joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Cem Bölükbaşı

Cem Bölükbaşı (sündinud 9. veebruar 1998 İstanbulis) on Türgi võidusõitja.

Karjäär

Alustad 
Oma kiiruskirge ellu ajades viib isa ta 6-aastaselt krossirajale, hakkab võistlema ja võidab Türgi noorte meistritiitli. 2007. aastast siirdus Bölükbaşı kardisõidule, kaks aastat hiljem saavutas ta Türgi meistrivõistlustel Mini-kategoorias kolmanda koha ning võistleb kuni 2021. aastani mainekamatel Euroopa meistrivõistlustel.

Esport 
Pärast GT4 võistlustel sõitmist siirdus Bölükbaşı 2017. aastal Toro Rosso meeskonnaga F1 Esportsi. Esimesel aastal saavutab ta võidu ja saavutab edetabelis 5. koha, virtuaalses vormel 1 sarjas jätkab ta veel kaks aastat, kuid osalise tööajaga. 2020. aastal võidab Türgi piloot Vormel Renault Esport Seriesi avameistritiitli.

Väikesed valemid 
Bölükbaşı on 2019. aastal taas õigel teel, tehes oma üheistmelise debüüdi kahel Vormel Renault Eurocupi võistlusel M2 Competition meeskonnaga koos Callan O'Keeffe ja Lucas Alecco Royga. Järgmisel aastal naasis ta GT4 Euroopa sarja, kus saavutas edetabelis teise koha. Ta naaseb vormelisse 2021. aasta talvel Aasia Vormel 3 Meistrivõistlustel koos BlackArts Racing meeskonnaga koos Rafael Villagómezi, Lorenzo Fluxá ja Zdeněk Chovaneciga. Türgi sõitja osutub oma tulemustes väga järjekindlaks, saavutades Yas Marina ringrajal viienda koha ja lõpetades edetabelis üheksandal kohal.

2021. aasta juulis teatati tema siirdumisest Euroformula Openile Hollandi meeskonna Van Amersfoort Racing koos Rafael Villagómezi, Matías Zagazeta ja Casper Stevensoniga. Bölükbaşı teeb oma debüüdi käimasoleval hooajal, Hungaroringi neljandas voorus, kus ta võidab kohe Rafael Villagómezi ees, olles esimene eSpordi sõitja, kes on võitnud vormeli üheistmelise sõidu. Barcelonas esimeses sõidus teine ​​võit Cameron Dasi ja Enzo Trulli ees. Hooaja lõpetab ta viiendal kohal, hoolimata sellest, et ta on vahele jätnud esimesed üheksa võistlust, võttes kaks võitu, kaheksa poodiumit ja ühe pole-positsiooni.

2022. aasta talvel osaleb Bölükbaşı FIA Vormel Regionaal Aasia Meistrivõistlustel koos Evansi GP meeskonnaga koos Kas Haverkorti, Nicola Marinangeli, Nico Göhleri ​​ja Frederick Lubiniga. Esimese ringi kolmandas sõidus Yas Marinas satub ta stardis tugevasse avariisse, kuid tänu Halole pääseb ta õnneks välja vigastusteta.

Vormel 2 
14. oktoobril 2021 testib Bölükbaşı Brno ringrajal esimest korda Vormel 2 autot, Dallara GP2/11. 2021. aasta detsembris osaleb Bölükbaşı koos Van Amersfoort Racing meeskonnaga Yas Marina ringrajal hooajajärgsel Vormel 2 testil võidusõit. 12. jaanuaril 2022 muudeti koos Enzo Fittipaldiga ametlikuks Bölükbaşı pääsemine Vormel 2 sarja Charouzi Sauber Junior Team meeskonnaga. Pärast esimest vooru Bahreinis jätab ta vabatreeningul juhtunud õnnetuse tõttu vahele kaks Jeddah’s toimuvat sõitu ning Barcelonas katsetel purunenud ribi tõttu on ta sunnitud vahele jätma ka kolmanda Imolas toimuva vooru.

Välised lingid 

 Cem Bölükbaşı, aadressil driverdb.com, DriverDB AB. (inglise keeles)

Türgi sportlased
Sündinud 1998
Roman Staněk

Roman Staněk (sündinud 25. veebruaril 2004 Valašské Meziříčís) on Tšehhi võidusõitja.

Karjäär

Kart 
Staněk alustas rahvusvaheliselt kardispordiga 2014. aastal, võistledes 60 MINI kategoorias kuni aastani 2016. Järgmisel aastal siirdus ta OK Juniori ridadesse ning 2018. aastal osales kardisõidu maailmameistrivõistlustel OK kategoorias.

Vormel 4 
2019. aastal debüteeris Staněk AÜE Vormel 4 Meistrivõistlustel üheistmelise autoga, kus ta osales külalissõitjana neljal võistlusel koos Lucas Alecco Roy, Rashed Ghanemi ja Rui Andradega. Samal aastal sõitis ta ka Itaalia Vormel 4 Meistrivõistlustel ja Saksamaa Vormel 4 Meistrivõistlustel US Racing-CHRS meeskonnaga koos Arthur Leclerci, Théo Pourchaire'i ja Alessandro Ghirettiga. Itaalias võidab ta Imolas ja võidab veel neli poodiumit. Saavutab edetabelis viiendaks. Saksamaa meistrivõistlustel saavutas ta veel kaks võitu ja kolm muud poodiumit, saavutades lõpparvestuses neljanda koha.

Euroformula Open 
2021. aastal tegi Staněk debüüdi Motoparki meeskonnaga Euroformula Open Meistrivõistlustel viiendas voorus koos Cameron Dasi, Petr Ptáčeki, Matthias Lütheni, Jak Crawfordi ja Pepe Martíga. Ta võidab oma esimese võidu teises sõidus Imolas, lõpetades sprindis ameeriklase Jak Crawfordi ees, naaseb poodiumile kolmandas sõidus teise kohaga.

Vormel 3 
2020. aastal pidi Staněk algselt sõitma Prema meeskonnas Vormel Regionaal Euroopa Meistrivõistlustel, kuid hiljem läks ta enne hooaja avavõistlust koos meeskonnaga Charouzi Sauber Junior Team Vormel 3 vastu Igor Fraga ja David Schumacheri kõrval, asendades lahkuva Niko Kari ja saades noorimaks. meistrivõistlustel sõitja. Kaheksanda kohaga Monza ringrajal õnnestub tal võita oma hooaja esimesed ja ainsad punktid.

2021. aastal vahetab Staněk meeskonda, liigub koos Jak Crawfordi, Reece Ushijima, Roy Nissany ja Ayumu Iwasaga Hitech Grand Prix’le, talvel võistleb Aasia Vormel 3 ja ülejäänud aasta Vormel 3 sarjas. Aasia sarjas võidab ta 60 punkti ja saavutab kümnenda koha. edetabelis, saavutades oma parima tulemusena neljanda koha.

Vormel 3-s vallutab ta pärast vahelduvaid tulemusi oma esimese poodiumi teises Hungaroringi sõidus, saavutades Matteo Nannini ja Enzo Fittipaldi järel kolmanda koha. Seda korratakse Spas veel ühe suurepärase kolmanda kohaga Lorenzo Colombo ja Jak Crawfordi järel. Sulgeb üldarvestuses 29 punktiga 16. kohal.

Pärast Trident Motorspordi meeskonnaga Vormel 3 kollektiivkatsetel osalemist Stanekit kuulutab Itaalia meeskond koos Jonny Edgari ja Zane Maloneyga hooajaks 2022. Imola Stanek võidab teises sõidus oma esimese sõidu selles kategoorias, alistades Jak Crawfordi ja Isack Hadjari. Järgmises voorus Barcelonas võidab ta pole-positsiooni, sõidus lõpetab ta Victor Martinsi järel teisena.

Välised lingid 

 Roman Staněk, aadressil driverdb.com, DriverDB AB. (inglise keeles)

Tšehhi sportlased
Sündinud 2004
Tiina Torop

Tiina Torop (1969. aastani Tiina Kampus) (sündinud 21. juuni 1950 Tartus) on eesti kergejõustiklane, treener ja spordipedagoog.

Haridus
Ta lõpetas 1968. aastal Tartu 1. Keskkooli, 1972. aastal TRÜ Kehakultuuriteaduskonna ning 1980. aastal Tartu Riikliku Ülikooli aspirantuuri.

Sportlaskarjäär
Tiina Torop alustas kergejõustikutreeninguid 1960. aastal. Tema treeneriteks olid eri aegadel Milvi Haljasmaa, Endel Eedla, Hans Torim, Valter Kalam, Fred Kudu ja Arvo Lillestik. Ta tuli viiel korral Eesti meistriks (1971. ja 1973. aastal 100 m jooksus ning 1971., 1974. ja 1980. aastal kaugushüppes), samuti neljakordseks meistriks 4x100 m teatejooksus. Torop on tulnud ka viiekordseks sisekergejõustiku Eesti meistriks (1971., 1973. ja 1979. aastal 60 m jooksus ning 1971. ja 1972. aastal kaugushüppes).

Torop on võistelnud 13 korda Eesti koondises. Tema isiklikud rekordid on: 60 m jooks 7,63 sek.; 100 m jooks 12,1 sek.; kaugushüpe 6,10 cm.

Treeneri- ja pedagoogitöö
Tiina Torop on töötanud TRÜ Spordiklubi treenerina, on olnud TRÜ kergejõustikukateedri õppejõud ja Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna spordikeskuse õpetaja, hiljem ka Tallinna Ülikooli lektor. Tema õpetatavad ained on peamiselt kiir- ja tõkkejooks, kaugushüpe ning mitmevõistlus. Torop on avaldanud rohkesti kergejõustikualaseid õppematerjale ja teadusartikleid, teinud kaastööd ajakirjandusele. 

Tiina Torop on olnud Eesti koondise hüppajate vanemtreeneriks ning on Tartu Ülikooli Akadeemilise Spordiklubi treener (kutsenimetus: kergejõustiku meistertreener, 2016. aastast), lisaks on töötanud kergejõustikutreenerina Soomes. 2012. aastal pälvis Torop Euroopa Kergejõustikuliidu (EAA) treeneritöö auhinna.

Ta on kuulunud Eesti Kergejõustikuföderatsiooni presiidiumi ja Eesti Spordiselts Kalevi treenerite nõukogu eestseisusse, lisaks on olnud 2005.–2009. aastal Kergejõustikuliidu kutsekomisjoni esimees ja 2009.–2017. aastal Eesti Olümpiakomitee kergejõustikutreenerite kutsekomisjoni liige.

Viited

Kirjandus
Tuuled Toomelt. Koostanud Olev Türn. Kirjastus Eesti Raamat. Tallinn, 1971, lk 185–186.

Välislingid 
 Tartu medali kavaler Tiina Torop. 
 Tiina Torop - 70  Eesti Kergejõustikuliit
 Tiina Torop pälvis tunnustuse. Tartu Postimees, 15.oktoober 2012.

Eesti kergejõustiklased
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna vilistlased
Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna õppejõud
Eesti kergejõustikutreenerid
Sündinud 1950
Varta

Varta (ukraina keeles Спеціалізований бронеавтомобіль «Варта») on Ukrainas valmistatud soomusauto.

Kasutajad 
  – 2016. aastal võttis selle kasutusse KORD.

Viited 

Soomusautod
Ukraina sõjandus
Porin Ässät

Porin Ässät on Soome jäähokiklubi, mis mängib Soome jäähokiliigas. Meeskond asub Poris. Kolm korda on nad võitnud Soome meistritiitli (1971, 1978 ja 2013).

Viited

Välislingid 
 Ametlik koduleht

Soome jäähokiklubid
Sengilei

Sengilei on linn Venemaal Uljanovski oblastis, Sengilei rajooni keskus. Asub Kuibõševi veehoidla paremkaldal, Uljanovskist 70 km lõuna pool.

2021. aastal oli linnas 6182 elanikku.

Ajalugu 

Asula tekkis 1666. aastal rajatud kasakate kindluse juurde. Linnaõigused sai 1780. aastal. 18. sajandil oli linna teravilja- ja jahukaubanduse keskus. 1925 võeti linnaõigused ära, kuid 1943. aastal sai taas linnaks. 1954. aastal jäi osa linnast veehoidla alla ja viidi uude kohta. 

Linnas on masinaehitus-, ehitusmaterjalide ja mööblitööstuse ettevõtteid.

Viited 

Venemaa linnad
Uljanovski oblast
Mastiff (soomusauto)

Mastiff on Suurbritannia soomusauto.

Kirjeldus 
Relvastuses on 7,62 mm GPMG kuulipilduja, 12 mm kuulipilduja ja 40 mm granaadiheitja.

Kasutajad

Viited 

Soomusautod
Suurbritannia sõjandus
Oleksandr Kossõnskõi

Oleksandr Kossõnskõi (ukraina keeles Олександр Юрійович Косинський; sündinud 26. jaanuaril 1978 Rava-Ruskas) on Ukraina sõjaväelane.

Auastmed 
 2021 - ülemveebel (головний майстер-сержант)

Viited 

Ukraina sõjaväelased
Sündinud 1978
13. kaardiväe tankipolk

13. tankipolk (vene keeles 13-й гвардейский танковый Шепетовский Краснознамённый, орденов Суворова и Кутузова полк) on Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude väeüksus 4. tankidiviisis, mis on osa 1. tankiarmeest.

Viited 

Venemaa Föderatsiooni maaväed
Venemaa relvajõud
Anina

Anina (saksa keeles Steierdorf, ungari keeles Stájerlakanina) on linn Rumeenias Caraș-Severini maakonnas. Linn asub ajaloolises Banaadi piirkonnas, maakonnakeskusest Reșițast ligikaudu 24 km lõunas.

Linna haldusalasse kuulub üks küla: Steierdorf (Steierdorf, Stájerlak).

Asula on rajatud 1773. aastal.

Kivisütt kaevandati Aninas alates 1790. aastal. Kivisöe kaevandamine lõpetati 2006. aastal.

2002. aastal leiti Aninast Pestera cu Oase koopast Euroopa vanimad kromanjoonlaste ehk pärisinimeste säilmed, mille vanus on 37 800 aastat.

Viited 

Rumeenia linnad
Caraș-Severini maakond
FV103 Spartan

FV103 Spartan on Suurbritannia soomustransportöör.

Kasutajad

Viited 

Soomustransportöörid
Suurbritannia sõjandus
Operatiivväejuhatus Lõuna

Operatiivväejuhatus "Lõuna" (Оперативне командування «Південь») on Ukraina maavägede üksus. Selle tegevuspiirkonnaks on määratud Vinnõtsja oblast, Kirovohradi oblast, Mõkolajivi oblast, Odessa oblast ja Hersoni oblast.

Koosseis 
  28. üksik mehhaniseeritud brigaad – Tšornomorske alev, Odessa oblast
  56. üksik motoriseeritud jalaväebrigaad – Mariupol, Donetski oblast
  21. üksik motoriseeritud jalaväepataljon
  23. üksik motoriseeritud jalaväepataljon
  37. üksik motoriseeritud jalaväepataljon
  57. üksik motoriseeritud jalaväebrigaad – Nova Kahhovka, Hersoni oblast
  17. üksik motoriseeritud jalaväepataljon
  34. üksik motoriseeritud jalaväepataljon
  42. üksik motoriseeritud jalaväepataljon
  59. üksik motoriseeritud jalaväebrigaad – Haissõn, Vinnõtsja oblast
  9. üksik motoriseeritud jalaväepataljon
  10. üksik motoriseeritud jalaväepataljon
  11. üksik motoriseeritud jalaväepataljon
  40. üksik suurvürst Vytautase nimeline suurtükiväebrigaad – Pervomaisk, Mõkolajivi oblast
  38. ükskik kindral-horunžõi Juri Tjutjunnõki nimeline raketipolk. – Nova Odessa, Mõkolajivi oblast
  131. üksik luurepataljon – Vinnõtsja oblast

Viited 

Ukraina sõjandus
TÜ/Bigbank VK

TÜ/Bigbank (ka Tartu Ülikool/Bigbank, Tartu Ülikooli võrkpallinaiskond) on Tartus asuv Eesti võrkpallinaiskond. Tegemist on Tartu esindusnaiskonnaga, mis osaleb Eesti meistrivõistlustel ja Balti liigas. Naiskond kuulub Spordiklubi Duo alla.

Ajalugu

|-
|
Nimetused:

|

Peatreenerid läbi aastate

|}

Tulemused

Võidud
Eesti meistrivõistlused
Meistrid (2): 2018, 2019 
Teised (2): 2017, 2022

Eesti karikavõistlused
Karikavõitjad (3): 2017, 2018, 2021

Balti liiga
Meistrid (1): 2018

Vaata ka
Naiste Balti liiga (võrkpall)
Eesti naiste meistrivõistlused võrkpallis

Välislingid
TÜ/BIGBANK klubistSK Duo koduleht
Tartu Ülikool/Bigbank volleybox.net
Võtjad 1925–2022 volley.ee

Viited

Tartu spordiklubid
Eesti võrkpalliklubid
Deva

Deva (ungari keeles Déva, Saksa keeles Diemrich) on linn Rumeenias Transilvaanias, Hunedoara maakonna halduskeskus. Deva asub Mureși jõe vasakul kaldal.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel Deva elanikest rumeenlasi 89,67%, ungarlasi 7,79% ja mustlasi 1,6%.

Deva kindlust on esmamainitud 1269. aastal. Linnaks on Devat ürikutes esmakordselt nimetatud 1307. aastal.

Sõpruslinnad 
 Arras, Prantsusmaa
 Cherbourg-Octeville, Prantsusmaa
 Szigetvár, Ungari
 Yancheng, Hiina

Viited 

Rumeenia linnad
Transilvaania
Hunedoara maakond
Katalin Novák

Katalin Novák (sündinud 6. septembril 1977 Szegedis) on Ungari poliitik, kes on alates 10. maist 2022 Ungari president.

Ta on õppinud majandust Budapesti Corvinuse ülikoolis ja 1999–2004 Szegedi Teadusülikoolis õigusteadust.

2017–2021 oli Novák Fideszi aseesimees. 

2001–2003 töötas ta välisministeeriumi referendina. 2010–2012 töötas välisministri nõunikuna. 2014–2020 töötas ta kantslerina inimressursside ministeeriumis. 2018–2022 oli ta parlamendisaadik. 2020–2021 oli ta portfellita perekonnaminister.

10. märtsil 2022 valis Ungari parlament Nováki 137 poolthäälega riigi presidendiks.

Novák on abielus, tal on kolm last.

Viited 

Ungari presidendid
Sündinud 1977
Liis Kullerkann

Liis Kullerkann (sündinud 2. mail 1991) on Eesti võrkpallur.

Ta on alates 2013. aastast kuulunud Eesti naiste võrkpallikoondisesse.

Alates hooajast 2022/23 mängib ta Itaalia esiliigaklubis U.S. Esperia.

Isiklikku
Liis Kullerkann lõpetas 2010. aastal Audentese Spordigümnaasiumi kuldmedaliga. Ta noorem õde on võrkpallur Kadi Kullerkann.

Välislingid
Volleybox

Viited

Eesti naisvõrkpallurid
Sündinud 1991
Brookline

Brookline on linn USA-s Massachusettsi osariigis. See kuulub halduslikult Norfolki maakonna koosseisu, kuid paikneb eksklaavina Suffolki maakonna ja Middlesexi maakonna vahel. Läänes piirneb Brookline Newtoni linnaga, ülejäänud külgedelt Bostoniga.

Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse järgi 63 191. Aastal 2010 oli elanikke 58 732.

Brookline asutati 1638. aastal. Algselt kandis see nime Muddy River ja oli osa Bostonist. Linnaõigused ja nime Brookline sai see 1705. aastal.

Linnas tegutseb 1882. aastal asutatud spordiklubi The Country Club, mis on eelkõige tuntud golfiklubina. The Country Clubi golfiväljakul on peetud golfi suurvõistlusi alates 20. sajandi algusest.

Brookline'is asub mitu maastikuarhitekti Frederick Law Olmstedi kavandatud linnaparki.

Brookline'is sündis USA 35. president John F. Kennedy ja mitmed teised Kennedyte suguvõsa liikmed. John F. Kennedy lapsepõlvekodu võeti 1964. aastal muinsuskaitse alla. 1967. aastal kuulutati see ajaloolise tähtsusega paigaks (John Fitzgerald Kennedy National Historic Site). Praegu asub seal majamuuseum, mida haldab Rahvusparkide Teenistus.

Alates 1987. aastast on Brookline'i sõpruslinn Quezalguaque Nicaraguas.

Viited

Välislingid 
 Ametlik koduleht

Massachusettsi linnad
1. kaardiväe tankiarmee

1. kaardiväe tankiarmee (vene keeles 1-я гвардейская танковая Краснознамённая армия) on Venemaa maaväe koosseissu kuuluv tankiväekoondis.

Ajalugu 
Üksuse ajalugu ulatub 1942. aasta juulis Nõukogude Liidu Punaarmee koosseisus moodustatud 1. tankiarmeeni, mis reformeeriti 1944. aasta jaanuaris 1. kaardiväe tankiarmeeks. Armee võitles toona marssal Mihhail Katukovi juhtimisel Teise maailmasõja idarindel Saksamaa vastu, osaledes näiteks Stalingradi lahingus, Kurski lahingus, Kamnjanetsi-Podilskõi kotis, Lvivi-Sandomierzi ja Vistula-Odra pealetungides ning viimaks ka Berliini lahingus. Pärast sõda paiknes armee Ida-Saksamaal osana sealsest Nõukogude Liidu väegrupist.

Pärast Külma sõja lõppu ja sellest tingitud Nõukogude Liidu vägede väljaviimist paigutati armee ümber Smolenskisse ning saadeti 1999. aastal laiali. 

Armee taasmoodustati 2014. aastal toimunud sõjaväereformi raames.

2022. aasta sõjategevus 
Armee üksused osalesid 2022. aastal toimunud Harkivi lahingus.

Koosseis 
  2. motolaskurdiviis
  4. tankidiviis
 47. tankidiviis
  27. ükskik motolaskurbrigaad
  96. üksik luurebrigaad
  112. kaardiväe raketibrigaad

Viited

Välislingid 
 

Venemaa Föderatsiooni maaväed
Sinu uus sugulane

"Sinu uus sugulane" on Eesti dokumentaalsari.

Sari tutvustab Eestis tuntud inimeste kujunemist nende esivanemate kaudu ning viib nad üllatuslikult kokku uute sugulastega, kelleks on kõigile tuntud inimesed. Sarja tootis ning seda näitab ETV. Esimene hooaeg oli eetris 2022. aasta veebruaris-märtsis, erandina oli eetris esimene saade 31. detsembril 2021. Sarja tegemist koos sarjale omaste üllatussugulastega tutvustati ETV saadetes "Hommik Anuga" ning "Ringvaade".

Tegijad 

 Anna Pihl – autor, saatejuht
 Piret Priisaar – produtsent 
 Märten Vaher – režissöör 
 Epp Ehand – toimetaja
 Fred Puss – ajaloolane-konsultant

Osad

Tsitaate 

 "Anna Pihl rõhutas, et päris kõik eestlased ikkagi omavahel sugulased pole. "See saade ongi sellest, et me otsime toredaid seoseid, mille põhjal saab lugusid jutustada," ütles ta ja lisas, et ajalooteemad on teda alati huvitanud. "Mõnikord mõtled, kas tõesti on selline asi võimalik ja kuidas küll nii, kui tuleb veel ka see, kes kellega sugulane on, siis need emotsioonid seal võtteplatsil annavad ka endale energiat." Samuti selgitas Pihl, et oma saatesarjas "Sinu uus sugulane" räägivad nad vaid veresugulastest ning hõimlaseid arvesse ei võeta. "Eestis on sugulussidemete jälgede ajamise piir kuskil Põhjasõja kandis, sest enne seda polnud veel nii palju kirikuraamatuid, aga kui see sõda käis üle, siis pärast seda kõik muutus ja on päris täpsed jäljed." "Üldiselt on nii, et eestlased tahavad uskuda rohkem, et nad on mõisnike ja kuningaperedega seotud, pigem on selliseid parandusi Genisse tulnud teha, et neid sealt ära võtta, sest need pole päris tõele vastanud," mainis ta."
 Fred Puss "märkis, et see kogus arhiivimaterjale, mida inimesed saavad internetis igapäevaselt oma perekonna uurimiseks kasutada, mujal maailmas tänu [Eesti] rahvusarhiivi digiteeritud hingeloenditele ja kirikuraamatutele nii suur ei olegi kui Eestis. Geni usaldusväärsus samas on Pussi sõnul nii ja naa. Näiteks näitab see, et Reikop on sugulane Priit Võigemastiga, kuid Pussi sõnul kontroll tõestas, et nii see ei ole. "Võigemastid ja Reikopid on pärit ühest Viluvere külast, nad olid naabrid, aga veresugulased ei ole.""

Tunnustus 
 Eesti Rahvusringhäälingu projektipreemia 2022.

Meediakajastused 

 Anna Pihl alustab ETV-s uue saatega “Sinu uus sugulane” (diktor.geenius.ee, 15.12.2021, vaadatud 20.06.2022).
 Anna Pihl saatest "Sinu uus sugulane": oma lugu puudutab inimest (menu.err.ee, 27.12.2021, vaadatud 20.06.2022).
 ETV saatesari "Sinu uus sugulane" viib kokku tuntud eestlased  (menu.err.ee, 04.02.2022, vaadatud 20.06.2022).
 Vikerhommiku intervjuud (25.12.2021, vaadatud 20.06.2022).

Viited 

Eesti Televisiooni telesaated
Enterprise Center

Enterprise Center on spordihall USA-s Saint Louisi kesklinnas.

Enterprise Centeri ehitust alustati 1992. aastal ja see avati 1994. aasta oktoobris. Alates 1995. aastast on see olnud NHL-is mängiva jäähokiklubi St. Louis Bluesi koduhall. Seal on peetud ka korvpallivõistlusi ja teisi spordisündmusi ning kontserte. Jäähokimängude ajal mahutab hall 18 096 pealtvaatajat ja kontsertide ajal 22 000 pealtvaatajat.

Aja jooksul on Enterprise Center kandnud veel nimesid Kiel Center (1994–2000), Savvis Center (2000–2006) ja Scottrade Center (2006–2018). 2018. aastal läksid spordihalli nimeõigused valdusühingule Enterprise Holdings ning sellest alates on spordihalli nimi olnud Enterprise Center.

Välislingid 

 Enterprise Centeri koduleht

Saint Louis
Spordihallid
Ameerika Ühendriikide ehitised
St. Louis Blues
La Güera

Lennujaama kohta vaata artiklit La Güera lennujaam.

La Güera (araabia keeles الڭويرة, al-Gūwayra; ka La Agüera, Lagouira või El Gouera) on kummituslinn Lääne-Sahara lõunatipus, Atlandi ookeani kaldal. Linn asub Ras Nouadhibou poolsaare, mööda mida kulgeb Lääne-Sahara ja Mauritaania piir, lääneosas, 15 km Nouadhiboust läänes. La Güera asub Maroko Lääne-Sahara müürist lõunas ja on Lääne-Sahara lõunapoolseim linn. La Güera on mahajäetud.

Ajalugu
Linna nimi tuleb hispaaniakeelsest sõnast "agüera", mis tähendab "kraavi".

Rajamine ja asustamine
La Güera rajati 1920ndate lõpus, kui Hispaania kolonisaator Francisco Bens (kes oli 1916 aastal Juby neeme protektoraadiks muutnud) kohalike hõimupealikega läbi rääkis ja Ras Nouadhibou poolsaare lääneossa kindlustuse ja õhubaasi rajas. Hispaanlaste baas asus vaid kilomeetrite kauguselt Prantsusmaa Port-Étienne'i (tänapäeva Nouadhibou) asumaast poolsaare idapoolel. Hispaanlased ja prantslased olid 1912. aasal kokku leppinud, et osapoolte maade vaheline piir hakkab jooksma poolsaare keskel.

Aastal 1924 liitsid hispaanlased La Güera oma Río de Oro kolooniaga. Aastatel 1920–1924, kui La Güera oli kolooniast lahus, väljastati seal oma postmarke. Kuni 1970ndate aastateni tegutses linnas La Güera lennujaam.

Lääne-Sahara sõda

Aastal 1979, kui Mauritaania Lääne-Sahara sõjast lahkus, elas La Güeras 816 inimest.

Aastaks 2002 oli linn mahajäetud ja osaliselt liivaga kattunud. La Güerat külastasid vaid mõned imragueni kalurid ja seda valvas Mauritaania sõjavägi, kuigi linn ei kuulu ametlikult Mauritaania koosseisu.

Sõprus- ja sõsarlinnad
  Águilas, Murcia, Hispaania (18. juulist 2005)
  Alaquàs, Valencia, Valencia autonoomne piirkond, Hispaania (14. aprillist 2004)
  Almansa, Albacete, Castilla–La Mancha, Hispaania
  Castagneto Carducci, Livorno, Toscana, Itaalia
  Crevillent,  Alicante, Valencia, Hispaania
  El Puerto de Santa María, Cádiz, Andaluusia, Hispaania (aastast 1993)
  Fauglia, Pisa, Toscana, Itaalia (aastast 2009)
  Gorliz, Biskaia, Baskimaa, Hispaania
  Guadix, Granada, Andaluusia, Hispaania
  Iurreta, Biskaia, Baskimaa, Hispaania
  Leganés, Madrid, Hispaania (17. augustist 2001)
  Monteriggioni, Siena, Toscana, Itaalia
  Orio, Gipuzkoa, Baskimaa, Hispaania
  San Marcello Piteglio, Pistoia, Toscana, Itaalia
  Santa Lucía de Tirajana, Las Palmas, Kanaari saared, Hispaania (29. oktoobrist 1986; esimene Lääne-Sahara ja Hispaania linnade vaheline sõsarus)
  Valle de Yerri, Navarra, Hispaania (29. septembrist 2005)
  Vitoria, Araba, Baskimaa, Hispaania (aastast 1987)

Viited

Välislingid
 Ras Nouadhibou poolsaare kaart
 El Último Testigo La Agüera 1930ndatel La Güeras teeninud Hispaania ohvitseri poja mälestused (hispaania keeles)

Kummituslinnad
Lääne-Sahara asulad
Kristina Koppel

Kristina Koppel (sündinud 2. mail 1985) on eesti leksikograaf.

Haridus- ja töökäik 
Koppel on lõpetanud 2004. aastal Kohtla-Järve Järve Gümnaasiumi (praegune Kohtla-Järve Järve Kool) ning õppinud Tartu Ülikoolis eesti ja soome-ugri keeleteadust. Kaitses seal nii bakalaureuse-, magistri- kui ka doktorikraadi (vastavalt aastatel 2007, 2009 ja 2020). Ta kaitses oma väitekirja "Näitelausete korpuspõhine automaattuvastus eesti keele õppesõnastikele" (juhendajad Jelena Kallas ja Raili Pool) 23. märtsil 2020.

Koppel on töötanud Eesti Keele Instituudis alates 2009. aastast assistendi, leksikograafi, leksikograaf-nooremteaduri, arvutileksikograafi ja vanemarvutileksikograafina. Ta on koostanud ja toimetanud "Eesti keele sõnaperesid", "Eesti keele põhisõnavara sõnastikku", "Eesti keele naabersõnade sõnastikku" ning on üks "EKI ühendsõnastiku" koostajatest-toimetajatest. Samuti on ta olnud üks Ekilexi ja Sõnaveebi toimetajatest.

2022–2024 on ta Euroopa Leksikograafide Ühingu juhtkomitee liige.

Vaata ka 
 Eesti Keele Instituut
 Tartu Ülikooli Kirjastus

Viited

Välislingid 
 Kristina Koppel Eesti Teadusinfosüsteem

Eesti leksikograafid
Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1985
Tankivägede Kool

Tankivägede Kool (saksa keeles Panzertruppenschule) Saksamaa maaväe soomusüksuste õppeasutus.

Organisatsioon 
Koolile alluvad:
 Soomusvägede kool
 Maaväeluure kool 
 Suurtükiväekool.

Viited 

Bundeswehr
Saksamaa sõjandus
Sõjakoolid
Eufooria (Ameerika teleseriaal)

"Eufooria" on HBO kanalil linastuv Ameerika teismeliste draamasari, mille on loonud ja peamiselt kirjutanud Sam Levinson, ning mis põhineb Ron Leshemi ja Daphna Levini samanimelisel Iisraeli minisarjal. Sarja peategelane Rue Bennett (Zendaya) on taastusravil olev teismeline narkosõltlane, kes püüab maailmas oma kohta leida. Sarja tegevus seob omavahel keskkooliõpilaste kogemusi pere, identiteedi, sõltuvuse, armastuse, seksi ja narkootikumidega.
HBO telesaated
Deniss Manturov

Deniss Manturov (vene keeles Денис Валентинович Мантуров; sündinud 23. veebruaril 1969 Murmanskis) on Venemaa poliitik, alates 21. maist 2012 Venemaa tööstus- ja kaubandusminister. 

Ta sündis aastal 1969 Murmanskis. Ta lõpetas Moskva Riikliku Ülikooli sotsioloogiateaduskonna. Aastal 1997 lõpetas ta aspirantuuri Moskva Riiklikus Ülikoolis, ta on majandusteaduse kandidaat. Aastal 2006 lõpetas ta Venemaa Riigiteenistuse Akadeemia.

Ta on 21. maist 2012 Venemaa tööstus- ja kaubandusminister (2. veebruarist 2012 kuni 21. maini 2012, 8. maist kuni 18. maini 2016 ja 15. jaanuarist kuni 21. jaanuarini 2020 oli ta tööstusministri kohsetäitja). Enne seda oli ta 5 aastat samas asutuses ministri asetäitja (2007–2012).

Isiklikku 
Ta on abielus, tema abikaasa on ilukirurg, neil on tütar ja poeg.

Venemaa poliitikud
Venemaa ministrid
Moskva Riikliku Ülikooli vilistlased
Sündinud 1969
Pierre-Ambroise Bosse

Pierre-Ambroise Bosse (sündinud 11. mail 1992 Nantes'is) on Prantsusmaa kergejõustiklane, keskmaajooksja, maailmameister. Tema põhiala on 800 meetri jooks.

2011. aastal tuli ta Tallinnas 800 m jooksus juunioride Euroopa meistriks. 2013. aastal Tamperes võitis ta samal alal Euroopa U23 meistritiitli.

2012. ja 2018. aasta Euroopa meistrivõistlustel võitis ta 800 meetri jooksus pronksmedali.

2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis tuli ta 800 m jooksus maailmameistriks.

Talle kuulub 800 meetri jooksu Prantsusmaa rekord (1.42,53).

Isiklikud rekordid
Väljas

Sees

Allikas: Rahvusvaheline Kergejõustikuliit

Välislingid 

 

Prantsusmaa kergejõustiklased
Keskmaajooksjad
Sündinud 1992
Kald

Kald on eesti perekonnanimi.

Statistika
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kald 202 inimesel: 105 mehel ja 97 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kald meeste puhul 771. kohal ja naiste puhul 969. kohal.

Perekonnanimi Karell oli kõige levinum vanuserühmas 5–9 aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 2,50. Nimi oli kõige sagedasem Saare maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 14,87 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Saaremaal Valjala, Pöide, Kihelkonna ja Kaarma kihelkondade ning Läänemaal Kirbla kihelkonna , Tartumaal Puhja kihelkonna ja Pärnumaal Vändra kihelkonna  mõisavaldades talupoegadele nimeks Kald kokku 9 korral.

Nimede eestistamise käigus võeti 1935–1940 aastal Kald uueks nimeks kokku 17 korral, kui loobuti nimedest	Karlik, Triisa(l) ja Pleesmann kahel juhul, aga ka nimedest Kalmann,	Kals, Kalts,	Kanter, Karlov,	Keert,	Keiert, Kreis,	Selberg, 	Steinberg, Zernov.

1936. aastal muudeti nimi Kald Uue-Vändras nimeks Kalda.

Nime kandjaid
Konstantin Kald, eesti näitleja (1917–2005)
Sulev Kald, eesti dirigent, muusikapedagoog ja helilooja (1924–2000) 
Valev Kald, eesti poliitik (1984–)

Viited

Välislingid
 

Eestistamisel antud perekonnanimed
Kadi Kullerkann

Kadi Kullerkann (sündinud 19. augustl 1992) on Eesti võrkpallur.

Ta on alates 2013. aastast kuulunud Eesti naiste võrkpallikoondisesse.

Alates hooajast 2022/23 mängib ta Itaalia esiliigaklubis U.S. Esperia.

Isiklikku
Kadi lõpetas 2011. aastal Audentese Spordigümnaasiumi hõbemedaliga. Ta vanem õde on võrkpallur Liis Kullerkann.

Viited

Välislingid
Volleybox

Eesti naisvõrkpallurid
Sündinud 1992
Sündinud 1992

''Siin on loetletud 1992. aastal sündinud tuntud inimesi.

14. jaanuar – Robbie Brady, Iirimaa jalgpallur
27. jaanuar – Artjom Savitski, eesti laulja
30. jaanuar – Martti Keel, eesti võrkpallur
10. märts – Emily Osment, USA näitleja
21. märts – Karolína Plíšková, Tšehhi tennisist
26. märts – Henri Kukke, Eesti sumomaadleja
28. märts – Sten-Mark Bachmann, Eesti purjetaja
2. aprill – Epp Mäe, eesti maadleja
15. aprill – Amy Diamond, Rootsi laulja
23. aprill – Valter Soosalu, eesti koorijuht
26. aprill – Sten Kalder, Eesti veemotosportlane
26. aprill – Marko Meerits, Eesti jalgpallur
4. mai – Rasmus Mägi, eesti tõkkejooksja
9. mai – Karen Vapper, Eesti ujuja
28. mai – Henri Treial, eesti võrkpallur
7. juuni – Karl Robert Saaremäe, eesti näitleja
22. juuni – Erika Kirpu, Eesti vehkleja
26. juuni – Margit Viirma, Eesti kabetaja ja laulja
30. juuni – Lynx Gaede ja Lamb Gaede, USA lauljannad (Prussian Blue)
4. juuli – Eleriin Haas, Eesti kõrgushüppaja
11. juuli – Isabelle Deluce, Kanada filminäitleja
21. juuli – Julia Beljajeva, Eesti vehkleja
22. juuli – Selena Gomez, USA laulja 
8. august – Kätlin Sepp, Eesti ujuja
19. august – Kadi Kullerkann, Eesti võrkpallur
20. august – Demi Lovato, USA laulja
31. august – Silvia Ilves, eesti tšellist
14. september – Danielle Williams, Jamaica kergejõustiklane
16. september – Nick Jonas, USA laulja (Jonas Brothers)
18. september – Kendra Harrison, Ameerika Ühendriikide kergejõustiklane
20. oktoober – Liis Lemsalu, Eesti laulja
23. november – Miley Cyrus, USA laulja
15. detsember – Mart Naaber, eesti võrkpallur
18. detsember – Ryan Crouser, USA kergejõustiklane
27. detsember – Maicel Uibo, eesti kümnevõistleja
2021. aasta meeste Euroopa meistrivõistlused võrkpallis

2021. aasta Euroopa meistrivõistlused võrkpallis on 32st korda toimuvad meeste Euroopa meistrivõistlused võrkpallis, mida korraldab Euroopa Võrkpalliliit CEV. Finaalturniir toimus neljas riigis: Poolas, Tšehhis, Eestis ja Soomes. Kokku kvalifitseerus võistlustele 24 Euroopa võrkpallikoondist.

Kvalifitseerunud võistkonnad

Alagruppide protseduur

Alagruppide moodustamine 

 Korraldaja riigid asetatakse erinevatesse alagruppidesse (Poola alagrupis A, Tšehhi alagrupis B, Soome alagrupis C ning Eesti alagrupis D).
 Eelnevate meistrivõistluste kaks parimat loositakse erinevatesse alagruppidesse.
 Korraldajad saavad valida oma alagruppi ühe võistlustele kvalifitseerunud võistkonna.
 Ülejäänud võistkonnad jagatakse CEV rahvuste edetabeli koha (arvestades 01.01.2020 seisu) alusel alanevas järjekorras erinevatesse loosikaussidesse ning loositakse alagruppidesse.

Loosimine toimus 27. mail 2021 Helsingis, Soomes.

Edasipääseja selgitamine 

 Võidetud mängud (mängud võidetud/mängud kaotatud)
 Kui võistkonnad jäävad viiki, siis arvestatakse võidetud punkte:
 3 punkti: mäng võidetud 3:0 või 3:1
 2 punkti: mäng võidetud 3:2
 1 punkt: mäng kaotatud 2:3
 0 punkti: mäng kaotatud 0:3 või 1:3
 Kui võistkonnad on viigis ka selles arvestuses, siis selgitatakse võitja alljärgnevas järjekorras:
 Geimide jagatis: järjestus selgitatakse kõigi võidetud geimide jagamisel kõigi kaotatud geimidega.
 Punktide jagatis: kui geimide jagatise põhjal viik püsib, selgitatakse järjestus kõigi saadud punktide jagamisel kõigi kaotatud punktidega.
 Kui viik püsib ka punktide jagatise arvestuses, selgitatakse võitja võrdsete meeskondade omavaheliste mängude põhjal. Kui võrdsed on kolm või rohkem meeskonda, siis arvestatakse ainult nende meeskondade omavahelisi mänge.

Alagrupimängud toimusid 1.–9. septembril 2021.

Alagrupiturniir 

 Iga alagrupi neli paremat võistkonda pääsevad väljalangemismängudele.

A-alagrupp 

 Asukoht:  Tauron Arena, Krakow

B-alagrupp 

 Asukoht:  Ostravar Aréna, Ostrava

C-alagrupp 

 Asukoht:  Tampere jäähall, Tampere

D-alagrupp 

 Asukoht:  Saku Suurhall, Tallinn

Väljalangemismängud

Lõppjärjestus

Unistuste meeskond
2021. aasta Euroopa meistrivõistluste unistuste meeskond valiti fännide hääletusel (375 394 häält).

Kõige väärtuslikum mängija (MVP)   Simone Giannelli

Parim sidemängija   Gregor Ropret

Parimad nurgaründajad   Alessandro Michieletto   Daniele Lavia

Parimad keskblokeerijad   Marko Podraščanin   Piotr Nowakowski

Parim diagonaalründaja   Nimir Abdel-Aziz

Parim libero   Fabio Balaso

Välislingid
EM 2021 CEV Koduleht

Viited

Euroopa meistrivõistlused võrkpallis
Euroopa meistrivõistlused Eestis
2021. aasta spordis
Knattspyrnufélagið Víkingur

Knattspyrnufélagið Víkingur (tuntud lihtsalt kui Víkingur või Víkingur Reykjavík) on Islandi spordiklubi, mis tegutseb riigi pealinnas Reykjavíkis. See on Islandi üks vanimaid spordiklubisid, mis on asutatud 21. aprillil 1908.

Víkinguri jalgpallimeeskond on tulnud Islandi meistriks kuus korda (1920, 1924, 1981, 1982, 1991, 2021).

Víkinguri käsipallimeeskond on tulnud Islandi meistriks seitse korda (1975, 1980, 1981, 1982, 1983, 1986 ja 1987) ja käsipallinaiskond Islandi naiste meistriks kolm korda (1991, 1992, 1993).

Lisaks jalgpallile ja käsipallile tegeldakse Víkinguris veel muuhulgas tennise, lauatennise, karate ja suusatamisega.

Jalgpallimeeskond

Euroopa klubide võistlustel

Saavutused 
Islandi meister (6): 1920, 1924, 1981, 1982, 1991, 2021
Islandi esiliiga võitja (5): 1969, 1971, 1973, 1987, 2010
Islandi karikavõistluste võitja (4): 1971, 2019, 2021, 2022
Islandi superkarika võitja (3): 1982, 1983, 2022

Endiseid mängijad 
Kári Árnason, Arnór Guðjohnsen, Helgi Sigurðsson, Sölvi Geir Ottesen, Kolbeinn Sigþórsson, Aron Elís Þrándarson, Óttar Magnús Karlsson, Kemar Roofe, Richard Keogh.

Välislingid 
 Ametlik koduleht

Islandi sport
Sergei Kravtsov

Sergei Kravtsov (vene keeles Сергей Сергеевич Кравцов; sündinud 17. märtsil 1974 Moskvas) on Venemaa riigitegelane ja poliitik, ta on Ühtse Venemaa liige. Ta on 21. jaanuarist 2020 Venemaa haridusminister.

Ta sündis aastal 1974 Moskvas. Ta lõpetas aastal 1996 kiitusega Moskva Riikliku Avatud Pedagoogikaülikooli (aastast 2006 - M.A. Šolohhovi nimeline Moskva Riiklik Humanitaarülikool, 2015. aastal liitus Moskva Riikliku Pedagoogikaülikooliga) matemaatika ja informaatika erialal. Aastatel 1994–1996 oli ta matemaatikaõpetaja Moskva koolis nr. 176.

Aastatel 1997–2002 töötas ta Venemaa Haridusakadeemia Hariduskorralduse Instituudis nooremteaduri, teaduri, vanemteaduri, laborijuhataja ametikohtadel. Aastal 2000 lõpetas ta Venemaa Välisministeeriumi Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi.

Aastal 2002 asus ta tööle Vene Föderatsiooni Haridusministeeriumisse. Aastatel 2004–2008 oli ta föderaalse hariduse ja teaduse järelevalveteenistuse juhi Viktor Bolotovi assistent.

Ta on 21. jaanuarist 2020 Venemaa haridusminister.

Isiklikku 
Ta on abielus ja kahe lapse isa.

Venemaa poliitikud
Venemaa haridusministrid
Sündinud 1974
Svjatoslav Palamar

Svjatoslav Palamar (ukraina keeles Святослав Ярославович Паламар; sündinud 10. oktoobril 1982 Mõkolajivis) on Ukraina sõjaväelane.

Autasud 
 Ukraina kangelane

Viited 

Ukraina sõjaväelased
Sündinud 1982
Silvia Pertens

Silvia Pertens (sündinud 2. juunil 1998) on Eesti võrkpallur.

Ta on alates 2016. aastast kuulunud Eesti naiste võrkpallikoondisesse.

Alates hooajast 2022/23 mängib ta Itaalia tugevuselt teises liigas osalevas klubis Akademia Sant'Anna.

Sportlaskarjäär

Klubivõrkpall

2013–2017 Audentese SG/NK
Õpingute ajal Audentese Spordigümnaasiumis esindas Pertens kooli esindusklubi, kellega osaleti Eesti meistrivõistlustel ja Eesti karikavõistlustel.

2015–2017 Kohila Võrkpalliklubi
Õpingute ajal osales Pertens Kohila võrkpalliklubiga Balti liigas.
2015/16  Balti liiga
2016/17  Balti liiga

2017–2019 Houston Cougars
2017. aasta sügisest alustas Silvia õpinguid USAs Houstoni Ülikoolis ning sõlmis lepingu sealse võrkpallinaiskonna Houston Cougarsiga, kellega osaleti erinevates Ameerika üliõpilasvõistlustel ja liigades.

2019–2020 Tallinna Ülikool
2019/20 hooaja keskel naasis Silvia kodumaale ning liitus Tallinna Ülikooli võrkpallinaiskonnaga, kuid hooaeg katkestati koroonapandeemia tõttu.

2020–2021 TalTech/Tradehouse
Hooajaks 2020/21 liitus Pertens Eesti võrkpalliklubiga TalTech/Tradehouse.
2020/21  Eesti karikavõistlused
2020/21  Eesti meistrivõistlused
2020/21  Balti liiga

2021–2022 Pihtipudase LiigaPloki
Hooajast 2021/22 läks Silvia välismaale profimängijana ning liitus Soome meistriliiga klubiga Pihtipudase LiigaPloki.

Välislingid
Volleybox

Viited

Eesti naisvõrkpallurid
Sündinud 1998
Ameerika Ühendriikide maaväe juhtimis- ja kindralstaabi kolledž

Ameerika Ühendriikide maaväe juhtimis- ja kindralstaabi kolledž (United States Army Command and General Staff College) on USA maaväe sõjaline kõrgkool, mis asub Kansase osariigis Fort Leavenworthis.

Ameerika Ühendriikide sõjandus
Ameerika Ühendriikide ülikoolid
Kansas
Sõjakoolid
Ookeanide väetamine

Ookeanide väetamine on teoreetiline geoinseneeria meetod, millega muuta planeet Maa kliimat. Väetamine peaks soodustama fütoplanktoni kasvu, mis võiks ookeani põhja vajumisel eemaldada atmosfäärist süsinikdioksiidi. 

Idee on vastuoluline. Kaheldakse nii selle efektiivsuses kui ka kardetakse võimalikke negatiivseid kõrvalmõjusid.

Välislingid 
 "Ookeanide väetamine pakub varuvariante" ERR Novaator, 19. juuli 2012
 "The climate renegade" Vox, 4. juuni 2019

Vesi
Rachel Keke

Rachel Keke (sündinud 30. mail 1974 Abobos) on Elevandiluurannikul sündinud Prantsusmaa poliitik, töökorraldaja ja majahoidja. Ta valiti aastal 2022 Prantsusmaa Rahvuskogu liikmeks Val-de-Marne'i departemangust.

Ta sündis aastal 1974 Abobos Elevandiluurannikul. Tema isa oli bussijuht ja tema ema müüs riideid; ta oli 12-aastane, kui ema suri. Ta kolis Prantsusmaale aastal 2000 (pärast riigipööret, millega kukutati Henri Konan Bédié) ja sai prantsuse kodanikuks naturalisatsiooni korras aastal 2015. Ta töötas juuksuri, toateenija ja majahoidjana, CGT ametiühingu esindajana, aastatel 2019–2021, ta oli Pariisis Batignolles'i hotellis Ibis toimunud majahoidjate eduka streigi üks juhte. 20 alltöövõtjana töötavat töötajat püüdsid alates 2019. aasta juulist parema palga ja paremate töötingimuste nimel ning allkirjastasid 2021. aasta mais lepingu, mis täitis peaaegu kõik nende nõudmised.

2022. aasta Prantsusmaa parlamendivalimiste esimeses voorus oli Keke kandidaat La France Insoumise (LFI) uue ökoloogilise ja sotsiaalse rahvaliidu (NUPES) nimekirjas (Nouvelle Union populaire écologique et sociale), mis on vasakpoolne erakondade liit. Val-de-Marne'i osakonna 7. valimisringkonda kandideerinud Keke sai 37,22% häältest esikoha; Teiseks tuli endine spordiminister ja olümpiahõbeda võitnud ujuja Roxana Maracineanu, kes saavutas teise vooru 23,77%ga. Keke kampaania keskendus mittehääletajate poole pöördumisele, samas kui Maracineanu kutsus üles "vabariiklikule rindele vasakäärmuslaste vastu"; see pälvis kriitikat NUPES-i poolt, kes nägid selles nende võrdsustamist Prantsusmaa paremäärmuslastega. Teises voorus võitis Keke 177 häälega, saades 51,38% häältest Maracineanu 48,62% vastu.

Isiklikku 
Ta on viie lapse ema. Aastal 2016 abiellus ta teistkordselt, tema abikaasa on zouglou muusik.

Prantsusmaa poliitikud
Sündinud 1974
Volkssturmgewehr

Volkssturmgewehr (saksa keelest rahva ründerelv) on Natsi-Saksamaa vintpüsside seeria, mis töötati välja teise maailmasõja viimastel kuudel. Need relvad on väga lihtsa ehitusega, kuna Saksamaa vaevles sõja lõpus materjali ja tootmisvõimekuse puuduse käes.

Relva nime võib otse tõlkida kas "rahva ründerelv" või "Volkssturmi vintpüss". Volkssturm oli Saksamaa poolsõjaväeline maakaitsevägi teise maailmasõja lõpuperioodil.

Vaata ka
 HIW VSK
 Wimmersperg Spz
 Volkspistole

Viited

Kirjandus
 W. Darrin Weaver (2005), Desperate Measures - The Last-Ditch Weapons of the Nazi Volkssturm, 424 pages, Publisher: Collector Grade Publications; Deluxe First Edition; preview at https://web.archive.org/web/20110930170446/http://homepages.vvm.com/~histpart/volkssturm.htm 
 Dieter Handrich (2008), Sturmgewehr 44, DWJ-Verl.-GmbH, , pp. 432–435 "MP 507 und MP 508 von Gustloff" (in German)

Välislingid
 VG 1-5 Semi-Auto Carbine in 7,62x33mm Kurz_Germany article with photographs
 German World War II VG 1-5 gas delayed blowback rifle
 Gustloff Volkssturmgewehr VG.1-5 rifle (Germany) at Modern Firearms
 Gustloff Volkssturmgewehr VG.1-5 rifle being fired  at Forgotten Weapons
 SPAR 1690
 FIR 8573
 Gustloff VG1-5 Nazi Last Ditch Rifles

Saksa relvastus Teises maailmasõjas
Azovstal

Azovstal (ukraina keeles Азовсталь) on osaliselt hävitatud metallitööstuse tehasekompleks Mariupolis, mis kuulus ettevõttele PrAT ja kus töötas metallurgiakombinaat Azovstal (ПрАТ «Металургійний комбінат „Азовсталь“»).

Galerii 

Venemaa sissetung Ukrainasse (2022)
Ukraina ehitised
Mi-2MSB

Mi-2MSB (Мі-2МСБ) on Ukrainas valmistatud mitmeotstarbeline helikopter. 

See on helikopteri Mil Mi-2 edasiarendus. Helikopterit arendas Motor Sitš.

Välislingid

Sõjaväehelikopterid
Ukraina sõjandus
Fieni

Fieni on linn Rumeenias Dâmbovița maakonnas. Linn asub ajaloolises Munteenia piirkonnas, Ialomița jõe paremal kaldal, maakonnaskeskusest Târgoviștest ligi 23 km põhjas.

Fieni haldusalasse kuulub kaks küla: Berevoești ja Costești.

Fieni sai linnaõigused 1968. aastal.

Fienis asub tsemenditehas.

Viited

Rumeenia linnad
Dâmbovița maakond
Munteenia
Agnita

Agnita (saksa keeles Agnetheln, ungari keeles Szentágota) on linn Rumeenias Transilvaanias Sibiu maakonnas. Agnita asub Hârtibaciu jõe ääres, maakonnakeskusest Sibiust ligi 43 km kirdes.

Linna haldusalasse kuulub kaks küla: Coveș (Käbisch, Ágotakövesd) ja Ruja (''Roseln; Rozsonda).

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Agnita elanikest rumeenlasi 89,02%, ungarlasi 2,7%, mustlasi 1,61%, sakslasi 1% ja teistest rahvustest inimesi 0,05%. Rahvus oli teadmata 5,58%-l elanikest.

Asulat on esmamainitud 1280. aastal. Linnaõigused sai Agnita 1950. aastal.

Viited 

Rumeenia linnad
Transilvaania
Sibiu maakond
SLT Mammut

SLT Mammut (saksa keeles Schwerlasttransporter) on Saksamaal toodetud raskeveok.

Kasutajad

Viited 

MAN
Militaarsõidukid
Saksamaa sõjandus
M142 HIMARS

M142 HIMARS (inglise keeles High Mobility Artillery Rocket System) on Ameerika Ühendriikides toodetud mitmelasuline raketiheitja.

Kirjeldus 
Raketisüsteem on monteeritud soomustatud kabiiniga M1140 FMTV tüüpi veokile. Vahetatavas raketikonteineris kannab HIMARS laskemoonana vastavalt kas kuut GPS-i ja intertsiaalse juhtimissüsteemiga GLMRS-raketti (laskeulatus 15–92 km), kaht juhitavat PrSM (Precision Strike Missile) raketti (laskeulatus 60–499 km) või üht juhtivat ATACMS (Army Tactical Missile System) seeria 610 millimeetrist pind-pind-tüüpi juhitavat raketti, mille laskeulatus on kuni 300 kilomeetrit. HIMARS-i raketikonteiner on sama M270 MLRS-il kasutatavaga, ehkki erinevalt kahte konteinerit kandvast M270-st, mahub HIMARS-ile korraga vaid üks.

Üks ATACMS rakett maksab u 1,5–2 miljonit eurot.

HIMARS-i meeskonda kuulub kolm liiget: veokijuht, laskja ja meeskonnaülem.

Kasutajad 
 
 Ameerika Ühendriikide maavägi
 Ameerika Ühendriikide merejalavägi
 
 Rumeenia maaväed
 
 Singapuri maavägi
 
 Araabia Ühendemiraatide maavägi 
 
 Jordaania kuninglik maavägi
 
 Ukraina maaväed

Tulevased kasutajad 
 
 Poola maaväed
 
 Austraalia maavägi
26. mail 2022 kinnitas USA 20 raketisüsteemi müügi Austriaaliale, tehingu koguväärtus (muud kulud lisaks laskeseadmetele) on u 385 miljonit USA dollarit.
 
 
 Eesti maavägi
15. juulil 2022 teatas USA kuue raketisüsteemi müügist Eestile, tehingu koguväärtus (muud kulud lisaks laskeseadmetele) on u 500 miljonit USA dollarit.

Vaata ka 
 M270 MLRS
 BM-27 Uragan
 BM-30 Smertš
 RM-70

Viited 

 HIMARS Technical Manuals

Ameerika Ühendriikide relvad
Mitmelasulised raketiheitjad
IF Elfsborg

Idrottsföreningen Elfsborg on Rootsi jalgpalliklubi, mis tegutseb Boråsis. See mängib Rootsi kõrgliigas Allsvenskan.

Klubi asutati 26. juunil 1904 nime all Borås Fotbollslag. Klubi praegune nimetus pärineb Älvsborgi lääni nimest. Rootsi kõrgliigasse pääses Elfsborg esmakordselt 1926. aastal. Rootsi meistriks tuli klubi esimest korda hooajal 1935/36. Rootsi meistriks on tuldud kokku kuus korda, viimati 2012. aastal. Kolmel korral on võidetud Rootsi karikavõistlused ja ühel korral Rootsi superkarikas.

Alates 2005. aastast on klubi kodustaadion olnud Borås Arena.

Klubi fänniorganisatsioon Guliganerna on asutatud 21. novembril 1991.

Praegune koosseis 
Seisuga 28. märts 2022

Saavutused 
Rootsi meistrivõistlused:
Võitja (6): 1935–36, 1938–39, 1939–40, 1961, 2006, 2012
Svenska Cupen:
Võitja (3): 2000–01, 2003, 2013–14
Svenska Supercupen:
Võitja: 2007
UEFA Intertoto karikas:
Võitja: 1980, 2008

Viited

Välislingid 
 Ametlik koduleht

Rootsi jalgpalliklubid
Ants Paikre

Ants Paikre (sündinud 20. veebruaril 1944 Viljandis) on eesti tõlkija ja luuletaja.

Ta on lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli soome-ugri keelte erialal, töötanud Eesti Raadio soomekeelsete saadete toimetuses ja pedagoogina.

Luulekogud
 "Kirjeldamatu, asendamatu" Tallinn, Perioodika, 1976

 "Vere tõus ja mõõn" Tallinn, Eesti Raamat, 1982

Tõlkeid
 Matti Yrjänä Joensuu "Harjunpää ja politseiniku poeg". Tallinn, Eesti Raamat, 1986

 Helvi Hämäläinen "Väejooksik". Tallinn, Eesti Raamat, 1990

 Mika Waltari "Kes tappis proua Skrofi?". Tallinn, Eesti Raamat, 1994

 Aino Kallas "Tähelend. Eesti poetessi Koidula elulugu". Tallinn, Eesti Raamat, 1999

 Juhani Aho "Üksi". Tallinn, Kultuurileht, 2012

 Raija Oranen "Mees nimega Kekkonen". Tallinn, Pegasus, 2014

 Mirkka Lappalainen "Põhjala lõvi". Tallinn, Tänapäev, 2016

 Antti Tuuri "Igitee". Tallinn, Varrak, 2017

 Lev Šestov "Potestas clavium (Võtmete võim)". Tartu, Ilmamaa, 2020

 Fjodor Dostojevski "Krokodill ja teisi jutte". Sari Hieronymus, Tartu, Ilmamaa, 2021

Tunnustus
 2020. a Kultuurkapitali mõttekirjanduse auhind (Lev Šestov "Potestas Clavium (Võtmete võim)")

Viited

Välislingid
 Kirjallisuuden Vientikeskus FILI (soome keeles)

Eesti tõlkijad
Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna vilistlased
Sündinud 1944
Women on Waves

Women on Waves (ee 'naised laintel') ehk WoW on Hollandi valitsusväline organisatsioon, mille laeval paiknev kliinik pakub seksuaaltervisega seotud teenuseid, ennekõike mittekirurgilisi aborte, aga ka seksuaalharidust rahvusvahelistes vetes, kus vastavat tegevust keelavate riikide seadused ei kehti. Lisaks nõustatakse raseduse vältimisel, korraldatakse koolitusi ning haritakse soovimatu raseduse teemadel. Koolitajad on juristid, arstid, kunstnikud, kirjanikud, tervishoiuaktivistid. Nii mehi kui ka naisi õpetatakse rasedust vältima, samuti mifepristooni (RU-486) abil rasedust katkestama. Laevale on ehitatud spetsiaalne seksuaaltervise kliinik. Riiki külastavale laevale saavad soovijad aja kokku leppida ning pärast nende pardale võtmist läheb laev rahvusvahelistesse vetesse, kus rakenduvad Hollandi seadused, kuna laev on selles riigis registreeritud. Organisatsiooni asutas 1999. aastal Hollandi arst Rebecca Gomperts.

Vaata ka 

 rasestumisvastased vahendid
 abort Eestis
 feminism

Viited 

Terviseedendus
Aktivism
FG 42

FG 42 (saksa keeles Fallschirmjägergewehr 42) on valikulise tulerežiimiga Saksamaa automaatvintpüss, mida toodeti teise maailmasõja ajal. Relv kasutab laskemoona 7.92×57mm Mauser ning kuna see konstrueeriti 1942. aastal eraldi õhudessantväelastele fallschirmjägeritele, kasutati seda sõjas üsna vähe.

Relvas kombineeriti kergekuulipilduja tulejõud ja käsilukustusega vintpüssi liikuvus. FG 42 oli tavalisest käsilukustusega vintpüssist, nagu Kar 98k, lühem, kuid veidi raskem. FG 42 peetakse teise maailmasõja üheks modernsemaks relvaks ning see mõjutas sõjajärgset relvatootmist mitmes aspektis. Relvast võttis eeskuju näiteks USA armee, kui see arendas välja kuulipildujat M60.

Kasutajad
 
  Põhja-Vietnam

Vaata ka
 Lahingvintpüsside loend
 M1941 Johnson (kuulipilduja)
 M60 (kuulipilduja)

Viited

Kirjandus

Välislingid
 Weapons and Equipment of the Fallschirmjäger
 Sport-Systeme Dittrich—civilian BD 42 replica
 Modern Firearms
 U.S WWII intelligence report on the FG 42
 Blow-forward FG 42 prototype
 Fieldstrip of a FG42
 Closeup of a FG42 at the range.
 Competition between a FG42 and a M1 Garand.
 An early version of the FG42 at the range.
 Forgotten Weapons - FG-42 German Paratroop Rifle
 Fallschirmjagergewehr 42 Waffen-Handbuch (Weapon Manual) September 1944 (saksa keeles)

Saksa relvastus Teises maailmasõjas