joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Madis Võõras

Madis Võõras on Eesti kosmosebüroo ja CERN-i büroo juht. Eelnevalt on ta olnud aktsiaseltsi Klement juhatuse esimees (1994–2002). Aastatel 1978–1991 töötas ta TTTK Mistras inseneri- ja leiduriametis. Ta on kuue patendi kaasautor.

Haridus 
Madis Võõras lõpetas 1973. aastal Väike-Maarja Gümnaasiumi, Tallinna Tehnikaülikooli mehaanikateaduskonna lõpetas 1979. aastal, õppis hiljem Tartu Ülikoolis ärijuhtimist ning sai seal 1999. aastal magistrikraadi tööga "Äriprotsessi optimiseerimine rõivatootmises".

Viited 

Tartu Ülikooli vilistlased
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Sünniaeg puudub
Gerard Gumbau

Gerard Gumbau Garriga (sündinud 18. detsembril 1994 Campllongis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib Hispaania kõrgliiga klubis Elche.

Aastatel 2007–2014 kuulus ta klubisse Girona, kuid klubi põhimeeskonnas ei mänginud ta kordagi.

2014. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu FC Barcelonaga. Aastatel 2014–2017 mängis ta põhiliselt Barcelona reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas. Barcelona põhimeeskonnas debüteeris Gumbau 2015. aasta jaanuaris Hispaania karikavõistustel. Hispaania kõrgliigas tegi ta debüüdi 20. septembril 2015 mängus Levante vastu. Barcelona põhimeeskonnas sai ta kirja kokku üheksa mängu.

Aastatel 2017–2019 mängis ta Hispaania kõrgliiga klubis Leganés. Esimese värava lõi ta Hispaania kõrgliigas 15. jaanuaril 2018 mängus Real Betise vastu.

2019. aasta augustis naasis ta Gironasse, mängides kaks hooaega klubi põhimeeskonnas Hispaania esiliigas.

2021. aasta augustis sõlmis ta lepingu Elchega.

Hispaania jalgpallurid
FC Barcelona mängijad
CD Leganése mängijad
Girona FC mängijad
Elche CF mängijad
La Liga mängijad
Sündinud 1994
Elche CF

Elche Club de Fútbol, S.A.D. on Hispaania jalgpalliklubi, mis baseerub Alicante provintsis Elches. Klubi mängib Hispaania jalgpalli kõrgliigas La Liga.

Klubi asutati 1923. aastal kõigi Elche toonaste klubide ühendamisel. Hooajal 1929–30 asus Elche mängima Hispaania tugevuselt kolmandas liigas. Hispaania kõrgliigas mängis Elche esmakordselt 1959–60. Seejärel algas klubi läbi aegade edukaim hooaeg, kui Hispaania kõrgliigas mängiti 12 hooaega järjest. Aastatel 1962–1967 lõpetati kuuel hooajal Hispaania kõrgliiga esikümnes. Hooajast 1963–64 pärineb Elche parim koht Hispaania kõrgliigas, milleks on viies. Hiljem on Hispaania kõrgliigas mängitud aastatel 1973–1978, 1984–1985, 1988–1989, 2013–2015 ning uuesti alates hooajast 2020–21. Hooajal 2014–15 langes Elche esimese klubina Hispaania kõrgliiga ajaloos kõrgliigast välja maksude tasumata jätmise tõttu. 1969. aastal jõudis Elche Hispaania karikavõistlustel finaali, kus kaotati Atlético de Bilbaole tulemusega 0:1.

Klubi kodustaadion on Estadio Manuel Martínez Valero, mis mahutab 33 732 pealtvaatajat.

Praegune koosseis 
Seisuga 1. veebruar 2022

Saavutused 
Segunda División
Võidud: 1958–59, 2012–13
Copa del Rey
Teine koht: 1969

Viited

Välislingid 
 Ametlik koduleht

 
Hispaania jalgpalliklubid
Butša massimõrv

Butša massimõrv on Ukrainas osana Venemaa pealetungist Kiievile toimunud Butša lahingu käigus Vene sõjaväelaste poolt toime pandud sõjakuritegude sari.

Delfi kinnitusel sõnas peaminister Kaja Kallas ühismeedias, "et pildid Butšas mõrvatud tsiviilisikutest tuletavad meelde Nõukogude Liidu ja natsirežiimi poolt läbi viidud massilisi tapmisi."

4. aprillil külastas asulat ajakirjanike ja sõjaväelaste saatel president Zelenskõi, kes nimetas Butšas toimunut genotsiidiks. Samal päeval nimetas president Biden toimunut sõjakuriteoks. Venemaa välisminister Lavrov nimetas süüdistusi Venemaa õõnestamisele suunatud lavastatud võltsinguks.

Peale Butša massimõrva ja Kremli avalikku suhtumist sellesse otsustati Venemaa ÜRO Inimõiguste Nõukogust välja heita. 7. aprillil ÜRO peaassamblee erakorralisel istungijärgul hääletas väljaheitmise poolt 93 riiki, 24 riiki olid otsuse vastu ja 53 riiki jäid erapooletuks. Samasugune ÜRO Inimõiguste Nõukogust väljaheitmise otsus on langetatud varem vaid korra 2011. aastal, kui välja heideti Liibüa. Aga esimest korda ajaloos on ÜRO Inimõiguste Nõukogust väljaheidetud riik suurriik. Riik, kes on ÜRO Julgeolekunõukogu alaline liige.

28. aprillil külastas Butšat  ÜRO peasekretär Antonio Guterres.

Viited

Välislingid 
 Ukraine: Apparent War Crimes in Russia-Controlled Areas  Summary Executions, Other Grave Abuses by Russian Forces. HRW, 3. aprill 2022
 Спецпризначенці Нацполіції проводять зачистку міста Буча, 2. aprill 2022
 Ukraine war: Ukraine investigates alleged execution of civilians by Russians. BBC News, 4. aprill 2022
 Joel Gunter. Collecting the dead in Bucha. BBC News, 13. aprill 2022
 Yana Korniychuk, Elena Loginova: The banality of brutality. 33 days under siege in Block 17, Bucha, Ukraine. In: Organized Crime and Corruption Reporting Project, 31. August 2022 (engl., russ., ukr.)
 The New York Timesi avaldatud satelliidikujutiste analüüs

Venemaa sissetung Ukrainasse (2022)
Kamibekami

Kambiz Noorollahi ehk Kamibekami (sündinud 7. september 1988 Teheran) on Iraan pärit DJ ja muusikaprodutsent. saavutas kuulsuse 2006. aastal pärast oma esimese albumi To Rain Drops väljaandmist

Diskograafia 
Kambiz Noorollahi sündis Teheranis. Ta on pärsia päritolu. Ta alustas klaviatuuri õppimist vanuses.

Stuudioalbumid 

 „Rain Drops“ (2006)
 „ّFirewall“ (2021)

Viited 

DJd
Muusikaprodutsendid
Sündinud 1988
Marino Satō

Marino Satō (sündinud 12. mail 1999 Tōkyōs) on Jaapani võidusõitja 2019. aasta Euroformula lahtistel meistrivõistlustel võitja, nüüd töötab FIA Vormel 2 meistrivõistlustel.

Karjäär

Algus 
2015. aastal lahkus Satō Jaapanist ja kolis Itaaliasse, et koos Mauricio Baízi ja Vincenzo Sospiri Racing meeskonnaga Itaalia Vormel 4 meistrivõistlustel joosta. Adria ringrajal võitis ta oma esimese poodiumi ühekohalises autos. Ta lõpetas meistrivõistlused kümnendal positsioonil, kuid kuulub parimate uustulnukate hulka. Järgmisel aastal jätkab ta kategoorias alati sama meeskonnaga koos Simone Cunati ja Jaden Conwrightiga, Imola ringrajal võidab ta oma esimese võidu.

Aastatel 2017–2018 osaleb Satō FIA Euroopa Vormel 3 meistrivõistlustel koos Motopark meeskonnaga koos Joel Erikssoni, Keyvan Andrese, Max Defourny, Sebastián Fernándeze, Fabio Schereri, Jonathan Aberdeini, Dan Ticktumi ja Jüri Vipsiga, saavutamata kahe veresaunaga ühtegi poodiumit. Samal perioodil osales ta ka Macau Grand Prix’l.

Euroformula Open 
2019. aastal palkas Satō Motoparki meeskonda Euroformula Openil osalema koos Yuki Tsunoda, Julian Hansese, Rafael Villagómeze ja Liam Lawsoniga. Ta võitis üheksa võistlust ja Montmeló ringrajal tuli kolme võiduga kategooria meistriks. Hooaja lõpetas ta viimase võiduga Monzas ja meistritiitli 128-punktilise eduga teise ehk Liam Lawsoni ees.

Vormel 2 
Sato debüteeris FIA Vormel 2 meistrivõistlustel 2019. aastal Monza võidusõidul Campos Racing meeskonnaga koos Jack Aitkeniga, kuuel vaidlustatud võistlusel ei suutnud jaapanlane punkte võita, parima tulemusena saavutas ta Monza sprindis 11. koha. Rass . Järgmisel hooajal vahetas Satō meeskonda ja siirdus koos Roy Nissanyga Tridentisse, kogudes punkte vaid Mugello sprindivõistlusel. Aastal 2021 kinnitatakse, et Sato sõidab Tridentiga koos Bent Viscaaliga. Hooaeg on sama pettumus kui eelmine, edetabelis saavutab ta Bahreinis peetud teises sõidus vaid ühe punktiga 21. koha.

13. detsembril 2021 kuulutab UNI-Virtuosi meeskond Satō koos Jack Doohaniga 2022. aasta Vormel 2 hooaja sõitjateks.

Vormel 1 
2020. aasta detsembris tegi ta oma debüüdi Vormel 1 roolis 2020. aasta hooaja järgsetel katsetel, kus AlphaTauri meeskond sõitis Yas Marina ringrajal AT01-ga.

Välislingid 

 Ametlik sait
 Marino Sato saidil DriverDB (inglise keeles)

Jaapani autovõidusõitjad
Sündinud 1999
Elisa Elamuse Huub

Elisa Elamuse Huub on kuutasuline voogedastusteenus, mis koondab enda alla valiku filmidest ja seriaalidest. Huubi teenus töötab nii arvutis, mobiilis kui ka teistes internetiga toestatud seadmetes. 

Nutiseadmes on teenuse kasutamiseks vajalik Elisa Elamuse rakendus.

Sisu 
Huubist leiab nii kodumaiseid kui ka rahvusvahelisi Elisa originaalsarju ning mitmete sarjade puhul ka hooaegu, mis jõuavad tele-eetrisse alles nädalate pärast.

Elisa originaalsarjad Huubis 

 Reetur
 Valguses ja varjus
 Tulejoonel
 Kõik patud
 Bullets
 Üle noatera
 Süü
 Ivalo
 Rusikas
 Mädaõunad
 Tuba 301
 Väganaiss
 Kolmekesi
 Proovisõit - Cape Town

Välislingid 
 Elisa Huub voogedastusteenus
 Mis on Elisa Huub ja mida huvitavat sealt leiab. Elisa.ee 13.09.2019
 Test: Elisa Elamus annab täitsa korraliku teleelamuse. Mägi.K.A.  27.10.2021 Diktor.geenius.ee

Teenused
Madagaskari sisiprussakas

Madagaskari sisiprussakas (Gromphadorhina portentosa) on prussakaliste seltsi kuuluv putukas.

Välimus 
Madagaskari sisiprussakad on prussakalistest ühed suurimad. Täiskasvanud isend võib olla 5–8 cm, mõnede andmete järgi isegi kuni 10 cm pikk ja kaaluda kuni 22 grammi. Isased putukad on emastest tavaliselt suuremad. Erinevalt teistest prussakalistest ei ole madagaskari sisiprussakatel tiibu.

Madagaskari sisiprussakad on ovaalse kujuga, keha on üleni kaetud läikiva välisskeletiga, mille värv võib olla mahagonpruunist mustani. Peas on nii emastel kui ka isastel isenditel üks paar tundlaid. Lisaks on isastel pea taga sarved, mida nad kasutavad rivaalidega võitlemisel nagu sarvedega imetajad. Sisiprussakate jalgadel on küünised, tänu millele on need putukad head ronijad, suutes isegi mööda klaasi ronida.

Elukoht ja toitumine 
Looduses leidub madagaskari sisiprussakaid vaid Madagaskari saare troopiliste vihmametsade niiskes metsakõdus. Madagaskari sisiprussaka peamiseks toiduks on mahalangenud puuviljad, lagunevad taimed ja metsakõdu. Seetõttu on neil Madagaskari looduses oma kindel roll: nad aitavad lagunevat taimestikku aineringesse suunata.

Käitumine 

Madagaskari sisiprussakad on peamiselt öise eluviisiga. Päeval peidavad nad end kändude, lehekõdu ja puunottide alla. Isased sisiprussakad on territoriaalsed. Teiste isaste eemale peletamiseks nad susisevad või siis vajadusel võitlevad, kasutades selleks oma sarvi. Oma üleoleku demonstreerimiseks võivad nad võtta ka iseloomulikke poose, seistes n-ö varvastel. Ühe isase territoorium on tavaliselt üsna väike, piirdudes mõnikord vaid ühe kiviga. Võitjad isased sisisevad kõvema häälega kui kaotajad.

Sisisevat häälitsust, mille järgi see prussakaliik oma nimegi on saanud, teevad nad oma keha 4. lülil asuva hingamisava kaudu õhku välja surudes. Eristatakse nelja tüüpi häälitsusi: võitlushäälitsus, kahte tüüpi paaritumishäälitsusi ja ohu korral kasutatav hoiatushäälitsusi.

Paljunemine ja areng 
Isased suhtlevad emaste isenditega helide abil. Seejuures eristatakse kahte tüüpi helisid: kaugkutsungeid, millega kutsutakse emaseid ligi, ning kurameerimishelisid, mida kasutatakse lähedal oleva emase paaritumisse meelitamiseks.

Madagaskari sisiprussakad on polügaamsed, st üks isane võib paarituda mitme emasega. Paaritumiseks valmis olev emane eritab iseloomulikku lõhna, mida isased tunnevad tundlate küljes olevate spetsiaalsete meeleelundite abil. Viljastamiseks kinnituvad emas- ja isasloom keha tagaosadega umbes 30 minutiks teineteise külge. Madagaskari sisiprussakad on munaspoegijad. Pärast viljastumist kannavad emased kookonilaadset munakotti oma kehas, kuni nümfid kooruvad. Selleks kulub 2 kuud. Tavaliselt on ühel madagaskari sisiprussakal 15–40, vahel isegi kuni 60 järglast. 

Paaritumine võib toimuda aasta ringi. Suguküpseks saavad nad 7-kuuselt.[3] Looduses suudavad madagaskari sisiprussakad elada 2–5-aastaseks.

Viited 

Prussakalised
Marcus Foligno

Marcus Foligno (sündinud 10. augustil 1991 Buffalos, New Yorgi osariigis) on Ameerika Ühendriikides sündinud Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Minnesota Wild ründajana vasakäärel. Ta on klubi meeskonna asekapten.

Aastatel 2007–2011 mängis ta Ontario Hockey League'i klubis Sudbury Wolves.

2009. aastal valis Buffalo Sabres ta NHL-i draftis 104. valikuna. Sabresiga sõlmis ta lepingu 2011. aasta mais. Suurem osa hooajast 2011–12 mängis ta American Hockey League'is Sabresi tütarklubis Rochester Americans. NHL-is debüteeris Foligno Sabresi meeskonnas 20. detsembril 2011 mängus Ottawa Senatorsi vastu. Tema järgmine mäng NHL-is oli 10. märtsil 2012, mil kohtuti taas Senatorsiga ning Foligno lõi selles mängus ka oma NHL-i karjääri esimese värava. Debüüthooajal sai ta 14 mänguga kirja kuus väravat ja seitse väravat.

2017. aasta juunis kaubeldi Foligno Minnesota Wildi.

2011. aastal võitis Foligno Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali.

Tema isa Mike Foligno mängis NHL-is 15 hooaega. Tema vanem vend Nick Foligno mängib samuti NHL-is.

Viited

Välislingid 
 Marcus Foligno NHL.com lehel
 Marcus Foligno hockeydb.com lehel

Kanada jäähokimängijad
Buffalo Sabresi mängijad
Minnesota Wildi mängijad
Sündinud 1991
Dumitru Budianschi

Dumitru Budianschi (sündinud 2. septembril 1961 Chișinăus) on Moldova matemaatik, majandusteadlane ja poliitik. Ta on 6. augustist 2021 Moldova rahandusminister.

Moldova poliitikud
Rahandusministrid
Sündinud 1961
Pesaleidja

Pesaleidja MTÜ on Eesti suurim vabatahtlike juhitav kodutute loomade varjupaik.

Igapäevaselt kuulub Pesaleidja hoolealuste alla varjupaigas ja hoiukodudes üle 500 kassi, kelle eest kannavad hoolt Pesaleidja töötajad ja vabatahtlikud, ning aastas leitakse uus kodu umbes 600-le loomale.

Missioon 
Pesaleidja eesmärk on abistada kodutuid ja väärkoheldud loomi, pakkudes neile ajutist peavarju, tuge ja hoolt Pesaleidja varjupaigas või hoiukodudes ning leida neile oma kodu. Selleks, et aidata võimalikult paljusid kodutuid loomi, avati 22. oktoobril 2012 Tallinnas Mustamäel Pesaleidja varjupaik.

Pesaleidja ei hukka ühtegi tervet või ravitavat looma ning seetõttu pääsevad päris oma koju aastas keskmiselt 600 kassi. Alates tegutsemise algusest  on uue kodu leidnud umbkaudselt 5000 looma.

Tegutsemine 
Tegutsetakse tänu annetustele ja loovutustasudele. 

Pesaleidja MTÜ ei võta loovutustasusid ega annetusi vastu sularahas. Erandiks on annetused annetuskastidesse, mille tühjendamise ja raha kandmise arveldusarvele eest hoolitseb G4S Eesti AS. Pesaleidja juhatuse liikmed ega liikmed ei saa oma tegevuse eest tasu, töötasu ega muid varalisi hüvesid.

Alates 2016. aastast kuulub Pesaleidja MTÜ tulumaksusoodustusega mittetulundusühingute, sihtasutuste ja usuliste ühenduste nimekirja. Nimekirjas olevatele ühingutele annetades saavad eraisikud tuludeklaratsiooni tehes tulumaksu tagasi. 

Pesaleidja MTÜ juhatusse kuuluvad Katrin Paala-Vainola, Krista Vainola ja Oliver Vainola. Pesaleidja MTÜ asutajad on Katrin Paala-Vainola ja Oliver Vainola.

Välislingid 
 https://www.pesaleidja.ee/uhingust/

Eesti mittetulundusühingud
Gonzalo Montiel

Gonzalo Ariel Montiel (sündinud 1. jaanuaril 1997 González Catánis) on Argentina jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Sevilla ja Argentina jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Argentina klubis River Plate, debüteerides Argentina kõrgliigas 2016. aastal. 2018. aastal võitis ta Lõuna-Ameerika klubide meistrisarja Copa Libertadorese ja 2021. aastal tuli ta klubiga Argentina meistriks.

2021. aasta augustis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Sevillaga.

Argentina jalgpallikoondises debüteeris Montiel 22. märtsil 2019 sõprusmängus Venezuela vastu. 2021. aastal võitis ta Argentina koondisega 2021. aasta Copa América.

Saavutused 
River Plate
Argentina Primera División: 2021
Copa Argentina: 2016–17, 2018–19
Supercopa Argentina: 2017, 2019
Copa Libertadores: 2018
Recopa Sudamericana: 2016, 2019

Viited 

Argentina jalgpallurid
Club Atlético River Plate'i jalgpallurid
Sevilla FC mängijad
La Liga mängijad
Sündinud 1997
GeForce 30 seeria

GeForce 30 seeria on Nvidia GeForce'i kaubamärgi graafikakaartide põlvkond, mis järgnes GeForce 20 seeriale. Seeria kasutab Nvidia teise generatsiooni RTX mikroarhitektuuri nimega Ampere.
Seeria kuulutati välja 1. septembril 2020 teatega, et tegu on seni suurima jõudluse kasvuga võrreldes eelneva põlvkonnaga. Esimese tavakasutajateni jõudnud graafikakaardi GeForce RTX 3080 tarne algas 17. septembril 2020.

Arhitektuur 
Ampere mikroarhitektuur sai nime prantsuse füüsiku ja matemaatiku André-Marie Ampère järgi. See kuulutati ametlikult välja 14. mail 2020. Ampere mikroarhitektuur on nii Turingi (tavakasutajatele) kui ka Volta (professionaalidele) mikroarhitektuuri järeltulija.  22. märtsil 2022 kuulutati välja Ampere üks järeltulija mikroarhitektuur Hopper (professionaalidele).

Tähtsamad Ampere mikroarhitektuuri uuendused GeForce 30 seeria jaoks: 
 CUDA arvutusvõimekus 8.6
 Samsungi 8 nm tehnoloogia
 FP32 jõudlus kahekordistus ühe SM-i (Streaming Multiprocessor) kohta
 Teise põlvkonna kiirtejälitus tuumad
 Kolmas Tensor-tuumade põlvkond
 GDDR6X mälutehnoloogia tugi (RTX 3070 Ti ja paremad)
 Kolmanda põlvkonna NVLink (RTX 3090)
 PCI Express 4.0
 HDMI 2.1
 AV1 videotihenduse vorming

Saadavuse probleemid 
17. septembril 2020 lasti välja RTX 3080 graafikakaardid, kuid poelettidelt neid leida polnud. Põhjuseks COVID-19 pandeemiast ja krüptokaevandamise populaarsuse kasvust tingitud nõudlus. Võrreldes GeForce 20 seeriaga oli ka hinna ja jõudluse suhe tunduvalt parem. Lisaks mõjutas saadavust tugevalt veebirobotite kasutamine, et osta automaatselt võimalikult palju videokaarte ära kohe, kui need müüki ilmuvad. Spekulandid müüsid pärast neid graafikakaarte oluliselt kõrgema hinnaga edasi.

Sama päeva õhtul vabandas Nvidia oma klientide ees ning lubas takistada veebirobotitel ja spekulantidel graafikakaartide ostmist. Saadavuse probleemid jätkusid pikalt pärast esimeste videokaartide väljalaset ning arvati, et need lahenevad alles 2021. aastal.

Probleemid jätkusid ka 2021. aastal. Veebruaris teatas Nvidia, et RTX 3060 graafikakaardid suudavad tuvastada Ethereumi kaevandamise algoritme ning seepeale vähendada kaevandamise võimekust 50%. Lisaks kuulutati välja eraldi krüptoraha kaevandamise protsessorid. Natukese aja pärast avaldas Nvidia kogemata tarkvara uuenduse, mis keelas kaevandamise algoritmide tuvastamise. Aasta jooksul lisandus kaevandamise algoritmide tuvastamine ka mitmetele teistele videokaartidele. Siiski usuti, et saadavuse probleemid jätkuvad vähemalt 2021. aasta kolmanda kvartalini.

Tooted

GeForce 30 (30xx) seeria lauaarvutile 

Igal videokaardil on SM arv võrdne RT tuumade arvuga ning igal SM-il on 128 KB L1 vahemälu.

Kõik videokaardid on tehtud Samsungi 8 nm tehnoloogiaga.

GeForce 30 (30xx) seeria sülearvutile 

Igal videokaardil on SM arv võrdne RT tuumade arvuga ning igal SM-il on 128 KB L1 vahemälu.

Kõik videokaardid on tehtud Samsungi 8 nm tehnoloogiaga.

Vaata ka 
GeForce'i 10. seeria

GeForce

Nvidia Quadro

Protsessorituum

Viited
Nuno Tavares

Nuno Albertino Varela Tavares (sündinud 26. jaanuaril 2000 Lissabonis) on Portugali jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Prantsusmaa kõrgliigaklubis Marseille Olympique.

2015. aastal liitus ta Lissaboni Benfica noorteakadeemiaga. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 4. augustil 2019, kui Portugali superkarika finaalis kohtuti Lissaboni Sportinguga. Portugali kõrgliigas debüteeris ta sama aasta 10. augustil mängus Paços de Ferreira vastu, keda võideti 5:0 ning Tavares lõi mängu esimese värava ja andis lisaks kaks väravasöötu.

2021. aasta juulis siirdus ta umbes kaheksa miljoni naelsterlingi eest Inglismaa kõrgliigaklubisse Arsenal. Inglismaa kõrgliigas debüteeris ta 13. augustil 2021 mängus Brentfordi vastu. Esimese värava lõi ta Inglismaa kõrgliigas 23. aprillil 2022 mängus Manchester Unitedi vastu.

2022. aasta juulis läks ta laenule Marseille Olympique'i. Prantsusmaa kõrgliiga hooaja avamängus 7. augustil 2022 lõi ta värava Reimsi vastu. Nädalaega hiljem lõi ta liigamängus värava ka Bresti vastu.

Saavutused 
Benfica
Supertaça Cândido de Oliveira: 2019

Viited 

Portugali jalgpallurid
Lissaboni Benfica jalgpallurid
Arsenal FC mängijad
Marseille Olympique'i jalgpallurid
Primeira Liga mängijad
Premier League'i mängijad
Ligue 1 mängijad
Sündinud 2000
Vitssõlg

Vitssõlg on ümar võrukujuline ehe, mida Eesti aladel on kantud alates 13. sajandist peaaegu muutumatuna. Tänapäeval kantakse sõlgi peamiselt rahvarõivastega.

Kirjeldus 
Vitssõle rõnga laius on umbes 5 mm, selle külge oli kinnitatud sõlenõel. Vitssõlgede läbimõõt kõigub 1,5-3,2cm vahel. Sõle nõel on pealt täiesti sile või kergelt kaarjas, mõnikord dekoreeritud kaare harjal reljeefsete täppidega või nöörornamendiga. Hiiumaa naiste vitssõlgedele on iseloomulikud mitmetahulised lihvitud pinnaga klaasripatsid. Harvem esineb sõlgi, millel tilguti poolitab dekoori kaheks.

Valmistamine 
Varasemad vitssõled olid valdavalt vasesulameist. Hilisemad vitssõled valmistati hõbedast, 19. sajandil lisandus ka uushõbeda kasutamine. Vitssõlgede peamiseks valmistuskeskuseks oli Tallinn, kus valmistatud vitssõled olid äärmiselt lihtsad, polnud märgata ka erinevusi meistrite vahel. Lihtsakoelisi vitssõlgi valmistati hulgaliselt ka külaseppade poolt. Vitssõlg oli levinud üle Eesti just tarbeesemena ja sellisena püsis nii naiste- kui meesterõiva kinnitina. 

Arvatavasti kujunes vitssõle baasil välja eesti naiste 19. sajandi kõige pidulikum rinnaehe, koonusekujuline kuhiksõlg.

Vaata ka 
 Sõlg
 Hoburaudsõled
 Kaarsõled
 Karpsõled
 Kuhiksõled
 Kupalsõled
 Plaatsõled või ketassõled
 Rõngassõled
 prees
 pross
 sõlgpuu

Viited

Välislingid 
 Vitssõlg. Eesti Ajaloomuuseum.
 Sõlgede kinnitamine. 
 Ehted rahvarõivaste juurde

 Sõled
 Ehted
 Eesti etnograafia
 Etnograafia
 Eesti rahvakultuur
Ruteenia Katoliku Kirik

Ruteenia Katoliku Kirik on Ukraina Vabariigi territooriumil asuv idakatoliku kirik, mille peamine tegevuspiirkond on Taga-Karpaatia. Taga-Karpaatias elavad russiinid on peamised kiriku liikmed. Jumalateenistuse keelteks on kiriku-slaavi, ukraina ja ungari keeled. Kirikul on Ungváris oma teoloogiline akadeemia. Ungváris asub ka kirikuvalitsus. 2017. aasta andmete järgi oli piiskopkonnas 442 kogudust ning 320 000 liiget.

Ruteenia Katoliku Kirik rajati, et hoida tollases Ungaris elavaid Taga-Karpaatia õigeusklike paavsti mõjuväljas (ja seega vältida reformatsiooni levik). Esimesed ebaõnnestunud katsed kirikut luua tehti 17. sajandi alguses, kuni lõpuks 1646. aasta aprillis Ungvári uniooni loomine siiski õnnestus.

Kirik kannatas esimese maailmasõja muutustest: Ungari asemel regioonis võimu võtnud Tšehhoslovakkia ei olenud ungarimeelse kiriku suur pooldaja, samuti levis 20. sajandi alguses russiinide seas (tagasi) õigeusku kirikuvahetamise liikumine. Olukord halvenes veelgi aga teise maailmasõja lõpus, kui Nõukogude Liit annekteeris Taga-Karpaatia. Vaimulik seminar suleti, 1947. aastal mõrvati  kiriku juht piiskop Theodor Romža ning lõpuks 1949. aastal lülitati terve kirik Vene Õigeusu Kiriku koosseisu. Ortodoksse kirikuga liituda mittesoovinud vaimulikud vangistati. Sarnaselt Galiitsias tegutsenud Ukraina kreekakatoliku kirikule asus ka Taga-Karpaatias tegevusse põrandaalune kirik omaenda põrandaaluse vaimuliku hierarhiaga. 

Muutused saabusid kiriku ellu 1989. aastal, mil asuti jällegi avalikult tegutsema ja millal riik ka selle kiriku ametlikku eksistentsi tunnistas. Tänapäeval on kirikus küll ukrainameelne erakond, mis tahaks allutada kiriku Ukraina Kreeka Katoliku Kirikule, aga paavst on hetkeolukorraga rahul ja muutust ei taotle.

Viited
ZANU–PF

ZANU-PF (täispikalt Zimbabwe African National Union – Patriotic Front; inglise keelest Zimbabwe Aafrika Rahvusliit – Patriootlik Rinne) on Zimbabwe poliitiline organisatsioon, võimupartei alates riigi iseseisvumisest aastal 1980. Seda juhtis pikalt Robert Mugabe, kes oli alguses Zimbabwe Aafrika Rahvusliidu (ZANU) peaminister aastani 1987. Pärast seda ühinesid ZANU ja Zimbabwe Aafrika Rahvaliit (ZAPU) ja moodustasid ZANU–PF-i, mille esimehest Mugabest sai Zimbabwe president. Ta oli president aastani 2017.

ZANU–PF kaotas parlamendienamuse esimest korda 2008. aasta valimistel ning moodustas vastuolulise koalitsiooni Demokraatliku Muutuse Liikumisega (MDC). Järgmistel valimistel aastal 2013 taastati parlamendis kahekolmandikuline enamus.

19. novembril 2017 toimus Zimbabwes riigipööre. ZANU–PF tagandas Robert Mugabe erakonna juhi kohalt ning ta astus kaks päeva hiljem ametlikult tagasi. Uueks presidendiks määrati endine asepresident Emmerson Mnangagwa.

Viited

Zimbabwe
Aafrika parteid
Kevadkaruslane

Kevadkaruslane (Phragmatobia fuliginosa) on karuslaste sugukonda kuuluv ööliblikane.. Kevadkaruslasi on kokku 6 alamliiki, kuid erinevused nende vahel ei ole silmaga eristatavad.

Välimus 
Kevadkaruslase röövik on 2–3,5 cm pikkune ja on eristatav oma helekollase vöödi järgi, mis läheb piki keha. Röövik on karvane ning tihti leiab neid sooja ja päikselise ilmaga märtsis-aprillis lume pealt. Karvad on mürgised ja halva maitsega, seetõttu ei söö röövikuid linnud.

Kevadkaruslase liblikad on tumepruunide tiibadega, alumistel tiibadel oranžikad vöödid. Tema keha on karvane, eestiivad on ühtlaselt punakaspruunid, kahe väikese tähniga . Tiibade siruulatus on 2,8–3,8 cm. Looduses on liblikaid oma hea kamuflaaži tõttu raske märgata.

Eluviis 

Kevadkaruslased on ööliblikad ja tihti võib neid näha tehisvalguse juures lendamas. Nii röövikud kui valmikud on polüfaagid ehk neil ei ole kindlat toidutaime : neid võib kohata nii kanarbikul, oblikal kui ka sinihelmikal.

Talvituvad röövikud tavatsevad kevadtalvel lumel ringi ronida. Arvatakse, et päikese ultraviolettkiirgus tapab talve jooksul rööviku karvastus paljunenud seened, mis vähendavad päikesevaestel ja soojadel talvedel talvituvate röövikute arvukust.

Käitumine 
Röövikutel esineb diapaus ehk sügisel toimuvad putuka rakkudes mitmed muutused: organismist kaob vesi, soolkond tühjeneb ning elutegevuse märgid kaovad. See võimaldab neil talve üle elada.

Sellest, millal on talvitumiseks aeg diapausi minna, annab liblikatele teada päeva lühenemine. Diapaus lõpeb, kui keskkonnatingimused muutuvad soodsamaks. Putukate diapaus võib ilmneda muna-, vastse-, nuku- või ka valmikustaadiumis ning see puhkeperiood võib esineda mis tahes arengujärgus.

Nukkumine 
Kevadkaruslased nukkuvad aastas kahel korral. Esimene nukkumine toimub lume sulamise ajal ning valmikud (ööliblikad) kooruvad mais-juunis. Teise põlvkonna liblikad nukkuvad mais-juunis ning liblikad kooruvad juuli teisel poolel ja augustis.

Nukkutakse rohu sees või maapinnal, vahel ka puukoore sees . Nukukestast välja pugenud valmik sirutab oma tiivad minutitega laiali, kuid tiibade kõvenemiseks kulub mitu tundi. Sel ajal on liblika liikumisvõime pehme kesta tõttu piiratud ja ta on röövloomade jaoks kerge saak.

Levik 
Eestis ja Euroopas on kevadkaruslane tavaline liik, kes eelistab elupaigana niitusid, aedasid, võsasid ning rabasid.

Liiki leidub üle kogu palearktilise ökotsooni, lisaks Põhja-Ameerikas.

Viited 

Karuslased
Loren Morón

Lorenzo Jesús Morón García (tuntud kui Loren Morón; sündinud 30. detsembril 1993 Marbellas) on Hispaania jalgpallur, kes mängib ründajana Hispaania kõrgliiga klubis Espanyol.

Ta alustas klubikarjääri Hispaania tugevuselt neljanda liiga klubides. Suuremat tähelepanu tõmbas ta hooajal 2014–15, kui lõi Vélezis mängides 21 mänguga 14 väravat. 2015. aasta jaanuaris liitus ta Real Betisega, mängides esmalt mitu hooaega klubi reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas ja neljandas liigas. Kui esimesel hooajal ei löönud ta Real Betise reservmeeskonnas ühtegi väravat, siis kõigil kolmel järgmisel hooajal vähemalt 13 väravat. 2018. aasta jaanuaris pikendas ta Real Betisega lepingut ning esmakordselt kutsuti ta klubi põhimeeskonda. Hispaania kõrgliigas tegi ta debüüdi 3. veebruaril 2018 mängus Villarreali vastu ja lõi kohe selles mängus kaks väravat. Seejärel lõi ta viie järgmise mänguga veel neli väravat. Hooajal 2019–20 lõi ta Hispaania kõrgliigas kokku kümme väravat.

2021. aasta augustis läks ta Real Betisest laenule Espanyoli.

Tema isa Lorenzo Morón Vizcaíno on endine jalgpallur ja praegu jalgpallitreener.

Viited 

Hispaania jalgpallurid
Real Betise jalgpallurid
RCD Espanyoli jalgpallurid
La Liga mängijad
Sündinud 1993
Arkadi Mamontov

Arkadi Viktorovitš Mamontov (Арка́дий Ви́кторович Ма́монтов, sündinud 26. mail 1962 Novosibirskis) on Venemaa teleajakirjanik, poliitilisi tulipunkte kajastavate dokumentaalfilmide autor.

Elukäik ja tegevus 
Ta sündis filmitegijate perekonnas. Pärast keskkooli üritas ebaõnnestunult astuda VGIKi operaatoriteaduskonda. 1988 lõpetas kiitusega Moskva Riikliku Ülikooli ajakirjandusteaduskonna.

1992–1994 pressiagentuuri Novosti erikorrespondent "kuumades punktides" Moldova territooriumil, Nahhitševani ja Armeenia piiril, Tadžikistanis, samuti Balti riikides. 1995–2000 telekanali NTV uudistesaadete korrespondent.

2000. aasta kevadel asus tööle telekanalis Rossija, kus asus juhtima "Arkadi Mamontovi autoriprogrammi stuudiot".

2017–2019 juhtis ta telekanalis Spas autorisaadet "Impeeriumi jäljed".

Töötades telekanalis Rossija on korduvalt toetanud Venemaa president Vladimir Putini poliitikat.

Sanktsioonid 
28. augustil 2014 kehtestas Ukraina talle riiki sisenemiskeelu seoses Krimmi okupeerimise toetamisega Venemaa poolt. 28. veebruaril 2022 kehtestas Euroopa Liit talle seoses Venemaa kallaletungiga Ukrainale viisa- ja majandussanktsioonid. "Ta on Krimmi ja Sevastoopoli ebaseaduslikku annekteerimist toetava propagandistliku filmi režissöör; nimetatud filmis kujutas ta ebaseaduslikule annekteerimisele eelnenud Ukraina valitsemistava kaootilise ja anarhistlikuna. Oma filmides on ta Ukrainat kujutanud neonatsismi, fašisimi, natsionalismi ja venevastase meelestatuse keskusena. Ta on liialdanud paremäärmuslike organisatsioonide rolli Ukrainas. Ta on süüdistanud Ukrainat Vene kultuuri ja keelt diskrimineeriva poliitika teostamises Ukrainas. Ta on õõnestanud Ukraina ametivõimude usaldusväärsust ja legitiimsust, väites, et Euromaidan oli välisriikidest inspireeritud riigipööre ning et Ukraina valitsus sõltub USAst."

Viited

Venemaa ajakirjanikud
Sündinud 1962
Kilusang Bagong Lipunan

Kilusang Bagong Lipunan (KBL, inglise keeles New Society Movement; varem Kilusang Bagong Lipunan ng Nagkakaisang Nacionalista, Liberal, at iba pa (KBLNNL), inglise keeles New Society Movement of United Nationalists, Liberals, et cetera; eesti keeles Uue Ühiskonna Liikumine) on Filipiinide erakond. See esindab parempoolseid kuni paremäärmuslikke maailmavaateid. See rajati aastal 1978 toonast presidenti Ferdinand Marcost toetanud koalitsiooniparteide liiduna. Marcos kasutas KBL-i enda ametiajal poliitilise platvormina. Pärast Marcose kukutamist 1986. aastal muudeti KBL erakonnaks ning see oli riigi parempoolseim partei.

Pärast 1986. aastat on KBL osalenud enamikel Filipiinide valimistel, kuid neil oli 2019. aastani esindajatekojas vaid üks koht (endine esileedi Imelda Marcos). Pärast 2019. aastat neil enam parlamendisaadikuid ei ole olnud.

Viited

Filipiinid
Konservatiivsed parteid
Yohann Auvitu

Yohann Auvitu (sündinud 27. juulil 1989 Ivry-sur-Seine'is) on Prantsusmaa jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Soome kõrgliiga klubis HIFK.

Hooajal 2006–07 debüteeris ta Prantsusmaa kõrgliiga klubis Mont-Blanc.

2008. aastal liitus ta Soome klubiga Jyväskylä JYP, debüteerides Soome kõrgliigas hooajal 2010–11. 2012. aastal tuli ta JYP-iga Soome meistrks. Aastatel 2014–2016 mängis ta Soome kõrgliigas HIFK-i ridades. Hooaja 2015–16 Soome meistrivõistluste finaalis kaotas ta HIFK-iga Tapparale. 2015–16 väljalangemismängudes oli Auvitu kõige resultatiivsem kaitsemängija 6+7 ja kõige edukam väravalööja. Ta pälvis sel hooajal liiga hooaja parimale kaitsemängijale antava Pekka Rautakallio auhinna ja valiti liiga sümboolsesse koosseisu.

2016. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga New Jersey Devils. Hooajal 2016–17 sai ta NHL-is 26 liigamänguga kirja kaks väravat ja kaks väravasöötu. 2017. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga  Hooajal 2017–18 tegi ta 33 mänguga kolm väravat ja kuus väravasöötu.

Hooajal 2018–19 mängis ta Auvitu KHL-i klubis Sotši ja hooajal 2020–21 Rootsi kõrgliiga klubis Luleå HF. 2021. aasta jaanuaris naasis ta HIFK-i.

Prantsusmaa jäähokikoondise koosseisus on Auvitu osalenud maailmameistrivõistlustel alates 2010. aastast.

Viited

Välislingid 
 Yohann Auvitu NHL.com lehel
 Yohann Auvitu hockeydb.com lehel

Prantsusmaa jäähokimängijad
New Jersey Devilsi mängijad
Edmonton Oilersi mängijad
HK Sotši mängijad
Sündinud 1989
Punane lodjapuu aasal

"Punane lodjapuu aasal" (ukraina keeles "Ой у лузі червона калина") on 20. sajandi algul loodud Ukraina patriootlik laul. Üleilmselt sai see tuntuks 2022. aastal Venemaa invasiooni ajal, mil Ameerika Ühendriikides bändi BoomBox kontsertturnee katkestanud ja Kiievi territoriaalkaitsega liitunud Andri Hlõvnjuk laulu Kiievis Sofia väljakul salvestas ning internetti üles laadis. Seejärel tegi Lõuna-Aafrika Vabariigi muusik The Kiffness sellest oma remiksi. Remiksi müügist saadud tulud annetas ta Ukraina toetuseks. Inglise rokkansambel Pink Floyd tegi Hlõvnjuki laulu põhjal oma versiooni "Hey, Hey, Rise Up!", mis avaldati singlina 8. aprillil 2022 ja mis oli nende esimene uus laul pärast 1994. aastat. Samal kevadel tegi sellest oma seade Leelo Tungla tõlgitud sõnadele Eesti folkansambel Trad.Attack!.

Ajalugu 
Laulu esimese versiooni kirjutas 1914. aastal Vassõl Patšovskõi lavastuse jaoks luuletaja ja lavastaja Stepan Tšarnetskõi. Laul rääkis 17. sajandi sõdadega kaasnenud Ukraina traagilistest sündmustest. See oli Esimese maailmasõja ajal Ukraina Sitši küttide rivilaul. 1980. aastal täiendasid laulu Ukraina dissidendid Leopold Jaštšenko ja Nadija Svitlõtšna.

Lodjapuu tähendus ja laulu sisu 
Lodjapuu on osa Ukraina folkloorist ja tavadest, näiteks tütre sündimisel istutati puu talu kaevu kõrvale. Selle kujutist kohtab rahvariietel, kus see tähistab peresidemeid, vabadust ja universumit, selle marjade värvus sümboliseerib verd. Ka laulus kasutatakse sümboleid, rääkides Ukraina saatuse pärast kurvalt norgus okstega lodjapuust, aga rahvas lubab taastada riigi hiilguse, panna põllud kuldselt särama ja teha ka puu taas rõõmsaks.

Eestikeelne versioon

Viited

Välislingid
 Ой, у лузі червона калина. Ukrainian patriotic folk song YouTube'is
 Pink Floyd - Hey Hey Rise Up (feat. Andriy Khlyvnyuk of Boombox) YouTube'is

Ukraina muusika
Laulud
Kamil Bortniczuk

Kamil Bortniczuk (sündinud 11. juunil 1983 Głuchołazys) on Poola poliitik, ta on erakonna Õigus ja Õiglus liige.

Ta lõpetas aastal 2007 Wrocławi Ülikooli rahvusvaheliste suhete alal ja aastal 2017 Gdański ülikooli juristina.

Ta on olnud Poola Seimi VIII ja IX koosseisu liige.

Ta on 26. oktoobrist 2021 Poola spordiminister.

Isiklikku 
Ta on abielus ja kolme tütre ning ühe poja isa.

Poola poliitikud
Sündinud 1983
Me ei saa kunagi olema vennad

"Me ei saa kunagi olema vennad" (vene keeles «Никогда мы не будем братьями», ukraina keeles "Ніколи ми не будемо братами") on Ukraina poetessi  2014. aasta märtsis kirjutatud luuletus.

 Никогда мы не будем братьямини по родине, ни по матери.Духа нет у вас быть свободными —нам не стать с вами даже сводными....

Viited

Välislink 
 НИКОГДА МЫ НЕ БУДЕМ БРАТЬЯМИ! Luuletuse sõnad poetessi kodulehel

 

Ukraina kultuur
Desna (Tšernihivi oblast)

Desna (ukraina keeles Десна) on alev Ukraina Tšernihivi oblasti Tšernihivi rajoonis.

Ajalugu

Sõjategevus 2022. aastal  
Venemaa relvajõud tegid 2022. aasta sõjategevuse käigus Desnale mitu raketirünnakut:
 17. mai 2022
 25. juuni 2022

Galerii

Viited

Välislingid
 Russian invaders fired missiles at the village of Desna in Ukrainian Chernihiv region: there are dead and many wounded. TSN, 17. mai 2022

Tšernihivi oblast
Darwin Núñez

Darwin Gabriel Núñez Ribeiro (sündinud 24. juunil 1999 Artigases) on Uruguay jalgpallur, kes mängib ründajana Inglismaa kõrgliigaklubis Liverpool ja Uruguay jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Uruguay klubis Peñarol, debüteerides Uruguay kõrgliigas 2017. aastal. Esimese värava lõi ta Uruguay kõrgliigas 13. oktoobril 2018 mängus Fénixi vastu. 14. juulil 2019 tegi ta mängus Boston Riveri vastu kübaratriki.

2019. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Hispaania esiliigaklubiga Almería. Hooajal 2019–20 lõi ta Hispaania esiliigas 16 väravat.

2020. aasta septembris siirdus ta 24 miljoni euro eest Portugali kõrgliigaklubisse Lissaboni Benfica, kellega sõlmis ta viieaastase lepingu. Tegemist oli suurima üleminekuga Portugali kõrgliigasse ja suurim üleminek Hispaania esiliigast. Esimese värava lõi ta Benfica meeskonnas 22. oktoobril 2020, kui tegi UEFA Euroopa Liiga alagrupimängus Poola klubi Poznańi Lechi vastu kübaratriki. Neli päeva hiljem lõi ta mängus Belenensese vastu oma esimese värava Portugali kõrgliigas. Hooajal 2020–21 jäi tema arvele kokku 14 väravat, sh kuus väravat Portugali kõrgliigas. Päraste kahte väravat nii mängus Santa Clara kui ka Boavista vastu valiti Núñez Portugali kõrgliiga 2021. aasta septembri kuu parimaks mängijaks. UEFA Meistrite Liiga 2021–22 alagrupivoorus lõi ta kolm väravat: 29. septembril 2021 kaks väravat FC Barcelona vastu ja 2. novembril võõrsilvärav Müncheni Bayerni vastu. Portugali kõrgliiga hooajal 2021/22 oli Núñez 26 väravaga liigas suurim väravakütt.

2022. aasta juunis lepiti kokku Núñezi üleminek Benficast Liverpooli.

Uruguay jalgpallikoondises tegi Núñez debüüdi 16. oktoobril 2019 sõprusmängus Peruu vastu ja lõi selles mängus ka värava.

Viited 

uruguay jalgpallurid
UD Almería jalgpallurid
Lissaboni Benfica jalgpallurid
Liverpool FC mängijad
Primeira Liga mängijad
Sündinud 1999
Sergei Pintšuk

Sergei Pintšuk (Сергей Михайлович Пинчук; sündinud 26. juulil 1971 Sevastoopolis) on Venemaa sõjamereväelane, viitseadmiral, aastast 2021 Venemaa relvajõudude Lõuna sõjaväeringkonnale alluva Musta mere laevastiku ülema esimene asetäitja.

Elulugu 
Isa Mihhail Pintšuk oli Nõukogude Liidu Musta mere laevastiku kontradmiral.

1988 lõpetas ta Leningradi nahhimovlaste kooli ja jätkas õpinguid Nahhimovi nimelises Kõrgemas Merekoolis Sevastoopolis. Pärast kooli lõpetamist alustas 1993 teenistust Venemaa Musta mere laevastikus. 

Algul oli ta õhutõrjepatarei ülem hävitajal "Nastoitšivõi". 2004 lõpetas Kuznetsovi nimelise Mereväeakadeemia Peterburis.

2007–2010 oli Pintšuk Balti laevastiku akvatooriumi kaitsva 105. laevabrigaadi komandör ja Kroonlinna garnisoni ülem. Detsembrist 2010 Balti laevastiku Leningradi mereväebaasi ülema esimene asetäitja. 22. detsembrist 2011 Musta mere laevastiku Novorossiiski mereväebaasi komandör. 

2014–2016 õppis Vene Föderatsiooni Relvajõudude Kindralstaabi Sõjaväeakadeemias. 
2016–2021 oli Pintšuk Kaspia mere sõjalaevastiku ülem. 

18. veebruaril 2021 omistati talle viitseadmirali auaste. 

9. mail 2021 määrati ta Musta mere laevastiku ülema asetäitjaks, 5. oktoobril 2021 aga staabiülemaks ja Musta mere laevastiku ülema esimeseks asetäitjaks.

Sanktsioonid 
28. veebruaril 2022 kehtestas Euroopa Liit talle seoses Venemaa kallaletungiga Ukrainale viisa- ja majandussanktsioonid. Tema Euroopa Liidu riikides olev vara külmutati. "Pärast Vladimir Putini otsust nn Donetski Rahvavabariigi ja nn Luganski Rahvavabariigi tunnustamise kohta sisenesid Lõuna sõjaväeringkonna sõdurid nende kahe isehakanud vabariigi territooriumile. Kui Venemaa alustas 24. veebruaril 2022 Ukraina suunal täiemõõdulist sõjalist invasiooni, viisid Venemaa Musta mere laevastiku väed Mariupolis ja Odessas läbi dessandi. Seetõttu vastutab Sergei Pintšuk Ukraina territoriaalset terviklikkust, suveräänsust ja sõltumatust ning Ukraina stabiilsust ja julgeolekut kahjustava või ohustava tegevuse või poliitika aktiivse toetamise või rakendamise eest."

Viited 

Venemaa sõjaväelased
Sündinud 1971
Gruusia nimi

Gruusia nimena kasutatakse eesti keeles eksonüümi Gruusia, harvem ka eksonüümi Georgia. Nimevariant Gruusia tuleneb venekeelsest nimest Грузия Gruzija. Nimevarianti Georgia või sellest tulenevaid nimevariante kasutatakse inglise keeles ja veel mitmes Euroopa keeles. Gruusias kasutatakse gruusiakeelset endonüümi საქართველო Sakharthvelo. Naaberriigis Armeenias on kasutusel armeeniakeelne eksonüüm Վրաստան Vrastan.

Nii riigi endonüüm kui ka eksonüümid pärinevad samast riigimoodustisest Kesk-Gruusia piirkonnas Kharthlis (antiiksetes ja Bütsantsi allikates tuntud kui Ibeeria), mille ümber kujunes grusiinide varakeskaegne kultuuriline ja poliitiline ühtsus.

Kõik väliseksonüümid on tõenäoliselt tuletatud pärsiakeelsest sõnast گرگان gorğān. See sõna omakorda arenes parthiakeelsest sõnast 𐭅𐭓𐭊𐭍 wurğān ja keskpärsiakeelsest sõnast 𐭥𐭫𐭥𐭰𐭠𐭭 wiručān, juurdudes vanapärsiakeelses sõnas 𐎺𐎼𐎣𐎠𐎴 vrkān, mis tähendab "hundimaad". See kajastub ka vanaarmeeniakeelses sõnas վիրք virk, millest on tuletatud vanakreekakeelne sõna Ἰβηρία Ibēríā, mis võeti ladina keelde üle kui Hiberia. Vrkān-i muutumine gorğān-iks ja v muutumine g-ks oli foneetiline nähtus ürgaaria ja muistsete iraani keelte sõnatekkes. Kõik eksonüümid on lihtsalt sama tüve vrk/varka (𐎺𐎼𐎣) foneetilised variatsioonid. See tüvi tähendab eesti keeles hunti.

Esmakordselt mainib Georgia sarnast nime Pietro Vesconte oma itaaliakeelsel maailmakaardil aastast 1320 pKr. Kuna see ei olnud alati kirjutatud samas transliteratsioonis, siis esimene kaashäälik kirjutati algselt J-iga: Jorgia.

Riigi täielik ametlik nimi on lihtsalt Gruusia, nagu on täpsustatud riigi põhiseaduses. Enne 1995. aasta põhiseaduse jõustumist oli riigi nimi Gruusia Vabariik. Alates 2005. aastast on Gruusia valitsus aktiivselt töötanud selle nimel, et eemaldada kogu maailmas kasutusest vene päritolu eksonüüm Gruzija.

Viited

Nimi
Stugna-P

Stugna-P (ukraina keeles Стугна-П) on Ukrainas valmistatud tankitõrje raketikompleks.

Kasutajad

Viited 

Ukraina relvad
Ukraina sõjandus
Elektriauto alalisvoolu kontroller

Aalisvoolu kontroller muundab, suunab ja reguleerib elektrivoolu ja -pinget. Elektriautos juhib kontroller elektrit auto aku(de)st elektrimootorisse, laadimisel jaamast aku(de)sse, muudab elektrivoolu pinget mootorile sobivaks ja juhib teisi protsesse.

Kontroller ja selle andurid on paigaldatud seadmete omavaheliseks infovahetuseks ja tööprotsessi tagamiseks. Kontroller juhib elektrit mootorisse olenevalt gaasipedaalilt saadud signaalist, mis võib olla nullist (auto seisab) kuni täisvõimsuseni (gaasipedaal põhjas). Gaasipedaali signaal suundub kahte potentsiomeetrisse, mis määravad kontrollerist läbi mineva elektri koguse. Kontroller vajab toimimiseks võrdset signaali mõlemast potentsiomeetrist, vastasel juhul elekrit läbi ei lasta, vältimaks potentsiomeetri riket täisvõimsusel. Enamus alalisvoolu kontrollereid pulseerub sagedusel rohkem kui 15 000 hertsi, mis muudab mootori korpuse vibratsiooni inimkõrvale kuulmatuks. Enamik elektriautodes kasutatavaid alalisvoolu kontrollereid on disainitud elektritõstukite tööstuses.

Ajalugu

Elektriauto alalisvoolu kontrolleri võttis esimest korda kasutusele 1828. aastal Ungari päritolu preester ja füüsik Ányos Jedlik. Kontrollerit kasutati esimesel Jedliku leiutatud elektriauto alalisvoolumootoril.

Eelised
Alalisvoolu kontroller on vahelduvvoolu kontrollerist ehituselt lihtsam ja seda on odavam toota.
Alalisvoolu kontrolleriga on võimalik alalisvoolu mootorit panna töötama üle nimipöörete.
Alalisvoolu kontrolleril puudub vajadus muuta polaarsust vastupidiseks ja piisab kõigest ühest transistorist.

Vaata ka
 Elektriauto vahelduvvoolu kontroller

Viited
Pau Torres

Pau Francisco Torres (sündinud 16. jaanuaril 1997 Villarrealis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Villarreal ja Hispaania jalgpallikoondises.

Villarreali noorteakadeemiaga liitus ta 2002. aastal. Aastatel 2016–2018 mängis ta klubi reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas. Villarreali põhimeeskonnas debüteeris ta 2016. aasta detsembris Hispaania karikavõistlustel. Hispaania kõrgliigas debüteeris ta 26. novembril 2017 mängus Sevilla vastu. Hooajal 2018–19 mängis ta laenul Hispaania esiliiga klubis Málaga. Villarreali põhikoosseisu on ta kuulunud alates hooajast 2019–20. Hooajal 2020–21 võitis ta Villarrealiga UEFA Euroopa Liiga ning samal aastal valiti ta ka Euroopa Liiga hooaja sümboolsesse koosseisu.

Hispaania jalgpallikoondises debüteeris ta 15. novembril 2019 EM-i valikmängus Malta vastu ja lõi selles mängus ka värava. Ta kuulus Hispaania koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel. 2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril võitis ta Hispaania olümpiavõistkonnaga hõbemedali.

Hispaania jalgpallurid
Villarreal CF mängijad
Málaga CF mängijad
La Liga mängijad
Sündinud 1997
Mostari Gümnaasium

Mostari Gümnaasiumi õppehoone ehitati Hertsegoviina ajaloolisse keskusesse Mostarisse tšehhi arhitekti František Blažeki projekti järgi aastail 1898–1902. See oli Austria-Ungari üks esinduslikumaid historitsistlikke ehitisi Bosnia ja Hertsegoviina Kondomiiniumis. Provintsivalitsuse rahastusel ehitati see tolleaegsete Euroopa ehitusstandardite järgi silmatorkavalt maaliliste uusmauri stiilis fassaadikaunistustega.

Viited

Vaata ka
Sarajevo raekoda

Välislingid
 
 https://gimnazijamostar.ba

Mostar
Koolid
Joško Gvardiol

Joško Gvardiol (sündinud 23. jaanuaril 2002 Zagrebis) on Horvaatia jalgpallur, kes mängib kesk- või vasakkaitsjana Saksamaa kõrgliiga klubis RB Leipzig ja Horvaatia jalgpallikoondises.

Gvardiol alustas klubikarjääri Horvaatia klubis Zagrebi Dinamo, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2002. aastal. Horvaatia kõrgliigas debüteeris ta 2019. aasta oktoobris. Oma esimese liigavärava lõi ta teises mängus 2. novembril 2019 Zaprešići Interi vastu.

2020. aasta septembris sõlmis ta viieaastase lepingu RB Leipzigiga, kuid jäi hooajaks 2020–21 laenule Zagrebi Dinamosse. Hooaegadel 2019–20 ja 2020–21 tuli ta Dinamoga Horvaatia meistriks.

Saksamaa kõrgliigas debüteeris Gvardiol 20. augustil 2021 mängus VfB Stuttgardi vastu. Ta murdis kiiresti Leipzigi põhikoosseisu. 11. detsembril 2021 lõi ta mängus Mönchengladbachi Borussia vastu oma esimese värava Saksamaa kõrgliigas.

Horvaatia jalgpallikoondises tegi Gvardiol debüüdi 6. juunil 2021 sõprusmängus Belgia vastu. Ta kuulus Horvaatia koondisse sama aasta Euroopa meistrivõistlustel. Ta oli kõigis neljas mängus Horvaatia algkoosseisus, saades esimeses alagrupimängus 16. juunil 19 aasta, nelja kuu ja 21 päeva vanuselt kõige nooremaks Horvaatia jalgpalluriks, kes on mõnel suurturniiril mänginud. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 8. oktoobril 2021 MM-i valikmängus Küprose vastu.

Saavutused 
Zagrebi Dinamo
Prva HNL: 2019–20, 2020–21
Horvaatia karikas: 2020–21
Horvaatia superkarikas: 2019

horvaatia jalgpallurid
Zagrebi Dinamo mängijad
RB Leipzigi mängijad
Bundesliga mängijad
Sündinud 2002
Bistriku raudteejaam

Bistriku raudteejaam (bosnia keeles Zgrada željezničke stanice Bistrik) on Bosnia ja Hertsegoviina pealinna Sarajevo endine raudteejaam. 2006. aastast muinsuskaitse all olev ehitis asub linna lõunaosas samanimelises asumis. See on algse Bosnia Idaraudtee (saksa keeles Bosnische Ostbahn) jäänuk.

Ajalugu

Raudteejaam avati 1882. aastal pärast seda, kui Austria-Ungari administratsioonil õnnestus ehitada kitsarööpmeline liin praegusest Slavooniast läbi Bosna jõe oru kuni Sarajevoni. Seejärel arendati raudteevõrku edasi Bosnia kaugematesse osadesse. Nende hulka kuulusid provintsi idaosa, Drina jõe org ja piir Serbia Kuningriigiga, kus paiknesid sõjaväegarnisonid. Bistriku kaudu sai edasi sõita Belgradi, Sofiasse, Skopjesse, Thessaloníkisse ja İstanbuli.

Kolmekorruseline jaamahoone ehitati tollal populaarses juugendlikus arhitektuuristiilis. Esimesel korrusel oli ooteruum ja teisel dispetšeribüroo ning raudteetöötajate tööruumid.

Lisaks jaamale oli seal ka väiksem hoone auruvedurite veevarude täiendamiseks ja hammasrataste määrimiseks.

29. juunil 1914 saadeti sealt Viini poole teele rong päev varem linnas mõrvatud Austria-Ungari troonipärija Franz Ferdinandi surnukehaga.

Kaasaeg
Pärast raudtee tegevuse lõppu 1978. aastal kasutati jaama elamuna. Seal on viis korterit. Sotsialistlikus Jugoslaavias jäi rahapuudusel realiseerimata idee avada seal kitsarööpmelise raudtee muuseum koos galeriiruumi ja väliseksponaatidega. Sajandivahetuseks oli jaamahoone väga halvas seisukorras. Seda kahjustasid nii kaitsemeetodit rikkunud ehitustööd kui ka ebapiisav hooldus, samuti 1990. aastate Bosnia sõda.

2020. aastal otsustati hoone restaureerida ning see siiski muuseumiks kujundada.

Filmid
Seal võeti üles kaadreid selliste filmide jaoks nagu "Walter kaitseb Sarajevot" ja "Sarajevo atentaat".

Viited

Vaata ka
Pale raudteejaam

Välislingid
 

Bosnia ja Hertsegoviina raudteejaamad
Slavonski Brod

Slavonski Brod on linn Horvaatia põhjaosas, Brodi-Posavina maakonna halduskeskus.

Välislingid
 

Horvaatia linnad