaevandati türkiisi Siinai poolsaarel juba 3200 aastat eKr.

Vääriskivi erikaal on 2,6–2,9. Mohsi astmik on 5–6. Pleokroism on nõrk.

Kõige rohkem leidub türkiisi Lähis-Idas.

Viited 

Mineraalid
Zomini looduskaitseala

Zomini looduskaitseala (varasem eestikeelne nimekuju Zaamini looduskaitseala) on looduskaitseala Usbekistanis Jizzaxi vilajetis Zomini rajoonis Turkestani aheliku lääneosa põhjanõlvadel Kulsai, Guralaši, Baikunguri ja Aldašmansai jõe orgudes. 

Zomini looduskaitseala on Usbekistanis pikima traditsiooniga. See loodi 1959 ning selle sisse arvati ka 
1926–1929 ja 1934–1951 eksisteerinud Guralaši looduskaitseala territoorium. Alates 1978. aastast kuulub ta Usbekistani rahvuspargi (praegu Zomini rahvuspargi) looduskaitsealusesse tsooni. 

Looduskaitseala pindala on 10 560 hektarit (aastani 1983 oli ta poolteist korda väiksem). 

Tähtsaimad kaitseobjektid on kohalikud mägede kadakaliigid (nn artšad: zarafšoni kadakas, turkestani kadakas, tömbiviljane kadakas). Mägedes kasvavad kõrged ja pikaealised kadakad on sellel looduskaitsealal kõige paremini säilinud. Maastike seas on ka kõrgmäestikustepid, alpiaasad, kanjonid jm. Taimi on ligi 700 liiki, sealhulgas pihlakas, kuslapuu, kibuvits, kukerpuu, karuputk, naistepuna, rohtlaliiliad, siisimünt, pune, siilirohi, laugud, kõrrelised.  

Imetajaid eluneb seal umbes 40 liiki, linde üle 150 liigi, roomajaid mitu liiki. Loomastikku kuuluvad muu hulgas siberi kaljukits, valgeküüneline pruunkaru, turkestani ilves, okassiga, metssiga, tolai, mäger, kivinugis, nirk, kivikana, nurmkana, must-toonekurg, habekotkas, kaljukotkas, raisakotkas, kaeluskotkas, Ancistrodon halys ja nastikud. 

Looduskaitsealal on vaatamisväärseid kanjoneid, kaljusid ja puid. 

Aastal 1972 rajati looduskaitsealale Šaraf Rašidovi otsusega vabariikliku tähtsusega sanatoorium, mis tegutseb tänini.

Välislingid
Sissekanne saidil orexca.com (vene keeles)

Usbekistani geograafia
Z

Z (z) ehk zett on ladina tähestiku viimane (26. täht). 

Eesti tähestikus on see  21. täht š- ja ž-tähe vahel. Tähe z (ts-hääliku märkimiseks)  võttis eesti keeles kasutusele Carl Robert Jakobson oma 1868. aastal ilmunud geograafiaõpikus. „Eesti keele õigekirjutuse-sõnaraamatu“ ilmumisega 1918. aastal hakkas muutuma z-tähe hääldus, senise saksapärase ts-häälduse asemele tuli aegamööda arusaam, et see täht esindab võõrkeelte helilist s-häälikut (vene з), mis eesti häälduses esineb küll helituna.

Inglise keeles (eelkõige koomiksites) võib ühe- või mitmekordne z-täht tähistada magamist või norskamist.

Keemias ja füüsikas tähistatakse tähega Z aatomnumbrit ehk laenguarvu  (prootonite arvu aatomituumas).  

Matemaatikas tähistab  või Z täisarvude hulka.

2022. aasta Venemaa sissetungi ajal Ukrainasse muutus Z Venemaa sissetungi pooldajate sümboliks.

Viited

Vaata ka 
Z (sümbol)
З
Dzeeta

Ladina tähestiku tähed
Helle Simm

Helle Simm (neiuna Helle Luberg; 23. jaanuar 1920 Tallinn – 7. oktoober 1991 Tallinn) oli eesti hüdrobioloog ja hüdrokeemik, bioloogiadoktor (1972; professor 1976).

Elukäik 
Aastal 1945 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli farmakoloogias. Pärast seda töötas sealsamas õppejõuna.

Aastatel 1950–1990 töötas ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Zooloogia ja Botaanika Instituudis.

Aastast 1977 oli ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia liige.

Ta oli Eesti NSV Teaduste Akadeemia Keemia-, Geoloogia- ja Bioloogiateaduste Osakonna juures töötanud sisevete antropogeense eutrofeerumise probleemkomisjoni esimees.

Kuulus korporatsioon Indla liikmeskonda (coetus 1938/II).

Tunnustus 
1972 Nõukogude Eesti preemia
1985 Eesti NSV teeneline looduskaitsja

Isiklikku 
Helle Simm oli Valve Erika Saarma kaksikõde.

Eesti hüdrobioloogid
Eesti keemikud
Eesti NSV Teaduste Akadeemia liikmed
Eesti Teaduste Akadeemia liikmed
Eesti NSV teenelised looduskaitsjad
Rahumäe kalmistule maetud
Sündinud 1920
Surnud 1991
Rivo Vesik

Rivo Vesik (sündinud 15. juulil 1980 Pärnus) on Eesti rannavõrkpallitreener ja endine rannavõrkpallur.

Sportlaskarjäär
2003.–2009. aastani mängis ta rannavõrkpalli koos Kristjan Kaisiga. Nende parimad saavutused olid 2007. aasta maailma karikasarja Zagrebi etapi kuld, Euroopa sarjas kaks hõbe- ja kaks pronksmedalit. 2008. aastal osaleti Pekingi suveolümpiamängudel, kus oma alagrupist edasi ei pääsetud.

Vesik on tulnud 4 korda Eesti meistriks: 2000–02 ESS Pärnu VK ja 2005 Tallinna Audentese meeskonnas.

Aastatel 2010–2018 mängis ta koos Karl Jaani ja Kristo Kolloga.

2016. aastal teatas ta ametlikult sportlaskarjääri lõpetamisest.

Treenerikarjäär
Tema juhendatavatest on tulnud 2017. aastal U22 Euroopa meistriks Venemaa rannavõrkpallipaar Oleg Stojanovski – Artjom Jarzutkin ning 2019. aastal maailmameistriks rannavõrkpallipaar Oleg Stojanovski – Vjatšeslav Krasilnikov.

2022. aasta mais alustas ta tööd Eesti rannavollekoondise peatreenerina.

Tunnustus
Hooaeg 2002/03 Eesti parim meeste rannavõrkpalli paar koos Kristjan Kaisiga
Hooaeg 2005/06 Eesti parim meeste rannavõrkpalli paar koos Kristjan Kaisiga
Hooaeg 2006/07 Eesti parim meeste rannavõrkpalli paar koos Kristjan Kaisiga
Hooaeg 2007/08 Eesti parim meeste rannavõrkpalli paar koos Kristjan Kaisiga
Hooaeg 2008/09 Eesti parim meeste rannavõrkpalli paar koos Kristjan Kaisiga
Hooaeg 2009/10 Eesti parim rannavõrkpallipaar koos Karl Jaaniga
Hooaeg 2010/11 Eesti parim rannavõrkpallipaar koos Karl Jaaniga
Hooaeg 2011/12 Eesti parim rannavõrkpallipaar koos Kristo Kolloga
Hooaeg 2012/13 Eesti parim rannavõrkpallipaar koos Kristo Kolloga
Hooaeg 2014/15 Eesti parim rannavõrkpallipaar koos Kristo Kolloga
Hooaeg 2020/21 Eesti parim meeste rannavõrkpalli treener
2021 Valgetähe V klassi teenetemärk

Isiklikku
Rivo Vesik on 198 cm pikk ja kaalub 90 kg.

2009. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kogus ta Sotsiaaldemokraatliku Erakonna ridades Tartu linnas 32 häält.

Viited

Välislingid 
 
 Sportlaskarjääri ülevaade rannavõrkpalli veebis (inglise keeles)
 Vesiku biograafia FIVB Beach Volley lehel
 "Rannavõrkpallur Rivo Vesik kandideerib Tartu volikokku", Õhtuleht, 18. september 2009
 "Rahvusvaheline alaliit valis Rivo Vesiku aasta spordimeheks", Postimees, 17. november 2009

Eesti rannavõrkpallurid
Eesti võrkpallurid
Eesti võrkpallitreenerid
Pärnust pärit sportlased
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1980
Kristjan Kais

Kristjan Kais (sündinud 3. märtsil 1976 Paikusel) on eesti rannavõrkpallur. Koos sõber Rivo Vesikuga moodustavad nad klubi Kais&Vesik. 

Kristjan Kaisi pikkus on 188 cm ja kaal 82 kg.

Aastal 1999 alustas Kais Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonnas tööd sportmängude õpetajana, alates 2003. aastast on samas lektor.

Ta on Eesti meister saalivõrkpallis, viiekordne Eesti meister rannavõrkpallis ja kahekordne Eesti rannakuningas.

Aastatel 1994–2002 mängis ta rannavõrkpalli koos vend Kaarel Kaisiga.

2002. aasta lõpust kuni 2009. aastani mängis koos Rivo Vesikuga. Nende parimateks saavutusteks oli 2007. aasta Zagrebi maailma karikasarja etapi kuldmedal, Euroopa sarjas kaks hõbe- ja kaks pronksmedalit. 2008. aastal osaleti Pekingi suveolümpiamängudel, kus oma alagrupist edasi ei pääsetud.

2010. aasta hooaja mängis ta rannavõrkpalli koos Oliver Vennoga.

2010. aasta septembrist mängib ta taas Kaarel Kaisiga.

Isiklikku
Tema abikaasa on võrkpallur Liina Uibopuu (nüüd Liina Kais). Tema vend Kaarel Kais on samuti rannavõrkpallur. Nende isa Peeter Kais on võrkpallur ja sporditegelane.

Välislingid 

 Jaan Jürine. Kristjan Kais: jätkame koos Rivo Vesikuga aasta kaupa, EPL, 23. detsember 2008
 

Eesti rannavõrkpallurid
Eesti võrkpallitreenerid
Sündinud 1976
Ganardžis Muhhuri

Ganardžis Muhhuri on küla Gruusias Samegrelo–Zemo Svanethi piirkonnas Zugdidi rajoonis.

30. oktoobril 2007 toimus Ganardžis Muhhuris intsident, mille osapoolteks Gruusia politseinikud (eesti allikates "sõjaväelased") ja Venemaa rahuvalvajad Abhaasias.

Välislingid
2007. aasta 30. oktoobri intsidendist 
Postimees: 1, 2 
Eesti Päevaleht: 3
NEWSru.com: 4, 5

Gruusia külad
Samegrelo–Zemo Svanethi
Regiomontanus

Regiomontanus ehk Johann(es) Müller Königsbergist (6. juuni 1436 – 6. juuli 1476) oli saksa matemaatik, astronoom ja astroloog.

Nimi

Mõnede kirjalike allikate järgi sai Johann(es) Müller nimeks Regiomontanus pikka aega pärast surma; Philipp Melanchthon kasutas seda nime 1531. aastal.

Regiomontanus sai nime sellest, et ta pärines Baieris asuvast Königsbergi linnast, mistõttu ladinapäraselt kutsuti teda Ioannes de Regio monte, mis lühenenult andiski Regiomontanuse.

Elukäik
11-aastaselt astus Regiomontanus Leipzigi Ülikooli Lõuna-Saksamaal. Kolm aastat hiljem jätkas ta haridusteed Viini ülikoolis (Alma Mater Rudolphina) ja oli ka Georg von Peurbachi õpilane. 1457. aastal lõpetas ta ülikooli magistrikraadiga. 1461–1465 elas Regiomontanus Roomas, pärast seda elas ja tegutses Ungaris ning aastal 1471 kolis Nürnbergi vabalinna. 1475. aastal kutsus paavst Sixtus IV ta tagasi Rooma, kus ta aasta hiljem salapäraselt suri; võimalik, et katku, kuid on oletatud ka tapmist.

Tegevus

Riistasepp

Viinis elades ehitas Regiomontanus astrolaabe Ungari kuningale Mátyás Corvinusele. Esimesel Rooma perioodil konstrueeris ta päikesekella paavst Paulus II-le. Ta tegeles ka geomeetria ja tehnika probleemidega, ehitades astronoomiaaparaate.

Teoreetilised tööd

1464 avaldas Regiomontanus põhjaliku teose "De Triangulis omnimodus", milles võttis kokku tolleaegsed trigonomeetriateadmised.

Tema õpetaja Georg von Peurbach soovis tõlkida Ptolemaiose kreekakeelse "Almagestise" ladina keelde. Tol ajal oli saadaval ainult Cremona Gerardi poolt araabia keelest ladina keelde tõlgitud väljaanne. Pärast Georg von Peurbachi surma jäi see ülesanne Regiomontanusele. Uut tõlget Regiomontanus ei teinud, selle asemel avaldas ta Ptolemaiose "Almagesti" parandatud ja (kriitiliselt) kommenteeritud väljaande "Epytoma in almagesti Ptolemei". See raamat mõjutas Mikolaj Kopernikut Ptolemaiose maailmasüsteemi skeptiliselt suhtuma. Regiomontanus oli oma õpetaja kaudu heliotsentriliste ideedega tuttav, kui jäi siiski geotsentrilise maailmasüsteemi pooldajaks.

Kalendrireform
Kui Sixtus IV kutsus ta Rooma, oli selle taga paavsti soov, et Regiomontanus hakkaks tegelema kalendrireformiga. Tolleks ajaks oli temast saanud oma aja kuulsaim astronoom ning nõnda oli olemas piisav autoriteet, et Juliuse kalendri võiks asendada sellisega, mida aktsepteeriks ka katoliiklik Euroopa. Kuid Regiomontanus suri, jõudmata reformiga tõsiselt tegelema hakata.

Välislingid
 Ülevaade Regiomontanuse elust ja tegevusest (inglise keeles)

Saksamaa astronoomid
Astroloogid
Saksamaa matemaatikud
Sündinud 1436
Surnud 1476
Triigi mõis (Väike-Maarja)

Triigi mõis (saksa keeles Ottenküll) oli mõis Väike-Maarja kihelkonnas Virumaal, nüüdisajal asub Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja valla territooriumil. 

Viimane baltisaksa omanik oli  Virumaa kreisisaadik Georg August Arthur von Grünewaldt.

Vaata ka
Eesti mõisate loend

Välislingid
Triigi mõis (Väike-Maarja khk), Kinnistute register
Triigi (Väike-Maarja khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis

Virumaa mõisad
Väike-Maarja vald
Väike-Maarja kihelkond
Strykide mõisad
Grünewaldtide mõisad
Arnold Taimre

Arnold Taimre (9. veebruar 1924 Narva – 3. jaanuar 1979 Melbourne, Austraalia) oli eesti helilooja.

Arnold Taimre sündis Narvas, kus ta isa Gustav Johanson oli jaamaülem. Alghariduse sai Narvas, hiljem õppis Tartu Tehnikumis elektrotehnikat. Juba koolipõlves oli tema suureks armastuseks muusika – ta mängis akordioni, kitarri, hiljem klaverit ja trompetit. 

Austraaliasse asus 1948. aastal, kus varsti leidis võimaluse ka muusika õpinguteks Melbourne'i Ülikooli Konservatooriumis, mille lõpetas 1956. aastal muusikateooria ja kompositsiooni alal.

Arno Taimre looming on rikastanud eesti lauluvara: tervelt 16 laulu on ta kirjutanud naiskooridele. Lisaks neile soololaule, laule meeskooridele ja segakooridele.

Arno Taimre muusika on harmooniline ja viisiderohke. Ta laule on esitanud nii mees- kui naiskoorid, eriti M.E.U. ”Kodu” Naiskoor Maila Taimre juhatusel. Tema loomingusse kuulub ka klaveri- ja orelimuusikat.

Eesti heliloojad
Eestistatud nimega inimesed
Eestlased Austraalias
Sündinud 1924
Surnud 1979
Helvatšauri rajoon

Helvatšauri rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusias Adžaarias.

Gruusia rajoonid
Hulo rajoon

Hulo rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusias Adžaarias.

Gruusia rajoonid
Kheda rajoon

Kheda rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusias Adžaarias.

Gruusia rajoonid
Khobulethi rajoon

Khobulethi rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusias Adžaarias.

Gruusia rajoonid
Šuahhevi rajoon

Šuahhevi rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusias Adžaarias.

Gruusia rajoonid
Lantšhuthi rajoon

Lantšhuthi rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusias Gurias.

Gruusia rajoonid
Ozurgethi rajoon

Ozurgethi rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusias Gurias.

Gruusia rajoonid
Tšohhatauri rajoon

Tšohhatauri rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusias Gurias.

Gruusia rajoonid
Meeme Saareväli

Meeme Saareväli (sündinud 4. veebruaril 1941 Metskülas Tudulinna vallas) on eesti kontrabassist ja muusikapedagoog.

Nooruses juhtis Saareväli oma kodukandis Tudulinnas mitme muusikakollektiivi tööd. Seetõttu õppis ta mängima paljusid puhk- ja keelpille, Tallinna Konservatooriumis õppis ta aga Vladimir Luhti käe all kontrabassi. 

1966. aastal läks ta tööle Estonia teatri orkestrisse, kus töötab siiani. Alates 1969. aastast on ta selle kontrabassirühma kontsertmeister. Ta on mänginud ka Tallinna Kammerorkestris (1969–1975), ERSOs (1975–1979, kontrabassirühma kontsertmeister), Eesti Raadio Estraadiorkestris (1980–1990) ja Estonia teatri kammerorkestris ning andnud mitu soolokontserti. Lisaks sellele on ta õpetanud kontrabassimängu, tema õpilased on näiteks Toivo Unt ja Mihkel Mälgand.

2007. aastal andis Saareväli oma sünnipäeval välja albumi "Contrabasso romantico", kus ta esitab tuntud heliloojate (Johann Sebastian Bach, Antonín Dvořák, George Gershwin jt) kontrabassipalu. Plaat tähistab ühtlasi ka Saarevälja 40. tööaastat Estonia orkestris, sest see on salvestatud 2006. aasta jooksul. Klaveril saadab Saarevälja Tiiu Maasing.

Tunnustus
 1985 Eesti NSV teeneline kunstnik
 2008 Valgetähe V klassi teenetemärk
 2011 Otto Hermanni nimeline auhind
 2016 Riho Pätsi Koolimuusika Fondi stipendium

Viited

Välislingid
 Päevaleht. Meeme Saareväli: Pedagoogitöö on ülitähtis
 Päevaleht. Meeme Saareväli tähistab oma juubelit kontserdiga ja esitleb sooloplaati

Eesti muusikud
Eesti muusikapedagoogid
Kontrabassimängijad
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Eesti NSV teenelised kunstnikud
Sündinud 1941
Vani rajoon

Vani rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusias Imerethis.

Gruusia rajoonid
Zestaphoni rajoon

Zestaphoni rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusias Imerethis.

Gruusia rajoonid
Therdžola rajoon

Therdžola rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusias Imerethis.

Gruusia rajoonid
Satšhere rajoon

Satšhere rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusia keskosas Imerethis. 

Seal on Bidzina Ivanišvili sünnikoht Tšorvila.

Gruusia rajoonid
Samtredia rajoon

Samtredia rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusias Imerethis.

Gruusia rajoonid
Honi rajoon

Honi rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusias Imerethis.

Gruusia rajoonid
Haragauli rajoon

Haragauli rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusias Imerethis.

Gruusia rajoonid

en:Kharagauli
nl:Charagaoeli
Bagdathi rajoon

Bagdathi rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusias Imerethis.

Gruusia rajoonid
Ambrolauri rajoon

Ambrolauri rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusia Ratša-Letšhumi ja Khvemo Svanethi piirkonnas.

Gruusia rajoonid
Lentehhi rajoon

Lentehhi rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusia Ratša-Letšhumi ja Khvemo Svanethi piirkonnas.

Gruusia rajoonid
Oni rajoon

Oni rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusia Ratša-Letšhumi ja Khvemo Svanethi piirkonnas.

Gruusia rajoonid
Tsageri rajoon

Tsageri rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusia Ratša-Letšhumi ja Khvemo Svanethi piirkonnas.

Gruusia rajoonid
Abaša rajoon

Abaša rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusia Samegrelo–Zemo Svanethi piirkonnas.

Gruusia rajoonid
Samegrelo–Zemo Svanethi
Hobi rajoon

Hobi rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusia Samegrelo–Zemo Svanethi piirkonnas.

Gruusia rajoonid
Samegrelo–Zemo Svanethi
Martvili rajoon

Martvili rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusia Samegrelo–Zemo Svanethi piirkonnas.

Gruusia rajoonid
Samegrelo–Zemo Svanethi
Mestia rajoon

Mestia rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusia Samegrelo–Zemo Svanethi piirkonnas.

Vaata ka

Khvemo Svanethi
Svanethi

Gruusia rajoonid
Samegrelo–Zemo Svanethi
Senaki rajoon

Senaki rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusia Samegrelo–Zemo Svanethi piirkonnas.

Gruusia rajoonid
Samegrelo–Zemo Svanethi
Zugdidi rajoon

Zugdidi rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusia Samegrelo–Zemo Svanethi piirkonnas.

Gruusia rajoonid
Samegrelo–Zemo Svanethi
Tsalendžihha rajoon

Tsalendžihha rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusia Samegrelo–Zemo Svanethi piirkonnas.

Gruusia rajoonid
Samegrelo–Zemo Svanethi
Tšhorotsku rajoon

Tšhorotsku rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusia Samegrelo–Zemo Svanethi piirkonnas.

Gruusia rajoonid
Samegrelo–Zemo Svanethi
Gali rajoon

Gali rajoon on Gruusia haldusjaotuse kohaselt 2. järgu haldusüksus Abhaasias. Gruusia keskvõimust sõltumatu Abhaasia Vabariigi haldusjaotuse järgi on tegemist 1. järgu haldusüksusega. Territoriaalselt on Abhaasia Vabariigi rajoon esialgsest Gruusia territoriaalüksusest väiksem, kuna 1995. aastal moodustasid abhaasid Otšamtšira rajooni aladest ja Gali rajooni osadest Tkvartšeli rajooni.

Abhaasia sõja eel oli rajoon asustatud peamiselt megrelitega, kuid enamik grusiine põgenes aastatel 1993–1998. Pärast seda on piirkonda tagasi pöördunud arvatavalt üle 40 000 inimese. Etnilised grusiinid moodustavad piirkonnas taas elanike enamuse.

Gruusia rajoonid
Abhaasia
Otšamtšira rajoon

Otšamtšira rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusias Abhaasias. Gruusia keskvõimust sõltumatu Abhaasia Vabariigi seisukohast on tegemist 1. järgu haldusüksusega. Territoriaalselt on nad erinevad, kuna 1995. aastal moodustasid abhaasid Otšamtšira ja Gali rajooni aladest Tkvartšeli rajooni.

Otšamtšira rajoonis asub ka Estonka küla.

Gruusia rajoonid
Abhaasia
Tkvartšeli rajoon

Tkvartšeli rajoon on 1. järgu haldusüksus Gruusia keskvõimust sõltumatus Abhaasia Vabariigis. Rajooni moodustasid abhaasid Otšamtšira ja Gali rajooni aladest 1995. aastal. Gruusia keskvalitsuse dokumentides seda rajooni ei eksisteeri.

62,37% rajooni elanikest on 2011. aasta andmetel grusiinid.

Abhaasia
Arseni Korp

Arseni Korp (22. veebruar 1914 Sangaste vald – 2. jaanuar 1990 Valga) oli Eesti sõjaväelane (nooremleitnant) ja metsavend.

Lõpetas 1933. aastal Valga Ühisgümnaasiumi, 1933–1940 teenis 4. üksikus jalaväepataljonis Jõhvis ohvitserina ja rühmaülemana. Lõpetas 1939. aastal sõjakooli leitnandina. 1941. aasta juunis deserteerus Punaarmeest ja ühines metsavendadega, rünnates koos nendega 6. juulil 1941 Kiviõli valitsusasutusi. 

Saksa okupatsiooni ajal 1941–1944 teenis Omakaitses ja Saksa armees Idarindel 660. Eesti Pataljonis ja 46. Relva-SS Grenaderirügemendis III pataljoni ülemana. 

1944 novembrist kuni 1959 oktoobrini varjas end sugulaste talus.

Ta arreteeriti 3. märtsil 1960. Tallinnas tribunal 17. mail 1961 mõistis süüdi §1, 193–9a, 10a.; Mordva ANSV Dubravlag, vabastati 1971.

Välislingid 
 Ohvitseride andmekogu

4. Üksiku Jalaväepataljoni koosseis
Eesti sõjaväelased Saksa sõjaväes Teises maailmasõjas
Eesti metsavennad
Eesti represseeritud isikud
Sündinud 1914
Surnud 1990
Stephantsminda

Stephantsminda (varasem nimi Kazbegi) on alev Gruusias Mtshetha-Mthianethi piirkonnas, Kazbegi rajooni keskus.

Asub Gruusia sõjateel.

Gruusia alevid
Lentehhi

Lentehhi on alev Gruusias Ratša-Letšhumi ja Khvemo Svanethi piirkonnas, Lentehhi rajooni keskus.

Gruusia alevid
Mestia

Mestia on alev Gruusias Samegrelo–Zemo Svanethi piirkonnas, Mestia rajooni keskus.

Gruusia alevid
Samegrelo–Zemo Svanethi
Tšhorotsku

Tšhorotsku on alev Gruusias Samegrelo–Zemo Svanethi piirkonnas, Tšhorotsku rajooni keskus.

Gruusia alevid
Samegrelo–Zemo Svanethi
Mart Simm

Mart Simm (sündinud 10. novembril 1946 Pärnus) on eesti hüdrobioloog, bioloogiakandidaat (1976).

Elukäik 
Ta õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis bioloogiat, ülikooli lõpetas 1966. aastal.

Aastatel 1969–1985 oli ta Läänemere Kalamajanduse TUI Tallinna osakonna teadur, hiljem vanemteadur.

Aastatel 1985–1990 oli ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudi merekeemiasektori vanemteadur.

1990–1998 töötas ta Teaduste Akadeemia Ökoloogia ja Mereuuringute Instituudis merekeemiasektori vanem- ja juhtteadurina.

Ta on tegelenud Liivi lahe zooplanktoni uurimisega ning mesozooplanktoni ja müsiidiliste leviku, ökoloogia ja produktsiooni uurimisega.

Välislingid 

Eesti hüdrobioloogid
Sündinud 1946
Kalle Olli

Kalle Olli (sündinud 12. veebruaril 1967 Tallinnas) on eesti merebioloog.

Elukäik
Aastal 1992 lõpetas ta Tartu Ülikooli bioloogia erialal. 

1992–1996 oli Helsingi Ülikooli külalisüliõpilane. 

1998. aastast on ta Tartu Ülikooli Botaanika ja Ökoloogia Instituudi erakorraline teadur. Samal aastal oli ta ka Tromsø ülikooli külalisteadur.

1998–2000 oli Woods Hole Oceanographic Institutioni teadur.

Välislingid 

Eesti merebioloogid
Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1967
Bagdathi

Bagdathi on linn Gruusias Imerethis, Bagdathi rajooni keskus.

Bagdathis on sündinud vene luuletaja Vladimir Majakovski. Nõukogude ajal aastatel 1940–1990 kandis nime Majakovski. Linnaõigused sai 1981. aastal.

Gruusia linnad
Haragauli

Haragauli on alev Gruusias Imerethis, Haragauli rajooni keskus.

Nõukogude ajal kandis nime Ordžonikidze.

Gruusia alevid
Tšohhatauri

Tšohhatauri on alev Gruusias Gurias, Tšohhatauri rajooni keskus.

Gruusia alevid
Helvatšauri

Helvatšauri on alev Gruusias Adžaarias, Helvatšauri rajooni keskus.

Gruusia alevid
Hulo

Hulo on alev Gruusias Adžaarias, Hulo rajooni keskus.

Gruusia alevid
Kheda

Kheda on alev Gruusias Adžaarias, Kheda rajooni keskus.

Gruusia alevid
Šuahhevi

Šuahhevi on alev Gruusias Adžaarias, Šuahhevi rajooni keskus.

Gruusia alevid
Puhas priim

Puhas priim on intervall, mille astmeline suurus on 1 ja tooniline suurus 0 tooni. 

Puhta priimi enharmooniline intervall on vähendatud sekund. Puhas priim on konsoneeriv intervall ja kuulub akordi helide hulka.

Intervallid
Kiirgus

Kiirgus on füüsikas energiavoo emiteerimine või edastamine lainete või aineosakeste kujul ruumi või materiaalsesse keskkonda. 

Kvantmehaanika lainelis-korpuskulaarse dualismi käsituse kohaselt on kiirgus tõlgendatav nii osakeste (korpusklite) liikumisena kui ka lainete levimisena. Seega võib elektromagnetkiirgust käsitada osakeste (footonite) voona ja korpuskulaarkiirgust (nt alfa-, beeta- või neutronkiirgust) lainena.

Kui kiirgusosakestel on nii suur energia, et nad on võimelised aatomeid või molekule ioniseerima, s.t neist elektrone eemaldama, siis on tegemist ioniseeriva kiirgusega. 

Lisaks viimastele on veel olemas:

akustiline kiirgus ehk näiteks ultraheli, heli, seismilised lained
 gravitatsiooni kiirgus ehk kiirgus, mis esineb gravitatsioonilainete või aegruumi kumerustes virvendusena.

Vaata ka 
Kosmiline kiirgus
Soojuskiirgus
Tšerenkovi kiirgus
Hawkingi kiirgus
Kiirguskaitse
Radiomeetria

Viited
Teoreetiline bioloogia

Teoreetiline bioloogia on eluprotsesside mudelite, teooriate ja reeglitega tegelev bioloogia osa. 

Esimesi monograafiaid, mis teoreetilise bioloogia nime kasutavad, on 
 Johannes Reinke, Einleitung in die theoretische Biologie (1901; 1910)
 Jakob von Uexküll, Theoretische Biologie (1920; 1928)

Matemaatiliste mudelite rakendamine teoreetilises bioloogias hakkas laiemalt levima 1920.–1930. aastaist alates (D'Arcy Thompson, Alfred Lotka, Ronald A. Fisher, Ludwig von Bertalanffy, Nicolas Rashevsky, Ervin Bauer jt.).

Tähelepanu teoreetilise bioloogia vastu tõusis uuesti 1960. aastate lõpul, kui Conrad Hal Waddington korraldas Itaalias neli sümpoosioni pealkirjaga "Towards a theoretical biology" (1968–1972). Neist võtsid teiste hulgas osa Howard Pattee, Francis Crick, Brian Goodwin, Stuart Kauffman jt.

Alates 1980. aastaist kujunes üheks teoreetilise bioloogia suunaks biosemiootika.

Eestis on alates 1975. aastast peetud igal aastal Teoreetilise Bioloogia Kevadkoole.

Ajakirjad
 Acta Biotheoretica
 Journal of Theoretical Biology

Raamatusarjad
 Schola Biotheoretica
 Vienna series in theoretical biology

Kirjandust eesti keeles
 Tiivel, Toomas; Kull, Kalevi; Neuman, Toomas; Sutrop, Urmas (toim.) 1984. Teooria ja mudelid eluteaduses. Tartu.
 Frey Toomas; Kalamees, Kuulo; Kongo, Linda; Kull, Kalevi; Viikmaa, Mart (toim.) 1984. Teoreetilise bioloogia probleeme. Eesti Looduseuurijate Seltsi Aastaraamat 69. Tallinn: Valgus.
 Kull, Kalevi 2019. Teoreetilisest bioloogiast: eluteadus matemaatika ja semiootika vahel. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus.
 Sari Schola Biotheoretica

Vaata ka
 bioloogia filosoofia
 biosemiootika
 matemaatiline bioloogia
 üldbioloogia

 

en:Mathematical and theoretical biology
Ingmar Ott

Ingmar Ott (sündinud 14. septembril 1955 Tartus) on eesti botaanik ja limnoloog.

Elukäik 
Ta lõpetas aastal 1974 Tartu 10. Keskkooli ja aastal 1980 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogina. Bioloogiakandidaat (1987). 

1984. aastast töötanud EPMÜ Zooloogia ja Botaanika Instituudis (1991–1992 sealsamas hüdrobioloogiaosakonna juhataja ja aastast 1992 Võrtsjärve Limnoloogiajaama juhataja). 2001–2004 samas asutuses vanemteadur ja hüdrobioloogia õppetooli juhataja kt. Alates 2004. aastast on ta hüdrobioloogia ja kalanduse õppetooli korraline professor, alates 2021. a. emeriitprofessor.  

Aastatel 1992–1993 oli ta Tartu ülikooli lektor, 1993–1999 dotsent.

Aastast 1998 on ta Eesti Teaduste Akadeemia Looduskaitse Komisjoni liige.

Ta on uurinud mikrovetikate floorat ja nende ökoloogiat, Eesti järvede tüpoloogiat ja arengusuundi. Ta on viljelenud rakenduslikku ja teoreetilist limnoloogiat.

Tunnustus 
 1982 üleliidulistel noorteadlaste võistlustel II koht
 2007 Peeter Nõges ja Ingmar Ott, Eesti Vabariigi teaduspreemia monograafia «Verevi järv – teravalt kihistunud hüpertroofne veekogu» ja siseveekogude ökoloogiat käsitlevate teadusartiklite eest

Isiklikku 
Tema isa oli metsateadlane Paul Ott, ema Pia-Astrid Ott oli arst. Tema emapoolne vanaema oli laulja Olga Mikk-Krull, vanaisa dirigent ja muusikapedagoog Arkadius Krull. Tema õde Kristi Ott on arst.

Välislingid 

Eesti botaanikud
Eesti hüdrobioloogid
Eesti Maaülikooli professorid
Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1955
Põhjarannik (ajaleht)

Põhjarannik (lühend PR) ehk Severnoje Poberežje (Северное побережье) on 1990. aastast Kirde-Eestis eesti ja vene keeles ilmuv päevaleht, mille toimetus asub Jõhvis, aadressil Keskväljak 4. Peatoimetaja on Erik Gamzejev, tegevtoimetaja Erik Kalda. 

Põhjarannik ilmub kolm korda nädalas teisipäeval, neljapäeval ja laupäeval. Ajaleht ilmub 12-küljelisena ja trükitakse trükikojas Printall Tallinnas. Laupäevane ajaleht trükitakse koos telekava ja nädalalõpulisaga Laupäev.

Ajalugu  
13. veebruaril 1945 hakkas Kohtla-Järvel ilmuma ajalehtede Rahva Hääl ja Sovetskaja Estonija lisaleht Rohkem Põlevkivi, mis oli praeguse Põhjaranniku eelkäija. Selle esimeses numbris kirjutati põhiliselt haridusest ja spetsialistide vajadusest põlevkivitööstusega seotud piirkonnas.

Aastatel 1960–1990 ilmus ajaleht Leninlik Lipp, mis oli tekkinud ajalehtede Kaevur ja Sotsialismi tee ühendamisel. Venekeelse väljaande nimi oli Ленинское знамя.

2010. aastani asus toimetus Kohtla-Järvel, aadressil Tuuslari 19.

Välislingid 
 Koduleht
 Koduleht vene keeles
 Ида-Вируская региональная газета в субботу выйдет в 15-тысячный раз // rus.delfi.ee, 11.01.2012 (vene keeles)

Eesti ajalehed
Venekeelsed Eesti ajalehed
41. Kaitse Tagavarapataljon

41. Kaitse Tagavarapataljon ((saksa keeles Schutzmannschaft Erzats Bataillon 41)  oli Teise maailmasõja ajal Saksa okupatsioonivõimude poolt Eestis vabatahtlikest 1941. aasta sügisel Tartus moodustatud sõjaväeüksus.

Pataljoni suuruseks oli ette nähtud 975 meest, tegelikult ei ületanud pataljoni suurus kunagi 300 meest. Pataljon staap asus kogu eksisteerimise aja Tartus.

Pataljon värvati väegruppi "Nord" tagala ülemjuhataja Franz von Roques'i ja Rusland-Nordi kõrgema SS-i ja politseijuhi korraldusel.

Juhtkond ja koosseis
Pataljoniülemad:
kolonelleitnant Oskar Särev
major Friedrich Kurg
kolonelleitnant Juhan Vermet

Kompaniis oli neli rühma: 
I rühma ülemaks oli leitnant Erich Saaristo, 
II rühma ülemaks leitnant Artur Zingel, 
III rühma ülemaks Paul Kivastik ja 
IV rühma ülemaks leitnant Ilmar Kompus.

Pataljoni isikkoosseisu kasutati kompaniide ja rühmade kaupa Venemaal saksa vägede tagalajulgestuseks (Sh ka Pihkva oblasti Gdovi linnas asuva Saksa Välikomandatuuri nr 611 alluvuses)

41. Kaitse Tagavarapataljoni koosseisus oli 1941. aasta oktoobrist 1942. aasta veebruarini suuskurkompanii. Suuskurkompanii liideti 3. märtsil 1942 major Aleksander Sobolevi 39. Kaitsepataljoni koosseisu, mis paiknes Kalinini rindelõigus. Suuskurkompanii ülemaks oli kapten Jaak Vinni. 

1943. aasta algul pataljon likvideeriti ning selle ülesanded ja isikkoosseis läksid üle 35. Kaitse Tagavarapataljonile.

Vaata ka
Teises maailmasõjas osalenud eesti väeosade loend‎

Viited

Politseipataljonid
Relvavennad

"Relvavennad" on HBO 2001. aastal tehtud kümneosaline lühisari. Seriaal räägib USA langevarjuritest Easy Kompaniis (inglise Easy Company) Teise maailmasõja ajal, kes pidid 1944. aastal vabastama Natsi-Saksamaa võimu alt Normandia ning hiljem ka Madalmaad. Esimene osa jõudis teleekraanidele 9. septembril 2001. "Relvavendi" on näidanud ka Eesti Televisioon. Seriaal põhineb tõestisündinud lool ning sealsed tegelased on päriselt ka elanud.

Jaod

Stsenaristi eksimused ajaloo suhtes

 9. osa "Why We Fight?" alguses näidatud stseen toimub 11. aprillil 1945 Reimsi linnas (seda näitab stseenile eelnenud tekst). Episoodi lõpus näidatakse seda sama stseeni edasi sealt, kust ta osa alguses pooleli jäi. Seal ütleb kapten Nixon oma meestele: "Hitler on surnud. Ta lasi ennast Berliinis maha." Tegelikult ei saanud ta seda öelda, kuna Adolf Hitler tappis ennast alles 30. aprillil 1945.

 3. osa "Carentan" lõpus öeldakse, et Albert Blithe ei paranenudki oma Normandias saadud haavadest ning sellepärast suri ta 1948. aastal Philadelphias. Tegelikult polnud see asi nii hull ning ta läks isegi Korea sõtta. Albert Blithe suri hoopis Saksamaal Wiesbadenis 1967. aastal.

 3. osas toimunud lahingus Carentani lähedal on selgelt näha üht Jagdpanther-tüüpi saksa tanki. Tegelikult polnud sellel ajahetkel läheduses ühtegi seda tüüpi tanki.

 10. osa "Points" lõpus öeldakse, et kapral Joseph Liebgott läks pärast sõja lõppu San Franciscosse ning hakkas taksojuhiks. Tegelikult paljud inimesed, kes teda tundsid, k.a. üks tema poegadest, ütlesid, et tegelikult hakkas ta pärast sõda habemeajajaks ning ta pole kunagi taksojuht olnud.

Välislingid 
 Ametlik võrguleht

Ameerika Ühendriikide lühisarjad
Telesarjad Teisest maailmasõjast
Eesti Televisioon
HBO telesaated
Bad Lausick

Bad Lausick on linn Saksamaal Saksimaa Leipzigi kreisis.

Linnaosad 
 Bad Lausick
 Ballendorf
 Beucha
 Buchheim
 Ebersbach
 Etzoldshain
 Glasten
 Kleinbeucha
 Lauterbach
 Steinbach
 Stockheim
 Thierbaum

Viited

Välislingid

Linna kodulehekülg

Saksimaa linnad
Saksimaa vallad
Leipzigi kreis
Siim Kärner

Siim Kärner (8. juuni 1945 Viljandimaa – 4. november 2007) oli eesti luuletaja, prosaist ja kunstnik.

Tema esikteos oli 1979. aastal ilmunud luulekogu "Unekaste". Lisaks luuletustele on ta avaldanud publitsistikat ja aforisme. Luuležanritest viljeles ta eelkõige murdeluulet ja haikusid.

Siim Kärner oli Eesti Kirjanike Liidu liige.

Tema maale töid võib leida erakogudest Eestis, Kanadas, Lätis, Rootsis, Soomes ja Saksamaal.

Teosed
Unekaste. Tallinn : Eesti Raamat, 1979. 
Neljapäeva õhtul kell kuus. Tallinn : Eesti Raamat, 1984.
Salaküti märkmed. Viljandi : Maarja, 1992.
Usseaid. Viljandi : Sakala, 1994.
Uitseviir. Tartu : Vanemuise Selts, 1996. ISBN 9985847040.
Urikivi : kolmas kanne mulgi murden. Viljandi : Talisman, 1999.
Kuusteist aastat hiljem. Viljandi : Siim Kärner, 2000.
Unevalgel. Kose : Siim Kärner, 2003. ISBN 9949103347.
Koordil, marjumäel : lausumisi lastele. Viljandi : Siim Kärner, 2004. ISBN 9949107040
Tuulepesa : lausumisi lastele. Viljandi : Siim Kärner, 2004. ISBN 9949105625.
Pannkoogirahu : lausumisi lastele. Viljandi : Siim Kärner, 2005. ISBN 9949132169.
Uibuainamuru ; Unusmaa. Viljandi : Siim Kärner, 2005. ISBN 9949130786.
Sohvi. Viljandi : Siim Kärner, 2007. ISBN 9789949153404.

Koostaja
 "Ime kütken tähe poole kist." Eesti murdeluule antoloogia. (Ka autor.) Viljandi, S. Kärner 2002. 411 lk.
 "Kõik on kusagil..." Valimik eesti haikusid. (Antoloogia. Ka autor.) Eessõna Kalle Kurg. Viljandi, S. Kärner 2007. 288 lk.

Tunnustus 
 1998 Hendrik Adamsoni murdeluulepreemia ("*** Piläkun põlep pird...")
 Johann Köleri Fondi kunstipreemia
 Viljandi Jaani kiriku maalipreemia 

Eesti kirjanikud
Eesti luuletajad
Eesti kunstnikud
Sündinud 1945
Surnud 2007
SELLi mängud

SELLi mängud on rahvusvahelised üliõpilasspordi võistlused, mida peetakse vaheldumisi Soomes, Eestis, Lätis ja Leedus. Sellest ka nimi SELL, mis tuleneb korraldajamaade emakeelsete nimede esitähtedest.

SELLi mängude lühiajalugu 
1908. aastal asutasid Tartu Ülikooli üliõpilased oma spordiklubi. Selle hilisem õigusjärglane Eesti Akadeemiline Spordiklubi ühendas spordist huvitatud üliõpilasi üle 1918. aastal asutatud noore Eesti Vabariigi.

1923. aastal peeti esimesed regionaalsed rahvusvahelised üliõpilaste spordivõistlused, mis said hiljem tuntuks kui SELLi mängud.

Aastatel 1923–1940 toimusid SELLi Suvemägud kolmeteistkümnel, SELLi Talimängud (alates 1929. aastast) viiel ja SELLi Maleolümpiad (alates 1937. aastast) kolmel korral. Esimesed SELLi mängud korraldati 14.–16. septembril 1923 Tartus ja selle perioodi viimased (talimängud) 2.–3. märtsil 1940 Otepääl.

29. novembril 1936 otsustas SELL-i keskbüroo võtta Baltimaade üliõpilaskondade vaheliseks läbikäimiskeeleks saksa keele.

SELLi mängude algatamist ja käivitamist tuleb lugeda Eesti üliõpilaskonna juhtide ja Eesti Akadeemilise Spordiklubi aktivistide kõige väljapaistvamaks saavutuseks. Vaid Lääne-Euroopas oli tehtud esimesi katseid riikidevaheliste üliõpilasvõistluste korraldamiseks, kuid seal oli toeks Rahvusvaheline Üliõpilasspordiliit (CIE). Põhjamaades ja Ida-Euroopas midagi sellist veel ei kavandatud ja nelja riigi üliõpilassportlaste ühendamine oli ennekuulmatu julgustükk. Eesti üliõpilasspordi tippaastad olid 1937–1940. SELLi mängud olid laienenud, korraldus paika pandud, huvi ja tagajärjed tõusnud, majanduslik heaolu suurenenud. Balti riikide üliõpilassportlaste rahvusvahelised sidemed katkestas nõukogude okupatsioon 1940. aastal.

1991. aastal toimus Eesti Vabariigi taasiseseisvumine ja 1992. aastal asutati Eesti Akadeemiline Spordiliit (EASL). 1997. aastal organiseeris EASL nelja Balti regiooni riigi üliõpilasspordi esindajate kohtumise, kus otsustati, et SELLi mängude traditsioon tuleb taastada.

75 aastat pärast esimeste SELLi mängude toimumist (1923), 1998. aasta mais toimusid esimesed SELLi mängud pärast nõukogude okupatsiooni lõppemist. Osales 800 sportlast 59 ülikoolist ja 13 riigist. Eesti Akadeemiline Spordiliit taastas oma staatuse Balti regiooni üliõpilaste spordivõistluste initsiaatori ja koordineerijana.

Mängude kavas olevad spordialad 
Kergejõustik, ujumine, judo, orienteerumine, male, korvpall, võrkpall, jalgpall, saalihoki. 

Lisaks neile aladele on mõnel aastal kavas olnud ka tennis, sulgpall, lauatennis, maadlus, iluvõimlemine.

Talimängudel on võisteldud murdmaasuusatamises, kiir- ja iluuisutamises, jäähokis.

SELLi mängud läbi aegade

SELLi Suvemängud

SELLi Talimängud 
I 1929 Riia  
II 1931 Helsingi   
III 1933 Kaunas (jäeti ära)
IV 1935 Riia, Sigulda 
V 1938 Zarasai
VI 1940 Otepää

SELLi Maleolümpiaad 
I 1937 Riia              
II 1938 Tartu 
III 1939 Helsingi

Viited

Välislingid
SELLi mängud 2008 veebileht
Inimluure

Inimluure (ingl. k Human Intelligence ehk HUMINT) all mõistetakse salajase informatsiooni kogumist, kasutades inimeste omavahelisi kontakte. 

Info kogujat nimetatakse agendiks ehk spiooniks. Teda juhib ja edastab käsklusi kontrollija, tavaliselt on selleks elukutseline luureohvitser. Luureohvitseri ja spiooni omavahelise kontakti vältimiseks või informatsiooni kahe luurega seotud isiku vahel vahetamiseks kasutatakse ka nn postkaste. 

Postkastid jaotuvad elusaks ja elutuks postkastiks. Elusateks postkastideks on kullerid, kelle ülesanne on info toimetamine ühelt isikult teisele.

Vaata ka 
tehniline luure
sõjaväeluure
luureagentuur
vastuluure
välisluure

Luure
Kõrkküla kivirist

Kõrkküla kivirist on paekivist rist Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas Kõrkkülas Tallinna-Narva maantee vasakus ääres.

Paekivist raidkirjadega rist püstitati tee äärde, siin 1590. aastal surma saanud vene bojaari Vassili Rosladini mälestuseks.

Galerii

Välislingid 

Eesti varauusaeg
Viru-Nigula vald
Kahekümneviieaastane sõda
Lääne-Viru maakonna kultuurimälestised
Malta (Montana)

Malta on linn Ameerika Ühendriikides Montana osariigis, Phillipsi maakonna keskus.

Montana linnad