joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
3 (Tallinna trolliliin)

3. trolliliin on Tallinna trolliliin, mis teenindab reisijaid marsruudil Mustamäe – Kaubamaja. Erinevalt liinidest 1 ja 5 sõidab liin 3 Mustamäele Akadeemia tee kaudu. 31 detsember.-1 jaanuar. on lõpp peatus Tõnismagi.

Peatused

Mustamäe – Kaubamaja
Mustamäe, Raja, Keemia, Ehitajate tee, Liivaku, Vambola, Lepistiku, Siili, Linnu tee, Tedre, Koskla, Taksopark, Koidu, Tõnismägi, Vabaduse väljak, Estonia, Kaubamaja.

Kaubamaja – Mustamäe
Kaubamaja, Estonia, Vabaduse väljak, Tõnismägi, Koidu, Koskla, Tihase, Tedre, Linnu tee, Siili, Lepistiku, Vambola, Liivaku, Ehitajate tee, Keemia, Mustamäe.

Vaata ka
Trolliliiklus Tallinnas
Tallinna ühistranspordiliinid

Viited

Tallinna trolliliinid
7 (Tallinna trolliliin)

7. trolliliin oli Tallinna trolliliin, mis teenindas reisijaid marsruudil Väike-Õismäe – Balti jaam. Viimane troll väljus liinile Balti jaamast 1. jaanuaril 2016 00:00. Järgnevast hommikust alustasid liini teenindamist hübriidbussid liininumber 43 all.

Peatused

Väike-Õismäe - Balti jaam
Väike-Õismäe PR, Väike-Õismäe, Kullerkupu, Nurmenuku, Karikakra, Sinilille, Haabersti, Zoo, Looga, Mustjõe, Humala, Pirni, Lille, Ristiku, Tehnika, hotell "Tallinn", Balti jaam.

Balti jaam - Väike-Õismäe
Balti jaam, Kelmiküla, Ristiku, Lille, Pirni, Humala, Mustjõe, Looga, Zoo, Haabersti, Sinilille, Karikakra, Nurmenuku, Kullerkupu, Väike-Õismäe, Väike-Õismäe PR.

Vaata ka
Trolliliiklus Tallinnas
Tallinna ühistranspordiliinid
43 (Tallinna bussiliin)

Viited

Tallinna trolliliinid
5 (Tallinna trolliliin)

5. trolliliin on Tallinna trolliliin, mis teenindab reisijaid marsruudil Akadeemia tee – Balti jaam.

Liin kulgeb marsruudil Akadeemia tee, Eduard Vilde tee, Mustamäe tee, Paldiski maantee, Toompuiestee.

Peatused

Mustamäe – Balti jaam
Akadeemia tee, Kaja, Szolnok, A. H. Tammsaare tee, Sääse, Aiandi, Löwenruh, Marja, Välja, Lille, Ristiku, Tehnika, Toompark, Balti jaam.

Balti jaam – Mustamäe
Balti jaam, Kelmiküla, Ristiku, Lille, Hipodroom, Välja, Marja, Löwenruh, Aiandi, Sääse, A. H. Tammsaare tee, Szolnok, Kaja, Akadeemia tee, Mustamäe.

Vaata ka
Trolliliiklus Tallinnas
Tallinna ühistranspordiliinid

Viited

Tallinna trolliliinid
Hispaania teetigu

Hispaania teetigu  (Arion vulgaris, ekslikult lusitaania teetigu ehk Arion lusitanicus) on teeteo perekonda kuuluv suur (7 kuni 15 cm) nälkjas. Teo värvus võib suuresti varieeruda alates tumepruunist punaka, oranži, kollaka ja beeži toonini. Heledama tooniga isendeid on kergem ära tunda. Eristamise aluseks on looma keha kattev kollane lima (meie teiste suurte nälkjate lima on värvitu).

Hispaania teeteo algne levikuala ei ole täpselt teada. Arvatavalt Põhja-Hispaaniast ja läänepoolselt Prantsusmaalt pärit tigu on levinud invasiivse võõrliigina Kesk- ja Põhja-Euroopasse, 21. sajandi teisel kümnendil ka Eestisse. Uutesse paikadesse levib liik peamiselt munadena koos mulla ja taimedega. Suureks kasvades (juulis-augustis) sööb teetigu aplalt ilutaimi ja köögivilju, vahel ka oma liigikaaslasi. Suuruse, aktiivsuse ja arvukuse tõttu võib ta kohalikud liigid välja tõrjuda.

Algselt peeti Hispaania ja lusitaania teetigu samaks liigiks ja nimetusi kasutati sünonüümidena, kuid täpsemad uuringud tuvastasid need eri liikideks. Lusitaania ehk Portugali teetigu (Arion lusitanicus) levikupiirkond piirdub Lääne-Lissaboni metsadega, näiteks Sintra-Cascais'e või Arrábida rahvuspargiga. Suhteliselt muutliku välimusega tigu kasvab kuni 8 sentimeetri pikkuseks.

Teadusharu, mis uurib limuseid, nimetatakse malakoloogiaks.

Välislingid 
 
 "Lugeja küsib: kas pakane päästab Eesti lusitaania teetigudest?" ERR Novaator, 9. veebruar 2021
  info Keskkonnaameti kodulehelt

Teetigulased
Eesti võõrliigid
Eesti nälkjad
Vítězslav Mácha

Vítězslav Mácha (sündinud 6. aprillil 1948) on endise Tšehhoslovakkia maadleja.

Pärast sportlaskarjääri oli ta Tšehhoslovakkia maadluskoondise treener.

Tšehhi ajakirjanduse korraldatud küsitluse põhjal loetakse ta 20. sajandi kümne parima Tšehhi sportlase hulka, nende seas ka näiteks kergejõustikulegend Emil Zátopek.

Välislingid
 

Tšehhoslovakkia sportlased
Tšehhi sportlased
Maadlejad
Sündinud 1948
Teetigu

Teetigu (Arion) on perekond nälkjaid, mis kuulub teetigulaste (Arionidae) sugukonda.

Eesti liigid
Arion circumscriptus hall teetigu 
Arion fasciatus vööt-teetigu
Arion hortensis võsa-teetigu
Arion silvaticus mets-teetigu
Arion subfuscus kollane teetigu 
Arion vulgaris (sünonüüm A. lusitanicus) hispaania teetigu (Eestis võõrliik)

Vaata ka
seatigu

Teetigulased
Bruno Giacometti

Bruno Giacometti (24. august 1907 Stampa – 21. märts 2012 Zollikon) oli Šveitsi arhitekt.

Ta õppis Zürichi tehnikainstituudis Otto Salvisbergi ja Karl Moseri käe all ning töötas seejärel Zürichis arhitektina.

Giacometti tööde seas on Zürichi spordihall Hallenstadion, Zürichi ülikooli hügieeni- ja farmakoloogiainstituudi hooned, Šveitsi paviljon Veneetsia biennaalil, Usteri raekoda ja Churi loodusloomuuseum.

Tema isa Giovanni Giacometti oli maalikunstnik ning vennad Alberto Giacometti ja Diego Giacometti skulptorid.

Giacometti abiellus 1935. aastal Odette Duperretega, kellega elas koos kuni viimase surmani 2007. aastal. Giacometti suri ise 104-aastasena Zürichi lähedal Zollikonis.

Välislingid 
 "Architect Giacometti celebrates his centenary" swissinfo.ch, 12. september 2007
 "Bruno Giacometti" The Telegraph, 30. märts 2012

Šveitsi arhitektid
Sündinud 1907
Surnud 2012
Ferdinand Saukas

Ferdinand Saukas (29. jaanuar 1908 Riia – 29. detsember 1976 São Paulo) oli Eesti diplomaat ja konsul.

Ta õppis aastail 1925–1932 (lõpetas cum laude) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, Korporatsioon Fraternitas Estica liige.

Ferdinand Saukas oli 1932. aastal Tartu-Võru Rahukogu kohtuameti kandidaat, 1932–1933 Kohtuministeeriumi assistent, 1934. aastal Tartu vangla abidirektor, 1934–1936 Valga vangla direktor.

1936–1940 oli ta Moskva saatkonna atašee, alates jaanuarist 1940 konsul São Paulos.

Isiklikku
Tema õde oli konsulaarametnik ja väliseesti tegelane Alide Viire-Slet.

Tema abikaasa oli Lili Saukas (sündinud Muna; 17. juuni 1904 – 10. november 1976), poeg Olev Valentin Saukas (30. august 1944 – 11. september 2011).

Välislingid 
TÜ üliõpilased

Eesti riigiametnikud
Eesti diplomaadid
Eesti konsulid
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Korporatsioon Fraternitas Estica liikmed
Eestlased Lätis
Eestlased Hiinas
Eestlased Brasiilias
Sündinud 1908
Surnud 1976
Adonis-Prosper Neemre

Adonis-Prosper Neemre (aastani 1936 Adonis-Prosper Neumann; sündis 4. detsembril 1910 Nõmmel) oli eesti vaimulik.

Ta lõpetas aastal 1930 Tallinna Linna Poeglaste Humanitaargümnaasiumi. Aastatel 1931–1936 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaastal oli ta Keila Miikaeli koguduses. Ordineeriti 20. oktoobril 1937 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1937–1938 Paldiski Nikolai koguduse õpetaja. Aastatel 1938–1939 oli ta  ning aastatel 1939–1941 õpetajaks Kärdla Johannese koguduses. Lisaks hooldas ta 11. novembrist 1939 Reigi Jeesuse kogudust.

Neemre arreteeriti 22. juulil 1941; ta küüditati Venemaale ning talle mõisteti 27. oktoobril 1941 Irkutski oblasti kohtus § 58–13 järgi 6 aastat vanglat ja 5 aastat asumist. Tema edasise saatuse kohta puuduvad andmed.

Viited

Kärdla Johannese koguduse vaimulikud
Paldiski Nikolai koguduse vaimulikud
Reigi Jeesuse koguduse vaimulikud
Tartu Ülikooli usuteaduskonna vilistlased
Gustav Adolfi Gümnaasiumi vilistlased
Eestistatud nimega inimesed
Eesti represseeritud isikud
Sündinud 1910
Atanas Komšev

Atanas Slavčev Komšev  (23. oktoober 1959 – 12. november 1994) oli Bulgaaria maadleja.

Ta võitis Bulgaaria meistrivõistlustel kümme kuldmedalit.

1992. aastal olümpiamängudel sai ta 11. koha.

1994. aastal suri ta  haiglas autoavariis saadud vigastustesse.

Välislingid
 

Bulgaaria maadlejad
Sündinud 1959
Surnud 1994
J. Marchlewski nimeline Lääne Vähemusrahvuste Kommunistlik Ülikool

J. Marchlewski nimeline Lääne Vähemusrahvuste Kommunistlik Ülikool oli 1922. aastal moodustatud ja 1936. aastani tegutsenud rahvuslike kommunistlike liikumiste aktivistide ettevalmistusasutus NSV Liidus.

Lääne Vähemusrahvuste Kommunistlik Ülikool moodustati 1921. aasta 28. novembril Vladimir Lenini allkirjutatud Vene SFNV Rahvakomissaride Nõukogu dekreedi alusel Vene SFNV Hariduse Rahvakomissariaadi juures Moskvas Lääne-Euroopa ja NSV Liidu vähemusrahvuste - leedu-juudi-läti, saksa, poola, rumeenia - kõrgemate parteikoolide baasil rahvussektorid tulevaste revolutsionääride ja poliittöötajate ettevalmistamiseks. Hiljem moodustati täiendavalt valgevene, bulgaaria, itaalia, moldaavia ja jugoslaavia sektorid. 

1922. aasta 18. septembril moodustati Lääne Vähemusrahvuste Kommunistliku Ülikooli filiaal Petrogradis eesti ja soome parteikoolide liitmisega; 1924. aastal liideti läti sektor põhilise (Moskva) sektoriga. 

Kooli esimene lend (352 inimest) lõpetas 1922. aastal, 1922/23 õppeaastast kehtestati kolmeaastane õppeaeg ja moodustati jaoskonnad: parteitöö ja poliitharidus, ametiühinguliikumine, ökonoomika, haldusõigus. Lisaks põhikursustele toimusid ka üheaastased kursused. 

Kommunistlikku ülikooli võeti vastu õppima kommunistliku partei ja komsomoliorganisatsioonide soovitusel ja suunamiskirjaga.

J. Marchlewski nimeline Lääne Vähemusrahvuste Kommunistlik Ülikool suleti III Kommunistliku Internatsionaali Täitevkomitee otsusega 1936. aastal ning suur osa lõpetajatest hävitati stalinlike "puhastuste" käigus.

Lääne Vähemusrahvuste Kommunistliku Ülikooli eesti sektor
Lääne Vähemusrahvuste Kommunistlik Ülikooli eesti sektori õppejõududena töötasid eesti kommunistid Hans Pöögelmann (Eestimaa Kommunistliku Partei ja Eesti töölisliikumise ajalugu), Rudolf Vakmann (poliitökonoomia), Sofie Allermann (eesti keel ja kirjandus), Johannes Reesen (majandusteadus), Hilda Moosberg (NSV Liidu rahvaste ajalugu), Richard Majak (ÜK(b)P ajalugu).

Kooli lõpetajaid

Nikolai Karotamm
Osvald Kivisson
Johannes Limberg
Algus Raadik
Friedrich Rossi
Heinrich Rossi

Vaata ka
 Ida Tööliste Kommunistlik Ülikool (Коммунистический университет трудящихся Востока им. И. В. Сталина)

Viited

Välislingid
Eesti Riigiarhiivi Filiaali (Parteiarhiivi) fotokollektsioon. J. Marchlewski nim. Lääne Vähemusrahvuste Kommunistliku Ülikooli Leningradi osakond 1924/1925 õppeaastal. Ülikooli puhkpilliorkester: Rida 1 (vasakult): 1. Gustav Pähkel, 2. Johannes Reinvart. Rida 2 (vasakult): 1. Aio, 2. Adasson, 3. Rosenblum, 4. Georg Orgussaar, 5. Dimitri Taevere. Rida 3 (vasakult): 1. Meiel, 2. Algus Raadik, 3. Bernhard Sipelgas, 4. Robert Kask.

Nõukogude Liidu poliitika
Eesti NSV poliitika
Venemaa ülikoolid
Peterburi ajalugu
Gospel

Gospel on üks spirituaali alaliik, mis on sündinud 20. sajandi esimesel veerandil. 

Gospelkoor laulab oma muredest ja pettumustest, aga ka lootusest ja usust Loojasse. Kogudus vastab koorile, hõigates "Halleluuja!" ja "Aamen!". Gospel on hoogne, rütmi rõhutakse käteplaksutuste ja tantsuliigutustega. Off-beat – rütminihe ettepoole – viitab ühelt poolt Aafrika tagapõhjale ning loob etteulatuvalt seoseid džässiga.

Eestis pälvis suurt tähelepanu jõulukontsert "Valge gospel 2013" (WAF koor; lavastaja Jüri Nael).

Koorilaul
Ḩamīd Sūrīān

Hamid Soryan Reihanpour (sündinud 24. augustil 1985 Teheranis) on Iraani Kreeka-Rooma maadleja. Ta on kuuekordne maailmameister. Ta alustas maadlemist 1998. aastal.

Ta on kahekordne Aasia meister Kreeka-Rooma maadluses.

2005. aastal tuli ta Kreeka-Rooma maadluses juunioride maailmameistriks.

2007. aastal tunnistati ta Iraani aasta sportlaseks.

2008. aasta olümpiamängudele läks ta selge favoriidina (ikkagi kolmel viimasel aastal maailmameistriks tulnud), kuid kaotas kolmandas matšis Venemaa esindajale Nazõr Mankijevile ja pronksmedalikohtumises Lõuna-Korealasele Park Eun-Chule, saavutades lõpuks 5. koha.

Välislingid
 

Iraani sportlased
Maadlejad
Sündinud 1985
Lõvilipp

Lõvilipp oli äsja iseseisvunud Soome riigilipp 5. jaanuarist 1918 kuni 29. maini samal aastal, mil võeti kasutusele Soome praegune riigilipp.

Lõvilipu ametlik kasutamine lõpetati täielikult 1920. aastal, kuid Soome Rootsi Rahvapartei kasutas seda oma valmisreklaamides Soome lipu asemel kuni 1966. aastani.

Viited

Välislingid
 Tuomas Tepora. ”Lipun juureen!” Suomen lippu toteemina nuoressa tasavallassa

Soome sümboolika
Endiste riikide lipud
Tartu Ülikooli kinesioloogia ja biomehaanika labor

Tartu Ülikooli kinesioloogia ja biomehaanika labor on Tartu Ülikooli spordibioloogia ja füsioteraapia instituudi juurde kuuluv labor, kus viiakse läbi teadus- ja õppetööd, samuti rakendusuuringuid Eesti tippsportlastega närvi-lihassüsteemi funktsionaalse võimekuse hindamise eesmärgil ning täienduskoolitust sporditreeneritele ja füsioterapeutidele.

Kinesioloogia ja biomehaanika laboris kasutatakse järgmisi põhilisi uurimismeetodeid:
 Dünamomeetria ja dünamograafia
 Elektromüograafia
 Elektromüostimulatsioon
 Müotonomeetria
 Filmi- ja videotehnika
 Podomeetria
 Peenmotoorika testid

Peamised uurimisteemad, millega laboris tegeletakse: 
 Neuromuskulaarne adaptatsioon kehalistele koormustele
 Motoorne võimekus lastel
 Vananemise mõju motoorsetele funktsioonidele
 Liikumisaparaadi rehabilitatsioon
 Liikumisaparaadi biomehaanika

Labor asub Tartu Ülikooli spordihoones aadressil Ujula 4.

Välislingid 
 Kinesioloogia ja biomehaanika labor

Tartu Ülikool
Penny Black

Penny Black; ka Black Penny on maailma esimene postmark, mis anti välja Suurbritannias 1. mail 1840 ja võeti käibele 6. mail 1840.

Postmargil on kujutatud Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigi kuninganna Victoria.

Viited

Välislingid 
Tiit Kuningas: "Maailma esimene postmark 160-aastane", Õhtuleht, 6. mai 2000.

Postmargid
Suurbritannia ajalugu
Ahto Laadoga

Ahto Laadoga (sündinud 1. augustil 1958 Haapsalus) on Eesti maalikunstnik.

Ahto Laadoga hakkas kunstiga tegelema juba koolis. Maalimist ja joonistamist õppis ta Tartus KKKK, ei lõpetanud. Täiendanud ennast ERKI individuaalkursustel (maalikunst ja kunsti ajalugu).

Ahto Laadoga on töötanud kunstnik-dekoraatori ja kujunduskunstnikuna Klementi nim. Õmblus-tootmis koondises. Keila Kultuurimajas kunstnikuna eelistab ta maalida loodust, merd ja inimesi.

Ahto Laadoga on Haapsalu Kunstiklubi liige.

Viited

Välislingid 
Koduleht
Ahto Laadoga näitus “Klassika tuules” meiemaa.ee, 11. november 2016
https://www.salm.ee/muuseumid/ants-laikmaa-muuseum/naitused/
 Valdur Vacht: "Keila linna nädala tegija: Ahto Laadoga" maaleht.delfi.ee, 27. november 2011

Eesti maalikunstnikud
Sündinud 1958
Fərid Mənsurov

Fərid Mənsurov (sündinud 10. mail 1982) on Aserbaidžaani Kreeka-Rooma maadleja. Ta alustas maadlemist 1992. aastal.

2008. aasta olümpiamängudel oli ta Aserbaidžaani meeskonna lipukandja, maadlusturniiril ta võistlus ebaõnnestus: ta sai ühe kaotuse ja 19. koha. Lipukandmise au olümpiamängudel on olnud Aserbaidžaani maadlejatest veel Namiq Abdullayevil.

2010. aastal sai ta Euroopa meistrivõistlustel tõsise lõualuu vigastuse ja lõpetas tippspordi. Samal aastal sai temast Aserbaidžaani maadluskoondise peatreener.

2004. ja 2007. aastal tunnistati ta Aserbaidžaani parimaks sportlaseks.

2001. aastal saavutas ta juunioride Kreeka-Rooma maadluse maailmameistrivõistlustel esikoha. 1997. aastal maailmameistrivõistlustel kadettide vanuseklassis sai ta hõbemedali.

Viited

Välislingid
 

Maadlejad
Sündinud 1982
Toru

Toru on harilikult silindriline õhukeseseinaline, suhteliselt pikk õõneskeha. Torude süsteemi nimetatakse torustikuks. 

Torud võivad olla valmistatud betoonist, mustast ja värvilisest metallist, keraamilisest materjalist, plastist, puidust või muust materjalist.

Torusid kasutatakse näiteks mitmesuguste ainete teisaldamiseks või konstruktsioonielementidena.

Vaata ka

Toruliin
Torustikuarmatuur
Torustikutransport

Viited

Kasutatud kirjandus
EE 9. köide, 1996.

Ehitus
Tehnika
Tehnorajatised
Ed Sheeran

Edward Christopher Sheeran (sündinud 17. veebruaril 1991) on Briti laulja, laulukirjutaja, kitarrist, muusikaprodutsent ja näitleja. Tema helikandjatest on maailmas ostetud üle 45 miljoni albumi ja 100 miljoni singli, mis teeb loomingu läbimüügi järgi temast ühe maailma edukama muusikaartisti.

Sheeranil on leping plaadifirmaga Asylum / Atlantic Records ning tuntuks sai ta 2011. aasta juunis debüütsingliga "The A Team". Sheeran on aidanud kirjutada kaks laulu ka bändile One Direction: "Moments" ja "Little Things".

21. veebruaril 2012. aastal Londonis toimunud muusikaauhindade Brit Awards tseremoonial sai ta parima meesartisti ja läbimurde auhinna.

Sheeran näitles seriaali "Troonide mäng" seitsmendas hooajas ja luges animasarjas "Simpsonid" Brendani teksti.

Lapsepõlv 
Sheeran sündis 17. veebruaril 1991 Halifaxis. Üpris noorena kolis ta koos perega Framlinghammi. Sheeranil on vanem vend Matthew, kes töötab heliloojana. Sheerani vanemad John ja Imogen on Londonist pärit. Ta isapoolsed vanavanemad on pärit Iirimaalt ja Briti muusik on öelnud, et tema isa on suurest katoliiklikust perest.

Ed Sheeran laulis alates neljandast eluaastast kirikukooris ja õppis noorelt kitarri mängima.

Isiklikku 
Sheeran on olnud 2015. aasta juulist saati suhtes oma lapsepõlvesõbra ja ülikoolikaaslase Cherry Seaborniga. Nad avalikustasid oma kihlumise 2018. aasta jaanuaris. 2018. aasta augustis vihjas ta, et nad abiellusid privaatselt. Briti muusik sõbrustab ka laulja ja laulukirjutaja Taylor Swiftiga.

Albumid 
 "+" (2011)
 "×" (2014)
 "÷" (2017)
 "No. 6 Collaborations Project" (2019)
 "=" (2021)

Turneed 
 + Tour (2011–2013)
 × Tour (2014–2015): 17.02.2015 Tallinn, Saku Suurhall
 ÷ Tour (2017–2019)

Auhinnad

Brit Awards

BT Digital Music Awards

MOBO Awards

Q Awards

UK Music Video Awards

Vaata ka 
 2017. aasta Prantsusmaa singlimüügi edetabeli esikümne laulude loend
 "Shape of You"
 "Thinking Out Loud"
 "Shivers"
 "Overpass Graffiti"

Viited 

Suurbritannia lauljad
Sündinud 1991
Hüdroakumulaator

Hüdroakumulaator ehk hüdroaku on seade, millega hoitakse vett või õli rõhu all. 

Klassikalise hüdroakumulaatori põhiosad on silinder, kolb ja vasturaskus.

Viited

Kasutatud kirjandus
EE 3. köide, 1988.

Hüdrotehnika
Hüdrofon

Hüdrofon on allvee mikrofon ehk muundur, mis on ehitatud vees levivate helilainete vastuvõtmiseks ja elektrivõnkumisteks muundamiseks.

Kõige rohkem kasutatakse piesoelektrilisi hüdrofone, harvem magnetostriktsioon- ja elektrodünaamilisi hüdrofone.

Hüdrofonide suunatundlikkus 
Tavaline väiksemõõduline silindriline keraamiline hüdrofoni andur võib olla ligilähedaselt ideaalse suunasõltumatu tundlikkusega. Mis tähendab, et mistahes suunast tulevad sama intensiivsusega helid lindistatakse sama tugevatena. Samas leidub rakendusi, kus suunast sõltuv suunatundlikkus on vajalik. Suunatundlikkus võimaldab määrata helide pärinemise suunda. Suunatundlikus saavutatakse eri viisdel:

Võred 
Kasutades suuremat hulka hüdrofone samaaegselt saab neid paigutada üksteisest teatud kaugusele erineva kujuga võredesse. Võrede suunatundlikkust võib saavutada näiteks erinevate hüdrofonide poolt salvestatavate helisignaalide hilistamisaegade muutmise teel.

Vaata ka 

 Mikrofon
 Geofon

Viited 

Mõõteriistad
Hüdrograafia
Okeanograafia
Akustika
Veera Baranova

Veera Baranova (sündinud 12. veebruaril 1984) on Eesti kolmikhüppaja.

Tulemused

Välislingid
Veera Baranova IAAF-i profiil

Eesti kolmikhüppajad
Sündinud 1984
Berit Aljand

Berit Aljand (sündinud 8. juulil 1985) on eesti ujuja.

Sport
Juba noorena koos oma kaksikõe Triinu ja venna Marttiga treenima hakanud Berit Aljand on tuntud eelkõige kui seliliujuja. Praegu õpib ja treenib USA-s.

Isiklikku
Kaja ja Riho Aljandi tütar, tuntud ujujate Martti ja Triin Aljandi õde.

Eesti ujujad
Tallinna Kristiine Gümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1985
Frank Abbinanti

Frank Abbinanti (sündinud 1949, Chicagos, Illinoisis, Ameerika Ühendriikides) on Ameerika helilooja, pianist ja tromboonimängija.

Välislingid
Biograafia ja looming (inglise keeles)

Ameerika Ühendriikide heliloojad
Sündinud 1949
Samuel Adler

Samuel Hans Adler (sündinud 4. märtsil 1928 Mannheimis) on juudi rahvusest, Saksamaal sündinud Ameerika  helilooja ja dirigent.

Ameerika Ühendriikide heliloojad
Sündinud 1928
Sim Gwon-ho

Sim Gwon-Ho (sündinud 12. oktoobril 1972 Kyŏnggi provintsis Lõuna-Koreas) on Korea Kreeka-Rooma maadleja. Ta alustas maadlemist 1984. aastal.

Ta on võitnud olümpiamängudel kaks kuldmedalit.

2004. aastal lõpetas ta sportlaskarjääri ja asus tööle SBSi (Seoul Broadcasting Station) spordikommentaatorina.

Välislingid
 

Lõuna-Korea sportlased
Maadlejad
Sündinud 1972
Gustav Talts

Gustav Talts (10. september 1890 Võhkelaane talu, Saarde kihelkond, Pärnumaa – 7. märts 1958 Rootsi) oli Eesti kohtunik.

Ta lõpetas Tartu ülikooli õigusteaduskonna, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane, aga lahkus peale korp! Fraternitas Estica asutamist ja sai selle vilistlaseks.

Gustav Talts oli Viljandis notar, hiljem Viljandi Ringkonnakohtu tsiviilosakonna esimees. 

1944. aastal põgenes ta Saksamaale, kust siirdus Rootsi. Aastatel 1952–1953 oli ta Eesti Komitee büroojuhataja. Alates 1955. aastast oli ta Stockholmi Eesti Teadusliku Instituudi õppejõud. 

Ta maeti 15. märtsil 1958 Stockholmi Metsakalmistule.

Kirjandus 
Aadu Lüüs. Gustav Taltsi mälestuseks. Teataja, 22. märts 1958, nr. 6, lk. 7.

Viljandi Ringkonnakohtu liikmed
Eesti notarid
Viljandi linnavolikogu liikmed
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Eesti Üliõpilaste Seltsi liikmed
Korporatsioon Fraternitas Estica liikmed
Eestlased Rootsis
Stockholmi Metsakalmistule maetud
Sündinud 1890
Surnud 1958
Oscar Sjöstedt

Oscar Sjöstedt (30. juuni 1885 – 6. juuni 1958) oli Eesti aukonsul Rio de Janeiros.

Ta oli insener, Rootsi kodanik. 29. jaanuaril 1937 nimetati ta Eesti aukonsuliks Rio de Janeiros ja talle anti konsulipatent. 1939. aastal külastas Oscar Sjöstedt Eestit. 1958. aastal, lühikest aega enne surma, taotles ta Argentina valitsuselt oma eksekvatuuri taastamist.

Kirjandus 
Karl Ast. Oscar Sjöstedt surnud. Teataja, 28. juuni 1958, nr 13, lk 6.

Eesti aukonsulid
Sündinud 1885
Surnud 1958
Avthandil Khoridze

Avthandil Khoridze (ავთანდილ ქორიძე, 15. aprill 1935 – 11. aprill 1966) oli Nõukogude Liidu maadleja, rahvuselt grusiin.

Ta on olümpiavõitja ja maailmameister Kreeka-Rooma maadluses.

Võitis NSV Liidu meistrivõistlustel kaks hõbemedalit (1957. ja 1960. aastal).

Pärast sportlaskarjääri õppis ning töötas Thbilisis kehalise kasvatuse õpetaja ja treenerina. Ta hukkus autoavariis 1966. aastal.

Välislingid
 

Gruusia maadlejad
Nõukogude Liidu maadlejad
Sündinud 1935
Surnud 1966
Artur Tarmet

Artur Tarmet (kuni 1935. aastani Artur Trubok; 26. september 1898 Liiguste, Aaspere vald, Virumaa – 15. mai 1998 Stockholm) oli eesti agronoom.

Ta õppis aastail 1920–1935 (lõpetas) Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.

Aastail 1919–1920 töötas Artur Tarmet Rakvere 2. algkoolis õpetajana. Aastatel 1924–1928 oli ta Asunike, Riigirentnike ja Talupidajate Põllumajandusliidu (ARTP) põllumajanduskonsulent Virumaal, 1928–1940 Põllutööministeeriumi kartuli väljaveo kontrolör, 1941–1943 Põllumajanduse Keskvalitsuse taimekaitse- ja seemnekontrolliosakonna vaneminspektor, 1943–1944 abijuhataja. 

1944. aastal põgenes ta Saksamaale, kust siirdus 1945. aastal Rootsi. Eesti Agronoomide Seltsi Rootsis ja Vabade Eestlaste Põllumajandusliidu liige, 1993. aastal elas Hägerstenis.

Kirjandus 
 Aksel Mark. Artur Tarmet surnud. Teataja, 20. juuni 1998, nr 6, lk 7.

Välislingid 
 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944

Eesti agronoomid
Eesti õpetajad
Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna vilistlased
Eesti Üliõpilaste Seltsi liikmed
Eestlased Rootsis
Eestistatud nimega inimesed
Perekonnanimede kaitseregister
Sündinud 1898
Surnud 1998
Parasvöötme rohtlad

Parasvöötme rohtla on rohtlavööndi osa, mis hõlmab parasvöötmes paiknevaid rohtlaid. Need on suured avarad alad, kus sademete hulk on aurumisega võrdne. Sademeid on seal kõrbete jaoks liiga palju ja metsade tekkeks liiga vähe. Peamiselt kasvavad seal rohttaimed.

Rohttaimed ajavad juurevõsusid ja taluvad pidevat karjatamist. Rohtlad on väga viljakad - seal elab palju suuri rohusööjaid (saiga, ameerika piison, suur-sipelgaõgija jne). Rohtlates on end raske varjata. Väiksemad loomad (nt mustjalg-tuhkur) kaevavad mustmulda käike. Suuremad loomad liiguvad karjades.

Paiknemine 

Rohtlad paiknevad parasvöötme soojemas osas. Naabervöönditeks on poolkõrbed ja lehtmetsad. Rohtlad ei moodusta maakera ümber pidevat vööndit. Põhja-Ameerika rohtlad ehk preeriad paiknevad Kaljumäestiku eelse vööndina. Suurim ühtne rohtla jääb Euraasiasse, täpsemalt kulgeb see Ukrainast üle Venemaa Hiinani välja. Seal nimetatakse seda stepiks. Kohati on rohtlaid ka Ees-Aasias ja Ungaris, kus neid Doonau äärseid rohtlaid nimetatakse pustadeks.

Kliima 

Rohtlate kliima on mandriline. Talv on külm ja suvi palav. Seega on õhutemperatuuride amplituud suur. Pika sooja suve ja sademete vähesuse tõttu tekib rohtlates tihti niiskusepuudus, mis suve lõpul võib muutuda põuaks..

Veestik

Jõed 
Jõed on rohtlates väga veevaesed, põhjavesi asub sügaval. Enamuse aastast on jõed kuivad, ent tulvavee tekkides on veetase kõrge. Kui puud üldse kunagi rohtlas kasvavad, siis teevad nad seda jõgede/järvede ääres. Suurimad jõed on Missouri, Irtõš ja Colorado.  

Peamiseks mullatüübiks on mustmuld, mis on maailmas kõige viljakam muld.

Elustik 
Parasvöötme rohtlate elustik on suhteliselt kesine, suuremalt jaolt koosneb see rohttaimedest ja rohusööjatest. Vähem esindatud on kiskjad, närilised, vähe on ka linde, kahepaikseid ja roomajaid. Puid leidub vaid jõgede ja järvede ääres ning küngaste ülemosas.

Parasvöötme rohtlate loomastik koosneb peamiselt rohusööjatest. Sealsed kõrrelised on toiduks paljudele imetajatele, nagu näiteks ameerika piison, saiga ja prževalski hobune.

Sealsed kiskjad on aga väikesed. Parasvöötme rohtlates elavad näiteks marmortõhk, mustjalg-tuhkur, koiott ja lakkhunt. Närilistest on üks omanäolisemaid rohtlahaukur. Lindudest võib rohtlates näha maailma raskeimat lendavat lindu suurtrappi. Veel leidub seal tuttlõokesi jt.

Viited

Välislingid
Õppematerjal rohtlate kohta (vaadatud 25.09.2012)

Loodusvööndid
Helmut Kolk

Hellmuth Verner Kolk (23. november 1909 Olustvere vald, Viljandimaa – 3. jaanuar 2000 Stockholm) oli eesti agronoom.

Ta õppis aastail 1929–1930 Tartu Ülikooli filosoofia- ja 1930–1935 (lõpetas 1938) põllumajandusteaduskonnas, lic. agr. 1947 (Uppsala), dr. agr. 1962 (Uppsala), Korporatsioon Vironia vilistlane.

Helmut Kolk töötas Viljandi ümbruse maatulunduskonsulendina, põgenes 1943. aastal Soome ja 1944. aastal Rootsi. Eesti Agronoomide Seltsi Rootsis ja Vabade Eestlaste Põllumajandusliidu liige.

Kirjandus 
Agr. Helmut Kolk surnud. Teataja, 22. jaanuar 2000, nr. 1, lk. 7.

Välislingid 
TÜ üliõpilased

Eesti agronoomid
Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna vilistlased
Korporatsioon Vironia liikmed
Sündinud 1909
Surnud 2000
Eestlased Rootsis
Karl Otsasoo

Karl Otsasoo (Karl Otsason; 15. september 1875 Päidla vald, Tartumaa – surma aeg ja koht teadmata) oli eesti põllumees.

Ta oli alates 1905. aastast Päidla talu rentnik, hiljem omanik Kodijärve vallas. Ta oli ka Kodijärve vallavanem ja Kodijärve põllumeestekogu esimees.

Eesti vallavanemad
Liivimaa inimesed
Sidepataljoni koosseis
Põllumeestekogude poliitikud
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1875
Surmaaeg puudub
Ludwig Mies van der Rohe

Ludwig Mies van der Rohe (27. märts 1886 – 17. august 1969) oli Saksa-Ameerika arhitekt.

Tunnustus
1959 – Kuninglik kuldmedal
1960 – AIA kuldmedal

Valik töid 

Sündinud 1886
Surnud 1969
Saksamaa arhitektid
Ago Pärtel

Ago Pärtel (3. juuli 1905 Pärnu – 22. aprill 1999 Rootsi) oli eesti arhivaar ja ühiskonnategelane.

Ta oli Kaitseliidu gaasikompanii pealik, 1940–1944 Pärnu ja Pärnumaa õhukaitse instruktor ja staabiülem,  osales spordiühingute tegevuses.

Pärast Rootsi põgenemist oli Ago Pärtel arhivaar, Tööstuse Arhiivinõukogu auliige, Balti Arhiivi juhatuse esimees ja alates 1995. aastast auesimees.

Tunnustus
Kaitseliidu Valgerist
Läti Omakaitse teenetemärk

Kirjandust 
Kalju Lepik, H. K. Ago Pärtel'it mälestades. Teataja, 22. mai 1999, nr. 5, lk. 7.

Eesti ühiskonnategelased
Eesti arhivaarid
Kaitseliidu Pärnumaa maleva liikmed
Eestlased Rootsis
Sündinud 1905
Surnud 1999
Oksana Tralla

Oksana Tralla (sünninimi Oksana Titova; sündinud 15. veebruaril 1979 Tallinnas) on Eesti tantsija ja koreograaf.

Ta lõpetas 1998. aastal Tallinna Balletikooli ning sai 2002. aastal Tallinna Pedagoogikaülikoolis bakalaureusekraadi koreograafias. 2006. aastal sai ta magistrikraadi Tallinna Ülikoolis koreograaf-lavastajana. 

2001–2011 töötas Tallinna Ülikooli koreograafia osakonnas klassikalise tantsu õppejõuna. 1998–2013 töötas Eesti Rahvusballetis balletiartistina ning lõi selle kõrvalt koreograafiat. 

2013. aastast on Oksana Tralla vabakutseline koreograaf ja tantsuõpetaja.

Tunnustus
 2006 Eesti Teatriliidu tantsuauhind (koos Taavet Janseniga)
 2008 Eesti Teatriliidu tantsuauhind
 2012 Eesti Teatriliidu tantsuauhind

Lavastused
 The Last Hairy (2005, Kanuti Gildi Saal)
 Roots (2006, Kanuti Gildi Saal)
 Hamlet (2007, Rahvusooper Estonia)
 Peeter Paan (2008, Vanemuine)
 Kass ennustab tulevikku inimesest paremini (2008, Kanuti Gildi Saal)
 Alguse lõpp (2009, Kanuti Gildi Saal)
 Dissolution (2010, Rahvusooper Estonia)
 Väike prints (2011, Rahvusooper Estonia)
 Kuidas mängida ennast (2012, KUMU)
 Püha Öö (2013, Kanuti Gildi Saal)

Muud tööd
Oksana Tralla on loonud koreograafia mitmele draama- ja muusikalavastusele. Teiste seas Steini ja Bocki muusikalile „Viiuldaja katusel“ (Vanemuine, 2003), „Hunt ja seitse kitsetalle” (Eesti Nukuteater, 2004), „ Preili Julie” (Vene Teater, 2005), „Tango in Buenos Aires” (Estonia, 2005), „ Maskiball” (Rahvusooper Estonia, 2009), „Suudlus kuuvalgel” (Estonia, 2009), „Käsikivi kosmosest” (Estonia, 2010) ja „Varastatud oranž jalgratas“ (Eesti Draamateater, 2010). Oksana Tralla osales koreograafina Andres Tenusaare animatsiooni "Kolmnurga afäär" (Nukufilm, 2012) loomisel.

PööningTants
Oksana Tralla eestvedamisel algas 2011. aastal nüüdistantsusari "PööningTants". Rahvusooper Estonia kammersaalis toimunud sarja üheks eesmärgiks oli pealava repertuaari kõrval soodustada ka kaasaegse tantsu arengut Rahvusooperis. PööningTants võimaldas koostööd balletitantsijate, koreograafide, heliloojate, lauljate, luuletajate ning multimeediakunstnike vahel. Projekti raames tuli välja neli tantsulavastust: "Väike prints", "Out of opera", "Jumalate juures" ja "Pärast maailma". Projekt pälvis nii publiku kui ka kriitikute tähelepanu.

Isiklikku
Ta oli aastatel 2011–2020 abielus ajakirjanik Johannes Trallaga. Neil on poeg ja tütar. Aastatel 2012–2018 elas ja töötas perekond Brüsselis.

Viited

Välislingid
 http://www.temuki.ee/arhiiv/2007/03/lugu20.pdf

Eesti tantsijad
Eesti koreograafid
Sündinud 1979
Balletitantsija

Balletitantsija on balletis esinev tantsija.

Naisballetitantsijaid nimetatakse baleriinideks.
Kalev Rattiste

Kalev Rattiste (sündinud 24. jaanuaril 1955) on eesti ornitoloog ja linnuökoloog. 

Ta lõpetas 1978. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia erialal.

Tema peamiseks uurimisobjektiks on kalakajakate pesitsusökoloogia uurimine Matsalu rahvuspargis Kakrarahul. 

Kalev Rattiste avastas Matsalu Marta – 2015. aasta seisuga teadaolevalt maailma pikima elueaga kalakajaka.

Viited

Välislingid

Eesti ornitoloogid
Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1955
Wiktor Wysoczański

Wiktor Wysoczański (sündinud 24. märtsil 1939 Wysocko Wyżnes) on vanakatoliikliku Poola Katoliku Kiriku piiskop, priimas alates 1995. aastast.

Poola vaimulikud
Vanakatoliku piiskopid
Sündinud 1939
Halb õpetaja

"Halb õpetaja" on 2011. aasta komöödiafilm õpetajast Elizabeth Halseyst (Cameron Diaz), kes ropendab, joob ja suitsetab marihuaanat. Ta plaanib oma rikka kihlatuga abielluda ja töölt ära tulla, kuid too saab aru, et ihaldatakse vaid tema raha, ning tühistab kihluse. Elizabeth peab vastu tahtmist koolis jätkama. 
2011. aasta filmid
Ameerika Ühendriikide komöödiafilmid
Gennadi Sapunov

Gennadi Andreevitš Sapunov (vene Геннадий Андреевич Сапунов; sündinud 5. detsembril 1938) on endise Nõukogude Liidu maadleja ja kauaaegne peatreener.

Ta on kahekordne maailmameister Kreeka-Rooma maadluses.

Alates 1970. aastast Nõukogude Liidu Kreeka-Rooma maadlus treener, hiljem töötas Türgi ja siis Valgevene maadluskoondisega.

1968. aasta olümpiamängudel oli ta kuues, Nõukogude Liidu maadlejatest jäid olümpiamängude medalitest ilma vaid tema ja viiekordne maailmameister Viktor Igumenov.

Välislingid
 

Nõukogude Liidu maadlejad
Sündinud 1938
Sven Kinnunen

Sven Kinnunen (1930 Tallinn – 2009 Stockholm) oli eesti tehnikateadlane, emeriitprofessor.

Sven Kinnunen sündis Tallinnas ja kasvas üles Pärnus, kuni ta perekond 1944. aastal Rootsi põgenes. Seal lõpetas ta 1951. aastal Gävle tehnikagümnaasiumi insenerieksamiga ja 1955. aastal Stockholmi Tehnikaülikooli (KTH – Kungliga Tekniska Högskolan). 1958. aastal kaitses ta litsentsiaaditöö ja sai 1963. aastal samas doktorikraadi ja 1973. aastal ehitusstaatika professori kutse. Professuuri kõrval töötas ta ka KTH prefekti ja dekaanina ning tegi betooniuuringuid.

Rootsi Betooniühing (Svenska Betongföreningen) andis 1998. aastal Sven Kinnunenile ta uurimistöö eest kuldmedali. 70. sünnipäeva puhul pühendati talle 2000. aastal rahvusvaheline konverents.

Sven Kinnunen oli rahvusvahelise organisatsiooni Comité Euro-Internationale du Béton (CEB) ja Eesti Teadusliku Seltsi Rootsis liige.

1999. aastal osales Sven Kinnunen rahvusvahelise komisjoni liikmena Eesti ehitusalase kõrghariduse rahvusvahelises akrediteerimises.

Viited

Eesti tehnikateadlased
Sündinud 1930
Surnud 2009
Momir Petković

Momir Petković (serbia Момир Петковић; sündinud 21. juulil 1953) on serbia rahvusest endise Jugoslaavia maadleja ja treener.

Ta võitis 1976. aasta suveolümpiamängudel kuldmedali ja 1984. aasta suveolümpiamängudel saavutas neljanda koha.

Noorsoo Euroopa meistrivõistlustel 1970. ja 1972. aastal saavutas ta 2. koha. Ta on neljakordne Jugoslaavia meister maadluses.

1986. aastal emigreerus ta perega Ameerika Ühendriikidesse, kus temast sai 1992. aastal New York Athletic Clubi maadlustreener. 2000. aastal alustas ta tööd Ameerika maadluskoondise juures. Tema treeneriks oleku ajal võitis Rulon Gardner 2000. aasta suveolümpiamängudel 13 aastat võitmatuna püsinud Aleksandr Karelinit. Samal olümpial võitis hõbemedali Matt Lindland ja pronksi Garrett Lowney. Meeskondlikult oli Ameerika Ühendriikide koondis kolmas, mida loetakse siiani koondise parimaks saavutuseks.   

Ta on treeninud ka vabavõitlejaid – B.J. Penni ja Matt Lindlandi.

Välislingid
 

Jugoslaavia sportlased
Serbia sportlased
Maadlejad
Sündinud 1953
Maadlustreenerid
Rudolf Riives

Rudolf Riives VR II/3 (18. juuni 1890 Vana-Kuuste vald, Tartumaa – 23. juuni 1941 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kapten, 1933) ja poliitik (I Riigivolikogu liige). 

Rudolf Riives õppis Tartu linnakoolis, Tallinna õhtukeskkoolis ja hiljem Peterburis. Esimese maailmasõja alguses mobiliseeriti Vene keisririigi sõjaväkke, kus lõpetas Irkutski lipnike kooli, võttis pärast seda sõjast osa Rumeenia rindel. 

1918. aasta algul saabus tagasi Eestisse, kus astus Eesti rahvaväkke. 1918. aasta juunis alustas Kaitseliidu organiseerimist Kambjas selle ülemana. Kuperjanovi partisanide pataljoniga osales Vabadussõjas, teenis mitmesugustel kohtadel, lõpetades teenistuse sõjaväes Kuperjanovi partisanide polgu ülema abina. Vabadussõjas osutatud vahvuse eest anti Vabadusrist II/3. 

Pärast Vabadussõda asus tööle põllupidajana oma isatalus Ropka vallas Reola-Pikal. Kuulus Maapanga nõukokku, oli „Lihaekspordi" asemikekogu liige, Punasekarja tõuseltsi abiesimees, Tartu majandusühisuse revisjonikomisjoni esimees. Oli Kaitseliidu Kambja malevkonna pealik, Tartumaa maleva juhatuse liige.

Hukati nõukogude okupatsioonivõimude poolt.

Kirjandus 
Rvkl. ja põllumees R. Riives 50-a. Uus Eesti, 15. juuni 1940, nr. 158, lk. 6.

Välislingid 
Ohvitseride andmekogu

I Riigivolikogu liikmed
Põllutöökoja liikmed
Kuperjanovi jalaväepataljoni koosseis
Kaitseliidu Tartumaa maleva liikmed
Vabadusristi II liigi 3. järgu kavalerid
Vabadussõja veteranid
Eesti tuletõrjujad
Hukatud Eesti poliitikud
Sündinud 1890
Surnud 1941
Meistriliiga 2012

Meistriliiga 2012 oli Eesti jalgpalli kõrgliiga Meistriliiga 22. hooaeg, mis algas 10. märtsil 2012 ja lõppes 3. novembril 2012. Tiitlikaitsja oli Tallinna FC Flora, kes võitis oma üheksanda meistriliiga tiitli eelneval hooajal (Meistriliiga 2011). Meistriks tuli Nõmme JK Kalju.

Meeskonnad

Treenerivahetused
Tammeka: Kristjan Tiirik → Joti Stamatopoulos (20. juuli)
Sillamäe Kalev: Valeri Bondarenko → Algimantas Briaunys (7. september)
Flora: Martin Reim → Marko Lelov (14. oktoober)

Liiga tabel 

|-
|colspan="11"|Allikas: Eesti Jalgpalli Liit
|}
1Narva JK Trans kvalifitseerus Euroopa Liigasse kuna 2012–13 Eesti karikavõitja Tallinna FC Flora ning finalist JK Nõmme Kalju olid juba UEFA turniiridele kvalifitseerunudning UEFA reeglite kohaselt läks seejärel karikavõistluste koht jagamisele liigatabeli alusel.2Tartu JK Tammeka säilitas koha meistriliigas kuna FC Viljandi lõpetas hooaja lõpus tegevuse.Reeglid paremusjärjestuse määramiseks: 1) punktid; 2) vähem loobumiskaotusi/tühistatud tulemusi; 3) võidud; 4) punktid omavahelistest mängudest;5) väravate vahe omavahelistest mängudest; 6) väravate vahe; 7) löödud väravad; 8) võõrsil löödud väravadKui hooaja lõpus kaks (või enam) võistkonda jagavad võrdsete punktidega esikohta viiakse meistri selgitamiseks nende vahel läbi lisamäng (turniir).(M) = Meister; (LV) = Langes liigast välja; (E) = Edutatud; (ÜV) = Üleminekumängude võitja.

Meistriliiga üleminekumängud
Hooaja lõpus osalevad Meistriliiga 9. koht ja Esiliiga 2. koht üleminekumängudel, mille võitja mängib järgmisel hooajal Meistriliigas ning kaotaja Esiliigas.

 Tallinna Kalev säilitas oma koha Meistriliigas, võites kahe mängu kokkuvõttes 3-1

Mängutulemused
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 4 korda, kaks korda kodus ja kaks korda võõrsil, kokku 36 mängu.

|-
|

Hooaja esimene pool

Hooaja teine pool

Parimad väravakütid

Vaata ka
Esiliiga 2012
II liiga 2012
III liiga 2012
IV liiga 2012

Viited

Meistriliiga hooajad
2012. aasta Eesti spordis
Ragne Veensalu

Ragne Veensalu (sündinud 18. novembril 1986 Tallinnas) on eesti näitleja.

2011. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia näitleja eriala ja töötab alates 2012. aastast Von Krahli Teatris.

Rollid

Teatris
2012
Jänes, nutja ja muud muinasjututegelased - "Von Krahli muinasjutud", lavastaja Mart Koldits
Teenus "õde", aasta sisestaja ja muud kontoriinimesed - "Sinihabe", lavastaja Kertu Moppel
Ragne - "13", lavastaja Jim Ashilevi
Kolmas kokett ja esimene neitsi -  F. G. Lorca "Lillede keel", lavastaja Rainer Sarnet
2011
Karamazov – F. Dostojevski/ K. Smeds "12 Karamazovit“, lavastaja Kristian Smeds, Von Krahli Teater
Hedda – H. Ibsen "Hedda Gabler“, lavastaja Mara Kimele, Von Krahli Teater
2010
Ragne – L. von Trier/ J. Ulfsak/ A. Ojanen "Idioodid“, lavastaja Juhan Ulfsak, Von Krahli Teater
Cordelia – W. Shakespeare "Kuningas Lear, lavastaja Peeter Jalakas, Von Krahli Teater

Seriaalis
rollina Luna Haab - Kättemaksukontor

Filmis
Mari - A. Maimik/ R. Tolk "Umbkotid", režissöörid Andres Maimik ja Rain Tolk 2012
Aglaja - F. Dostojevski "Idioot", režissöör Rainer Sarnet 2011
Ann - A. Vallik/ R. Sarnet/ P. Sauter "Kuhu põgenevad hinged", režissöör Rainer Sarnet 2007

Välislingid
Ragne Veensalu andmebaasis IMDb
Eda Post "Ragne Veensalu - üldsegi mitte kuulus filminäitleja"  Eesti Päevaleht, 3. november 2007

Von Krahli Teatri näitlejad
Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia vilistlased
Sündinud 1986
Karl Shuker

Dr. Karl P. N. Shuker (sündinud 1959. aastal) on briti zooloog ja kirjanik. Peale kirjutamise töötab ta ka konsultandina zooloogia alal, esineb raadios ja televisioonis ning reisib maailmas ringi. Ta spetsialiseerub krüptozooloogiale ja on selle üks tänapäeva väljapaistvaimaid esindajaid.

K. Shuker õppis zooloogiat Leedsi Ülikoolis ning zooloogiat ja võrdlevat füsioloogiat Birminghami Ülikoolis. Ta on kirjutanud 17 raamatut ja olnud paljude raamatute kaasautor. Lisaks sellele on ta kirjutanud ka sadu artikleid ajakirjadele. Samuti on ta Guinnessi rekordite raamatu zooloogia osa konsultant. Laiale publikule on ta tutvustanud palju varem tundmatuid krüptiide. 2005. aastal nimetati tema järgi uus rüüloomade liik – Pliciloricus shukeri.

Raamatud 
 Mystery Cats of the World (1989), Robert Hale, ISBN 0-7090-3706-6
 Extraordinary Animals Worldwide (1991), Robert Hale, ISBN 0-7090-4421-6
 The Lost Ark: New and Rediscovered Animals of the 20th Century (1993), HarperCollins, ISBN 0-00-219943-2
 Dragons - A Natural History (1995), Simon & Schuster, ISBN 0-684-81443-9; republished (2006), Taschen
 In Search of Prehistoric Survivors (1995), Blandford, ISBN 0-7137-2469-2
 The Unexplained (1996), Carlton Books, ISBN 1-85868-186-3 
 From Flying Toads To Snakes With Wings (1997), Llewellyn, ISBN 1-56718-673-4
 Mysteries of Planet Earth (1999), Carlton Books, ISBN 1-85868-679-2
 The Hidden Powers of Animals, (2001), Reader's Digest, ISBN 0-7621-0328-0
 The New Zoo: New and Rediscovered Animals of the Twentieth Century (2002), House of Stratus, ISBN 1-84232-561-2
 The Beasts That Hide From Man (2003), Paraview, ISBN 1-931044-64-3
 Extraordinary Animals Revisited (2007) CFZ Press, ISBN 1-905723-17-1
 Dr Shuker's Casebook (2008) CFZ Press, ISBN 1-905723-33-1
 Dinosaurs and Other Prehistoric Animals on Stamps: A Worldwide Catalogue (2008) CFZ Press, ISBN 1-905723-34-2
 Star Steeds and Other Dreams: The Collected Poems (2009) CFZ Press, ISBN 978-1-905723-40-9
 Karl Shuker's Alien Zoo: From the Pages of Fortean Times (2010) CFZ Press, ISBN 978-1-905723-62-1
 The Encyclopaedia of New and Rediscovered Animals (2012) Coachwhip Publications, ISBN 978-1-61646-108-9

Konsultant, kaastööline 
 Man and Beast (1993)
 Secrets of the Natural World (1993)
 Almanac of the Uncanny (1995)
 The Guinness Book of Records/Guinness World Records (1997 – tänini)
 Mysteries of the Deep (1998)
 Guinness Amazing Future (1999)
 The Earth (2000)
 Monsters (2001)
 Chambers Dictionary of the Unexplained (2007)
 Chambers Myths and Mysteries (2008)
 The Fortean Times Paranormal Handbook (2009)

Välislingid 
 Karl Shukeri veebileht
 Karl Shukeri krüptozooloogia blogi
 Karl Shukeri luuleblogi

Inglise kirjanikud
Sündinud 1959
Zooloogid
Arvo Tinni

Arvo Tinni (sündinud 1935. aastal Keilas) on eesti päritolu Austraalia teeinsener. 

Arvo Tinni elutee sarnaneb teiste eesti sõjapõgenike omaga. Algul transiitlaager Saksamaal, siis väljarändamine Austraaliasse. 

1950. aastal, vaevu 15-aastaselt ja umbkeelsena uuel kodumaal Austraalias maabunud Arvo töötas end tippu, aga jäi selle käigus Eesti patrioodiks. 1959. aastast töötab Arvo Tinni teedeehituses. Ta on rajanud mitmeid unikaalseid objekte, kiirteid, sildu ja ehitisi. Üks keerulisemaid ja mastaapsemaid tema juhitud projekte oli Warringah' kiirtee Põhja-Sydneys. Tinni ise nimetab end mitte isegi teeinseneriks, vaid betoonimeheks, sest betoon on tema sõnul parim ja tänuväärseim materjal teede ja sildade ehitusel. 

Üks Tinni viimaseid ja tähelepanuväärsemaid töid on 40 kilomeetrit pikk monoliitne betoontee. See tähendab, et tee on üks terviklik ja katkematu betoonlint, mille laius on 12 meetrit ja pikkus 40 kilomeetrit. 2005. aastal valminud neljarealine Sydney ringtee osa, mis kannab nime M7, on ühtlasi ka kõige suurem ja kallim taristu, mille rajamises Tinni karjääri jooksul osales, makstes ligi kaks miljardit dollarit. Tähelepanuväärseks teeb aga M7 mitte ainult hind, vaid et teist temasugust põhimõtteliselt maailmas pole. M7 peal on 144 silda ja 38 viadukti ning see kulmineerub Austraalia keerukaima liitumisega järgmise kiirteega.

Tunnustus
 2011 Valgetähe V klassi teenetemärk

Eesti insenerid
Eestlased Austraalias
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1935
Vjazma

Vjazma (vene keeles Вязьма) on linn Venemaal Smolenski oblastis, Vjazma rajooni keskus. Asub Vjazma kõrgustikul Vjazma jõe ääres.

Ajalugu 

Vjazmat on esmakordselt mainitud 1239, mil see kuulus Smolenski suurvürstiriigile. 1403–1493 kuulus Leedu suurvürstiriiki. Ivan Julma ajal oli linn opritšnina all. 1654–1655 asus linnas ajutiselt Venemaa valitsus, kui tsaar Aleksei I Mihhailovitš pidi Moskvas möllava epideemia tõttu Vjazmasse jääma. 1812 peeti linna juures suur lahing taganevate Napoleoni vägedega.

Linnaõigused sai 1776. aastal.

Majandus 

Linn on raudteede sõlmpunkt ja selle lähedalt möödub Moskvast Minskisse suunduv maantee M1.

Vjazmas auvad mitmed tehased ja tööstusettevõtted.

Viited

Välislingid 

Vjazma koduleht

Smolenski oblasti linnad
Nazõr Mankijev

Nazõr Mankijev (vene keeles Назыр Юнузович Манкиев; sündinud 27. jaanuaril 1985) on inguši rahvusest Venemaa maadleja.

Ta võitis  2008. aasta suveolümpiamängudel kuldmedali Kreeka-Rooma maadluses. Finaalis alistas ta aserbaidžaani  maadleja Rövşən Bayramovi punktidega 6–5.

Ta on kolmekordne Venemaa meistrivõistluste võitja Kreeka-Rooma maadluses – 2006, 2008, 2009.

Ivan Poddubnõi mälestusvõistlused on ta võitnud kolm korda – 2008, 2010, 2011.

Välislingid
 
 

Venemaa maadlejad
Sündinud 1985
Virunga mäed

Virunga mäed on vulkaanilised mäed Ida-Aafrika riftivööndis Rutanzige ja Kivu järve vahel.

Mäed asuvad Rwanda, Kongo Demokraatliku Vabariigi ja Uganda alal.

Mägede nimi on pärit ruandakeelsest sõnast ibirunga ('mäed').

Mäestiku suuremad mäed on kaheksa vulkaani. Nyiragongo ja Nyamuragira on jätkuvalt purskavad tegevvulkaanid, Bisoke purskas viimati 1957. aastal. Ülejäänud on kustunud või uinunud vulkaanid. Kõrgeim mägi on 4507 meetri kõrgune Karisimbi, vanim mägi on Sabyinyo.

Virunga mägedes elab eriti ohustatud liikide hulka kuuluv mägigorilla. Karisimbi ja Bisoke vahel asub 1967. aastal USA zooloogi Dian Fossey rajatud Karisoke uurimiskeskus. Mäestik kuulub Kongos Virunga rahvusparki, Rwandas Vulkaanide rahvusparki ja Ugandas Mgahinga gorillade rahvusparki.

Mäed

Karisimbi Rwanda ja Kongo DV piiril (4507 m)
Mikeno Kongos (4437 m)
Muhabura Rwanda ja Uganda piiril (4127 m)
Bisoke Rwanda ja Kongo DV piiril (3711 m)
Sabyinyo Rwanda ja Uganda piiril (3674 m)
Gahinga Rwanda ja, Uganda piiril (3474 m)
Nyiragongo Kongos (3470 m)
Nyamuragira Kongos (3058 m)

Rwanda mäed
Uganda mäed
Kongo Demokraatliku Vabariigi mäed
Aurik

Aurik ehk aurulaev on laev, mille jõuallikaks on üks või mitu aurumasinat või -turbiini. 

Aurikute auru tootvad katlad on tänapäeval sageli õliküttega. 

Auruturbiinid on tänapäeval ühed kõige võimsamad laevajõuseadmed. Neid kasutatakse näiteks tankeritel, kiiretel konteinerlaevadel jpt.

Aurikuid hakati leiutama varsti pärast aurumasina leiutamist, aga praktiliselt võeti nad kasutusse alles 19. sajandil. Esimese kommertskasutuses olnud auriku ehitas 1807 Robert Fulton. Seda kasutati reisijate veol mööda Hudsoni jõge Albany ja New Yorgi vahel. Venemaal ehitati esimene aurik "Jelizaveta" 1815 ühenduse pidamiseks Peterburi ja Kroonlinna vahel.

Tänapäeval kasutatakse aurikuid vähe. Peamiseks laevatööbiks on kujunenud mootorlaev, mille peamasin on sisepõlemismootor.

Viited 

Laevad
Andres Koern

Andres Koern (sündinud 13. aprillil 1946 Stockholmis) on eesti ärijuht.

Ta on õppinud Lundi ja Göteborgi ülikoolis; on loodusteaduse magister. 1967. aasta kevadsemestril astus Rootsis ka Eesti Üliõpilaste Seltsi.

Rootsis töötas ta muu hulgas õpetajana ning pidas restorani.

Aastatel 1993–2004 oli ta Põltsamaa Felixi tegevdirektor. Seejärel töötas ta ettevõtte Orkla Food Soome ja Balti divisjoni äriarenduse direktorina.

Ta on veiniasjatundja ja Eesti veini eestkõneleja.

Ta on AS-i TK-Team juhatuse esimees.

Andres Koern on alates 2010. aastast Eesti Üliõpilaste Seltsi auvilistlane.

Tunnustus
2001 – Valgetähe V klassi teenetemärk
2008 – Jõgevamaa Kuldrist

Viited

Välislingid
 Rootsist veiniarmastusega Naistemaailm.ee
 Andres Koern: juht peab julgema sekkuda Director
 Ise oled rumal, kui aru ei saa! Andres Koerni katsetatud sisekommunikatsiooni retsept Director, 2007

Eesti ettevõtjad
Eesti Üliõpilaste Seltsi auvilistlased
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1946
Viktor Kossitškin

Viktor Kossitškin (25. veebruar 1938 – 30. märts 2012) oli vene kiiruisutaja.

Viktor Kossitškin võitis 1960. aasta taliolümpiamängudel Squaw Valleys 5000 meetri distantsil kuldmedali ja 10 000 meetri distantsil hõbemedali.

Kossitškini isiklikud rekordid distantsiti:
500 meetrit – 41,2 (1960)
1000 meetrit –	1.30,7 (1963)
1500 meetrit –	2.11,7 (1961)
3000 meetrit –	4.41,9 (1961)
5000 meetrit –	8.11,8 (1961)
10 000 meetrit – 16.53,6 (1961)

Nõukogude Liidu sportlased
Kiiruisutajad
Sündinud 1938
Surnud 2012