joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Päideroog

Päideroog ehk harilik paelrohi (Phalaris arundinacea) on kõrreliste sugukonda paelrohu perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.

Päideroog kasvab Euraasias, Põhja-Aafrikas ja Põhja-Ameerikas veekogude kallastel ja niisketel avatud aladel, kus ta moodustab ühest liigist koosnevaid taimekooslusi.

Päideroog on niidutaim, mis kasvab tihti niisketel kasvukohtadel. Taimel on 70–150 cm, soodsais oludes kuni 2,5 m kõrgused jämedad varred (kõrred), piklikud pöörised ja arvukad kõrrelehed. Lehed on värskelt sinakasrohelised ja kuivanult õlekarva. Õied asuvad varrel lehtedest palju kõrgemal ja on roosad. Taim õitseb juuni teisel poolel. Seeme valmib juuli keskpaigast kuu lõpuni. Päideroog paljuneb ka vegetatiivselt risoomi kaudu, moodustades ulatuslikke kloone.

Suuri päideroo kogumikke leidub jõeluhtadel ja veekogude kaldail või kaldavees. Seal võivad nad moodustada roostikke. Päideroog sarnaneb mõneti pillirooga, kuid on viimasest väiksem, ja jäneskastikuga, kellest on suurem. Kuigi päideroog armastab vett ja võib kasvada koguni veetaimena, talub ta ka põuda.

Majanduslik tähtsus 

Soomes kasvatatakse päideroogu energiataimena (aastal 2005 umbes 10 000 hektaril). Päideroog niidetakse, pallitatakse ja põletatakse segus turba või puidujäätmetega (päideroogu on segus 5–10%). Hektarilt annab päideroog 6–13 t kuivainet. Soomes ja Rootsis on uuritud päideroo potentsiaali kiutaimena, näiteks paberitööstuse toormena.

Päideroog kasvab hästi ka viletsal pinnasel ja saastunud tööstusmaastikul. Ta sobib hästi saastunud pinnase parendamiseks ja selle bioloogilise mitmekesisuse suurendamiseks.

Oma vastupidavuse tõttu on päideroog märgaladel invasiivne liik, eriti kui alad on inimtegevuse poolt häiritud. Sellistes kohtades võtab päideroog kergesti võimust ja vähendab bioloogilist mitmekesisust. Päideroog levib nii seemnete kui risoomi kaudu ja selletõttu on temast raske vabaneda.

Eestis on päideroogu kasutatud kultuurniitudel heintaimena, eriti loomasöödana.

Päideroost on aretatud sorte, mida kasvatatakse ilutaimena. Sort 'Strawberries and Cream' on oma nime ('maasikad ja koor') saanud lehtede järgi, mis on roosakad laiade valgete triipudega.

Päiderohu lehed sisaldavad dimetüültrüptamiini, mis on ayahuasca üks komponente. Lehtedes leidub ka 5-metoksüdimetüültrüptamiini ja sellele lähedasi aineid. Täheldatud on ka beetakarboliini. Mõned päiderohuliigid sisaldavad gramiini, mis võib kahjustada aju, kesknärvisüsteemi ja teisi elundeid ning võib põhjustada surma inimese magamise ajal.

Välislingid 
 

Eesti kõrreliselaadsed
Kõrrelised
Eesti Ekspressi Kirjastus

Eesti Ekspressi Kirjastuse AS oli Eesti ettevõte, mis andis välja sõltumatut nädalalehte Eesti Ekspress ja kuulus Tallinna börsil noteeritud Ekspress Gruppi. 

Ettevõte ühines 1. oktoobril 2009 teist Ekspress Gruppi kuuluvat nädalalehte Maaleht välja andva aktsiaseltsiga Maaleht. Ühendamisel sündinud äriühing kannab nime AS Eesti Ajalehed.

Raamatukirjastamine

Eesti Ekspressi Kirjastus andis välja ka raamatuid, mida müüdi ajalehest eraldi. Muuhulgas avaldati sarja "Seiklusjutte maalt ja merelt" kordustrükke, ajalehe toimetajate artiklikogumikke (nt Kalev Keskülalt ja Barbi Pilvrelt), algupärast eesti ilukirjandust (Andrei Hvostovi "Lombakas Achilleus", Linnar Priimäe "Kelle tee on varjul"), koomiksiraamatuid ("Ernie", "Kosmosemutid") ja uusi tõlkeid (näiteks Chuck Palahniuki "Kaklusklubi").

Kirjastuse käive
2001. aastal teenis kirjastus 8,8 miljonit krooni (562 tuhat eurot) kasumit.

2003. aastal teeniti 94 miljoni kroonise (6 miljonit eurot) käibe juures 14,2 miljonit krooni (907 tuhat eurot) kasumit.

Kirjastuse käive 2005. aastal oli peaaegu 108 miljonit krooni (6,9 miljonit eurot) ning kasum oli ligikaudu 16 miljonit krooni (üle miljoni euro). Reklaamikäive oli 2005. aastal 65 miljonit krooni (4,15 miljonit eurot), mis tegi 2004. aastaga võrreldes tõusuks 4 miljonit krooni.

Viited

Välislingid
  Maalehe ja Eesti Ekspressi väljaandjad ühinevad ERR.ee, 2. september 2009

Eesti kirjastused
Halže

Halže on küla Tšehhis Halže vallas.

Viited 

Tšehhi külad

la:Halze
Mari-Liis Lill

Mari-Liis Lill (sündinud 23. mail 1983 Tallinnas) on eesti näitleja ja lavastaja.

Haridus- ja töökäik
Ta on 2006. aastal lõpetanud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (XXII lend).

Töötas aastatel 2006–2015 Eesti Draamateatris näitlejana.

Looming
Loomeliitude ühispleenumi 25. aastapäeva tähistamisel riigikogus pidas ta palju vastukaja saanud kõne "Mis on sellel pildil valesti?".

Ta koostas ja korraldas ka avalikkuses palju kõneainet pakkunud lavastuse "Sugu: N", mis esietendus 25. novembril 2015 Vabal Laval. Sama meeskonnaga teeb ta ka ajakirja Sugu: N.

Rollid Eesti Draamateatris
2004 – Madis Kõiv "Finis nihili" – "pulloverid"
2004 – William Shakespeare "Suveöö unenägu" – Hippolyta/Titania
2006 – Andrus Kivirähk "Adolf Rühka lühikene elu" – Elsa
2006 – Andrus Kivirähk "Syrrealistid" – Ramilda/Kiki/seltsimees Irene
2006 – Roland Schimmelpfennig "Push up" – Sabine
2006 – Selma Lagerlöf "Gösta Berlingi saaga" – Anna-Liisa
2006 – Ivan Turgenev "Kuu aega maal" – Veera
2007 – Andrus Kivirähk "Voldemar" – Helmi
2011 – Mika Keränen "Varastatud oranž jalgratas" – Sadu

Rollid muudes teatrites
2005 – "Loomade farm" – Mollie, Vanamutt (Tallinna Linnateater)
2005 – "Lemminkäinen" – Küllikki (Pärimusteater LOOMINE)
2005 – "Kirsiaed" (NO99)
2006 – "Rehepapp" – Liina (Endla)
2006 – "Keeleuuenduse ∞ kurv" (NO99)
2015 – "Sugu: N" (Vaba Lava)
2016 – "Teisest silmapilgust" (Tallinna Linnateater)
2016 – "Ma pigem tantsiksin sinuga" (Vaba Lava)

Filmirollid
2006 "Meeletu" – tüdruk
2006/2007 "Ringtee"
2007 "Jan Uuspõld läheb Tartusse" – Marion
2007 "Detour/ Võõras" – Anna
2011 "Kirjad Inglile" – okulist
2012 "Seenelkäik" – kohalik naine
2016 "Õnn tuleb magades" – Luisa
2017 "Sangarid" – tõlkija
2018 "Tuliliilia" – Annely
2020 "Kratt" – Ema

Muud rollid
Ta on mänginud teleseriaalides "Helena" (2006), "Kelgukoerad" ja "Süvahavva" (2012).

Tunnustus
 2005 Voldemar Panso nimeline auhind
 2017 Eesti Vabariigi kultuuripreemia (ühislavastus „Teisest silmapilgust“, koos Paavo Piigiga)
2021 Valgetähe V klassi teenetemärk
2021 stipendium "Ela ja sära"

Isiklikku
Tema elukaaslane on Ivo Uukkivi ja neil on poeg (sündinud 23. juunil 2011).

Viited

Välislingid

 EFIS
 IMDb
 "Mari-Liis Lill: mis on sellel pildil valesti?". Loomeliitude pleenumi 25. aastapäeva tähistamisel Riigikogus peetud kõne teksti ja videona. ERRi uudisteportaal, 2. aprill 2013
 Keiu Virro. Mari-Liis Lill: mul oli tubli tüdruku kompleks. epl.delfi.ee, 1. oktoober 2016
 Mari-Liis Lill: teater võib kasvatada empaatiavõimet. ERR Kultuur, 7. märts 2017

Eesti näitlejad
Eesti Draamateatri näitlejad
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia vilistlased
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1983
Veeber

Veeber on magnetvoo mõõtühik rahvusvahelises mõõtühikute süsteemis (SI). Ühiku tähis on Wb. Veeber võrdub magnetvooga, mille kahanemisel kuni nullini läbib temaga sidestatud üheoomise takistusega elektriahelat laeng 1 kulon:
 1 Wb = 1 C•Ω = 1 V•s.
Veeber on nimetuse saanud saksa füüsiku Wilhelm Eduard Weberi järgi.

SI-süsteemi ühikud
Bekrell

Bekrell (tähis Bq) on SI süsteemi ühik preparaadi aktiivsuse mõõtmiseks. 1 Bq vastab ühe tuuma lagunemisele sekundis.

Bekrell on nimetuse saanud Henri Becquereli järgi.

Tuumafüüsika
SI-süsteemi ühikud
Rudolf IV (Austria)

Rudolf IV Habsburg ehk Rudolf Rajaja (Rudolf der Stifter; 1. november 1339 – 27. juuli 1365) oli Habsburgide valduste (Austria hertsogkond, Krain, Kärnteni, Steiermargi ja alates 1363 ka Tirool) valitseja 1358–1365, Albrecht II poeg. Ta on peamiselt tuntud ertshertsogi tiitli leiutajana.

Rudolf oli äärmiselt ambitsioonikas, võimalik, et isegi suurusehullustuses valitseja, kes püüdis oma valduste tähtsust igati tõsta. Tema äi, Püha Rooma keiser ja Böömimaa kuningas Karl IV oli oma Kuldbullas Habsburgid ilma jätnud kuurvürsti tiitlist, mis tähendas õiguslikult nende arvamist Püha Rooma keisririigi teisejärguliste valitsejate hulka. Seda olukorda püüdis Rudolf IV parandada ertshertsogi tiitli ja sellega kaasnevate kuurvürstidega võrdsete privileegide leiutamisega, ta väitis, et need andsid Austria valitsejatele juba Rooma keisrid. Keiser Karl IV kuulutas selle aga võltsinguks ning ertshertsogi tiitlit aktsepteeris ametlikult alles Habsburgist Saksa-Rooma keiser Friedrich III 1453. aastal. 

Rudolf IV rajas ka Viini ülikooli (Academia Rudolphina), mis on vanim pidevalt tegutsenud saksa keeleruumis asuv ülikool. See pidi saama võrdväärseks Karl IV asutatud Praha ülikooliga, ent Austria toonane suhteliselt kolklik kultuurielu seda ei võimaldanud.

1363 sai Rudolf Margarethe Maultaschilt leppega Tirooli hertsogkonna, mis Habsburgide valduseid märgatavalt kasvatas. Kuid juba 1365. aastal suri Rudolf ning Habsburgide alad läksid tema vendade Albrecht III ja Leopold III kätte.

|-
| rowspan=3|Eelnev:  Albrecht II
|Austria hertsog  1358–1365
| rowspan=4|Järgnevad:  Albrecht III ja Leopold III
|-
|Steiermargi hertsog  1358–1365
|-
|Kärnteni hertsog  1358–1365
|-
| Eelnev: Margarethe Maultasch
|Tirooli hertsog  1363–1365

Austria monarhid
Habsburgid
Sündinud 1339
Surnud 1365
Austria hertsogid
Eerik Kumari

Eerik Madis Kumari  (7. märts 1912 Aru (Vapra) talu, Martna kihelkond, Läänemaa – 8. jaanuar 1984 Tartu) oli eesti ornitoloog ja looduskaitsetegelane, Eesti NSV Teaduste Akadeemia liige (1961). 

Aastani 1937 oli tema eesnimi Erik Mathias, perekonnanimi aastani 1938 Sits; ta muutis oma nime Kumari laiu järgi.

Haridus 
Ta lõpetas aastal 1931 Hans Kubu eragümnaasiumi. Lisaks õppis ta aastatel 1926–1928 Tallinna Konservatooriumis metsasarve erialal (ei lõpetanud). Aastal 1941 lõpetas ta Tartu Ülikooli zooloogina. Akadeemiliselt kuulus ta korporatsioon Fraternitas Liviensise ridadesse.

1949. aastal kaitses ta Tartu Riiklikus Ülikoolis bioloogiateaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga "Jäälind Alcedo atthis inspida L. Eesti NSV-s" 

1953. aastal kaitses Leningradis NSV Liidu Teaduste Akadeemia Zooloogia Instituudis bioloogiateaduste doktori kraadi väitekirjaga "Современный состав орнитофауны Эстонской ССР и его генезис".

Teenistuskäik 
Aastatel 1952–1977 oli ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Zooloogia ja Botaanika Instituudi teadusdirektor.  Eerik Kumari eestvedamisel kujunes Puhtu bioloogiajaam alates 1953. aastast Puhtu ornitoloogiajaamaks. 

1961. aastast oli ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia korrespondentliige. Maetud Tartu Vana-Jaani kalmistule.

Ühiskondlik tegevus 
Kumari oli 1955. aastast NSV Liidu Teaduste Akadeemia Looduskaitse Komisjoni liige ning Eesti NSV Teaduse Akadeemia Looduskaitse Komisjoni asutaja ja juht 1955–1984. Ta oli Eesti Looduseuurijate Seltsi esimees 1954–1964, auliige 1972. aastast ja aupresident 1982. aastast. Ta oli Soome Ornitoloogiaseltsi liige, Briti Ornitoloogiaühingu ja Ungari Ornitoloogiaühingu auliige.

Tunnustus

 1970 – valiti Soome Ornitoloogiaseltsi auliikmeks

1972 – Eesti NSV teeneline teadlane
1874 – Briti Ornitoloogiaühingu auliige
1975 – Jyväskylä ülikooli teenetemedal
1975 – valiti Hispaania Ornitoloogiaseltsi korrespondentliikmeks
1976 – K.E.v. Baeri mälestusmeldal
1982 – valiti Ungari Ornitoloogiaseltsi auliikmeks
1994 – Eesti Vabariigi teaduspreemia (postuumselt)

Mälestuse jäädvustamine
Eerik Kumari mälestuseks asutati 1989. aastal temanimeline preemia looduskaitsealase töö tunnustamiseks.

Viited

Kirjandus
Eerik Kumari : personaalnimestik. Tallinn, 1985

Rootsmäe, L., Lilleleht, V. Eerik Kumari : elu täis tööd ja rõõmu. Tallinn, 1996

Välislingid 
Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944

Eesti ornitoloogid
Eesti looduskaitsjad
Eesti NSV Teaduste Akadeemia liikmed
Eesti Looduseuurijate Seltsi presidendid
8. Eesti Laskurkorpuse koosseis
Eesti majaomanikud
Eestistatud nimega inimesed
Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna vilistlased
Korporatsioon Fraternitas Liviensise liikmed
Eesti Looduseuurijate Seltsi auliikmed
Eesti NSV teenelised teadlased
Vana-Jaani kalmistule maetud
Sündinud 1912
Surnud 1984
Nihik

Nihik ehk nihkmõõdik (rahvakeeles ka nihkkaliiber, supler, inglise Vernier caliper) on seade pikkuse, läbimõõdu ja sügavuse mõõtmiseks. Ta koosneb mõõteharudega joonlauast ja sellel nihutatavast samasuguste harudega raamist. Mõõtetulemus saadakse joonlaua põhiskaalalt ja raamil olevalt nooniuselt. Mõõteharud on kohandatud ka detaili siseläbimõõdu mõõtmiseks. Enamasti tuleb siis lugemile lisada mõõteharule märgitud parandus, näiteks 10 millimeetrit. Aukude sügavuse mõõtmiseks on liikuv raam varustatud vardaga. Nihiku täpsus on tavaliselt kas 0,1 mm või 0,05 mm. Viimastel aastatel on hakanud levima ka digitaalsed nihikud.

Mõõteriistad
Jüri Lellep

Jüri Lellep (1842–1908) oli eesti koolmeister ja rahvusliku liikumise tegelane.

Lellep sündis Viljandi kihelkonnas taluniku pojana. Hiljem sai ta koolmeistriks Tänassilmal. Ta juhatas laulukoore, võttis osa üldlaulupidudest, kuulus Eesti Kirjameeste Seltsi, Viljandi Koidu seltsi, Viljandi Eesti Põllumeeste Seltsi ja osales Eesti Aleksandrikooli liikumises. Samuti tegi ta kaastööd ajalehele Eesti Postimees.

Eesti inimesed
Liivimaa inimesed
Eesti Kirjameeste Seltsi liikmed
Viljandi vanale kalmistule maetud
Sündinud 1842
Surnud 1908
B.M.P.T.

B.M.P.T. oli prantsuse kunstirühmitus, mis sai oma nime selle liikmete Daniel Bureni, Olivier Mosset', Michel Parmentier' ja Niele Toroni perekonnanimede esitähtedest.

B.M.P.T. tegutses 1966. aasta detsembrist 1967. aasta detsembrini.

Tunnused 
Kasutati suuremõõtmelisi alusraame. Materjalidest kasutati lõuendit, puitu, plasti, klaasi, kleeppaberit ja peegleid.

Maalid olid täiesti neutraalsed temaatika puudumise tõttu.

Kunstirühmitused
Relaksatsioon

Relaksatsioon ehk pingete relaksatsioon on mõiste tugevusõpetusest, mis seisneb keha elastse deformatsiooni muutumisel plastseks deformatsiooniks pika aja jooksul. Tulemuseks on pingete suuruse muutumine püsiva kogudeformatsiooni juures. Relaksatsiooni tõttu lõdvestuvad pinguga liited kestval ning pikaajalisel tööl. Kui ping oli liite koostamise hetkel liiga väike siis võib liide relaksatsiooni tõttu muutuda kasutuskõlbmatuks.

Tugevusõpetus
Masinaehitus
Action painting

Action painting (tegevusmaal, tegevusmaalikunst)  on termin, mida kasutas esimesena (1952. aastal) kriitik Harold Rosenberg, iseloomustamiseks kunstistiili, mille puhul on teose loomise protsess võrdselt oluline või olulisemgi lõpptulemusest. 

Action painting on tihedalt seotud abstraktse ekspressionismiga. Väga oluline on teose loomise protsess. Pollock leiutas aastatel 1946–1947 dripping-tehnika ('tilgutamine'), mis muutis teoste loomise lausa etenduseks. Tehnika seisneb selles, et värv niristatakse lõuendile. Oma suuremõõtmelisi teoseid luues kinnitas kunstnik, et see, mis lõuendile jõuab, ei ole teos, vaid tegevus.

Kunstnikud 
 Jackson Pollock (1912–1956) action paintingu tuntuim esindaja.
 Willem de Kooning (1904–1997)
 Franz Kline (1910–1962)

Kunstivoolud
Dripping

Dripping ('tilgutamine'), ka Drip Painting on tehnika, mille leiutas Jackson Pollock aastatel 1946–1947. Seda tehnikat kasutades sai ta põhjendada oma teoste suuri mõõtmeid ja seda, et see mis lõuendile jõuab, ei ole pilt, vaid tegevus.

Tehnika seisneb selles, et värv jõuab lõuendile auklikust kastist välja voolates. Värvi lõuendile kandmiseks kasutatakse tihti ka keppe, nugasid, kellusid või muid esemeid, millega on võimalik värviniresid lõuendile kanda.

Pollock kirjeldas tehnikat 1947. aastal nõnda: "Minu maal ei tule molbertilt. Ma pingutan oma lõuendi enne alustamist harva raamile. Eelistan seda asetada otse seinale või maha. Vajan kõva pinna vastupanu. Maapinnal tunnen end vabamalt, maalile lähemal, tunnen, et osalen selles suuremal määral, sedamööda, kuidas võin kõndida ümber terve maali, töötada selle kallal kõigist neljast küljest ning olla otseses mõttes maali sees. See sarnaneb Lääne indiaanlaste liivamaalingumeetodiga. Hoidun endiselt traditsiooniliste töövahendite – molberti, paleti, pintslite – eest. Ma eelistan keppe, kellusid, nuge ning vedelat värvi, mis tilgub, või siis pakse liivast, klaasikildudest või muudest segatud materjalidest värvikihte."

Vaata ka
Action painting
Jackson Pollock

Viited

Välislingid 
 Drip painting. - HiSoUR
 Jackson Pollock’s drip-painting process. - San Francisco Museum of Modern Art (SFMOMA)

Kunst
Diferentsiaal

Funktsiooni  diferentsiaaliks kohal x nimetatakse funktsiooni, mis avaldub korrutisena, mille tegurid on  funktsiooni tuletis kohal x ja argumendi muut: 
  ehk

Diferentsiaali geomeetriline tõlgendus 

Geomeetriliselt kujutab funktsiooni diferentsiaal graafiku puutuja ordinaadi muutu.

Kuna  siis täisnurksest kolmnurgast :
 

Väikese argumendi muudu Δx korral .

Vaata ka
Funktsiooni muut
Tuletis
Diferentsiaalvõrrand
Abeli diferentsiaal

Matemaatiline analüüs
Best Of (Vanilla Ninja)

"Best Of" on Vanilla Ninja kogumikalbum. See avaldati 2005. aasta detsembris.

Album sisaldab 13 lugu, mis on võetud albumitelt "Traces of Sadness" ja "Blue Tattoo". "Best of Vanilla Ninja" avaldati mitmetes Kesk-Euroopa riikides, kuid nii Saksamaal kui ka Austrias ei jõudnud see edetabelis saja parema hulka; Šveitsis jõudis see 70. kohale.

See album oli üsna vastuoluline, kuna see avaldati Bros Recordsi poolt pärast koostöö lõppemist Vanilla Ninjaga. Albumi väljalaskmisel ei konsulteeritud bändi liikmetega ning enne avaldamist ei olnud albumist teadlikud isegi bändi liikmed.

Üldiselt on arvatud, et see oli ansambli endise mänedžeri David Brandesi kiire viis koostöö lõppemisest veel lisaraha teenida; Vanilla Ninja liikmetele see aga ei meeldinud. Näiteks üks ansambli liikmeist Piret Järvis palus fännidel albumit mitte osta, et ei toetataks Bros Recordsit. 

Albumisse, nagu ka nimi ütleb, olid koondatud bändi suurimad hittlood alates 2004. aasta läbimurdest rahvusvahelisele tasandile. Kogumik ei sisalda ühtegi uut lugu. Samuti ei ole albumil ühtegi bändi esimese samanimelise albumi lugu, kuna selle andis välja plaadikompanii TopTen, mitte aga Bros Records.

Paljud kriitikud on ette heitnud, et see album oli enneaegne: bändi karjäär polnud "Best of" kogumiku jaoks veel piisavalt pikk olnud.

Edetabelikohad
Šveits – nr 70

Vaata ka
"Best Of: The Video Collection" (ilmus 2005)

Vanilla Ninja albumid
2005. aasta albumid
Albrecht II (Austria)

Albrecht II Tark ehk Lombakas (Albrecht der Weise ehk Albrecht der Lahme; 12. detsember 1298 – 16. august 1358) oli Austria hertsog 1330–1358. Ta oli Saksa kuninga Albrecht I poeg.

Albrecht sai Austria valitsejaks pärast oma venna Friedrichi surma koos oma noorema venna Otto Rõõmsaga. 1335 andis keiser Ludwig IV neile Kraini ja Kärnteni. Albrecht oli isaks Austria hertsogitele Rudolfile, Friedrichile, Albrechtile ja Leopoldile.

Austria monarhid
Habsburgid
Sündinud 1298
Surnud 1358
Austria hertsogid
Arnold Looga

Arnold Looga (sündinud 6. märtsil 1974) on Tartust pärit muusik ja õpetaja.

1992. aastal lõpetas ta Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja 1997. aastal Tartu Ülikooli loomaökoloogina. Looga on töötanud Tartu Veevärgis ja Sillaotsa Põhikoolis, Riidaja Põhikoolis, Tõrva Gümnaasiumis. Praegu töötab ta Valgamaa Kutseõppekeskuses ja Valga Gümnaasiumis.

Muusikuna on Looga olnud tegev alates 1995. aastast.

Seotud ansamblid
 Freak Froggy Frog 
 Fordonia 
 Celestial Crown
 Paslööbina 
 Nihe 
 Raud-Ants 
 Kirime

Eesti muusikud
Eesti õpetajad
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1974
Lilli Promet

Lilli-Linda Promet (16. veebruar 1922 Petseri – 16. veebruar 2007 Tallinn) oli eesti ajakirjanik ja kirjanik.

Elukäik
Ta sündis maalikunstnik Aleksander Prometi peres. Lõpetanud Tallinna 18. algkooli, asus ta 1935. aastal Riigi Kunsttööstuskoolis õppi­ma keraamikat, mille lõpetas 1940. aasta kevadel.

Pärast Eesti annekteerimist NSV Liitu läks ta sügisel 1940 tööle Noorte Hääle toimetusse. Nõukogude–Saksa sõja puhkedes evakueerus ta Nõukogude tagalasse Tatari ANSV-sse. 1943. aasta suvel lähetati ta tööle Leningradi eestikeelsete raadiosaadete toimetusse.

Aastatel 1944–1951 oli ta ajakirjanik Tallinnas: aastatel 1944-1945 Rahva Hääle kaastööline Leningradis ja Tallinnas, Fotolehe toimetaja ning ajakirja Pilt ja Sõna toimetuse vastutav sekretär. Seejärel oli kutseline kirjanik Tallinnas.

Looming
Alustanud novellide ja jutus­tustega, kujunes temast kiiresti arvestatav kirjanik, kes on loonud teoseid paljudes žanrides. 1958. aastal debüteeris ta ajakirjas Looming kolme proosa­­raamatuga. Need olid novelli­­ko­­gu "Ainult puhtast armas­tu­sest", jutustuste kogu "Püha kuns­ti jüngrid" ning reisiraamat "3 × pakitud kohver", viimane neist kirjutatud koos abikaasa Ralf Parvega.

Hea vormitaju ja isikupärane stiil andsid talle algusest peale väljapaistva koha eesti novellistide hulgas. Seda positsiooni kindlustasid kogud "Roosa kübar" (1961) ja "Lamav tiiger" (1964), mida üksmeelselt peetakse tema kaalukamaks ko­guks.

Tema jutustuste ja novellide alusel on valminud viis filmi: "Roosa kübar", "Üksi", "Tütarlaps mustas", "Ühe suve akvarellid" ja "Pimedad aknad". Ta on dokumentaalfilmi "Elsa Maasik" stsenarist.

Proosa
Ta on kirjutanud romaanid "Meesteta küla" (1962), "Primavera" (1971), "Tüdrukud taevast" (1979) ja "Iisabel" (1992). Kolm esimest on kas otseselt või kaudselt seo­tud sõjaga.
"Ainult puhtast armastusest. Novelle ja laaste". Tallinn: Ajalehtede-Ajakirjade Kirjastus, 1958
Novell "Koera surm"
"Ühe suve akvarellid"
"Lamav tiiger" (1964)
"Kes levitab anekdoote?" (1967)
"Taputilgake" (1968)
"Primavera" (1971)
"Tüdrukud taevast" (1979)
"Iisabel: romaan" (1992)
"Aheldatud muusa" (1997)

Näidendid
"Los Cap­richos" (1976)
"Else, Teeba prints" (1982)

Liikmesus
1958 Eesti NSV Kirjanike Liit
1969 Eesti Kinematografistide Liit

Tunnustus
1971 Eesti NSV teeneline kirjanik
1998 Eesti Kinoliit auliige

Isiklikku
Tema isa oli maalikunstnik Aleksander Promet.

Tema abikaasa oli kirjanik ja kirjandustegelane Ralf Parve, nende poeg oli ajakirjanik ja poliitik Ralf R. Parve.

Kirjandus 
Ülo Tonts. "Promet, Lilli". // Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn 1995. Lk 420–421
Sirly Hiiemäe. "Kirjanik kübaraga. Lilli Prometi lugu". Monograafia. Tallinn: Eesti Raamat, 2019. ISBN 9789949658718

Välislingid

Haud Tallinna Metsakalmistul

Eesti ajakirjanikud
Eesti kirjanikud
Eesti NSV teenelised kirjanikud
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1922
Surnud 2007
Linnusitamaa

Linnusitamaa on väike laid Saaremaa ranniku lähedal Abrukast kagu pool. Laiu pindala on umbes 0,05 km².

Nimi pärineb 16. sajandist, mil tollased meremehed mööda rannikut kõndides kividel suuri linnusitahunnikuid nägid. Pärast seda kutsuti laidu pilkavalt Linnusitamaaks, kuid hiljem tehti nimi ametlikuks.

Välislingid 
Saarlane püüdis Linnusita saare juurest harulduse kefaali

Abruka
Saaremaa valla saared
Liivi lahe saared
Ilon Wikland

Ilon Wikland (sünninimi Maire-Ilon Pääbo; sündinud 5. veebruaril 1930 Tartus) on eesti päritolu Rootsi kunstnik ja illustraator, kes on tuntud kui Astrid Lindgreni raamatute illustreerija.

Lapsepõlve veetis ta Haapsalus. Õpinguid alustas Tallinnas, kuid aastatel 1939–1944 õppis ta Haapsalu 1. algkoolis.

1944. aastal põgenes ta Nõukogude okupatsiooni eest koos klassiõe perega Rootsi.

1953. aastal soovis ta saada tööd illustraatorina kirjastuses Rabén & Sjögren. Tänu sellele kohtus ta 20-aastaselt Astrid Lindgreniga, kellele tema joonistused meeldisid – sellest sai alguse nende pikk koostöö. Astrid oli just lõpetanud raamatu "Mio, mu Mio" kirjutamise ning sai kohe aru, et Wikland suudab joonistada "muinaslugusid". Wikland tegi "Mio, mu Mio" raamatu jaoks test-joonistused ning see oligi algus nende kahe naise omavahelisele pikale koostööle.

Teoseid
Esimene raamat, mida Wikland ametlikult illustreeris, oli 1954 ilmunud "Mio, mu Mio". Lisaks sellele on Ilon Wikland illustreerinud veel hulga Astrid Lindgreni raamatuid, kaasaarvatud: 

 Bullerby Lapsed
 Vennad Lõvisüdamed
 Karlsson Katuselt
 Röövlitütar Ronja
 Pöialpoiss Nils Karlsson
 Madlike

Lisaks juturaamatutele on Wikland illustreerinud ka mitmeid Astrid Lindgreni pildiraamatuid.

Iloni Imedemaa
1. juulil 2009 avati Haapsalus Läänemaa Muuseumis Ilon Wiklandile pühendatud teemakeskus Iloni Imedemaa.

Tunnustus
 1989 – Haapsalu rajooni aukodanik
 2001 – Valgetähe III klassi teenetemärk
 2003 – Haapsalu vapimärk
 2010 – Haapsalu aukodanik

Isiklikku
Tema isa oli tsiviilinsener Max Pääbo ning ema Pallase lõpetanud maali- ja tekstiilikunstnik Vida Pääbo-Juse. 

Aastal 1951 abiellus ta mereväelasega. Paaril on neli tütart.

Wikland elab praegu Stockholmis.

Kirjandus
Enno Tammer. "Ilon Wiklandi maailm". Tammerraamat. 2007
Enno Tammer. "Ilon Wikland. Elu pildid". Tammerraamat. 2017

Välislingid
Ilon Wiklandi imeliste maalide online pood
Iloni Imedemaa
Ilon Wikland enda joonistuste näitusest: Mõnda joonistust ma üldse ei tea. Läänlane.ee
Sündinud joonistama. Õpetajate Leht, 4. veebruar 2005
Birgit Püve. Elu ühes päevas: Ilon Wikland. Eesti Ekspress, 6. detsember 2005
Uno Schultz. Miks me politseid ei kutsunud. Eesti Päevaleht Online, 25. august 2006
Kristel Kiigemägi. Eestis armastatakse Ilon Wiklandi jätkuvalt. Eesti Päevaleht Online, 30. november 2007
Üllatav Ilon Wikland. Eesti Päevaleht Online, 8. detsember 2007
Aivo Paljasmaa, Väikesed haapsallased mängivad filmis Ilon Wiklandi lapsepõlve. Lääne Elu, 28. juuni 2008
Jüri Aarma. Ilon Eestist, Imedemaalt. Maaleht, 8. jaanuar 2009
Külli-Riin Tigasson. Ilon Wikland: tänapäeval on väga raske laps olla. EPL.ee, 4. juuli 2009
Doris Kareva. Ilon Wikland, lapsepõlve looja. DELFI Naistekas, 10. juuli 2009

Eesti kunstnikud
Rootsi kunstnikud
Eestlased Rootsis
Valgetähe III klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1930
Ržev

Ržev on linn Venemaa Tveri oblastis, Rževi rajooni keskus. Asub Tverist 130 km edelas Volga jõe mõlemal kaldal.

Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse andmetel 62 026.

Rževi on esmakordselt mainitud 1216. aastal. Linnaõigused sai 1775. aastal.

Teise maailmasõja ajal hävis linn rasketes lahingutes täielikult, kuid taastati pärast sõda.

Linn on masinatööstuse keskus ning raudteede ja autoteede sõlmpunkt.

Vaata ka
Rževi raudteesild

Viited

Välislingid 
http://www.rzhevcity.ru/

Tveri oblasti linnad
Vanamõisa (Põlva)

Vanamõisa on küla Põlva maakonnas Põlva vallas.

Küla eelkäijaks oli 1920. aastatel endise Vanamõisa karjamõisa põldudele rajatud Vana asundus, mis 1978. aastast nimetati Vanamõisa külaks. 

Aastatel 1945–1991 oli Ahja külanõukogu koosseisus. Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Ahja vallas.

Viited

Põlva vald
Põlva maakonna külad
Vabariiklik Partei

Vabariiklik Partei (inglise keeles The Republican Party, tuntud ka nime all Grand Old Party, GOP) on üks kahest peamisest erakonnast Ameerika Ühendriikides. 

Erakond on asutatud 28. veebruaril 1854. Vabariiklik Partei on eri ajastutel esindanud erinevaid poliitilisi ideoloogiaid, 20. sajandi teisel poolel kujunes ta sotsiaalselt konservatiivseks ja majanduslikult liberaalseks erakonnaks.

Vabariiklaste nüüdsed valijad esindavad kõiki Ameerika ühiskonna rühmasid, kuid statistika kohaselt toetatakse neid vähem rahvus- ja seksuaalvähemuste poolt; samuti kalduvad väiksema sissetulekuga valijad eelistama Demokraatlikku Parteid. Vabariikliku Partei positsiooni peetakse eriti tugevaks kristlikes ringkondades ja lõunaosariikide elanike seas, ning peamiselt väljaspool linnu – ka paljud lõunaosariikide suurlinnad (Houston, Dallas, Charlotte, Nashville, Memphis, Miami, New Orleans) eelistavad Demokraatliku Parteid.

Alates 1856. aastast on Vabariiklik Partei osalenud 39 presidendivalimistel, võites neist 24. Viimasest 28 Ameerika Ühendriikide presidendist on 18 kuulunud Vabariiklikusse Parteisse. Siiani viimane Vabariikliku Partei ridadesse kuulunud president oli aastatel 2001–2009 valitsenud George W. Bush. 2016. aastal valiti presidendiks taas Vabariikliku Partei kandidaat (Donald Trump).

2006. aasta valimiste järel jäi Vabariiklik Partei nii Kongressi Esindajatekojas kui ka Senatis vähemusse. 2011. aastast on Vabariiklik Partei taas Esindajatekojas enamuses ning 2015. aastast ka Senatis.

Vabariikliku Partei esimees on alates jaanuarist 2011 Reince Priebus. Erakonna peakorter asub Washingtonis.

Välislingid 

Vabariikliku Partei veebileht (inglise keeles)

Ameerika Ühendriikide parteid
Annely Peebo

Annely Peebo (neiuna Annely Sarv; sündinud 16. novembril 1971 Võhmas) on eesti ooperilaulja (metsosopran).

Haridustee 
Ta on lõpetanud Tallinna Muusikakeskkooli, kus ta õppis koorijuhtimise eriala ja klaverimängu.

Seejärel õppis ta Viini Muusika ja Lavakunsti Ülikoolis (Universität für Musik und darstellende Kunst Wien) kammerlaulu Gerhard Kahry ja ooperilaulu Curt Malmi juhendamisel.

Karjäär 
Aastatel 1990–1994 laulis ta Eesti Filharmoonia Kammerkooris.

Aastal 1997 debüteeris ta "Rigolettos" Viini Riigiooperis (Wiener Staatsoper) ja kuulus samast aastast Viini Rahvaooperi (Volksoper Wien) püsikoosseisu. Alates 2005. aastast töötab ta vabakutselise lauljana.

Ta on laulnud ooperirolle koos Plácido Domingo, José Carrerase, Andrea Bocelli, Stefania Bonfadelli, Renato Brusoni ja paljude teistega.

Sügisel 2003 laulis Annely Peebo paavst Johannes Paulus II ametijuubeli – 25. aastapäeva puhul Vatikanis Beethoveni 9. sümfooniat. Teised tähtsündmused olid tema esinemine 2006. aasta jõulude ajal Viinis koos Juan Diego Flórezi ja Grace Bumbryga ning vabaõhu galakontserdid koos Andrea Bocelli (2003) ja José Carrerasega (2013) Tallinnas. 

Annely Peebo räägib viit keelt.

Tunnustus
 2022. aasta kevadel määras Austria president Annely Peebole Kammersängeri tiitli (esimene eestlasest naislaulja)

Televisioon 
Ta on mänginud auhinnatud Prantsusmaa muusikafilmis "Les leçons de ténèbres" ning koos Marko Matverega juhtinud 2002. aasta Eurovisiooni lauluvõistlust Tallinnas Saku Suurhallis.

Ooperirolle
Benjamin Britten "Kruvipööre"
Giuseppe Verdi "Rigoletto"
Britten "Suveöö unenägu" (Hermia)
Wolfgang Amadeus Mozart "Cosi fan tutte"  (Dorabella)
Mozart "Figaro pulm" (Cherubino )
Mozart "Don Giovanni" (Donna Elvira)
Georges Bizet "Carmen" (Mercedes)

Viited

Välislingid
Annely Peebo: professionaalid ei nuta Naised, 25. jaanuar 2008.
Maris Meiessaar. Annely Peebo: õnn on meis alati olemas, EPL, 13. detsember 2008.
Annely Peebo sai teise lapse!, Õhtuleht, 6. veebruar 2009.
Riina Luik.  Annely Peebo kuldne kesktee, Postimees, 16. november 2009.

Eesti ooperilauljad
Austria ooperilauljad
‎Eestlased Austrias
Sündinud 1971
Anton Luts

Anton Luts (ka Anton Lutsu; 24. oktoober (vkj, teistel andmetel 24. september) 1853 Are küla, Uuemõisa vald, Pöide kihelkond – 11. november (vkj) 1897) oli eesti rahvusliku liikumise juhte Saaremaal.

Luts sündis Are külas Lutsu talus. Ta õppis Goldingeni õpetajate seminaris ning töötas hiljem Kuressaare Eeskujuliku Kihelkonnakooli juhatajana. Ta kuulus Eesti Kirjameeste Seltsi, oli Eesti Aleksandrikooli liikumise aktivist ning kuulus 1881. aastal ajalehe Valgus nõukokku. Ta oli ka üks Kuressaare Eesti Seltsi asutajaid ja selle aktiviste. Luts oli seega üks väheseid aktiivseid rahvusliku liikumise tegelasi Saaremaal.

Ta on maetud Tornimäe kalmistule.

Mälestuse jäädvustamine

Kuressaares on Anton Lutsu tänav.

Välislingid
Anton Lutsu 150 saaremaa.ee
Luts Anton TLÜAR rahvusbibliograafia isikud

Eesti inimesed
Eesti Kirjameeste Seltsi liikmed
Sündinud 1853
Surnud 1897
Jaan Lõvi

Jaan Lõvi (6. november 1853 – 15. september 1939) oli eesti koolmeister.

Lõvi sündis Viljandimaal Vana-Võidus. Ta õppis Viljandi kihelkonnakoolis ning oli seejärel koolmeister Türi kihelkonnas Retlas. Ta lõi seal laulu- ja mängukoori ning asutas raamatukogu. Samuti oli ta Eesti Postimehe ja Sakala kirjasaatja ning kuulus Eesti Kirjameeste Seltsi. 

1886. aastal läks ta tülli kohaliku kirikuõpetajaga ja pidi koolmeistri ametist loobuma. Samal aastal surid ka ta naine ja kaks tütart. Lõvi suutis aga saatuselöökidest üle olla ning alustas uut elu, rajades Türile uue koolimaja, kus ta ise juhatajaks hakkas. 1911. aastal rajas ta ka Türi linnasetööstuse. Lõvi lõi kaasa ka Türi seltsielus ning juhatas laulu- ja pasunakoore.

Ta on maetud Türi Kesklinna kalmistule.

Isiklikku 
Tema poeg oli ajakirjanik Oskar Lõvi (1903–1942).

Eesti inimesed
Eesti Kirjameeste Seltsi liikmed
Sündinud 1853
Surnud 1939
Saarlouis

Saarlouis (saksa; prantsuse Sarrelouis) on linn Saksamaal Saarimaa liidumaal, Saarlouis' kreisi keskus. Asub Saari jõe ääres, Prantsusmaa piiri lähedal.

Ajalugu
Linn ehitati Louis XIV korraldusel 1680. aastal rajatud piirikindluse juurde. 1815. aastal läks linn koos Saarimaaga Preisimaa valdusse. 

Aastatel 1793–1810 oli linna ametlik nimi Sarre-Libre ja aastatel 1936–1945 Saarlautern.

Välislingid
Saarlouis' koduleht
Saarimaa linnad
Kerli Kõiv

Kerli Kõiv (esinejanimi Kerli; sündinud 7. veebruaril 1987) on eesti laulja. Tema album "Love Is Dead" jõudis Ameerika Ühendriikide edetabelisse Billboard 200.

Tema õde on Eliisa Kõiv.

Kõiv on paistnud silma keeruka muusikalise mütoloogia, mitmekesiste isetehtud esinemiskostüümide ja lavašõudega.

25. septembril 2018 Eestit külastanud paavst Franciscus võttis kohtumisel Eesti noortega Tallinnas Kaarli kirikus oma kõne aluseks Kerli Kõivu laulu "Armastus on surnud", mida Franciscus tsiteeris ja mille sõnumiga ta polemiseeris.

Haridustee
Ta on õppinud viis aastat klaverit ja lõpetanud Elva Gümnaasiumis 9. klassi.

Muusikaline karjäär
2001. aasta "Tähtede laulu" konkursil saavutas Kerli Kõiv esikoha ja samal aastal "Estovokaalil" solistide arvestuses pälvis esikoha.

2002. aastal võitis Kerli Baltimaade saate "Fizz Superstar". 

2003. aastal osales ta Rootsi Melodifestivalenil, kus teises poolfinaalis saavutas 7. koha.

2004. aastal osales ta Eurolaulus looga "Beautiful Inside", mis kogus 3638 punkti ja sai teise koha. Esikoht kuulus koosseisule Neiokõsõ.

2006. aastal sõlmis ta lepingu plaadifirmaga Island Def Jam.

2008. aastal tuli välja tema esimene album "Love is Dead".

Samal aastal kasutas FOX Kerli "Walking on Air" videot oma seriaali "Fringe" reklaamimisel. 

Ta on kirjutanud sõnad Soome laulja Tarja laulule "I Feel Immortal" ja USA laulja Demi Lovato laulule "Skyscraper".

Eesti Laulul 2017 osales ta lauluga "Spirit Animal" ning jäi teiseks.

Diskograafia

Albumid 
 "Kerli" (EP, 2007)
 "Love is Dead" (2008)
 "Utopia" (2013)
"Shadow Works" (2019)

Singlid 
 "Love Is Dead"
 "Walking on Air"
 "Creepshow"
 "Fragile"
 "The Creationist" (feat. Cesare Cremonini)
 "Tea Party"
 "Army of Love"
 "The Lucky Ones" (2012)
 "Zero Gravity" (2012)
 "Feral Hearts" (2016)
 "Blossom" (2016)
 "Diamond Hard" (2016)

Muud
"She's in Parties" (cover)

Viited

Välislingid 

 Ametlik koduleht
 Kerli Myspace
 Ametlik fännileht
 
 
 Tiiu Laks, "Kerli Kõiv tahab maalida muinasjutumaailma", EPL Laupäev, 21. juuni 2008
 "Kerli Kõiv on MTV muusikaauhindade nominent" – www.DELFI.ee 30. juuli 2008
 Kaspar Käänik, Kerli Kõiv esines L.A. õudusfilmide auhinnagalal – SLOleht, 25. oktoober 2008 
 
 
 
 Kerlit ootab elu suurim kontsert – Elu24, 1. juuli 2009
 Heidit Kaio, Kerli Kõiv kibeleb maakoju vanaema pannkooke sööma, Eesti Päevaleht, 30. märts 2013 
 Kaspar Viilup, Hanna Samoson ERR.ee video. Kerli Kõiv: minu jaoks ei ole muusika mõistuspärane asi ERR, 19.02.2016
 Billboard valis Kerli kostüümi ajaloo pööraseimate hulka ERR, 12.05.2017
 Kerli esineb suvel Pühajärvel mitmemeetrises digitaalses kleidis ERR, 15.03.2018
 Kerli Kõiv kolib Los Angelesest tagasi Eestisse ERR, 26.04.2018

Eesti lauljad
Sündinud 1987
Tšigorini-nimeline maleklubi

Mihhail Tšigorini nimeline maleklubi (vene Шахматный клуб имени М. И. Чигорина) on Peterburis asuv maleklubi.

Vaata ka 
Mihhail Tšigorin

Välislingid 
Tšigorini-nimelise maleklubi kodulehekülg

Nõukogude Liidu male
Peterburi
Venemaa spordiklubid
Jiří Paroubeki valitsus

Jiří Paroubeki valitsus tuli Tšehhi Vabariigis võimule 25. aprillil 2005 ja lahkus 16. augustil 2006.

Valitsuse koosseis

1 Kohusetäitja

Välislingid 
Valitsuse kodulehekülg []
Tšehhi valitsused
Stanislav Grossi valitsus

Stanislav Grossi valitsus tuli Tšehhi Vabariigis võimule 4. augustil 2004 ja 25. aprillil 2005.

Valitsuse koosseis

Välislingid 
Valitsuse kodulehekülg []

Tšehhi valitsused
Richard III

Richard III (2. oktoober 1452 – 22. august 1485) oli Inglismaa kuningas 6. juulist 1483 kuni surmani 1485.

Ta oli Yorki dünastia ja Plantagenet dünastia viimane kuningas. Peale tema surma lõppes Rooside sõda. Ta oli ka viimane Inglismaa kuningas, kes langes lahinguväljal, Bosworth Fieldi lahingus. 

Kuninga säilmed maeti ümber kunagise lahinguvälja läheduses asuvasse Leicesteri linna katedraali 26. märtsil 2015.

Viited

Välislingid
Richard III Society,England
Richard III Society, American Branch
The Richard III Society of Canada
Richard III Society of New South Wales
 The Search for Richard III by the University of Leicester
 27 September 2012, By Greig Watson, Richard III dig: From cabinet-maker to kingmaker, BBC News, bbc.co.uk
 4 March 2013, University of Leicester press release: Was King Richard III a control freak? 
Richard III rediscovered, WORLD ARCHAEOLOGY, April 5, 2013
  Alex Fraser, King Richard III returns to battlefield where he died 530 years ago, Reuters, 22. märts 2015 (inglise keeles)

Inglismaa monarhid
Sündinud 1452
Surnud 1485
Yorkid
Vladimír Špidla valitsus

Vladimír Špidla valitsus tuli Tšehhi Vabariigis võimule 15. juulil 2002 ja lahkus 4. augustil 2004.

Valitsuse koosseis

1Eri allikates erineb

Välislingid 
Valitsuse kodulehekülg []

Tšehhi valitsused
Kaksteist ahvi

"Kaksteist ahvi" (originaalpealkiri "Twelve Monkeys") on 1995. aastal USAs valminud ulmefilm, mille põhiteemadeks on ajas rändamine ja vaimne stabiilsus.

Film on inspiratsiooni saanud Prantsusmaa lühifilmist "La Jetée".

Süžee
Filmi tegevus algab aastal 2035, mil kohutava viiruse tagajärjel on 99% maailma rahvastikust hukkunud. Teadlased arvavad, et ühendus nimega Kaheteistkümne Ahvi Armee oli viiruse levitamisega 1996. aastal seotud ja saadavad vangi nimega James Cole ajas tagasi tõestusmaterjali leidma.

Osatäitjad
Bruce Willis – James Cole
Madeleine Stowe – Railly
Brad Pitt – Jeffrey
Christopher Plummer – Dr. Mason
David Morse – Dr Peters
Frank Gorshin – Dr. Fletcher
Joseph Melito – noor James Cole
Jon Seda – Jose
Michael Chance – Scarface
Vernon Campbell – Tiny
H. Michael Walls – Botaanik
Bob Adrian – Geoloog
Simon Jones – Zooloog
Carol Florence – Astrofüüsik
Bill Raymond – Mikrobioloog
Ernest Abuba – Insener
Irma St. Paule – Poeet
Joey Perillo – detektiiv Franki

Auhinnad

Võidud 
Kuldgloobus
1996: parim meeskõrvalosatäitja – Brad Pitt

Nominatsioonid
Oscar
1996: parim kostüüm – Julie Weiss 
1996: parim meeskõrvalosatäitja – Brad Pitt

Välislingid 
 
 Kaksteist ahvi Yahoo Movies

Ameerika Ühendriikide filmid
1995. aasta filmid
Nine Inch Nails

Nine Inch Nails (lühendatult NIN ehk NIИ) on USA ansambel.

Nine Inch Nails on sisuliselt Trent Reznori ühemeheprojekt, mida ta alustas 1988. aastal. Ta on teinud koostööd ka teiste muusikute ja bändidega, näiteks isegi Marilyn Mansoniga. NIN-i plaatidel mängib Reznor pea kõiki pille ise. Bändi stiil on olnud aastate lõikes suhteliselt kõikuv, kuid on enamasti mahtunud industrial rock'i piiresse.

Stuudioalbumid ja EP-d

Välislingid
 

Ameerika Ühendriikide ansamblid
Alternatiivroki ansamblid
Märt Mitt

Märt Mitt (kirjanduses ka Mart Mitt; 31. oktoober (vkj. 10. oktoober) 1833 – 25. juuli (vkj. 12. juuli) 1912) oli eesti koolmeister ja rahvusliku liikumise tegelane.

Mitt sündis Paistu kihelkonnas Holstre mõisavallas. Ta õppis isa juures kodus ning sooritas ka vallakoolmeistri eksami. Oli koolmeister ning sai hiljem mõisavalitsejaks Kanepi kihelkonnas. Seejärel oli samas ka taluperemees. 

Märt Mitt oli Tartu Eesti Põllumeeste Seltsi asutajaid, Eesti Kirjameeste Seltsi liige ning osales Eesti Aleksandrikooli liikumises. Samuti oli ta mitme rahvusliku väljaande, eriti Sakala kaastööline.

Märt Mitt on üks Oskar Kruusi 1986. aastal ilmunud romaani "Aeg atra seada" peategelasi.

Ta on maetud Kambja kalmistule ja tema haud on arvatud ajaloomälestiseks.

Isiklikku
Tema pojad olid sõjaväelane Juhan Mitt ning põllumajandus- ja poliitikategelane Karl Mitt.

Viited

Välislingid

Eesti inimesed
Eesti Kirjameeste Seltsi liikmed
Kambja kalmistule maetud
Sündinud 1833
Surnud 1912
Jäneda

Jäneda on küla Lääne-Virumaal, Tapa vallas.  2003. aasta seisuga oli külas 570 elanikku.

Jäneda on tuntud oma mõisa ja laatade poolest.

Jäneda küla asub Jänijõe keskjooksul. Külas asuvad kool, ambulatoorium, kultuurimaja. Küla läbib ka Piibe maantee. 

Jänedale jõuavad välja ka Aegviidust ja Põhja-Kõrvemaalt algavad suusa- ja matkarajad. 

Jänedal asuvas Jäneda mõisas ja Jäneda Pullitalliteatris toimuvad paljud üritused. 

Piibe maantee ääres Jänedal, asub söögikoht Musta Täku Tall.

Ajalugu
Esimesed jäljed inimtegevusest Jänedal pärinevad 3. aastatuhandest eKr, selleks on juhuleiud – venekujulised kivikirved, mis on eksponeeritud Järvamaa Muuseumis. 1. aastatuhande lõpust pärineb Jäneda muinaslinnus, mis on Järvamaa suurim muistne kaitseehitis.

Ürikuis on Jäneda küla esimest korda mainitud 1353 (Gendel). Jäneda mõis oli valmis 1510. Jäneda Vanaveskit on mainitud 1591. 

Jäneda mõisa rajati 1921. aastal põllumajanduskool. Eesti NSV perioodil ehitati Jäneda Sovhoostehnikumile uued hooned, mis valiti 2021. aastal sajandi üheks kümnest Eesti arhitektuurisaavutuseks.

Vaata ka 
Jäneda allikate kaitseala
Jäneda raudteepeatus
Jäneda mõis
Jäneda park
Jäneda linnamägi
Jäneda Kool

Viited

Välislingid
 Jäneda koduleht

Tapa vald
Lääne-Viru maakonna külad
Diskreetse Mango Trio

Diskreetse Mango Trio on pärimusmuusikat, peamiselt regilaule, rokivõtmes esitav eesti ansambel. Vaatamata ansambli nimele musitseerib selles üheksat liiget. 

Tallinnas 2003. aastast alates tegutsedes on ansambel proovinud leida kontakti kaasaegse rahvakultuuri (levimuusika erinevate vormide) ja pärimusmuusika vahel.  on bänd rajanud oma tee regilaulumaailmast kaasaegse roki maailmani. Bändi muusikat on kuulajad ja ajakirjanikud iseloomustanud eelkõige kui värsket, energilist, lõbusat ja kaasahaaravat.

27. novembril 2006 ilmus plaadifirma hyper.records alt Diskreetse Mango Trio esikalbum "Prigadi-pragadi". Bänd sai "Prigadi-pragadi" eest Eesti Muusikaauhinnad 2007 galal aasta etno-/folkartisti auhinna. Albumi kohta ilmusid positiivsed arvustused kõigis tähtsamates muusikaga seotud Eesti väljaannetes.

Bändi värske lähenemine pärimusmuusikale on regilaulu viinud sinna, kus see varem figureerinud pole. Bändi raadiosingleid "Hobusemäng" ja "Must naine" saatis edu – lood leidsid hulgalist esitamist nii riigi- kui ka eraraadiotes. Raadio 2 edetabelis R2 Top 20 püsisid mõlemad singlid üle 20 nädala.

Diskreetse Mango Trio on andnud Eestis ligi viiskümmend kontserti. Nende hulgas on ka esinemisi nimekatel folk- ja rokkmuusikafestivalidel (Viljandi Folk, MAAjaILM, Regiöö).

Üles on astutud nii ETV ("Värskelt õhus", "Terevisioon", "Jõulutunnel") kui ka TV3 ("Suveõhtu Pärnus", "Kahvel") eetris. "Musta naist" esitleti tunnipikkuse otse-eetrikontserdiga Raadio 2 populaarses saates "R2 Live". 

2006. aasta sügisel valiti Diskreetse Mango Trio "Hobusemänguga" osalema Balti Uue Muusika Edetabelis, mida kajastavad nii Läti kui ka Leedu televisioon ja raadiod.

27. novembril 2014 valmis teine kauamängiv – "Teestelu". Sellelt albumilt on avaldatud varem raadiosingleid: 2007 – "Hea mees"; 2009 – "Mehed, mis te mind meelitate"; 2014 – "Piisa Viina" ja "Kubjas".

Liikmed 
Leele Lattikas (laul)
Lemmo Lattikas (laul, akordion, parmupill)
Kristjan Pilt (kitarrid)
Oliver Laanet (kitarrid)
Rando Lester (basskitarr)
Kairi Pruul (viiul)
Janek Koldekivi (trummid, djembe)

Endised liikmed 
Riin Sikka (viiul)
 Janno Pokk (viiul)
Mauri Sööt (laul)
Margit Errapart (laul)

Helikandjad
"Prigadi-pragadi" (album; 2006)
"Hea mees" (singel; 2007)
"Mehed, mis te mind meelitate" (singel; 2009)
"Piisa Viina" (singel; 2014)
"Kubjas" (singel; 2014)
"Teestelu" (album; 2014)

Välislingid 

Ametlik koduleht
Lehekülg MySpace's
 Soundcloud
Madis Taras: "Diskreetse Mango Trio avaldas uue singli "Hea mees"", Eesti Päevaleht, 5. detsember 2007 (foto)

Eesti ansamblid
Pitsunda

Pitsunda on kuurortlinn Musta mere rannikul Gruusia loodeosas Abhaasias.

Linnas asub 10. sajandil Gruusia kuninga Bagrat III ehitatud katedraal.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Pitsunda elanikest abhaase 58,7%, venelasi 27,3%, armeenlasi 4,3%, grusiine 3,2%, ukrainlasi 2,2% ja teistest rahvustest inimesi 4,3%.

Viited

Välislingid 

Abhaasia linnad
Nihkeelastsusmoodul

Nihkeelastsusmooduliks ehk nihkemooduliks nimetatakse tugevusõpetuses võrdetegurit, mis iseloomustab materjali jäikust ehk vastupanu nihkedeformatsioonile. Tähis G. Nihkeealastsusmoodul seob omavahel nihkepinget ja nihkemoonet:  

kus 
 = nihkepinge
 on jõud mis mõjub
 on pindala millele jõud mõjub
 on nihkemoone. Üldiselt on nihkemoone võrdne , mõnedel juhtudel ka 
 on põiknihe
 on algpikkus

Nihkeealastsusmoodul on normaalelastsusmooduli ja Poissoni teguriga seotud valemiga

, 

kus G on nihkeelastsusmoodul, E normaalelastsusmoodul, ν Poissoni tegur.

Nihkemooduli väärtuseid 
Metallidel .

Vaata ka 

 Elastsusmoodul
 Normaalelastsusmoodul
 Poissoni tegur

Tugevusõpetus
Joseph John Thomson

Joseph John Thomson (18. detsember 1856 Manchester – 30. august 1940 Cambridge) oli inglise füüsik. Katsetele tuginedes jõudis ta järeldusele, et aatom pole väikseim osake looduses. Thomson uuris katoodkiiri ja leidis, et neid saab 
elektrivälja ja magnetväljaga kallutada. Sellest sai ta järeldada, et kiired koosnevad laenguga osakestest. Nende osakeste nimeks sai elektron. Elektronide laeng osutus negatiivseks. Kaudselt määras Thomson ka elektroni massi. Ta leidis, et osake on umbes 1000 korda kergem väikseimast tol ajal tuntud laenguga osakesest, vesiniku ioonist. Seega oli ta avastanud uue osakese, millest aatom koosneb. Elementaarlaengute olemasolu kinnitas ja mõõtis täpsemalt 1912. aastal ameerika füüsik Robert Millikan.

Aatomist väiksema osakese avastamine võimaldas Thomsonil kujundada aatomi sisemist olemist kajastava mudeli. Thomsoni loodud aatomimudelit on nimetatud pudingimudeliks: selle järgi on aatom nagu ühtlane positiivse laenguga "puding", milles on "rosinateks" elektronid.

Sir J.J.Thomson pälvis 1906. aastal Nobeli füüsikaauhinna.

Välislingid
 Joseph John Thomson Nobeli auhinna lehel

Inglise füüsikud
Nobeli füüsikaauhinna laureaadid
Sündinud 1856
Surnud 1940
Josef Tošovský valitsus

Josef Tošovský valitsus tuli Tšehhi Vabariigis võimule eelnenud koalitsiooni lagunedes 2. jaanuaril 1998 ja lahkus 17. juulil samal aastal.

Valitsuse koosseis 

1 Hiljem US

2 Varem KDS, hiljem US

3 Olnud seotud ODS-i ja KDU-ČSL-iga, hiljem SZ juht.

Välislingid 
 Valitsuse kodulehekülg

Tšehhi valitsused
Karl Karlson

Karl Karlson (9. november 1901 Pikknurme, Puurmani vald, Kursi kihelkond, Tartumaa – 26. jaanuar 2005 Tallinn) oli eesti vaimulik, EELK kirikuõpetaja.

1923. aastal lõpetas ta Tartus Hugo Treffneri gümnaasiumi ja asus tööle kooliõpetajana. Ta õppis aastatel 1923–1924 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas ja aastatel 1924–1926 põllumajandusteaduskonnas. Akadeemiliselt kuulus ta ÜS Concordiasse.

Töötas kooliõpetajana Koigil, Vaivaras, Udeval, Karedal ja Albus. 1944. aastal mobiliseeriti ta Saksa sõjaväkke.

Pärast sõda õppis Usuteaduse Instituudis, ordineeriti õpetajaks 20. veebruaril 1961.

Oli EELK Roosa Jakobi koguduse õpetaja aastatel 1961–1990.

Tunnustused
2002 Eesti Punase Risti medaliklassi teenetemärk

Välislingid
Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944

Roosa Jakobi koguduse vaimulikud
Usuteaduse Instituudi vilistlased
Üliõpilasselts Concordia liikmed
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Eesti Punase Risti medaliklassi teenetemärgi kavalerid
Eesti üle 100-aastased
Pärnamäe kalmistule maetud
Sündinud 1901
Surnud 2005
Václav Klausi teine valitsus

Václav Klausi teine valitsus tuli Tšehhi Vabariigis võimule 1996. aasta valimiste järel 4. juulil 1996 ning lahkus 2. jaanuaril 1998.

Valitsuse koosseis

Välislingid 
Valitsuse kodulehekülg []

Tšehhi valitsused
Václav Klausi esimene valitsus

Václav Klausi esimene valitsus tuli Tšehhi Vabariigis võimule juba enne vormilist iseseisvaks riigiks saamist 1992. aasta 2. juulil ja asendus uute valimiste järel Václav Klausi teise valitsusega  4. juulil 1996.

Valitsuse koosseis

1 KDS ühines 1996.a. kevadel lõplikult ODSga, nii ka ministrid.

2 Nimetus oktoobrini valitsuse leheküljel tegelikult ministr obchodu cestovního ruchu

Välislingid 
Valitsuse kodulehekülg []

Tšehhi valitsused