Bychaŭ

Bychaŭ (transkribeerituna Bõhhav, poola keeles Bychów, leedu keeles Bychavas või Bychovas) on linn Valgevenes Mahiloŭ oblastis, Bychaŭ rajooni halduskeskus. Bychaŭ asub Mahiloŭ linnast 50 kilomeetri kaugusel Dnepri jõe kaldal. Linna läbib Žłobini ja Mahiloŭ vaheline raudtee.

Haridust annavad neli keskkooli ja kunstikool. Linnas on kuus raamatukogu. Seal antakse välja ajalehte «Маяк Прыдняпроўя». Linnas on toiduainetetööstus, seal töödeldakse ka puitu.

Vaatamisväärsusteks on koduloomuuseum, XIX sajandi keskel valminud õigeusu kirik ja XVII sajandil valminud lossikompleks, sünagoog ning klooster. Linna piiridesse jäävad ka mitmed eelajaloolised asulakohad.

Linna nimi tuleneb valgevenekeelsest sõnast «быў хоў», mis tähendab 'siin on ülekäik' – selles paigas ületasid kaupmehed Dnepri jõge. Teise versiooni kohaselt on asula oma nime saanud perekonnanime Бых järgi.

Ajalugu 

Linna on esimest korda kirjalikult mainitud aastal 1370. Linn kuulus eri aegadel Druckite, Alšėniškiste ja Goštautaste suguvõsadele.

XV sajandil sai linnast staarostkonna keskus, mille omanikeks said Chodkiewiczid. Jan Karol Chodkiewicz muutis linna võimsaks kindluseks, mis oli üks tugevamaid kantse Valgevene aladel. Lisaks lasi ta ka linna rajada katoliku kiriku. Sajandi teisel poolel hakkas linnas tegutsema Euroopa suurim arsenal, kus valmistati kahureid, püsse ja laskemoona. Aastal 1621 läks linn abielu kaudu Sapiehade suguvõsale.

Seoses territoriaal-administratiivse reformiga hakkas linn kuuluma Viciebski vojevoodkonda ja Orša maakonda. Kuna sel ajal oli asutatud ka samanimeline alev, siis kutsuti seda toona Стары Быхаў.

Juba XVI sajandil oli linn korduvalt kasakate rüüsteretkede objektiks sattunud. Linna rünnati aastail 1590, 1595 ja 1648. Uputuse ajal piirasid Moskva väed ebaõnnestunult linna aastail 1654–1656. Aastal 1657 õnnestus ründajail linn aga tormijooksuga vallutada. Aastal 1661 linn vabastati. Linna kangelasliku kaitsmise eest andis kuningas Michał Korybut Wiśniowiecki sellele aastal 1669 erilised privileegid.

Põhjasõja ajal asusid Sapiehad rootslasi toetama. Kättemaksuks lasi Peeter I aastal 1702 linna ja lossi hävitada. Aastal 1737 avati sealse kloostri juures kool. Aastal 1747 oli linnas olemas ka juba raamatukogu. Aastal 1755 toimus seal kolm laata aastas.

Poola jagamisel läks linn aastal 1772 Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Mogiljovi kubermangu ja sellest sai maakonnalinn. Aastal 1781 kinnitati linna generaalplaan. Toona oli sellel kolm väravat – üks linna põhjaosas, teine lõunaosas ja kolmas viis Dnepri äärde. Aastal 1825 oli linnas 8 laohoonet, 13 kõrtsi, viis võõrastemaja. Lossil oli toona kaks torni ja seal asus kunstigalerii.

Pärast novembriülestõusu konfiskeeris valitsus Sapiehadelt nende Bychaŭ valdused. Aastast 1841 on teada, et linnas oli flanellivabrik. Jaanuariülestõusu ajal tegutses linna ümbruses ülestõusnute salk.

XIX sajandi teisel poolel oli linnas kaks telliselöövi (sealjuures oli linnas vaid kolm tellistest maja), neli tuuleveskit, neli õigeusu ja kaks katoliku kirikut, sünagoog, kruubivabrik. Aastal 1878 hakkasid linna valgustama gaasilambid, aga aastal 1882 rajati linna telegraafijaam. Aastal 1902 valmis linna läbiv raudtee. Aastal 1913 avati linnas esimene kino, aastal 1916 valmis sild üle Dnepri jõe. Esimeses maailmasõjas hõivasid Saksa väed linna 5. märtsil 1919.

Aastal 1924 läks Bychaŭ Valgevene NSV koosseisu. Aastal 1941 hukkasid linna hõivanud Saksa väed selle läheduses ligi 4600 linnas elanud juuti.

Kuni XX sajandi üheksakümnendate aastateni asus linnas Balti mere laevastiku lennuväebaas, kus paiknesid lennukid Tu-16, aga hiljem lennukid Tu-22M2

Pilte

Tuntud elanikke 

Jan Piotr Sapieha – Rzeczpospolita riigitegelane
Branisłaŭ Płotnikaŭ – valgevene filoloog

Viited

Välislingid 

Linn Valgevene fotoentsüklopeedias
Fotod linnast
Rzecz-pospolita.com-Bychów (poola keeles)
Linna juutide ajalugu
Linn Poola geograafilises sõnastikus

Valgevene linnad
Bychaŭ rajoon