joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kolmetäheline akronüüm

Kolmetäheline akronüüm on kolmest tähest koosnev lühend, mis on moodustatud mitme sõna algustähtedest.

Enamik kolmetähelisi akronüüme on koostatud lühendatava fraasi sõnade esitähtedest, Tavaliselt, kuid mitte alati, hääldatakse kõik tähed üksikute tähtedena. Akronüüm kirjutatakse suurte tähtedega.

Inglise keeles on kolmetähelised akronüümid äärmiselt levinud ning neid tähistatakse (mõnevõrra irooniliselt) kolmetähelise akronüümiga TLA: Three-Letter Acronym.

Näited

 Riigid: USA (Ameerika Ühendriigid) ja LAV (Lõuna-Aafrika Vabariik).
 Poliitikud: JFK (John Fitzgerald Kennedy) ja LBJ (Lyndon Baines Johnson).
 Arvutitehnika mõisted: DOS (kettaoperatsioonisüsteem, disk operations system), ROM (püsimälu).
 Korporatsioonid: IBM, AMD ja NEC.
 Ametikohad: CEO (tegevjuht, Chief Executive Officer), CFO (finantsjuht, Chief Finance Officer).
 Kolmetähelised asutused ja organisatsioonid: CIA, FBI, FSB ja NSA.
 Telekompaniid: ETV (Eesti), ABC (Ameerika Ühendriigid ja Austraalia), BBC (Suurbritannia) ja CBC, NTV, ORT (Venemaa).
 Isikukirjeldused: SBM (inglise Single Black Male), STR (Short Term Relationship).
 Keemia, bioloogia ja farmaatsiavaldkonnas: GMO, LSD, DNA.
 Lühendid sotsiaalvõrkudes: LOL ja OMG.
 Sõjandus ja relvastus: RPG, AKM
 ISO koodid: EUR, GBP, JPY ja USD.
 IATA lennujaamakoodid:  – TLL, URE, HEL,  LHR, CDG,  JFK.
 Spordiliigad: NFL, NHL.
Sõjalaevade eesliited: HMS, USS ja RMS

Võimalike kombinatsioonide arv
Kolmetäheliste lühendite võimalik koguarv, kasutades rahvusvaheliselt tunnustatud 26 tähte A kuni Z (AAA, AAB ... kuni YYX ja YYY) on 24 336.

Lühendid
Tommy Hilfiger

Thomas Jacob Hilfiger (sündinud 24. märtsil 1951) on Ameerika moelooja, kes rajas omanimelise brändi Tommy Hilfiger.

New Yorgi osariigist Elmirast pärit Hilfiger sündis iiri-ameerika päritolu perekonnas teise lapsena üheksast. Enda väitel põlvneb ta Šoti luuletajast Robert Burnsist.

18. eluaastast töötas Hilfiger jaekaubanduses, tuues New Yorgist riideid, mida müüs oma kodulinnas. Ehkki seitse aastat pärast oma poe The People's Place avamist pidi ta selle pankroti tõttu sulgema, oli ta hakanud disainima riideid oma poeketi teistele poodidele New Yorgi osariigis. 1984. aastal rajas ta uue firma Tommy Hilfiger Corporation, mis läks 1992. aastal New Yorgi börsile (NYSE:TOM). 2004. aastaks oli ettevõttel 5400 töötajat ning selle tulu ületas 1,8 miljardit USA dollarit.

Müügi languse tõttu müüs Hilfiger oma firma 2006. aastal 1,6 miljardi dollari eest investeerimisfirmale Apax Partners. 2010. aasta märtsis ostis selle 3 miljardi dollari eest Phillips-Van Heusen, millele kuulub ka moefirma Calvin Klein.

Hilfigeri on kritiseeritud töölisi ekspluateeriva riidetootmise pärast USA-le kuuluval Saipani saarel Põhja-Mariaani saarestikus. Seal valmistatud rõivad võivad kanda kirja "Made in the USA" ("Valmistatud USA-s"), kuid Saipanil ei kehti USA föderaalne miinimumpalganõue. 2000. aasta märtsis saavutas firma koos teiste kaitsjatega kohtuvälise lahendi kohtuasjas, kus Saipani tekstiilitöölised hagesid enam kui 20 suurt USA tekstiilitootjat töötajate ebaseadusliku kohtlemise süüdistusel.

Kirjalikud väljaanded

Ameerika Ühendriikide moeloojad
Sündinud 1951
Whitney Houston

Whitney Elizabeth Houston (9. august 1963 New Jersey – 11. veebruar 2012 Beverly Hills, California) oli ameerika rütmi ja bluusi ning poplaulja, filminäitleja ja modell.

Houstoni plaate on kokku müüdud hinnanguliselt 170–200 miljonit, millega ta kuulub kõigi aegade parima plaadiläbimüügiga lauljate esikümne lõppu. Filmi "Bodyguard" ("Ihukaitsja", 1992) soundtrack-album pälvis 1994. aastal Grammy auhinna aasta albumi kategoorias.

Whitney Houston sündis keskklassi peres. Tema isa John Ruddell Houston noorem (13. september 1920 – 2. veebruar 2003) oli meelelahutusärimees, ema Cissy Houston (sündinud 1933) edukas souli- ja gospelilaulja. Vanem vend Michael oli samuti laulja, ehkki mitte edukas, emapoolne vanem poolvend Gary Garland mängis NBA-s korvpalli.

Whitney abiellus 1992. aastal laulja Bobby Browniga, kes oli temast 6 aastat noorem. Neil sündis 1993 tütar Bobbi Kristina Brown. Bobby oli mitut puhku seadusega pahuksis, peamiselt narkokuritegude ja purjuspäi autojuhtimise eest, ta kandis ka vanglakaristust. Abielu lõppes 2007. aastal lahutusega.

Ta võitis 2 Emmy ja 6 Grammy auhinda ning 30 Billboardi ja 22 Ameerika muusikaauhinda.

Whitney suri ülejärgmisel päeval pärast oma viimast esinemist. Ta leiti oma toast The Beverly Hiltonis vannist teadvusetuna. Parameedikute pingutused teda elustada jäid viljatuks ja pool tundi pärast leidmist tunnistati ta surnuks. 22. märtsil 2012 avaldas Los Angelese maakonna koroneri kohtumeditsiiniekspertiisi osakond Houstoni surma põhjuste uurimise aruande. Surma põhjustas uppumine, millele aitasid kaasa aterosklerootiline südamehaigus ja narkootikumid. Pisut enne surma oli Houston tarvitanud difenhüdramiini, alprasolaami, kanepit ja tsüklobensapriini. Surma ametlikuks põhjuseks märgiti õnnetusjuhtum.

31. jaanuaril 2015 juhtus Whitney tütre Bobbiga umbes sama mis tema endaga: ta leiti oma kodust vannist teadvusetuna. Ta jäi ellu, ent tema aju oli saanud kahjustada ja sellest ajast ta enam teadvusele ei tulnud. Bobbi suri 26. juulil 2015.

Stuudioalbumid 
"Whitney Houston" (1985)
"Whitney" (1987)
"I'm Your Baby Tonight" (1990)
"My Love Is Your Love" (1998)
"Just Whitney" (2002)
"One Wish: The Holiday Album" (2003)
"I Look to You"(2009)

Filmid

Välislingid 

 Ametlik koduleht
 12 February 2012, US singer and actress Whitney Houston dies aged 48, BBC News

Ameerika Ühendriikide lauljad
Sündinud 1963
Surnud 2012
Karl Siilivask

Karl Siilivask (20. jaanuaril 1927 Veriora vallas Võrumaa – 18. november 2017) oli Eesti NSV ja Eesti Vabariigi ajaloolane, Eesti NSV Teaduste akadeemia ja Eesti Teaduste Akadeemia liige.

Haridus
1940 asus ta õppima Võru Keskkooli, kus sõjasündmuste ning nõukogude tagalasse evakueerumise tõttu õpingud katkesid. 1945 sooritas ta lõpueksamid Tallinna 9. Keskkoolis. 1951 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo osakonna, 1954 kaitses TRÜ-s kandidaadiväitekirja "Eesti töölisklassi võitlus rahvusvahelise imperialismi ja kapitalistliku diktatuuri vastu kodusõja aastatel (1918-1920)" ja 1968 doktoriväitekirja "Suur Sotsialistlik Oktoobrirevolutsioon Eestis" veebruari- ja oktoobrirevolutsioonist Eestis.

Teenistuskäik
Aastatel 1954–1957 oli Karl Siilivask Tartu Riikliku Ülikooli Nõukogude Liidu ajaloo kateedri vanemõpetaja, 1957–1969 dotsent, 1969–1974 professor, olles ühtlasi 1962–1974 kateedrijuhataja, 1962–1964 ja 1971–1973 ajaloo-keele- ning 1973–1974 ajalooteaduskonna dekaan. Aastatel 1974–1983 oli ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudi direktor, 1984–1992 sektorijuhataja, aastatel 1974–1992 ühtlasi kohakaaslasena Tartu Ülikooli professor. Alates 2004. aastast töötas Karl Siilivask Teadusajaloo ja Teadusfilosoofia Eesti Ühenduses vanemteadurina.

1977 valiti ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia liikmeks ajaloo alal.

Teadustöö
Akadeemik Karl Siilivase uurimistöö peasuundadeks oli 19. ja 20. sajandi Eesti ajalugu ja teadusajalugu. Ta on avaldanud üle 200 teadustöö, sh ligikaudu 40 monograafiat, koostanud kesk- ja kõrgkoolide ajalooõpikuid. Teadusajaloo valdkonnast oli tema tähtsaim töö kolmeköitelise ülevaateteose "Tartu Ülikooli ajalugu 1632–1982" koostamine ja vastutav toimetamine. Ta algatas ka sarja "Ülikooli ajaloo küsimusi", mida on ilmunud üle 30 köite. Tema töö kajastub seeriakogumikes "Teaduslugu ja nüüdisaeg", "Teaduse ajaloo lehekülgi Eestist" ning Balti teadusajaloo konverentside materjalides (a-st 1977 "Historiae Scientarum Baltica"). Alates 1995. aastast oli akadeemik Siilivase eestvedamisel koostamisel ja toimetamisel Eesti teaduse biograafiline leksikon", millest ilmusid paberil 1. ja 2. köide.

Teaduskorralduslik tegevus
Ülikooliaastail oli akadeemik Siilivask Üliõpilaste Teadusliku Ühingu ja spordiklubi esimees. 1971–1985 oli ta Tartu Ülikooli ajalookomisjoni esimees ning aastast 1974 Teadusajaloo ja Teadusfilosoofia Eesti Ühenduse esimees, 1991–1993 ja 1999–2001 Teadusajaloo ja Teadusfilosoofia Balti Assotsiatsiooni president ja 1993–1999 asepresident.

Viited

Välislingid
 Karl Siilivask, Tartu ülikooli ajaloo kaanestaja
 Karl Siilivask TA kodulehel

Eesti teadusajaloolased
Tartu Ülikooli ajalooteaduskonna dekaanid
Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna dekaanid
Tartu Ülikooli professorid
Eesti NSV Teaduste Akadeemia liikmed
Eesti Teaduste Akadeemia liikmed
Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna vilistlased‎
Sündinud 1927
Surnud 2017
Käguvamplased

Käguvamplased ehk käguvaablased (Ichneumonidae) on putukate sugukond kiletiivaliste seltsist.

Neid iseloomustab pikenenud tagakeha. Nad on teiste putukate parasitoidid.

Üle maakera leidub neid rohkem kui 60 000 liiki.

Varem peeti käguvamplasi oluliseks erandiks elurikkuse reeglile, mille järgi liigiline mitmekesisus suureneb poolustelt troopika suunas, kuid nüüd on see erandlikkus hulga uute troopiliste liikide avastamise tõttu kahtluse alla pandud.

Kiletiivalised
Ülemveebel

Ülemveebel (inglise keeles Sergeant Major of the Land Forces) on Eesti maaväes kasutusel olev auaste, mis on ühtlasi kõige kõrgem allohvitseri auaste.

Ülemveebli põhiametikoht on väeliigi vanema allohvitseri ametikoht.

Sõjaväelised auastmed
Madrus

Madrus (saksa keeles Matros) on Eesti kaitsejõududes kasutusel olev mereväe auaste, mis on ühtlasi madalaim sõjaväeline auaste. 

Madrusest ühe astme võrra kõrgem auaste on vanemmadrus. Maa- ja õhuväes vastab madrusele reamehe auaste.

Madrus on ühtlasi kasutusel ka tsiviilmerenduses, kus selle all peetakse silmas laeva ametikohta.
Sadamas on ametikohaks ka kaimadrus.

Sõjaväelised auastmed
Eesti merevägi
Puukoristaja

Puukoristaja (Sitta europaea) on puukoristajalaste sugukonda puukoristaja perekonda kuuluv linnuliik.

Välislingid 
 

Puukoristajalased
Eesti värvulised
Reino Ylönen

Reino Ylönen (16. juuli 1910 Suonenjoki – 22. märts 1981 Kuopio) oli soome vaimulik.

Reino Ylönen sündis Suonenjoel (praeguse haldusjaotuse järgi Põhja-Savo maakonnas). Ta lõpetas Kuopios lütseumi ja aastal 1935 Helsingi Ülikooli usuteaduskonna. Ta ordineeriti 22. oktoobril 1935 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1935–1938 Soomes pastor. Aastatel 1938–1940 oli ta Narva soome-rootsi Püha Mihkli koguduse ja Kallivere koguduse õpetaja. Ta arreteeriti 23. juulil 1940 ja viibis Peterburis Špalernaja vanglas. Pärast vanglast vabanemist oli ta aastatel 1944–1945 Soome armee vaimulik.

Viited

Kirjandus 
Esko Jalkanen. Reino Ylönen, heimo- ja diakoniapastori. Kuopio: Kuopion Isänmaallinen Seura, 2004

Eesti luterlike koguduste vaimulikud
Soome vaimulikud
Eesti soomlased
Sündinud 1910
Surnud 1981
Meelis Kiili

Meelis Kiili (sündinud 20. märtsil 1965) on Eesti sõjaväelane, auastmelt kindralmajor.

Aastatel 2008–2010 oli ta Eesti kaitseatašee Ameerika Ühendriikides ja Kanadas.

Ta oli Balti Kaitsekolledži ülem aastatel 2010-2012. 

Alates 16. detsembrist 2012 kuni 19. juulini 2019 oli ta Kaitseliidu ülem.

Auastmed

Viited

Välislingid
President andis Meelis Kiilile brigaadikindrali auastme 

Kaitseliidu ülemad
Eesti kindralmajorid
Legion of Meriti kavalerid
Sündinud 1965
Julius Vambola

Julius Vambola (aastani 1903 Julius Simpmann; 4. detsember 1876 Tallinn – 25. juuni 1949 Tallinn) oli eesti ehitusinsener, ettevõtja, sporditegelane ja talisupleja.

Ta õppis aastatel 1889–1894 Tallinna linnakoolis. Aastal 1891 hakkas ta harrastama Adolf Andruškevitši juhendamisel tõstmist. Ta esines tõstevägilasena, paistis silma sõrmede tugevusega. Pärast linnakooli lõpetamist töötas ta aasta otsa (kooliraha kogumise eesmärgil) kohtupristavi, notari ja advokaadi juures.

Hiljem Peterburis olles jätkas tõstmist Władysław Krajewski juhendamisel. Peterburis lõpetas ta aastal 1902 eksternina Peterburi õpetajate instituudi, aastal 1907 Peterburi ülikooli õigusteaduskonna. Ta oli spordiseltsi Peterburi Kalev asutajaid, oli aastatel 1900–1903 seltsi esimees ja hiljem auesimees. Aastatel 1903–1906 oli ta Peterburis tegev Eesti seltside esimehena, abiesimehena ja kirjatoimetajana. Aastal 1916 lõpetas ta Petrogradi polütehnilise instituudi ehitusinsenerina. Aastatel 1914–1920 oli ta Soomes metsatööstur.

Julius Vambola suri 25. juunil 1949. Ta maeti 29. juunil 1949 Siselinna kalmistule. Kuid tema hauaplatsi asukoht on teadmata.

Viited

Välislingid
 

Eesti ehitusinsenerid
Eesti tõstjad
Eestistatud nimega inimesed
Siselinna kalmistule maetud
Sündinud 1876
Surnud 1949
Lučenec

Lučenec (ungari Losonc, saksa Lizenz) on linn Slovakkia keskosas Banská Bystrica maakonnas. Asub Ipolyi keskjooksul.

Linna on mainitud esmakordselt 1247. aastal. 1918. aastani kuulus linn Ungari Kuningriigile. 1938–1945 kuulus Ungarile.

1910 oli linnaelanikest 82% ungarlased. Tänapäeval on ungarlasi umbes 16% elanikest.

Viited

Välislingid 

 Lučeneci koduleht (slovaki keeles)

Slovakkia linnad
Slovakkia vallad
Banská Bystrica maakond
Považská Bystrica

Považská Bystrica (saksa keeles: Waagbistritz, ungari keeles: Vágbeszterce) on linn Slovakkias Trenčíni maakonnas. Asub Váhi jõe ääres.

Ajalugu  
1384. aastal sai Považská Bystrica linnaõigused. 1458 kinkis Mátyás I linna ja selle ümbruskonna Ladislav Podmanickýle.

Välislingid 

Považská Bystrica koduleht

Slovakkia linnad
Slovakkia vallad
Trenčíni maakond
Kivipääsuke

Kivipääsuke (Ptyonoprogne rupestris, ka Hirundo rupestris) on linnuliik pääsulaste sugukonnast. Asustab Pürenee poolsaare ja teiste Vahemere maade kaljukoopaid, pesitseb ka Punase mere idaranniku mägedes, suvel levinud ka Ees- ja Sise-Aasia mäestikes, talvitub ka Atlase mäestikus ja India lääneosas.

Pikkus on 14–15 cm.

Kivipääsuke sarnaneb sulestiku värvuse poolest kaldapääsukesega. 

Eestis vaadeldi kivipääsukest esmakordselt 11. novembril 2013 Sääre külas Saaremaal.

Viited

Välislingid
 

 Eesti sai taas uue linnuliigi 
Sissekanne Avibase'is
Sissekanne AWD-s
Sissekanne ITIS-es
Sissekanne IUCN-is
Sissekanne NCBI-s 
Sissekanne saidil Wikispecies

Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit :fr:Hirondelle_de_rochers seisuga 15.11.2013.
Pääsulased
Leena Laas

Leena (Jelena) Laas (sündinud 26. augustil 1966 Narvas) on eesti viiuldaja ja viiulipedagoog.

Haridus
Laas õppis viiulit ja klaverit Narva Lastemuusikakoolis, viiulit Tallinna Muusikakeskkoolis ja Tallinna konservatooriumis (õpetajad Jüri Gerretz ja Ulrika Kristian). Lõpetas Eesti Muusikaakadeemia magistrantuuri Ulrika Kristiani ja professor Mari Tampere-Bezrodnõi juhendamisel. Täiendanud end järgmiste tunnustatud viiuldajate meistrikursustel: Igor Bezrodnõi (Moskva), Sigiswald Kuijkeni (Belgia), Anatoli Reznikovski (Peterburi konservatoorium), Regis Pasquier ja Gérard Poulet (Pariisi konservatoorium).

Töö
Solistina ja ansamblistina on Leena Laas esinenud Eestis, Soomes, Rootsis, Venemaal ja Saksamaal ning arvukatel kontsertidel esitanud teiste tuntud heliloojate loomingu kõrval ka palju Eesti muusikat. Koostöös kammerpianist Nata-Ly Sakkosega on valmis 2001. aastal CD "Poème d'amour", mis ilmus Eesti Raadio egiidi all.

CD-d arvustanud Lembi Metsa sõnul on Laasil väliseesti kuulsa viiuldaja Evi Liivakuga ühine "kirglik poognakäsi, mis ühestki noodist embuseta lahti ei taha lasta, olgu tegu õhkõrna puudutuse või sügava paitusega. Leena Laasi kunstnikuomadustest ongi olulisimad kõlavoolimise" oskus ja külluslik tämbripalett, mille abil ta teosed elavaiks, hingavaiks ja arenevaiks tervikuiks köidab."

Laas on olnud mitme orkestri ja projektikollektiivi liige, näiteks Eesti Riiklik Sümfooniaorkester, Rahvusooper Estonia orkester, Kremerata Baltica, Tallinna Kammerorkester, Tallinn Sinfonietta, Jyväskylä Linnaorkester (Soome) jpt.

1998. aastast on Laas oma sünnilinna Narva sümfooniaorkestri kontsertmeister ja 2011. aastast Pärnu Ooperi orkestri kontsertmeister. Ta on olnud ka rahvusooperi Estonia sümfooniaorkestri kontsertmeister.
 
Leena Laas on tegutsenud viiulipedagoogina Eestis ja Soomes (meistrikursused Kokkolas). Praegu töötab viiuliõpetajana Keila Muusikakoolis ja Nõmme Muusikakoolis. Tema õpilasi Keila Muusikakoolis on autasustatud Loode-Eesti viiuliõpilaste konkursil, 2010. aastal Eesti Muusikakoolide Liidu üleriigilisel muusika- ja kunstide koolide viiuliõpilaste konkursil  jne. Varem on ta õpetanud Tallinna 21. keskkoolis (1997–1998) ja Tabasalu Laste Muusikakoolis (1996–1097).

Laas on korduvalt pälvinud Pille Lille Muusikute Toetusfondi stipendiumi.

Leena Laas on Eesti Interpreetide Liidu 2009. ja 2010. aasta stipendiaat.

Viited

Välislingid
 Jelena Laas
 Lembi Mets "Veel üks armastuse poeem" Sirp, 6. juuli 2001 (CD "Poème d'amour" arvustus)

Eesti muusikapedagoogid
Eesti viiuldajad
Sündinud 1966
Sajóvámos

Sajóvámos on vald Borsod-Abaúj-Zempléni komitaadis Ungaris.

Viited

Ungari vallad
Saksi-Wittenberg

Saksi-Wittenbergi hertsogkond (sks Herzogtum Sachsen-Wittenberg) oli aastatel 1296–1356 Saksa-Rooma riigi osastisriik, mille keskus oli Wittenbergis. 

Algne Saksi hertsogkond lagunes aastal 1180 paljudeks väikeriikideks. Järelejäänud Saksi hertsogkond koosnes alates aastast 1212 kolmest eraldiseisvast väikevaldusest Elbe jõe ääres Wittenbergi, Belzigi ja Lauenburgi (Land Hadeln) ümbruses. 

Aastal 1295 otsustati Saksi hertsogkond jagada Saksi-Lauenburgi ja Saksi-Wittenbergi hertsogkonnaks. Jagamine toimus 20. septembril 1296.

Esimeseks Saksi-Wittenbergi hertsogiks sai Albrecht II Askania dünastiast. Talle järgnes poeg Rudolf I, kelle valitsemisajal aastal 1356 ülendas keiser Karl IV hertsogkonna kuldbullaga Saksimaa kuurvürstiriigiks.

Vaata ka
Askania dünastia

Saksamaa ajaloolised riigid
Saksimaa ajalugu
Ringtee tänav (Tartu)

Ringtee tänav on tänav Tartu lääneservas, peamiselt asuvad selle ääres kontori- ja tööstushooned.

Tänav asub Tartu läänepiiril Emajõest edelas ja on umbes 7 km pikk. Põhjast lõuna poole minnes on tal ühine ristmik Ilmatsalu tänava, Viljandi maantee, Raja tänava, Riia tänava ja Aardla tänavaga. Seejärel ületab tänav viadukti, mille alt kulgeb Tartu–Valga raudtee ning raudtee loodeservas Raudtee tänav ja kaguservas Roopa tänav. Ristmikud Ilmatsalu tänava, Viljandi maantee, Riia ja Aardla tänavaga on ringristmikud. Kuni 2013. aastani jagas Võru tänav Ringtee kaheks, Idaringtee projekti käigus on need pooled praeguseks ühendatud.

Ringteed mööda sõidavad need sõidukid, kes põhja poolt, Tallinna maanteelt tahavad sõita Viljandi, Valga või Võru suunas või vastupidi, aga kellel ei ole Tartusse asja. Niimoodi vähendab Ringtee liikluskoormust Tartu kesklinnas.

14. septembril 2007 avati Ringtee ja Aardla tänava ristmikul jalakäijatele ja jalgratturitele mõeldud Ringtee-Aardla ristmiku tunnel.

Välislingid 

Tartu tänavad
Ropka tööstusrajoon
Ränilinn
Variku (Tartu)
Tammelinn
Ellen-Vivian Orgmets

Ellen-Vivian Orgmets (29. aprill 1927 Tallinn – 22. juuni 2011) oli eesti keeletoimetaja.

Aastatel 1946–1949 töötas Ellen-Vivian Orgmets kaadriinspektorina Tallinna Kalakombinaadis.

1949. aasta detsembris kutsuti ta tööle Eesti Riiklikku Kirjastusse, kus töötas korrektorina 1953. aastani. Samal aastal asus Orgmets korrektorina tööle lasteajakirja Pioneer, mille juurde loodi 1960. aastal ajakirja Täheke toimetus. Töötas lasteajakirja toimetuses kuni 1976. aastani ning 1982. aastani,  pensionieani ajakirja Nõukogude Naine vastutava sekretärina.

Pensionieas töötas Orgmets 1997. aastani Tallinna Kiirabihaiglas Tartu Riikliku Ülikooli üld- ja molekulaarpatoloogia instituudis.

Aastatel 1966–1971 käis ta Teataja Eesti grupi liikmena Moskvas NSVL Ülemnõukogu istungjärkude materjalide õigekeelsust toimetamas.

Pere
Tema pojad Peep Orgmets(13.10.1951-14.05.1968)jalgrattasportlane ja Sven-Orli Orgmets(04.08.1958-.......) agronoom Jäneda Sovhoostehnikum 1973-1979, 54.lend ja 1992.a. EMÜ,kõrgem magister, Harju Autoinspektsioon riiklik inspektor ja rühmakomandör, Politseiametnik Vanalinna osak.; Tammiku Maja ME(HAS) direktor(1993-1999); Kesklinna osak., Tallinna  Prefektuuris; Julgestuspolitseis ja Korrakaitsepolitseis ning Harku Väljasaatmiskeskuses, komissar

Tema isa Hugo-Johannes Möldre oli Eesti Vabariigi sõjaväelane ja Politsei Peavalitsuse ülem 1924–1925.

Eesti toimetajad
Pärnamäe kalmistule maetud
Sündinud 1927
Surnud 2011
Jutta Urpilainen

Jutta Pauliina Urpilainen (sündinud 4. augustil 1975 Lapual) on Soome poliitik. Ta on alates 1. detsembrist 2019 von der Leyeni komisjonis Euroopa Komisjoni volinik.

Ta on hariduselt õpetaja ja lõpetas 2002 Jyväskylä Ülikooli magistrikraadiga pedagoogikas. Seejärel töötas õpetajana, kuni valiti 2003. aastal parlamenti.

Poliitiline tegevus

Alates 2001 oli Urpilainen organisatsiooni Noored Euroopa Föderalistid Soome osakonna esimees. Samast aastast oli ta Kokkola linnanõukogu liige.

Alates 19. märtsist 2003 oli ta Eduskunna liige. Ta valiti sinna Vaasa valimisringkonnast. Ta kuulus Eduskunna haridus- ja kultuurikomisjoni ja oli rahanduskomisjoni asendusliige. Ühtlasi on ta Soome Välissuhete Instituudi nõunike kogu liige.

2008. aasta juunis valiti Urpilainen Soome Sotsiaaldemokraatliku Partei kõigi aegade esimeseks naisliidriks. Ta vahetas sellel kohal välja endise rahandusministri ja peaministri asetäitja Eero Heinäluoma. Ta võitis valimised teises voorus, edestades endist välisministrit Erkki Tuomioja 218 häälega 132 vastu. Ta oli Soome Sotsiaaldemokraatliku Partei esimees aastatel 2008–2014.

22. juunist 2011 kuni 6. juunini 2014 oli Jutta Urpilainen Jyrki Kataineni valitsuses rahandusminister, alates 27. aprillist 2011 ühtlasi peaministri asetäitja.

Isiklikku

1997 avaldas Urpilainen raamatu "Kaiken maailman koulutusta" ja 2002 sünnipäevalaulude CD-albumi "Jouluisia ajatuksia".

Tema isa oli valitsusnõunik Kari Johannes Urpilainen, ema oli õpetaja Pirjo Riita Urpilainen.

Soome poliitikud
Sündinud 1975
Euroopa Komisjoni volinikud
Frank Packard (arhitekt)

Frank L. Packard (1866 – 26. oktoober 1923) oli USA arhitekt, kes tegutses Ohios.

Välislingid 
 Frank L. Packard. International Architecture Database

Ameerika Ühendriikide arhitektid
Sündinud 1866
Surnud 1923
Integreeritud paisuga suletav türistor

Integreeritud paisuga suletav türistor (inglise keeles integrated gate-commutated thyristor või insulated gate commutated thyristor, lühend IGCT) on  paisu kaudu suletava türistori (GTO-türistori) edasiarendus. Nagu GTO-türistor, nii on ka IGC-türistor täielikult tüüritav jõupooljuhtlüliti, mis tähendab, et seda saab tüürelektroodist lülitada nii sisse kui ka välja. Selleks on IGC-türistorisse sisse ehitatud spetsiaalne tüürlülitus.

IGC-türistori paisuga integreeritud tüürlülituse kaasabil toimub türistori sisselülitamine märksa energiasäästlikumalt  ja  kiiremini kui tavalises GTO-türistoris.

Väljalülitamiseks vajab  see transistor anoodvoolust tugevamat paisuvoolu impulssi. Nii saavutatakse lühike väljalülituskestus, ent sellise vooluimpusi samiseks on tarvis transistori  läheduses suurt akupatareid.  

IGC-türistor on kasutatav jõuelektroonikas võimsusel kuni 20 MVA ja kilohertsides mõõdetavatel sagedustel. Üksainus IGCT-moodul on näiteks võimeline lülitama kiloampritesse ulatuvatuvat voolu vastupingel 4500 volti.

Vaata ka
Türistor
GTO-türistor

Välislingid
 IGCT. Insulated Gate Commutated Thyristor
IGCT Technology-A Quantum Leap

Jõuelektroonika
Robert Astrem

Robert Astrem (Robert Aström; 24. jaanuar 1887 Narva – 8. veebruar 1941 Tallinn) oli eesti ajakirjanik ja poliitik.

Ta kuulus Asutavasse Kogusse ja oli 20. detsembrist 1920 kuni 29. septembrini 1922 ESDTP nimekirjas olles I Riigikogu koosseisu liige. Tema asemel asus 1922. aastal I Riigikogusse Märt Raud.

Välislingid
Entsüklopeedia: Astrem (Aström), Robert

Eesti ajakirjanikud
Asutava Kogu liikmed
I Riigikogu liikmed
Eesti Sotsiaaldemokraatliku Tööliste Partei poliitikud
Tallinna linnavolikogu liikmed
Eesti tuletõrjujad
Liiva kalmistule maetud
Sündinud 1887
Surnud 1941
Jaan Eigo

Jaan Eigo (19. oktoober (vkj)/ 31. oktoober 1866 Parveotsa talu, Vana-Võidu vald, Viljandimaa – 30. oktoober 1946 Viljandi vald) oli eesti põllumees, poliitik ja omavalitsustegelane.

Kuulus Põllumeestekogude liikmena I Riigikogu ja alates 8. oktoobrist 1923 (Hans Sootsi asemel) II Riigikogu koosseisu.

Viited

Tema kohta
"Jaan Eigo 60-aastane". Järva Teataja nr 85, 5. november 1926. Lk 2

Välislingid
Haud Viljandi vanal kalmistul

Eesti põllumajandustegelased
I Riigikogu liikmed
II Riigikogu liikmed
Põllumeestekogude poliitikud
Viljandi vanale kalmistule maetud
Sündinud 1866
Surnud 1946
IMI Negev

Negev on Iisraelis toodetud 5,56 mm kergekuulipilduja.

Negev on automaatne tulirelv. See kasutab rauast väljuvaid lõhkeaine põlemisgaase selleks, et käitada lühikese käiguga gaasikolvi juhtimissüsteemi toru all ja pöördluku lukustusmehhanismi. Lukul enesel on 4 lukuhõlma, mis haakuvad toru pikendusega. Luku pöörlemist juhib riivi sees olev nõel, mis liigub lukukandurile paigaldatud nukijuhiku sees. Lukul on padrunikesta väljaheitmise seadis, mille hoob töötab vedru abil ja mida pöörab lukukandur.

Negevi gaasiregulaatoril on kolm asendit: etteandmine salvest, etteandmine lindilt ja halb ilm (tolm, pori või pritsmed). Kõigis asendites töötab kuulipilduja kiirusega 850–1150 lasku minutis.

Negevi projekteerimist alustati 1985 ja ametlikult võeti see Iisraeli armee relvastusse 1997. See vahetas välja kergekuulipilduja Galil, mille toru võis kestva tulistamise käigus kergesti üle kuumeneda.

See on kasutusel ka Eesti kaitseväe relvastuses. Lisaks Iisraelile ja Eestile kasutavad seda 2011. aasta seisuga veel Gruusia, Colombia, Costa Rica ja Tai.

Relva andmed
Kaliiber: 5,56 mm
Padrun: 5,56×45
Kuuli algkiirus: 950 m/s
Tehniline laskekiirus: 850–1150 lasku minutis
Efektiivne laskekaugus: 500 m
Pikkus: 1020 mm
Kaal: 7,3 kg (tühjalt)
Lindikoti maht: 150 padrunit
Salve maht: 35 padrunit, kasutatakse ka kuni 150 padruniga kuulilinte

Kergekuulipildujad
Iisraeli relvad
Jon Bon Jovi

Jon Bon Jovi (kodanikunimega John Francis Bongiovi Jr.; sündinud 2. märtsil 1962 Perth Amboys New Jerseys) on ameerika laulja, laululooja ja näitleja.

Tema isa John Francis Bongiovi (seenior) oli itaalia ja slovaki päritolu habemeajaja. Ema Carol Sharkey oli saksa ja vene päritolu lilleseadja ja üks esimesi Playboy jänkusid. Tal on vennad Anthony ja Matthew. Ta kasvas katoliiklikus peres.

John ei armastanud koolis käia. Selle asemel eelistas ta pilli mängida. Juba 16-aastasena mängis ta klubides. 17-aastasena töötas ta oma kauge sugulase Anthony Bongiovi helisalvestusstuudios koristajana. Sel aastal salvestas Domenico Monardo seal oma albumit "Christmas in the Stars: The Star Wars Christmas Album", kuhu Anthony soovitas ka Johni laulma. Ta esitas seal laulu "R2-D2 We Wish You A Merry Christmas", mis ongi tema esimene salvestis. Albumil oli tema nimi kirjutatud kujul "John Bongiovi".

1983 moodustas ta oma bändi Bon Jovi. Bänd sai nime Bongiovi perekonnanime järgi ja seda hääldatakse samamoodi kui perekonnanime, aga kirjutatakse nii, et ameerika publikul oleks lihtsam mõista, kuidas seda hääldada tuleb. Bänd tegutseb vaheaegadega siiani ja selle algkoosseisust lööb kaasa koguni neli liiget. Need on Jon Bon Jovi ise (laul ja rütmikitarr), David Bryan (klahvpillid ja taustalaul), Tico Torres (trummid) ja Richie Sambora (soolokitarr ja taustalaul).

1990 avaldas Jon Bon Jovi oma esimese sooloalbumi "Blaze of Glory", mis oli saanud nime albumil oleva samanimelise laulu järgi. See laul pärines filmist "Young Guns II". See album ja laul nimetati 1991 paljude auhindade kandidaadiks, mille hulgas olid Oscar ja Kuldgloobus originaalloo kategoorias, Grammy visuaalse meedia jaoks kirjutatud laulu kategoorias ja laulja ise rokklauluesituse kategoorias, Ameerika muusikaauhind pop- või rokksingli kategoorias ning MTV videomuusikaauhind filmist pärit video ja meesesitaja video kategoorias. Neist võitis ta Kuldgloobuse ja Ameerika muusikaauhinna.

2012 nimetati ta uuesti Kuldgloobuse kandidaadiks originaalloo kategoorias lauluga "Not Running Anymore", aga ta ei võitnud seda.

29. aprillil 1989 abiellus ta keskkooliaegse kallima Dorothea Hurleyga. Neil on neli last: Stephanie Rose (1993), Jesse James Louis (1995), Jacob Hurley (2002) ja Romeo Jon (2004).

Diskograafia

Bon Jovi 
 "Bon Jovi" (1984)
 "7800° Fahrenheit" (1985)
 "Slippery When Wet" (1986)
 "New Jersey" (1988)
 "Keep the Faith" (1992)
 "These Days" (1995)
 "Crush" (2000)
 "Bounce" (2002)
 "Have a Nice Day" (2005)
 "Lost Highway" (2007)
 "The Circle" (2009)

Sooloalbumid 
"Blaze of Glory" (filmimuusikaalbum "Young Guns II", 1990)
"Destination Anywhere" (1997)

Televisiooni- ja filmirollid 
 "Young Guns II" (1990)
 "Anna edasi" ("Pay It Forward", 2000)
 "U-571" (2000)
 "Ally McBeal" (2001–2002)
 "Vampiirid: Mehhiko vereimejad" ("Vampires: Los Muertos", 2002)	
 "Hokibeibed" ("National Lampoon's Pucked", 2006)
 "30 Rock" (2010)

Välislingid 

 Ametlik koduleht

Ameerika Ühendriikide lauljad
Laulukirjutajad
Ameerika Ühendriikide näitlejad
Sündinud 1962
Käblik

Käblik (Troglodytes troglodytes) on linnuliik värvuliste seltsist käbliklaste sugukonnast.

Käblik on Eesti üks pisemaid linde.

Käbliku pesitsusaegset arvukust hinnatakse 250 000–300 000 paarile, talvist arvukust 50–500 isendile.

Viited

Välislingid

 

Värvulised
Eesti värvulised
Karl Oskar Freiberg

Karl Oskar Freiberg (pseudonüüm Oskar Kurmiste; 2. mai 1894 Mäksa vald, Tartumaa – 2. detsember 1941 Sverdlovsk, hukati) oli ajakirjanik ja poliitik.

Ta asus 7. septembril 1920 Johannes Semperi asemel Asutava Kogu liikmeks ning oli hiljem ka I, II, III, IV ja V Riigikogu liige.

Freiberg kuulus Eesti Iseseisvasse Sotsialistlikku Tööliste Parteisse.

Välislingid 
 FREIBERG, KARL OSKAR – Eesti biograafiline andmebaas

Eesti ajakirjanikud
Asutava Kogu liikmed
I Riigikogu liikmed
II Riigikogu liikmed
III Riigikogu liikmed
IV Riigikogu liikmed
V Riigikogu liikmed
Eesti Sotsialistide-Revolutsionääride Partei poliitikud
Eesti Sotsiaaldemokraatliku Tööliste Partei poliitikud
Hukatud Eesti poliitikud
Sündinud 1894
Surnud 1941
Esko Häkli

Esko Antero Häkli (sündinud 30. novembril 1936) on Soome raamatukogutegelane, Helsingi Ülikooli raamatukogu (Soome Rahvusraamatukogu) direktor (1976–2001).

19. oktoobril 1994 promoveeriti professor Esko Häkli Tallinna Ülikooli audoktoriks.

Teadlasena uurib ta raamatu ja trükinduse ajalugu ning nüüdisaegset võrdlevat raamatukogundust teadusraamatukogude kontekstis. Ta on avaldanud artikleid peamiselt Rootsi ja Saksamaa teaduslikes väljaannetes.

Elu ja karjäär  
Häkli alustas oma töömeheteed praktikandina Helsingi ülikooli raamatukogus. Tegutsenud 1960. aastate algusest Helsingi Ülikooli Teoloogilise teaduskonna raamatukogu juhatajana siirdus ta 1969 tagasi ülikooli raamatukokku, kus töötas esialgu osakonnajuhatajana. Direktori ametisse nimetati ta 1976. 

Direktorina viis ta läbi mitmeid muudatusi ja arendusprojekte. Maa alla valmis suur ventileeritav ladu. Mikkelisse asutati raamatukogu konserveerimiskeskus.

Häklini ajal pandi raamatukogus alus mitmetele uurimisprojektidele. Häklini ajal sai Helsingi Ülikooli raamatukogu Soome teaduslike raamatukogude võrgustiku keskuse staatuse. Rahvusraamatukogu vastutab raamatukogude IT-süsteemi ja elektroonilise raamatukogu (FinELib) hooldamise ja arendamise eest ning tegutseb riikliku kogude digiteerimiskeskusena.
Ta toetas tugevalt esimese ühise raamatukogusüsteemi (VTLS) kasutuselevõttu 

Häkli on filosoofiadoktor (1972), Helsingi Ülikooli audoktor (1990), Kuningliku Gustav Adolfi Akadeemia (Uppsala) kirjavahetajaliige (1993), rahvusvaheliste erialaorganisatsioonide (IFLA, LIBER) juhatuse liige ja töörühma “Bibliotheca Baltica” juhataja. 
Ta oli ajakirja Books from Finland toimetuskolleegiumi esimees 1976–2001, Soome kirjanduse seltsi juhatuse liige 1984–1999, Sibeliuse Seltsi esimees 2002–2009.

Alates 2009 on ta olnud ajakirja Nordisk Pappershistorisk Tidskrift vastutav toimetaja.

Häkli on olnud alates 1976 abielus magister Gunilla Häkliniga (sündinud Berglund). 
Esimesest abielust (1957–1976) Eeva-Liisa Viljaneniga on tal kaks last.

Tunnustused 
 Tallinna Ülikooli audoktor 
 Soome Lõvi ordeni komandör 
 Saksamaa Liitvabariigi Teeneteordeni suur teeneterist 
 Rootsi Põhjatähe ordeni komandör 
 Sibeliuse Seltsi auliige 

 
Soome raamatukogundustegelased
Sündinud 1936
Helsingi Ülikooli audoktorid
Ülo Kaasik

Ülo Kaasik (9. november 1926 Tallinn – 17. aprill 2017 Tartu) oli eesti matemaatik.

Ta lõpetas 1953. aastal Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonna. 1957. aastal kaitses matemaatikadoktori väitekirja.

Aastatel 1953–1959 töötas ta Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonna lektorina. 1959–1979 oli ta ülikooli arvutuskeskuse teaduslik juhendaja, 1979–1993 matemaatikateaduskonna professor, seejärel 1993. aastast Tartu Ülikooli matemaatika-informaatikateaduskonna emeriitprofessor. 

Tartu Ülikooli arvutuskeskuse ja programmeerimise kateedri (praeguse arvutiteaduse instituudi) arendamise kõrvalt kirjutas Ülo Kaasik matemaatika- ja programmeerimisteemalisi artikleid ja raamatuid. Ta on koostanud matemaatikateatmikke: leksikone, sõnastikke ja koostöös kolleegidega ka koolimatemaatika entsüklopeedia.

Tunnustus
1998 – Gerhard Rägo nimeline mälestusmedal
2001 – Valgetähe III klassi teenetemärk
2003 – Eesti Matemaatika Seltsi auliige
2007 – Eesti Vabariigi teaduspreemia elutöö eest
2007 – Tartu Ülikooli suur medal
2013 – Tartu linna aukodanik ja Tartu Suurtähe kavaler

Viited

Välislingid
Haud Tallinna Metsakalmistul

Eesti matemaatikud
Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna vilistlased
Tartu Ülikooli professorid
Valgetähe III klassi teenetemärgi kavalerid
Tartu aukodanikud
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1926
Surnud 2017
Erich Differt

Erich Aleksander Nikolai Differt (8. november 1883 – 1959) oli Eesti insener ja nudist.

Ta lõpetas Stuttgardi Ülikooli mäeinsenerina, töötas Venemaal ja opteerus 1920. aastail Eestisse.

Ta oli ühe Saksa esimese alastikultuuri ühingu liige alates 1907. aastast. Kui ei olnud võimalik osaleda ühingu töös, siis viljeles ta nudismi perekonna ja tuttavate ringis ning propageeris seda kõikjal. Ta oli kolm aastat järjest Saksa suusahüppe meister.

22. augustil 1933 andis Patendiamet kaitsetunnistuse Erich Differti leiutisele "Kiirelt vahetatav õhuvoolik jalgrataste ja jõuvankrite ratastele kui ka kõiksugustele muudele ratastele pressitud õhuga täidetud voolikuga."

23. juunil 1932 otsustas ta asutada Eesti Vabakehakultuuri Ühingu ja esitas selle põhikirja 29. juulil kohtu- ja siseministeeriumile kinnitamiseks. Minister Ado Anderkopp keeldus selle registreerimisest. 1. novembril 1932 otsustas Riigikohus kohtu- ja siseministri otsuse tühistada. 1934. aastal oli ühingul 55 liiget.

Ühing suleti siseministri resolutsiooniga 15. novembrist 1939 ja loeti likvideerituks likvideerimiskomisjoni otsusega 21. augustist 1940.

Erich Differt siis enam ühingu tegevuses ei osalenud. Ta vabastati Eesti kodakondsusest Vabariigi Valitsuse otsusega 30. novembril 1939 ja ta pöördus tagasi Saksamaale.

Erich Differt oli abielus ja tal oli kolm last.

Nudistlik tegevus Eestis vaibus aastakümneteks, kuid rahva seas elasid edasi legendid Eesti nudismi pioneerist Erich Differtist ja tema asutatud alastikultuuri ühingust. Tema ideed olid okupatsiooni ajal võitluses nudismi ideede eest suureks toeks.

Viited

Välislingid 
 Geni
 Olev Meremaa: 75 aastat Eesti nudismi
 Eesti kuulsaima nudisti lapselaps: meie peres pole kunagi alasti keha peljatud

Teosed 
 Magnetiit (magnetraua maak). Tallinn, 1936.
 Tõde alastikultuurist. Tallinn, Ringraadio, 1934.

Eesti insenerid
Eesti suusahüppajad
Eesti nudistid
Sündinud 1883
Surnud 1959
Aksella Luts

Aksella Hildegard Luts (neiupõlvenimi Kapsta; 27. september (vkj)/ 10. oktoober 1905 Moskva – 8. jaanuar 2005 Pärnu) oli eesti filmilooja.

Aksella Luts oli abielus Vabadussõja veterani ja filmioperaator Theodor Lutsuga.

Koos abikaasaga lõi Aksella Luts esimese täispika eesti mängufilmi "Noored kotkad" (1926). Aksella Luts oli filmi stsenaariumi autor ja astus üles ka näitlejana. 1931. aastal valmis neil vaatefilm "Kas tunned maad?" ja kultuuriantropoloogiline dokumentaalfilm "Ruhnu".

Aastal 1931 valmis koostöös soomlastega eesti esimene heli- ja tantsufilm "Päikese lapsed". Ta elas koos abikaasaga alates 1938. aastast Soomes, kust nad 1944. aastal siirdusid Rootsi ja sealt 1946. aastal Brasiiliasse. Seal valmis abikaasade koostöös mitmeid dokumentaal- ja reklaamfilme. Veel pärast abikaasa surma 1980. aastal elas ta Brasiilias Penedos.

Aastal 1996 õnnestus tal naasta Eestisse. Aksella Luts suri 8. jaanuaril 2005 Pärnus. Tema ärasaatmine toimus Pärnu Uue Kunsti Muuseumis.

Aksella soovi kohaselt maeti urn tema tuhaga abikaasa Theodori kõrvale São Lorenço kalmistule São Paulos Brasiilias.

Tunnuistus
Eesti Kinoliidu auliige

Viited

Välislingid 
Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
TLÜAR väliseesti isikud
Aksella Luts Soome Instituudi lehel
Aksella Luts

Eesti filmilavastajad
Eesti stsenaristid
Eesti filminäitlejad
Korporatsioon Filiae Patriae liikmed
Eestlased Soomes
Eestlased Rootsis
Eestlased Brasiilias
Sündinud 1905
Surnud 2005
Siidisaba

Siidisaba ehk viristaja (Bombycilla garrulus) on siidisabalaste sugukonda kuuluv lind.

Siidisaba on Eestis läbirändaja, tavaline talikülaline ja väga haruldane suvilind. Siidisaba talvist arvukust Eestis hinnatakse 500 – 20 000 isendile.

Siidisaba kuulub Eestis III kategooria kaitse alla.

Galerii

Viited

Välislingid
 

http://www.looduspilt.ee/loodusope/?page=liigitutvustused_liik&id=19

Siidisabalased
Eesti värvulised
Kumõkid

Kumõkid (endanimetus къумукълар) on turgi rahvas Dagestanis. Kumõkke elab ka mõnel pool mujal Venemaa Föderatsioonis. 2002. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaa Föderatsioonis kokku 422 409 kumõkki. Neist elas Dagestanis 365 804 (14,2% elanikkonnast), Põhja-Osseetias 12 659, Handi-Mansi Rahvusringkonnas 9554, Tšetšeenias 8883 ja Stavropoli krais 5744. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaa Föderatsioonis 503 060 kumõkki. Neist elas Dagestanis 431 736 (14,9% elanikkonnast), Põhja-Osseetias 16 092, Handi-Mansi Rahvusringkonnas 13 849 ja Tšetšeenias 12 221.

Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 12 kumõkki.

Kumõkid kõnelevad turgi keelte kõptšaki rühma kuuluvat kumõki keelt. Kumõkid on islamiusulised (sunniidid). Kumõkkide asualad paiknevad Kesk-Dagestani eelmäestikes ja tasandikel. Traditsioonilised tegevusalad on niisutuspõllundus, viinamarjakasvatus ja karjandus.

Viited

Rahvad
Turgi rahvad
Dagestan
Pesitsemine

Pesitsemine on lindudele omane sigimisbioloogiline nähtus ja koosneb järgmistest ajalistest etappidest:
paaride moodustamine koos pesitsusala väljavalimisega;
pesitsusalas pesa asukoha valimine ja selle ehitamine;
paaritumine;
munemine;
haudumine;
poegade kasvatamine.

Osa linnuliike, kes hangivad toitu suhteliselt kaugemalt (näiteks kajaklased), pesitsevad kolooniatena.


Liigitus
Pesitsemiskoha järgi võib linnuliike liigitada ava-, sulus- ja võrastikus pesitsejateks.
Avapesitsejad (maaspesitsejad) teevad pesa maapinnale, puu otsa, kaljule või ehitisele; suluspesitsejad pinnase-, puu- või millegi muu õõnde. Võrastikus pesitsejad pesitsevad peamiselt põõsastes või puuvõrade alumises osas.

Pesitsemine
Enamasti hauvad mõlemad vanalinnud. On ka erandeid, näiteks hanelistel haub ainult emaslind, jaanalinnulistel ainult isaslind. Linnuliike võib liigitada ka pesahoidjateks ja pesahülgajateks. Pesahoidjail (näiteks pistrikulistel) kooruvad pojad abitute ja pimedatena, pesahülgajail (näiteks hanelistel) on pojad koorudes arenenud ja lahkuvad pesast 12–48 tunni pärast. Poegi kasvatavad harilikult mõlemad vanalinnud, kuid ka siin on erandeid. Näiteks hanelistel ja kanalistel kasvatab pojad üles ainult emaslind.

Enamik linde pesitseb korra aastas. Mitu korda aastas pesitsevad troopikalindlased, kuid ka tuvilised, tihaslased ja varblased.

Vaata ka
Koloonia
Linnulaat
Pesaparasitism

Viited

  
Ornitoloogia
Maailma Kuubikuassotsiatsioon

Maailma Kuubikuassotsiatsioon ehk World Cube Association ehk WCA on organisatsioon, mis reguleerib ja korraldab Rubiku kuubiku lahendamise võistlusi. WCA asutasid Ron van Bruchem Hollandist ja Tyson Mao USA-st.

2019. aasta alguse seisuga olid WCA juhatuse liikmed Alberto Pérez de Rada Fiol (Hispaania), Bob Burton (USA), Chris Wright (Suurbritannia) ja Olivér Perge (Ungari). 2021. aasta lõpu seisuga kuulusid juhatusse Callum Goodyear (Suurbritannia), Ethan Pride (Austraalia) ja Saransh Grover (India).

Organisatsiooni juures tegutsevad mitmed üksused, nende seas näiteks distsiplinaarkomitee, regulatsioonide komitee, tulemuste meeskond ja tarkvarameeskond. Lisaks tunnustab WCA delegaate, kes vastutavad võistlustel reeglite jälgimise eest ja ilma kelle osavõtuta ei ole võimalik korraldada rahvusvaheliselt tunnustatud võistlusi. Eestis on WCA delegaadid Ivo Kruusamägi (2011–2022), Andreas Pung (alates 2018) ja Andrei Solntsev (alates 2022).

2015. aasta seisuga registreeris WCA 18 ala tulemusi: 2x2x2, 3x3x3 (Rubiku kuubik), 3x3x3 ühe käega, 3x3x3 vähimate käikudega, 3x3x3 jalgadega, 3x3x3 kinnisilmi, 3x3x3 multiple blindfolded, 4x4x4, 4x4x4 kinnisilmi, 5x5x5, 5x5x5 kinnisilmi, 6x6x6, 7x7x7, püraminks, megaminks, Square-1, Skewb ja Rubik's Clock. Kõigil neist on püstitatud ka ametlikud Eesti rekordid. Kuni 2012. aasta lõpuni olid ametlikud võistlusalad ka magic ja master magic. 2020. aastal alguses eemaldati jalgadega lahendamine ametlike võistlusalade seast.

Seisuga 23. juuni 2011 oli ametlikel võistlustel tavalise Rubiku kuubiku lahendamisel tulemuse kirja saanud 13 497 inimest. Seisuga 13. juuni 2012 oli neid 17 526. 2019. aasta veebruaris on see arv tõusnud 114 233-ni.

2015. aastal toimus WCA all 572 võistlust 64 riigis. Nende käigus sooritasid 19 431 inimest kokku 929 356 lahendamise katse. 2018. aastal toimus WCA all 1154 võistlust.

Maailma Kuubikuassotsiatsioon korraldab ka Rubiku kuubiku lahendamise maailmameistrivõistluseid.

Viited

Välislingid 
 Koduleht

Rahvusvahelised organisatsioonid
John Milnor

John Willard Milnor (sündinud 1931) on USA matemaatik. 

Ta töötab peamiselt algebralise topoloogia ja diferentsiaaltopoloogia alal. Viimasele pani ta aluse, tõestades 1956, et seitsmemõõtmelisel kerapinnal on rohkem kui üks diferentseeruv struktuur. 1962. aastal pälvis ta Fieldsi medali väljapaistvate tööde eest topoloogia ja diferentsiaalgeomeetria alal ning 2011. aastal Abeli auhinna teedrajavate avastuste eest topoloogia, geomeetria ja algebra alal. 

Ta oli 1970–1990 Princetoni ülikooli professor. Alates 1989. aastast on ta New Yorgi Osariigi Ülikooli (Stony Brook) matemaatikateaduste instituudi juhataja (praegu kaasjuhataja) ning professor.

Tunnustused
1961 – valiti  Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia liikmeks
1962 – Fieldsi medal
1963 – valiti USA Rahvusliku Teaduste Akadeemia liikmeks 
1965 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks
1967 – National Medal of Science
1989 – Wolfi auhind
1994 – valiti Venemaa Teaduste Akadeemia välisliikmeks
2011 – Abeli auhind

Ta on valitud ka Norra Teaduste Akadeemia välisliikmeks.

Ameerika Ühendriikide matemaatikud
Sündinud 1931
Kuninglik Kunstide Akadeemia

Kuninglik Kunstide Akadeemia (ka kuninglik akadeemia; inglise keeles Royal Academy of Arts, lühendatult RA) on Inglismaal Londonis Piccadilly tänaval Burlington House'is asuv Suurbritannia mõjukaim väljapaistvate kunstnike ja arhitektide ühendus.

Akadeemia juures tegutseb ka kolmeaastast kraadiõpet pakkuv kunstikool Royal Academy Schools.

Akadeemia ei saa riigilt tuge, vaid teenib oma sissetuleku müüginäituste korraldamisega. Akadeemia korraldab igal aastal suvise näituse, mille traditsioon ulatub tagasi aastasse 1769. Näitusel on igal aastal eksponeeritud umbes 10 000 kunstiteost, mille valib akadeemia liikmetest koosnev žürii.

Asutamine ja asukoht
Kuninglik Kunstide Akadeemia asutati 10. detsembril 1768. Sel päeval kinnitati ka akadeemia 40 esimest liiget. 

1868. aastal kolis akadeemia Burlington House'i Piccadillys, kus tegutseb siiani.

Liikmeskond
Tänapäeval on kuningliku akadeemia koosseis piiratud 80 kohaga, millest 14 kohta on reserveeritud skulptoritele, 12 arhitektidele ja 8 kunstnik-graveerijatele; ülejäänud 46 kohta on maalikunstnike päralt. Uusi akadeemikuid (lühendatult R.A.) valivad akadeemia tegevliikmed akadeemia peaassambleel.

Kategooria "kuningliku akadeemia assotsieerunud liige" (A.R.A.) võeti kasutusele 1769. aastal eesmärgiga teha sobivate kandidaatide eelvalik, mille põhjal täita tulevikus vakantsed akadeemikute kohad. Assotsieerunud liikme kategooria kaotati 1991. aastal.

Aastal 1918 otsustati, et kõik akadeemikud ja assotsieerunud liikmed, kellel täitub 75. eluaasta, valitakse ümber seeniorliikmeks. Sellega tekitati vabad kohad uute akadeemikute valimiseks. Akadeemia seeniorliige säilitas kõik oma privileegid. Kui akadeemiasse valitu on juba valimise ajal vanem kui 75-aastane, siis valitakse ta kohe seeniorliikmeks (liikmete arv selles kategoorias ei ole piiratud). Näiteks väljapaistev ehitusinsener Ove Arup valiti 91 aasta vanuselt 1987. aastal seeniorliikmeks (Senior R.A.). Seeniorliikme nime järele kirjutatakse samasugused post-nominal letters kui tegevliikmete puhul (RA 'kuninglik akadeemik'). 

Et eristada seeniorliikmeid tegevliikmest, on kirjanduses vahel kasutatud ka mõistet "auliige" (Honorary Royal Academician) .

Akadeemia liikmete hulgas on olnud tuntud kunstnikke, näiteks Thomas Gainsborough, William Turner, John Constable, John Everett Millais jt. Nüüdisaja väljapaistvamatest arhitektidest on akadeemiasse valitud näiteks Norman Foster, Richard Rogers, Philip Dowson.

Välislingid
Kuningliku Kunstide Akadeemia ametlik veebisait
Foto: Kuninglikud akadeemikud aastal 2009

Kunstiakadeemiad
Briti impeeriumi ordu

Briti impeeriumi ordu (inglise keeles The Order of the British Empire, ametlikult The Most Excellent Order of the British Empire) on 4. juunil 1917 Suurbritannia kuninga George V asutatud rüütliordu. Ordu koosneb viiest klassist, mis on jagatud kaheks kategooriaks: tsiviil- ja sõjaliseks kategooriaks.

Liigitus
Kahanevas vanemusjärjekorras on need klassid järgmised:
 Briti impeeriumi ordu suurristi rüütel (Knight Grand Cross of the Order of the British Empire, lühendtähistus: GBE) või Briti impeeriumi ordu Suurristi dame (GBE) 
 Briti impeeriumi ordu rüütelkomandör (Knight Commander of the Order of the British Empire, lühendtähistus: KBE) või Briti Impeeriumi Ordu dame commander (DBE)
 Briti impeeriumi ordu komandör (Commander of the Order of the British Empire, lühendtähistus: CBE) 
 Briti impeeriumi ordu ohvitser (Officer of the Order of the British Empire, lühendtähistus: OBE) 
 Briti impeeriumi ordu liige (Member of the Order of the British Empire, lühendtähistus: MBE) 

Ainult kahe kõrgema klassi tiitli omanikud omavad automaatselt õigust rüütliseisusele (naisisiku puhul tiitlile dame), mis omakorda annab neile õiguse kasutada tiitlit sir (meessoost isiku puhul) või dame (naissoost isiku puhul) eesnime ees. Kuid ka automaatse õiguse puhul viiakse läbi rüütlikslöömise sümboolne tseremoonia.

Vaata ka
Rüütlikslöömine
Briti autasude ja autiitlite süsteem

Viited

 Rüütlid
Ordud