joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kolmas maailmasõda

Kolmas maailmasõda (III maailmasõda) on vähemalt 1941. aastast kasutatud nimetus, mis on antud hüpoteetilisele kolmandale ülemaailmsele ulatuslikule sõjalisele konfliktile pärast I ja II maailmasõda. Mõned kasutavad nimetust selliste konfliktide puhul nagu külm sõda või terrorismivastane sõda. Seevastu teised eeldavad, et selline konflikt ületaks varasemad maailmasõjad nii ulatuse kui ka hävitava mõju poolest.

Ajalugu
Enne II maailmasõja algust 1939. aastal arvati, et I maailmasõda (1914–1918) oli "sõda sõdade lõpetamiseks". Rahvasuus arvati, et sellise ulatusega globaalset konflikti ei saa enam kunagi tekkida. Sõdadevahelisel perioodil nimetati I maailmasõda tavaliselt lihtsalt "Suureks sõjaks". II maailmasõja puhkemine lükkas aga ümber lootuse, et inimkond võib olla juba välja kasvanud vajadusest nii laialt levinud ülemaailmsete sõdade järele.

Külma sõja tulekuga 1945. aastal ja tuumarelvatehnoloogia levikuga Nõukogude Liidus muutus kolmanda ülemaailmse konflikti võimalus tõenäolisemaks. Külma sõja aastatel nägid paljude riikide sõjaväe- ja tsiviilvõimud ette III maailmasõja võimalust. Stsenaariumid ulatusid tavapärasest sõjapidamisest piiratud või täieliku tuumasõjani. Külma sõja haripunktis töötati välja Vastastikuse garanteeritud hävingu doktriin ("MAD").

Tänapäev
Venemaa Föderatsiooni välisminister Sergei Lavrov on seoses Vene-Ukraina sõjaga öelnud, et III maailmasõda oleks tuumasõda.

Viited

Vaata ka
Psühholoogiline sõda
Bioloogiline sõda

Toimumata sõjad
Errol Harris

Errol Eustace Harris (19. veebruar 1908 – 21. juuni 2009) oli Lõuna-Aafrika päritolu ühendriikide filosoof.

Errol Harrise filosoofia kritiseerib empirismi tunnetusteoreetilisi baaseeldusi, kasutades loogika ja metafüüsika vahendeid ning otsides loodusteaduse terviklikku käsitlust eri teadusharude nagu füüsika, bioloogia ja eksperimentaalpsühholoogia filosoofilisest analüüsist. Filosoofia ajaloo alastes töödes keskendub Harris Spinoza ja Hegeli filosoofiale, viimasest lähtuvalt kujundab metafüüsika, mida on hiljem nimetatud "dialektiliseks holismiks".

Eesti keeles on avaldatud Harrise 1991. aasta teos Universum ja inimene, milles ta argumenteerib antroopsusprintsiibi tugeva käsitluse poolt.

Filosoofiahariduse omandas Harris Rhodes'i Ülikoolis, Oxfordi Ülikoolis ja Witwatersrandi Ülikoolis, kus omandas doktorikraadi 1950. aastal ja asus filosoofiaprofessori kohale 1953. aastal. Hiljem oli Harris filosoofiaprofessor Yale'i Ülikoolis, Connecticuti Kolledžis ühendriikides, seejärel Edinburghi Ülikoolis Šotimaal, Kansase Ülikoolis ja alates 1966. aastast 1976. aastani Northwesterni Ülikoolis, kus ka pensioneerus.

Oma viimased aastad veetis ta oma kodus Inglismaal ning suri 21. juunil 2009, olles elanud 101-aastaseks.

Viited

Lõuna-Aafrika Vabariigi filosoofid
Ameerika Ühendriikide filosoofid
Lecanoromycetes

Lecanoromycetes on kottseente klass.

Klassi kuuluvad alamklassid Acarosporomycetidae, Lecanoromycetidae ja Ostropomycetidae.

Seltse
Baeomycetales – seensamblikulaadsed
Caliciales – jalgsamblikulaadsed
Lecanorales – liudsamblikulaadsed
Peltigerales – kilpsamblikulaadsed
Pertusariales – lumisamblikulaadsed

Lecanoromycetes
Juri Sodol

Juri Sodol (sündinud 26. detsembril 1970 Tšuhujivis) on Ukraina sõjaväelane, Ukraina kangelane, kindralleitnant.

Auastmed 
 2018 - kindralleitnant

Autasud 
 2022 - Ukraina kangelane

Viited 

Ukraina sõjaväelased
Sündinud 1970
Cladoniaceae

Cladoniaceae on kottseente sugukond.

Perekondi
Cladina – põdrasamblik
Cladonia – porosamblik
Pilophorus – nagasamblik
Pycnothelia – nisasamblik
Théo Pourchaire

Théo Jérôme Julien Pourchaire (sündinud 20. augustil 2003 Grasse'is Prantsusmaal) on Prantsuse võidusõitja, Saksamaa F4 2019. aasta meister ja F3 2020 teiseks saanud ART Grand Prix. Alates 2021. aastast on ta osalenud Vormel 2 sarjas koos ARTiga.

Karjäär

Kardisõit 
Pourchaire hakkas kardisporti harrastama 2012. aastal üheksa-aastaselt. Ta on võitnud palju Prantsusmaa meistrivõistlusi, sealhulgas Minimesi kategooria 2013. aastal ja kadettide kategooria 2014. aastal.

Vormel 4 
Pourchaire tegi oma debüüdi F4 Prantsusmaa meistrivõistlustel aastal 2018. Ta tuli juunioride meistriks, samas kui põhiturniiril ei suutnud ta punkte koguda.

2019. aastal tuli ta Saksamaa F4 meistriks. Tal õnnestus võita 4 sõitu ja edestas Dennis Haugerit.

Vormel 3 
2020. aastal osaleb ta FIA Vormel 3 meistrivõistlustel ART Grand Prix meeskonnaga koos Aleksandr Smoljari ja Sebastián Fernándezega. Pärast keerulist starti, kus ta kahes esimeses sõidus punktideni ei jõua, õnnestub Red Bull Ringi sprindisõit Logan Sargeanti ees võita, saades sellega noorimaks Vormel 3 võitnud sõitjaks. Hungaroringil võidab ta oma esimese Feature Race'i, lõpetades Oscar Piastri ees. Ülejäänud hooajal ta muid võite ei võida, vaid jõuab veel kuus korda poodiumile. Théo lõpetas meistrivõistlused teisena, jäädes võitjast Oscar Piastrist maha vaid 3 punktiga.

Vormel 2 
14. oktoobril 2020 tehakse teatavaks prantslase saabumine Vormel 2 sarja, kes liitub BWT HWA Racelabi meeskonnaga kahel viimasel võistlusnädalavahetusel Bahreinis. Pärast osalemist F2 hooajajärgsetel katsetel Sakhiri ringrajal ART Grand Prix meeskonnaga kinnitas meeskond ta 25. jaanuaril 2021 Vormel 2 sõitjaks. Ajaloolisel Monaco ringrajal võitis ta oma esimese pooluse võidusõidul. kategoorias muljetavaldava ajaga, andes teisena lõpetanud Robert Shwartzmanile ligi pool sekundit. Võistlussõidus poolusest alustades võitis ta oma esimese võidu ja temast sai Vormel 2 noorim sõitja. Järgmisel nädalavahetusel Bakuus sattus ta Dan Ticktumi ja Marcus Armstrongiga avariisse, mis murdis käe. Tagasi edu juurde esimeses sõidus Monzas hiinlase Guanyu Zhou ja tema meeskonnakaaslase Christian Lundgaardi ees. Prantslane saavutas sõitjate edetabelis viienda koha ja saavutas Oscar Piastri järel uustulnukate seas teise koha.

2022. aastal kinnitab Pourchaire'i Prantsusmaa meeskond ART Grand Prix.

Vormel 1 
Alates 2019. aastast on ta osa Sauber Junior Teamist, mis on Alfa Romeo Racing Vormel 1 meeskonna lasteaed. 2021. aasta augustis sõitis ta Pirelli katsetel Hungaroringi ringrajal esimest korda Vormel 1 üheistmelise autoga Alfa Romeoga.

Välislingid 
 Ametlik sait
 Théo Pourchaire saidil Driver Database (inglise keeles)

Prantsusmaa sportlased
Sündinud 2003
Kiievi teletorn

Kiievi teletorn (ukraina keeles Київська телевежа) on 385-meetri kõrgune terasstruktuur, mis asub Ukraina pealinnas Kiievis. See on riigi kõrgeim ehitis. Kuni Tokyo Skytree valmimiseni 2012. aastal oli see maailma kõrgeim eraldiseisev metallkonstruktsioon. Torn ehitati 1973. aastal, kui Kiiev oli veel Ukraina NSV pealinn. Seda kasutatakse raadio- ja telesaadete edastamiseks ning see ei ole avalikkusele avatud.

2022. aasta Venemaa sissetungi ajal tabas teletorni rakett, kuid mast jäi püsima ja saadete edastamine taastati paari päevaga.

Vaata ka 

 Ukraina meedia

Välislingid

Kiiev
Ukraina ehitised
Ukraina meedia
Lecanoraceae

Lecanoraceae on kottseente sugukond.

Perekondi
Lecanora – liudsamblik
Lecidella – kärnsamblik
Protoparmeliopsis – sõõrsamblik
Scoliciosporum – rohesamblik

Liudsamblikulaadsed
Ramalinaceae

Ramalinaceae on kottseente sugukond.

Perekondi
Bacidia – mõhnsamblik
Ramalina – rihmsamblik
Toninia – nappsamblik

Liudsamblikulaadsed
Ado Lõhmus

Ado Lõhmus (sündinud 13. juulil 1983, Saaremaa).

Ta on lõpetanud Tallinna Tehnikaülikooli aastal 2005.
Ta on olnud Keskkonnaministeeriumi asekantsler.

Viited

Eesti keskkonnakaitsjad
Sündinud 1983
Liina Freivald

Liina Freivald (sündinud 7. mail 1977) on eesti mahemajandaja.

Ta valiti 2022. aastal roheliste erakonna juhatusse.

Viited

Eesti keskkonnakaitsjad
Erakonna Eestimaa Rohelised poliitikud
Sündinud 1977
Sjevjerodonetski lahing (2022)

Sjevjerodonetski lahing on 2022. aasta 24. veebruari l alanud Venemaa sissetungi käigus Ukrainasse 6. mail alanud lahing Vene ja Ukraina vägede vahel, mis lõppes 25. juunil linna langemisega Venemaa kontrolli alla.

Sündmused 
28. veebruaril alanud Luhanski oblasti de facto halduskeskuse Sjevjerodonetski ründamise käigus hukkus üks tsiviilisik, mitmed said vigastada.

19. mai seisuga oli hukkunud vähemalt 42 tsiviilisikut, enam kui 59 oli saanud vigastada.

Juuni alguseks oli suurem osa Sjevjerodonetskist Vene vägede kontrolli all.

Viited

Välislingid
 Severodonetsk: Ukrainian forces told to retreat from key eastern city. BBC News, 24. juuni 2022

S
Lahingud Ukrainas
Sami Taoufik

Sami Worship Taoufik (sündinud 27. veebruaril 2002 Barcelonas) on Hispaanias sündinud Maroko võidusõitja.

Karjäär

Varajane karjäär 
Barcelonas sündinud ja Hispaanias asuv Taoufik alustas kardispordiga 2007. aastal viieaastaselt ning võitis neli Hispaania meistritiitlit.

Ta võistles kaks hooaega OK Junior kategoorias aastatel 2015–2016, mil ta võitis Briti meeskonnaga Ricky Flynn Motorsport WSK Super Master Series OKJ.

Järgmisel aastal siirdus ta OK-sse ja võitis sama meeskonnaga 2017. aasta CIK-FIA Euroopa meistritiitli. Samuti andis neile FIA 2017. aasta uustulnuka auhinna, olles vaid 16-aastane, olles oma ajaloo noorim.

Vormel Renault 
2018. aasta märtsis sõlmis Sami lepingu Arden Internationaliga, et osaleda Vormel Renault Eurocupil.

Välised lingid 

 Sami Taoufik karjääri kokkuvõte saidil DriverDB.com (inglise keeles)

Maroko sportlased
Sündinud 2002
Ergo Kuld

Ergo Kuld (sündinud 23. augustil 1976 Tartus) on Eesti filmirežissöör, operaator ja produtsent.

1994. aastal lõpetas ta Kullamaa Keskkooli. Aastatel 1998–2000 õppis ta fotograafiat Tallinnas Balti Filmi- ja Meediakoolis ning 2000–2004 Tallinna Ülikoolis operaatori erialal. 2000. aastal töötas ta fotograafina ajalehtedes Äripäev ja Postimees ning aastatel 2000-2002 Postimehe fototoimetajana.

Isiklikku
26. juunil 2020 ta abiellus Grete Kleiniga. Neil sündis 2019. aastal tütar nimega Saara.

Filmograafia
 2015 Varjudemaa
 2016 Doktor Silva
 2016 Papad Mammad
 2017 Lillepood
 2017 Nukumaja
 2018 Miks mitte
 2019 Lahutus Eesti moodi
 2019 Reetur
 2019 Talve
 2020 Tulejoonel
 2021 Jahihooaeg
Kreete Verlin

Kreete Verlin (sündinud 14. veebruaril 1997) on eesti kergejõustiklane.

Välislingid 

 Kreete Verlin Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel

Eesti kergejõustiklased
Sündinud 1997
Aerospace Valley

Aerospace Valley on Prantsusmaa lennundustehnika ettevõtete ja uurimiskeskuste rühmitus. Klaster asub Oksitaania ja Akvitaania piirkondades Edela-Prantsusmaal ning on koondunud peamiselt Bordeaux’ ja Toulouse’i linnadesse ja nende ümbrusesse.

Rohkem kui 500 liikmesettevõtet (sealhulgas Airbus, Air France Industries ja Dassault Aviation) vastutavad umbes 120 000 töökoha eest lennundus- ja kosmoselennutööstuses. Lisaks töötab umbes 8500 teadlast sidusettevõtetes ja -asutustes ning kolmes peamises kosmosetehnika teaduskonnas: ENAC, IPSA ja SUPAERO.

Klastri väljakuulutatud eesmärk on luua 2026. aastaks 40 000 kuni 45 000 uut töökohta. Alates loomisest 2005. aastal on klaster käivitanud ligikaudu 220 teadusprojekti kogueelarvega 460 miljonit eurot, millest 204 miljonit eurot rahastab valitsus.

Viited

Välislingid
 Aerospace Valley

Teaduspargid
Märts 2022

Märts 2022, kroonika.

2022. aasta märts algas teisipäeval ja lõppes 31 ööpäeva hiljem neljapäeval.

2. märts
 Vene väed vallutasid Ukrainas Hersoni linna. 
 ÜRO teatas, et Ukrainast on sõja eest põgenenud üle miljoni inimese.

3. märts
 Vene väed ründasid Zaporižžja tuumaelektrijaama. See oli esimene sõda ajaloos kui sõjategevus toimus tuumajaama alal ja rünnati tuumajaama. Jaam võeti üle 4. märtsil.

7. märts
 Koroonapandeemias hukkunute arv ületas 6 miljoni piiri.

10. märts
 Ungari parlament valis presidendiks Katalin Nováki.

16. märts
 Mariupolis hukkus teatris asunud pommivarjendile korraldatud õhurünnakus erinevatel andmetel 300–600 inimest.

18. märts
 Türgi president Recep Tayyip Erdoğan avas üle Dardanellide ulatuva silla Çanakkale 1915, mis on maailma pikim rippsild.

24. märts
 Eesti valitsus kinnitas ligi 600 miljoni eurose kaitse- ja sisejulgeoleku paketi, mis oli täiendus 380 miljonile eurole, mille valitsuse otsustas jaanuaris täiendavalt kaitsevaldkonnale eraldada.

24. märts
 Dubais lõppes Expo 2020.

Viited 

 3
Aprill 2022

Aprill 2022, kroonika.

2022. aasta aprill algas reedel ja lõppes 30 ööpäeva hiljem laupäeval.

3. aprill
 Ukraina teatas Vene vägede Kiievi lähedusest taganemise järel sõjakuritegude, sealhulgas Butša massimõrva avastamisest.
 Koroonapandeemia Eestis: kaotati maskikandmise kohustus.

11. aprill
 Pakistani parlament valis Imran Khani umbusaldamise järel uueks peaministriks Shehbaz Sharifi.

14. aprill
 Koroonapandeemia: tuvastatud nakatumisjuhtumite arv maailmas ületas 500 miljonit.
 Mustal merel uppus ristleja Moskva, mis on suurim lahingutegevuse ajal uppunud sõjalaev pärast Teist maailmasõda.

20. aprill
 Euroopa Lõunaobservatoorium teatas mikronoova avastamisest.

22. aprill
 Šveitsis taasalustas remondi järel tööd Suur Hadronite Põrguti.

23. aprill
 Avati 59. Veneetsia biennaal.

24. aprill
 Toimus Prantsusmaa presidendivalimiste teine voor. Teiseks ametiajaks valiti presidendiks tagasi Emmanuel Macron.

Viited 

 4
Võnnõkõ

Võnnõkõ (ukraina Винники) on linn Ukraina Lvivi oblastis Lvivi rajoonis. 

Võnnõkõt on esmakordselt mainitud 1368. aastal, mil ala kuulus Poolale. 1603 sai linnaõigused. 1772–1918 kuulus Austria Galiitsia ja Lodomeeria Kuningriiki. 

1779 rajati linna tubakavabrik.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Võnnõkõ elanikest ukrainlasi 95,36%, venelasi 3,55%, poolakaid 0,57% ja valgevenelasi 0,29%.

Viited 

Ukraina linnad
Lvivi oblast
Tom Holland

Thomas Stanley Holland (sündinud 1. juunil 1996) on inglise näitleja. 

Ta on võitnud BAFTA parima tõusva tähe auhinna, kolm Saturni auhinda, on püstitatud Guinessi maailmarekordi ning teda on mainitud ka Forbesi 30 alla 30 listis. 

Hollandi karjäär sai alguse üheksa-aastaselt, mil ta ema pani ta tantsutrenni, kus üks koreograaf teda märkas ja korraldas talle osalemise "Billy Ellioti" muusikali prooviesinemisel. Pärast kaheaastast väljaõpet sai ta 2008. aastal kõrvalosa ja tõusis hiljem samal aastal nimiosatäitjaks, mida ta mängis kuni 2010. aastani. 

Holland tegi oma filmidebüüdi katastroofidraamas "Ilmvõimatu" (2012), kus mängis Tais tsunamilõksu jäänud teismelist poissi. Antud rolli eest sai ta rohkelt tunnustust filmikriitikutelt ning seda kutsutakse üheks tema parimaks etteasteks. Pärast seda otsustas Holland pühenduda näitlejakarjäärile ning astus üles filmides "Nii ma nüüd elan" (2013) ja "Mere südames" (2015) ning minisarjas "Wolf Hall" (2015).

Holland saavutas rahvusvahelise tunnustuse, mängides Ämblikmeest kuues Marveli Universumi (MCU) filmis, alates filmist "Kapten Ameerika: Kodusõda" (2016). Aasta hiljem sai Holland BAFTA tõusva tähe auhinna ja temast sai hiljem noorim MCU filmis nimiosa mänginud näitleja filmiga "Ämblikmees: Kojutulek". Järjefilmid "Ämblikmees: Kodust kaugel" (2019) ja "Ämblikmees: Pole koduteed" (2021) teenisid kumbki üle maailma üle 1 miljardi dollari ning viimasest sai 2021. aasta kõige tulusam film. Sel perioodil pälvis Holland ka tunnustust süngemate rollide mängimise eest kriminaaldraamades "Saatan ei puhka" (2020) ja "Cherry" (2021). 

Holland on lavastanud lühifilmi "Tweet" (2015) ja dubleerinud inglise keeles animafilme, nagu "Maskeeritud spioonid" (2019) ja "Edasi" (2020).

Isiklikku 
Tom Holland elab Londonis. Tema perekond on asutanud heategevusorganisatsiooni The Brothers Trust, mille eesmärk on kasutada tema populaarsust humanitaarabi eesmärkidel raha kogumiseks.

Holland kirjeldab end privaatse inimesena, kes ei eelista oma eraelu avalikult jagada. Ta on rääkinud, kuidas tal esineb paparatsode tõttu uneparalüüsi ning kuidas meediatähelepanu on ta vaimsele tervisele halvalt mõjunud.

Alates 2021. aasta novembrist on ta olnud suhtes oma "Ämblikmehe" partneri Zendayaga.

Rolle

Viited 

Suurbritannia filminäitlejad
Sündinud 1996
Harkivi teletorn

Harkivi teletorn (ukraina keeles Харківська телевежа) on 240,7 meetri kõrgune terasstruktuur, mis asub Ukraina suuruselt teises linnas Harkivis. Torn ehitati 1981. aastal, mil Ukraina NSV kuulus Nõukogude Liitu. Seda kasutatakse raadio- ja telesaadete edastamiseks ning see ei ole avalikkusele avatud.

6. märtsil 2022 tabas Vene vägede rakett teletorni ja lõi välja nii tele- kui ka raadioühenduse. Harkivi linnapea sõnul purunes tornis vaid üks kaabel ning kui pommitamine vaibub, taastatakse ühendus.

Vaata ka
Kiievi teletorn

Välislingid

Harkiv
Ukraina ehitised
Makariv

Makariv on alev Ukrainas Kiievi oblastis, Butša rajoonis, Kiievi linnapiirist ligikaudu 20 km kaugusel läänes.

Ajalugu

Sõjategevus 2022. aastal 
2022. aastal alanud Venemaa sissetungi käigus õnnestus Ukraina vägedel 2. märtsil asula  Vene vägedelt tagasi vallutada. 7. märtsil tabas Vene õhulöök kohalikku leivatehast, hukkus vähemalt 13 tsiviilisikut. Vahepealse ebaedu järel vallutas Ukraina asula tagasi 22. märtsil.

Galerii

Viited

Ukraina alevid
Kiievi oblast
Jakiv Gandzjuk

Jakiv Gandzjuk (ukraina keeles Я́ків Григо́рович Гандзю́к; 21. märts 1873 Podoolia kubermang – 27. jaanuar 1918 Kiiev) oli Ukraina Rahvavabariigi sõjaväelane.

Mälestuse jäädvustamine 
 Tema järgi on nimetatud 59. üksik Jakiv Gandzjuki nimeline motoriseeritud jalaväebrigaad.

Viited 

Ukraina sõjaväelased
Sündinud 1873
Surnud 1918
Benjamin Banneker

Benjamin Banneker (9. november 1731 – 19. oktoober 1806) oli afroameeriklasest iseõppinud matemaatik, astronoom, almanahhide koostaja ja kirjanik. Formaalne haridus Bannekeril põhimõtteliselt puudus. Ta oli ka maaomanik, kes tegi tööd maade mõõdistamisel ja põllumajanduses. Ta abistas Columbia ringkonna piiride määramist.

Varajane elu ja üldinfo 
Banneker sündis Marylandi provintsis Baltimore'i maakonnas mustanahaliste perekonnas. Kuigi Maryland oli tollal tuntud orjanduse poolest, ei pidanud Banneker kordagi oma elus tundma piitsahoope või raud-ahelate raskust, kuna tema isa oli vabaks ostetud ja ema polnud ka orjusesse sündinud.

Benjamini isa oli dogoni rahvusest. Dogoni rahvusel olid algteadmised astroloogiast, tänu millele sai Benjamin oma esimesed teadmised astroloogia kohta oma isalt. Bannekeri vanemad saatsid ta kooli, kus ta õppis lugemist, kirjutamist ja arvutamist. Bannekeri ametlik haridus (kui ta üldse sai seda) lõppes arvatavasti siis, kui ta oli piisavalt vana, et aidata oma pere talus.

Saavutused geodeesia valdkonnas 
1791. aasta alguses palus USA välisminister Thomas Jefferson geodeedil major Andrew Ellicottil uurida piirkonda, mis sisaldaks uut föderaalringkonda. Ellicott palkas Bannekeri selleks, et aidata föderaalringkonna piiride esialgset mõõdistamist.

Tema roll selles ei olnud just kõige suurem, sest ta pidi lahkuma mõõdistamisest kolm kuud peale tema palkamist. Ta lahkus sellepärast, et ta pidi rohkem tähelepanu andma oma talule, kuna oli kevade aastaaeg. Teiseks põhjuseks oli see, et tal mõõdistamise töö kattus efemeriidi kalkuleerimisega aastaks 1792.

Mõõdistusmeeskond lõpetas piiri mõõtmise 1792. aastal.

Surm 
Banneker ei abiellunud kunagi. Ta suri pärast suure osa oma kodukoha müümist 19. oktoobril 1806. Banneker suri 74-aastasena oma metsamajas. Vananedes süvenes Bannekeri alkoholism, mis võis lühendada tema eluiga.

Viited 

Ameerika Ühendriikide matemaatikud
Sündinud 1731
Surnud 1806
Õepa ohvrikivi

Õepa ohvrikivi on ohvrikivi Mihkli kihelkonna Õepa külas. 

Kivi on ligikaudu kolm meetrit pikk ja kaks meetrit lai ning poolteist meetrit kõrge. Muinsuskaitseameti hinnangul võib ohvrikivi traditsioon ulatuda I aastatuhandesse pKr, jätkudes 19. sajandini või isegi 20. sajandi alguseni. Rahvapärimuse järgi olla kivile ohverdatud. Samuti tehtud kivi peal igal jaanipäeval jaanituld, mistõttu on osa kivist purunenud.

Õepa ohvrikivi on muinsuskaitse all ajaloolise loodusliku pühapaiga ja arheoloogiamälestisena. 

Õepa ohvrikivi arvati ajalooliste looduslike pühapaikade mälestiseliiki kultuuriminister Tiit Teriku käskkirjaga nr 36 21. veebruarist 2022.

Viited

Välislingid

Ohvrikivid
Mihkli kihelkonna looduslikud pühapaigad
SR-25

SR-25 on Ameerika Ühendriikide täpsusvintpüss ja poolautomaatne snaiperrelv, mille konstrueeris Eugene Stoner ja mida toodab Knight's Armament Company. Relval on pöörlev lukk ning see on kaudselt konstrueeritud Stoneri ArmaLite AR-10 järgi. SR-25 kasutab laskemoona 7.62×51mm NATO. Enam kui pooli SR-25 osasid saab vahetada relvade AR-15 ja M16 osadega. SR-25 vintraudu tootis alguses Remington Arms.

Kasutajad

Vaata ka
 Mk 12 Special Purpose Rifle

Viited

Välislingid
 Knight's Armament Company – SR-25 Series 7.62 mm Rifle
 Modern Firearms Site

Poolautomaatvintpüssid
Ameerika Ühendriikide relvad
Ugo de Wilde

Ugo de Wilde (sündinud 20. novembril 2002 Brüsselis) on Belgia võidusõitja.

Karjäär 
2020. aastal on Ugo de Wilde’il lisaks oma Vormel Renault Eurocupi hooajale Briti meeskonnas Arden International võimalus liituda Luksemburgi meeskonnaga DKR Engineering, et osaleda Road to Le Mans 2020 võistlusel ning avastada vastupidavust Duqueine D08, mida ta jagas Saksa autojuhi Wolfgang Trilleriga.

2021. aastal on Ugo de Wilde Michelin Le Mans Cupi ajal LMP3-s saadud esimeste kogemuste põhjal European Le Mans Series ja Poola meeskonnas Inter Europol Competitionis pühendunud ja tema meeskonnakaaslaseks on Saksamaa sõitja. Martin Hippe ja prantslasest autojuht Julien Falchero. Võrreldes eelmise hooajaga vahetas ta ka oma autot, et võistelda Ligier JS P320-ga.

Välislingid 
 Ametlik sait
 Ugo de Wilde saidil driverdb.com (inglise keeles)
 Ugo de Wilde saidil racingsportscars.com (inglise keeles)

Belgia sportlased
Sündinud 2002
Gabriele Minì

Gabriele Minì (sündinud 20. märtsil 2005 Palermos) on Itaalia võidusõitja. Ta oli 2020. aasta Itaalia F4 Meister ja võistleb praegu Vormel Regionaal Euroopa Meistrivõistlustel ART Grand Prix'ga.

Karjäär

Kardisõit 
Minì alustas oma kardispordikarjääri aastal 2012. Tema esimene tiitel kardispordis tuli 2017. aastal Itaalia Meistrivõistlustel 60 Mini klassis 12-aastaselt. Aasta pärast võistles Minì peamiselt rahvusvahelistel võistlustel, tuli WSK Super Master Series meistriks, alistades Muuhulgas Mercedes Academy piloot Paul Aron, kes saavutas CIK-FIA Kardisõidu Maailmameistrivõistlustel teise koha. Pärast neid saavutusi sõlmiti Minì Nicolas Todti kogu teede haldamise kavaga. 2019. aasta oleks Minì viimane aasta kardisõidus; WSK Champions Cupil ja FIA Kardisõidu Euroopa Meistrivõistlustel saavutas ta teise koha.

Madalam valem 
2020. aasta jaanuari lõpus teatati, et itaallane teeb autodebüüdi Itaalia F4 Meistrivõistlustel ja sõidab ADAC F4 Meistrivõistlustel kahes etapis Prema Powerteami meeskonnas Sebastián Montoya, Gabriel Bortoleto ja FDA liikme Dino Beganoviciga. Minì alustas oma hooaega tugevalt, saavutades Misanos esimesel ringil kõik kolm pole-positsiooni, võites oma esimese võidusõidu üheistmelistel. Ta ei saavutanud enam poodiumit viiel järjestikusel võistlusel, kuigi ta lõpetas kõik need sõidud punktides. Itaallane kogus poodiumite kübaratriki Red Bull Ringil, kus ta võitis ka nädalavahetuse kolmanda võistluse. Pärast täiendavaid võitu Mugellos ja Imola Minì olid kogunud oma selja taha jäänud tiitlirivaalidega märkimisväärse vahe ning pärast eelviimasel nädalavahetusel saavutatud teist kohta teisest sõidust krooniti itaallane sarja meistriks.

Minì sõitis ka ADAC F4 Meistrivõistlustel kahel etapil, võites Nürburgringil oma esimese võistluse selles sarjas. Ta saavutas edetabelis kümnenda koha.

Vormel Regionaal Euroopa Meistrivõistlustel 
2020. aasta detsembris osales Minì koos oma F4 tiitlikonkurendi Francesco Pizzi ja Grégoire Saucyga ART Grand Prix Vormel Regionaal Euroopa Meistrivõistlustel hooajajärgsel uustulnuka testil. Ilma eelneva sellisel tasemel autoga sõitmiseta läbis Minì päeva kiireima ringiaja. Pärast teist katset samal kuul kinnitas prantslaste varustus, et Minì võistleb nendega 2021. aasta hooajal. Oma hooaega alustas ta sellega, et saavutas esimese ringi 2. sõidus oma esimesed punktid, kusjuures kuues koht andis talle ka kõrgeima koha saanud uustulnuka tunnustuse. Teisel nädalavahetusel Barcelonas saavutas Minì esimeses sõidus oma esimese poodiumi selles kategoorias, teises sõidus kogus ta aga rohkem punkte. Pärast kahte kümnendat kohta Monaco ringrajal naasis itaallane Paul Ricardi esimeses sõidus poodiumile. Pärast seda oli Minì oma hooaja parim nädalavahetus Zandvoorti ringrajal, kus ta saavutas teise ja kolmanda koha, olles ühtlasi ka ürituse parim uustulnuk.

Minì lõpetas hooaja üldarvestuses seitsmendana ja uustulnukate edetabelis Isack Hadjari järel teisena.

Välised lingid 

 Gabriele Minì karjääri kokkuvõte saidil DriverDB.com (inglise keeles)

Sündinud 2005
Itaalia sportlased
Vitali Kim

Vitali Kim (ukraina keeles Віталій Олександрович Кім; sündinud 13. märtsil 1981 Mõkolajivis) on Ukraina ettevõtja ja poliitik, Mõkolajivi oblastiadministratsiooni ülem.

Elulugu
Kim alustas ettevõtlusega 1998. aastal ja oli järgnenud aastatel tegev mitmetes ettevõtetes peamiselt Mõkolajivis. Aastatel 2015-2016 osales ta Ukraina põllumajandusministeeriumi analüütikaosakonna töös. 

2019. aasta presidendi- ja parlamendivalimiste ajal töötas ta partei Rahva Teener Mõkolajivi staabis.  2020. aastal kandideeris ta Rahva Teenri nimekirjas, ehkki parteisse kuulumata Mõkolajivi linnavolikokku. Sama aasta 25. novembril nimetas president Volodõmõr Zelenskõi ta Mõkolajivi oblastiadministratsiooni ülemaks.

2022. aastal kogus Kim seoses Venemaa sissetungiga Ukrainasse tuntust oma regulaarsete motiveerivate videopöördumistega.

Tunnustus
 2022 Bohdan Hmelnõtskõi ordeni III klass

Isiklikku
Kim on korea päritolu. Ta on abielus ning kahe tütre ja ühe poja isa.

Viited

Sündinud 1981
Olga Skabejeva

Olga Vladimirovna Skabejeva (vene keeles Ольга Владимировна Скабеева; sündinud 11. detsembril 1984 Volžskis, Volgogradi oblastis) on Venemaa telesaatejuht.

Elukäik 
Ta lõpetas 2003. aastal Volžskis keskkooli ja 2008. aastal kiitusega Peterburi ülikooli ajakirjanduse erialal. Aastast 2008 on ta Venemaa telesaadete "Vesti" ja "Vesti nedeli" korrespondent.

Ta tõusis esile aastatel 2012–2013, kajastades ansambli Pussy Riot kohtuprotsessi, tolleaegseid valitsusvastaseid meeleavaldusi ja sellele järgnenud kriminaaluurimisi Venemaa opositsiooni toetajate tegevuse kohta. Tema kriitilised teated Venemaa opositsiooni kohta ajendasid telekriitikut Irina Petrovskajat kirjeldama teda kui Venemaa riikliku televisiooni "erioperatsioonivägede" liiget ja toonilt kui "süüdistavat prokuröri".

Septembrist 2016 juhib ta koos oma abikaasa Jevgeni Popoviga telesaadet "60 minutit" telekanalis "Rossija-1", mis käsitleb ühiskondlik-poliitilisi teemasid.

Ta on tuntud kui "Putini televisiooni raudnukk".

Kriitika 
2018. aastal püüdis ta diskrediteerida Suurbritannia kriminaaluurimist Sergei ja Julija Skripali mürgitamise kohta. Tema telesaates öeldi, et Skripali mürgitamise juhtum on "keeruline Briti vandenõu Venemaa mustamiseks". Arutelude käigus kipub ta sageli tegema skandaalseid avaldusi, laimab ja solvab teisitimõtlejaid.

Sanktsioonid 
28. veebruaril 2022 kehtestas Euroopa Liit talle viisa- ja majandussanktsioonid. Tema Euroopa Liidu riikides olev vara külmutati. "Oma telesaates on ta pidevalt kujutanud olukorda Ukrainas kallutatud viisil, käsitades Ukrainat kunstlikult loodud riigina, mida nii sõjaliselt kui ka rahaliselt toetavad lääneriigid, ning seega on tema sõnutsi Ukraina lääneriikide satelliitriik ja NATO töövahend. Ta on samuti pisendanud Ukraina rolli, kirjeldades seda „kaasaegse anti-Venemaana“."

Viited 

Vene saatejuhid
Sündinud 1984
Modest Kolerov

Modest Aleksejevitš Kolerov (Моде́ст Алексе́евич Ко́леров; sündis 12. aprillil 1963 Kimovskis, Tuula oblastis) on Venemaa ajaloolane ja propagandist, Venemaa propagandaportaali Regnum kaasasutaja ja peatoimetaja.

Elulugu 
1989. aastal lõpetas ta Moskva Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna, 1993. aastal kaitses ajalooteaduste kandidaadi väitekirja teemal „P. B. Struve ja vene marksism, 1888–1901 : poliitilise biograafia kogemus”. 1991–1994 töötas ajakirjade Znanije – Sila, Put ja Voprosõ Filosofii juures.

1993–1995 Vene Föderatsiooni Riigiarhiivi (Venemaa) dokumentide uurimise ja avaldamise osakonna juhataja. Samal ajal töötas ka ajalehe Segodnja kolumnistina. 1994–1996 Ülevenemaalise Riikliku Televisiooni- ja Raadioringhäälingu teabeteenistuse juhataja asetäitja. Ta oli ONEXIM-Banki ja NTV peadirektori Boris Jordani pressiteenistuse juht.

1999–2001 Peterburi kuberneri Vladimir Jakovlevi, Tšuvaššia presidendi Nikolai Fjodorovi ja Krasnojarski krai kuberneri Aleksandr Lebedi nõunik.

Aastast 2002 uudisteagentuuri Regnum kaasasutaja ja peatoimetaja, Rahvusliku Uurimisülikooli Kõrgema Majanduskooli infopoliitika osakonna professor.

2005–2007 Venemaa presidendi piirkondadevaheliste ja kultuurisuhete osakonna juhataja.

Alates 16. maist 2012 kirjastuse Regnum president.

Sanktsioonid 
2012. aasta augustis kuulutati ta Eestis, Lätis, Leedus ja Gruusias persona non grata-ks. 28. veebruaril 2022 kehtestas Euroopa Liit talle seoses Venemaa kallaletungiga Ukrainale viisa- ja majandussanktsioonid. Tema Euroopa Liidus olev vara külmutati. "Modest Kolerov on portaali Regnum kaasasutaja ja peatoimetaja ning ta on portaali kasutanud Ukraina vastase agressiivse ja kallutatud propaganda levitamiseks ning Krimmi annekteerimise ja Donbassi separatistide tegevuse suhtes positiivse suhtumise kujundamiseks. Ta on Ukrainat sageli kujutanud fašistliku või neonatsliku riigina ja lääneriike toetava marionetina. Ta väitis, et Ukraina moodustasid kunstlikult Lenin ja Stalin. Tema avaldatu kohaselt võlgneb Ukraina Venemaale tänu oma iseseisvuse eest ja seega ei vääri ta õigust olla iseseisev riik. Samuti märkis ta, et Venemaa peaks Ukraina eksistentsi lõpetama.

Lisaks pakkus ta välja, et Ukraina tuleks jagada tema naabrite vahel, ja ähvardas, et sõltumatu Ukraina oleks Venemaale ohuks. Ta on aktiivselt toetanud nn Donetski Rahvavabariigi ja nn Luhanski Rahvavabariigi tunnustamist ning suuremat Venemaa toetust separatistide tegevusele Ida-Ukrainas. Ta eitas, et on olemas tõendeid selle kohta, et Venemaa on separatistidele andnud sõjalist toetust, ja kirjeldas OSCE missiooni Ida-Ukrainas kui erapoolikut ja Kiievile alluvat operatsiooni."

Viited
Biotoopia

Biotoopia on Eestis toimuv rahvusvaheliste konverentside ja kunstiürituste sari, mis üritab tugevdada kunstide ja teaduste vahelist võrgustikku.

Esimene Biotoopia konverents toimus 26.-28. augustil 2021 Viinistus ning keskendus ökosüsteemsusele ja elurikkusele.

Teine Biotoopia konverents toimub 17.-19. augustil 2022 samuti Viinistu Kunstimuuseumis.

Biotoopia programmi kuraator on Peeter Laurits, kaaskuraator on Herkko Labi. Biotoopia nõukogusse kuuluvad Sirje Helme, Kalevi Kull, Ave Paulus, Marek Tamm ja Jaan Manitski.

Viited

Välislingid
Biotoopia koduleht

Eesti konverentsid
Jätkusuutlik areng
Ave Paulus

Ave Paulus (sünd. 1973) on Eesti pärandkultuuri ekspert.

Ta on õppinud Tartu Ülikoolis semiootikat ning Eesti Kunstiakadeemias muinsuskaitset ja konserveerimist.
Ta on töötanud Lahemaa rahvuspargis ning uurinud Lhemaa kultuuripärandit.

Välislingid
CV ETISes

Eesti muinsuskaitsjad
Roman Babajan

Roman Georgjevitš Babajan (Рома́н Гео́ргиевич Бабая́н; sündis 7. detsembril 1967 Bakuus) on Venemaa ajakirjanik, propagandist. Juhib telekanalis NTV saadet „Oma tõde“ ja telekanalis "TV Tsentr" saadet „Hääleõigus“. Ta on samuti raadio „Govorit Moskva“ peatoimetaja.

Elulugu 
Sündis armeenlasest isa ja venelannast ema perekonnas. Õppis kaks kursust Bakuu Polütehnilises Instituudis, 1986 võeti kaheks aastaks ajateenistusse Nõukogude armees. 1988 asus õppima Moskva Side ja Informaatika Tehnikaülikooli, lõpetas 1991 raadio- ja televisiooniinsenerina.

Septembris 1991 asus tööle "Radio Rossija" uudisteteenistuse raadiosaadete ettevalmistamise ja edastamise osakonna insenerina.

1994–2000 töötas ta teleuudiste saates "Vesti", alustades korrespondendina ja lõpetades tegevuse saates poliitikavaatlejana. Töötas paljudes kuumades kohtades nii Venemaal kui ka välismaal: Tšetšeenias, Ingušeetias, Tadžikistanis, Gruusias, Transnistrias, Afganistanis, Palestiinas, Jugoslaavias, Kosovos, Iraagis jne. Teinud tuhandeid reportaaže ja hulga dokumentaalfilme.

2000–2005 Venemaa telekanali "Pervõi Kanal" uudistesaadete "Novosti" ja "Vremja" poliitkommentaator. 2005–2012 töötas ta Venemaa kolmandas telekanalis. Esialgu oli ta saadete "Võvodõ" ja "Glavnaja tema" peatoimetaja, 2008. aastal sai temast teabesaate "Linn" juht. 2009–2019 juhtis ta saadet "Pravo golosa": esmalt kolmandal kanalil, pärast selle sulgemist 2012. aasta detsembris telekanalil TV Tsentr.

2013. aasta juulist on ta raadiojaama "Finam FM" peatoimetaja kohusetäitja (alates 2014. aasta märtsist on nimi muudetud "Capital 99.6 FM"-ks). Juunist 2019 juhib raadiojaama "Govorit Moskva". 9. septembrist 2019 juhib poliitilist vestlussaadet "Svoja pravda" telekanalis NTV.

2019 valiti Moskva linnaduumasse, kuulub fraktsiooni "Moja Moskva".

Sanktsioonid 
28. veebruaril 2022 kehtestas Euroopa Liit talle seoses Venemaa kallaletungiga Ukrainale viisa- ja majandussanktsioonid. Tema Euroopa Liidu riikides olev vara külmutati. "Ukraina.ru-veebisaidile antud intervjuus märkis ta selgelt, et kõik Donbassi elanikud eelistaksid selle piirkonna ühinemist Venemaaga, ning seadis kahtluse alla Ukraina õiguse oma territooriumitele. Lisaks süüdistas ta Ukraina ametivõime rahvusel põhinevas tagakiusamises Donbassis ning de facto genotsiidis ning lausus, et ukrainlased on tapnud Donbassis lapsi ja eakaid inimesi. Samuti on ta toetanud Venemaa narratiivi, et Ukrainas on „fašistlik režiim“. Selleks esitas ta ebaselge salvestuse natsi-Saksamaa mereväeembleeme kandvatest sõduritest, kirjeldades neid ukrainlastena."

Viited 

Venemaa ajakirjanikud
Sündinud 1967
Nyquisti sagedus

Nyquisti sagedus on signaaliteooria mõiste, mille formuleeris Claude Elwood Shannon ja mis on nimetatud Harry Nyquisti järgi.

Nyquisti sagedus on pool signaali diskreetimissagedusest:
 
Et diskreeditud sinaali oleks võimalik kuitahes täpselt rekonstrueerida (pidevsignaaliks tagasi muuta), peavad signaali kõigi sagedusega komponendid olema vastavalt Nyquisti-Shannoni teoreemile Nyquisti sagedusest väiksema sagedusega:
 
Vastavalt peab näiduvõtusagedus olema enam kui kaks korda suurem algses signaalis sisalduvast kõrgeimast sagedusest. Kui see kriteerium pole täidetud, lisanduvad  tagasimuundamisel signaali spektrisse sageduskomponendid, mis algses analoogsignaalis puuduvad. Niisugust moonutust tuntakse kui aliase efekti (inglise keeles aliasing).

Moonutused hakkavad tekkima juba diskreetimissageduse lähenemisel Nyquisti sagedusele ja nende sageduste võrdsuse korral võib signaal täielikult kaduda. Aliase efekti vähendamiseks filtreeritakse enne diskreetimist signaali madalpääsfiltri abil.

 Digitaalne signaalitöötlus
Sinc-funktsioon

Sinc-funktsioon (sinc ladina keele sõnadest sinus cardinalis) ehk kardinaalsiinusfunktsioon on analüütiline funktsioon kujul . Eristatakse normaliseeriitud ja mittenormaliseeritud sinc-funktsiooni.
 Matemaatikas määratletakse funktsioon mittenormaliseeritud kujul: 
 
 Digitaalses signaalitöötluses ja sideteoorias on see funktsioon kasutusel normaliseeritud kujul:
 

Funktsiooni normaliseerimisel lähtutakse tingimusest

,

millest .

Mittenormaliseeritud funktsiooni korral ():

.

Kasutamine ja rakendused 
 sinc-funktsioon leiab kasutamist antenniteoorias, radaritehnikas, akustikas jm;
 E. T. Whittaker näitas, et sinc-funktsioonil on keskne roll interpolatsiooniteoorias;
 Telekommunikatsiooni teoorias rakendatakse funktsiooni sageli analoogsignaali kaovabaks taastamiseks tema diskreetide (näiduvõtuväärtuste) järgi (Nyquisti-Shannoni teoreem);
 sinc-funktsiooni tuntuim rakendus on ideaalne madalpääsfilter, mille amplituudi-sageduse karakteristik langeb lõikesagedusel täisnurkselt nulli.

Funktsioonid
 Digitaalne signaalitöötlus
Vassili Otškalenko

Vassili Otškalenko (sündinud 1965) on eesti kurjategija ja pedofiil.

Ta tappis 1992. aastal kümneaastase Svetlana Volkova, püüdes teda enne vägistada.
18 päeva hiljem püüdis ta vägistada 12-aastast tüdrukut.
Tallinna linnakohus mõistis Otškalenkole 1993. aastal surmanuhtluse, 1998. aastal asendati see eluaegse vangistusega. Otškalenko saab taotleda ennetähtaegset vanglast vabastamist, kui tema on karistuse ära kandnud 25 aastat.

Eesti kurjategijad
Pedofiilid
Sündinud 1965
Aleksei Djumin

Aleksei Djumin (vene Алексей Геннадьевич Дюмин, sündinud 28. augustil 1972) on Venemaa poliitik ja ohvitser. 2015–2016 oli ta mõne kuu jooksul Venemaa asekaitseminister.

2012. aastast oli Djumin president Vladimir Putini ihukaitse asejuhataja. 2. veebruaril 2016 sai ta Tula oblasti kuberneriks.

Djumin juhtis Ukraina ametist kõrvaldatud presidendi Viktor Janukovõtši evakueerimist Ukrainast ning sai selle eest Venemaa kangelase aunimetuse.

Djumin on mänginud väravavahina Putini jäähokimeeskonnas.

Venemaa poliitikud
Sündinud 1972
Ekker

Ekker (prantsuse équerre < ladina quadrare 'nelinurkseks tegema') on geodeesiainstrument, millega määratakse ja märgitakse maastikul täisnurka. Ekkereid kasutatakse peamiselt situatsioonielementide mõõdistamisel või projektpunktide mahamärkimisel ristjoonte meetodil, nende täpsus on kuni 0,1°.Eristatakse liht- (rist-, silinder-) ja optilisi (peegel-, prisma-) ekkereid.

Ajalugu 
Ekkeri eelkäija on Vana-Rooma seade ristijoonte paigaldamiseks.

Kahepeegliline leiutas Londoni mehaanik George Adams 18. sajandi teisel poolel. Ühepeegliline ekker – 1809. aastal Winkleri poolt (Austria).

Optiline ekker (ühe ja kahe ristkülikukujulise prismaga) leiutas Karl Bauernfeind (saksa: Karl Maximilian von Bauernfeind) 19. sajandi keskel.

Ekrite liigid 
 Lihtekrid asetatakse mõõtmise ajaks stationaarsele alusele (näiteks puidust vaia otsa) vaatleja silmade kõrgusele.Viseerimiseks on lõigatud neisse kaks või neli paari pilusid, mis annavad vasvalt kaks või kaks paari teineteisega ristuvat suunda. Viimasel juhul on võimalik konstrueerida ka 45° nurka antud suuna suhtes. Iga piludepaar koosneb ühest silmadioptrist ja ühest esemedioptrist. Silmadiopter on hästi kitsas ja sirge pilu, kust mõõtja sisse vaatab. Esemediopter on laiem (mitu millimeetrit) sirge pilu, mille keskele on tõmmatud must jõhv täpsemaks viseerimiseks  tähisele. 

 Optiline ekker: täisnurk saadakse valguskiire peegeldumisega peeglites või murdumisega klaasprismas. Annab paremaid tulemusi tasasel maal, ei võimalda võtta suure kaldega vaatlussuundi. Peegelekker koosneb kahest tasapinnalisest peeglist, kinnitatud kolmnurksesse karpi, oma vahel 45°. Karbi seina sisse, peeglite kohale, on lõigatud aknad tähiste viseerimiseks.

Mõõtetelg 
Mõõdistusteljeks on mõõdistuskäigu külg (AB), mida mööda pingutatakse mõõdulint. Kasutatakse olukorras, kus kaugus mõõdistuskäigu küljest mõõdistatavate objektideni ei ületa ruleti pikkust. Liikudes punktist A punkti B leitakse ekkeri abil ristjooned mõõdistatavate kontuuripunktideni.  Mõõdulindilt võetakse lugem (alguspunktist A) kuni ristjooneni. Piki ristjoont mõõdetakse kaugus mõõdistatava objektini.

Metroloogia 
Kasutatuna koos autokollimaatori või nurgadekoraatori ja peegliga, saab seda kasutada tööpinkide telgede ruutude kontrollimiseks ja pindade ruutude mõõtmiseks. Sellel on kaks peeglit, mis on üksteise suhtes 45° nurga all. Üks on pool hõbetatud, mida nimetatakse horisontaalseks klaasiks, ja teine ​​on täielikult hõbetatud, mida nimetatakse indeksklaasiks. See mõõdab nurka vastavalt peegeldusele. Optilise ruuduna saab kasutada kahte prismat.

Ekrite kasutusviisid 
 Lihtekker (silinder- ja koonusekker) kasutatakse mägisel maastikul.
 Optilise ekri kasutamine annab paremaid tulemusi tasasel maal, sest nad ei võimalda võtta suure kaldega vaatlussuundi. 
 Geodeetid kasutavad 90° või 45° kordsete täisnurkade mahamärkimiseks. Tavaliselt koosnevad need kahest optilisest klaasist pentaprismast tugevas korpuses. Kasutatakse punktide märkimiseks joonele, nihke mõõtmiseks, kõverate määramiseks.

Viited
Rohetiib-aara

Kõik aarad elutsevad Lõuna-Ameerikas või Kesk-Ameerikas.

Rohetiib-aarad on linnuliik aara perekonnast papagoilaste sugukonnast papagoiliste seltsist.

Rohetiib-aarad elavad 80 aastaseks hea elu juures. Hetkel on nad soodsas seisundis. Linnusaba on 1m pikk. Tõepoolest, ta teeb uskumatut lärmi, tekitades väga erinevaid helisid. Samuti on aara võimekas imitaator, ta suudab sõnu korrata ja telefonihelinat jäljendada.

Rohetiib-aarad vajavad niiskust ja troopilist elu. Nende müümine loomapoodides on osades riikides illegaalne. Paljud nendest maksavad üle 85000 eurot.

Nende toiduks on puuviljad ja viljaterad. Nokk on üpris tugev, ta kasutab seda muuhulgas nii pähklite purustamiseks kui okste küljes rippumiseks.
Tijmen van der Helm

Tijmen van der Helm (sündinud 26. jaanuaril 2004 Delftis) on Hollandi võidusõitja, kes praegu võistleb 2022. aasta FIA Kestvussõidu Maailmameistrivõistlustel ARC Bratislavaga ja 2022. aasta Euroopa Le Mansi Sarjas TDS Racinguga.

Isiklik elu 
van der Helm sündis 26. jaanuaril 2004 Delftis ja kasvas üles lähedalasuvas Den Hoornis, Lõuna-Hollandis. Tema karjääri mõjutas tema isa Gerald, kes sõitis Hollandi Volkswagen Endurance Cupil.

Karjäär 
2021. aastal, kui Tijmen van der Helm osales Hollandi meeskonna MP Motorsport Vormel 3 Meistrivõistlustel, avanes tal esimest korda oma karjääri jooksul võimalus sõita Šveitsi meeskonnas Sport-prototüübiga, Ligier JS P320-ga. Racing Spirit of Leman Circuit des 24 Heures'il Michelin Le Mans Cupi meistrivõistluste raames. Tema kaaspiloodiks oli Hollandi piloot Mathijs Bakker.

2022. aastal liitus ta oma esimese Sport-prototüübi kogemuse toel Venemaa meeskonnaga G-Drive Racing, et osaleda esimest korda oma karjääri jooksul ühel Ameerika WeatherTech SportsCar Championship lipulaevadest. Daytona 24 tundi. Tal olid meeskonnakaaslased Austraalia piloodi James Alleni, Ameerika piloodi John Falbi ja Itaalia piloodi Luca Ghiottoga.

Välised lingid 

 Tijmen van der Helm karjääri kokkuvõte saidil DriverDB.com (inglise keeles)

Sündinud 2004
Hollandi sportlased
Dino Beganovic

Dino Beganovic (bosnia keeles Beganović; sündinud 19. jaanuaril 2004 Linköpingis) on Rootsi-Bosnia päritolu võidusõitja, praegu võistleb Prema Powerteami meeskonnas Vormel Regionaal Euroopa Meistrivõistlustel. Ta on Ferrari Driver Academy liige.

Karjäär

Kardisõit 
Beganovic alustas kardisõiduga 2011. aastal. Ta võitis mitu riigi meistritiitlit, näiteks Rootsi OK Junior kardikategooria 2018. 2019. aastal võitis Beganovic OK kategooria nii Rootsi kui ka Itaalia meistrivõistlustel ning saavutas samal aastal WSK eurosarjas teise koha.

Madalamad valemid 
2020. aastal tegi Beganovic oma üheistmelise debüüdi, võisteldes Itaalia Vormel 4 Meistrivõistlustel koos Prema Powerteamiga. Seal võitis ta Imolas ühe sõidu ja lõpetas edetabelis kolmandana, jäädes alla vaid Francesco Pizzile ja meister Gabriele Minìle. Ta osales ka Itaalia meeskonnaga ADAC Vormel 4 valitud voorudes, kogudes kahe nädalavahetusega kaksteist punkti.

Vormel Regionaal Euroopa Meistrivõistlustel 
Beganovic tegi oma Vormel 3 debüüdi 2021. aastal, võisteldes Premaga nii Vormel 3 Aasia Meistrivõistlustel kui ka Vormel Regionaal Euroopa Meistrivõistlustel. Hoolimata sellest, et Aasia sarjas sõitis ta viiest voorust vaid kolm, saavutas rootslane neli poodiumit ja viis Rookie Cupi võitu ning saavutas üldarvestuses seitsmenda koha. Seejärel võistles ta oma esimesel hooajal Formula Regional Euroopa meistrivõistlustel, kus saavutas kaks uustulnuka võitu, ühe poodiumikoha ja ühe pole-positsiooni.

Isiklik elu 
Beganovic sündis Rootsis Ekholmenis. Tema vanemad Fikret ja Mirnesa emigreerusid enne tema sündi Bosniast ja Hertsegoviinast Rootsi. Tema perekond on pärit Zenicast, mis asub Sarajevost 70 km põhja pool. Tal on noorem vend Emir.

Lisaks bosnia keelele valdab Beganovic ka rootsi, inglise ja itaalia keelt.

Välised lingid 

 Dino Beganovic karjääri kokkuvõte saidil DriverDB.com (inglise keeles)

Sündinud 2004
Rootsi autosportlased
Lvivi dominiiklaste kirik

Lvivi dominiiklaste kirik ja klooster (ukraina keeles Домініканський костел і монастир, poola keeles Kościół i klasztor Dominikanów we Lwowie) on kirik ja endine kloostrikompleks Lvivi vanalinnas Ukrainas. Algselt oli see Issanda Ihu roomakatoliku kirik, tänapäeval tegutseb selles Pühima Euharistia kreekakatoliku kirik ja kloostrikompleksis asub muuseum.

Viited

Välislingid 
 The Dominican Church. - Lviv Official Tourism Site
 The Dominican Cathedral. - Lviv. - In Your Pocket
 Львівський музей історії релігії (muuseumi kodulehekülg, ukraina keeles)

Ukraina kirikud
Lviv
Jackson Walls

Jackson Walls (sündinud 1. jaanuaril 2003 Sydneys) on Austraalia võidusõitja, kes sõidab praegu Porsche Carrera Cup Austraalias.

Karjäär

Austraalia Vormel 4 Meistrivõistlustel 
2018. aastal hüppas Walls Austraalia Vormel 4 Meistrivõistlustel Patrizicorse meeskonnaga esimest korda üheistmelisesse autosse. Mitmed edukad keskväljatulemused ja kolm poodiumikohta tõstsid ta 148-ga 6. kohale. Walls naasis järgmiseks kampaaniaks ja tema tulemused olid sarnased eelmisel aastal. Ta võitis oma karjääri esimese võidu Tailem Bendis, Lochie Hughes, kes alustas pole. Algselt võttis võidu pärast Wallsilt juhtima tagasi võtmist. Kontakt Ryan Suhlega pani stjuuardid määrama Hughesile 5-sekundilise karistuse, mis võimaldas Wallsil tõusta poodiumi kõrgeimale astmele.

Vormel 3 Aasia Meistrivõistlustel 
Walls ja Hitech Grand Prix ühinesid Vormel 3 Aasia Meistrivõistlustel hooaja viimaseks kolmeks vooruks. Walls avaldas kohest mõju, kui ta teist korda poodiumil lõpetas ja palus, et ta saavutas Shanghais toimunud hooaja lõpuvõistlusel järgmise poodiumikoha, jäädes 20 sekundit maha võistluse võitjast Jack Doohanist. Ukyo Sasahara saavutas sellel võistlusel 2. koha, mis tähendab, et Hitech saavutas sel hooajal vaid 1-2-3. Walls lõpetas hooaja 90 punktiga 6. kohal.

Toyota Racing Series 
Wallsil jäi 2019. aasta Toyota Racing Seriesi avaring vahele, kuna ta oli vaid 15-aastane. Ta lõpetas hooaja 12. kohal, kõrgeima tulemusega 5. Hampton Downsis. Walls naasis 2020. aasta hooajaks mtec Motorsport istmele. Walls võitis oma selle hooaja ainsa võistluse Pukekohe Park Racewayl, ta alustas tagurpidi ruudustikul ja võitles suurema osa võistlusest Tšehhi meeskonnakaaslase Petr Ptáčekiga.

Isiklik elu 
Wallsi isa Tony on võidusõitja, kes võistleb sellistel võistlustel nagu Austraalia GT Meistrivõistlustel ja Lamborghini Super Trofeo. Jackson Wallsi mänedžer Michael Patrizi on samuti võidusõitja.

Välised lingid 

 Jackson Walls karjääri kokkuvõte saidil DriverDB.com (inglise keeles)

Sündinud 2003
Austraalia sportlased