joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Joosep Meibaum

Joosep Meibaum (pseudonüüm J. Meig; 16. aprill (vkj)/ 28. aprill 1895 Laius-Tähkvere vald, Tartumaa – 1941 Tartu) oli Eesti poliitiline aktivist.

Ta astus Gattšina reaalkooli võltsitud küpsustunnistusega Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas ja õppis seal aastail 1920–1924, oli Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.

26. novembril 1928 mõistis Tallinna-Haapsalu Rahukogu ta küpsustunnistuse võltsimise eest kolmeks aastaks vangiroodu. Ta vabastati ennetähtaegselt 1931. aastal.

1932. aastal avaldas ta J. Meigi nime all raamatu "Meie eluraskused" ja 1933. aastal "Põletavaist nähtusist meie elus", milles ta esitas süüdistusi valitsuse ja Riigikogu vastu. Kuna ta ei suutnud oma väiteid tõestada, mõistis Tartu-Võru Rahukogu 19. oktoobril 1934 ta kaheks kuuks vangi. Varem, 12. jaanuaril 1934, oli Tartu-Võru rahukogu karistanud teda valekaebuse tõstmise eest oma kirjastaja Karl Puusepa vastu kolmenädalase arestiga.

Ta oli Eesti Rahvusfašistide Kogu asutaja, kuid jaanuaris 1933 heideti ta kogust välja. 

27. septembril 1935 mõistis Sõjaringkonnakohus Joosep Meibaumi vaps-terroristide protsessil kuueks aastaks vangimajja.

1941. aastal leidis ta, et Eestil peaks olema oma natsipartei. Partei lipp pidi olema sinine, sellel valgel ringil must haakrist. Hiljem said kavandatava partei liikmed teada, et Joosep Meibaum on Nõukogude Liidu spioonina hukatud.

Edgar Aavik väitis 1970. aastail, et 1941. aastal moodustati Tartus Eesti valitsus, mille peaminister oli Joosep Meibaum, kes olevat saanud selleks volituse Jüri Uluotsalt.

Teosed
1932 - J. Meig. "Meie elu raskused, nende põhjused ja kõrvaldamise võimalused : rahva elu paremale järjele tõstmise küsimuste selgitamiseks". Tartu 1932. 2. trükk: Tartu 1933
1933 - J. Meig. "Põletavaist nähtusist meie elus : meie olukorra paremale järjele tõstmise küsimuste selgitamiseks". Tartu 1933

Viited

Välislingid
Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Eesti biograafiline andmebaas ISIK
"(Tartu Vabadussõjalaste Liidu juht) Joosep Meibaum arreteerituna". Foto: 1935. Eesti Rahvusarhiivi Filmiarhiivi kogu
Pekka Erelt. "https://ekspress.delfi.ee/artikkel/79769612/terrorist-eesti-mussolini-tahtis-patsi-gaasitada? Terrorist Eesti Mussolini tahtis Pätsi gaasitada". Eesti Ekspress, 11. oktoober 2017

Eesti kurjategijad
Eesti Üliõpilaste Seltsi liikmed
Sündinud 1895
Surnud 1941
Kodu (täpsustus)

Kodu on elukoht.
"Kodu" on Lydia Koidula luuletus.
"Kodu" on Ott Leplandi singel.
"Kodu" on Luisa Värgi singel.
"Kodu" ("Home") on Ursula Meieri lavastatud draamafilm aastast 2008.
"Kodu" ("Home") on Yann Arthus-Bertrandi 2009. aasta film meie koduplaneedist.
"Kodu" ("Home") on Tim Johnsoni animafilm aastast 2015.
"Kodu", Norra telesari
Kodu (ajaleht, 1907)Kodu (ajakiri, 1907)
Kodu on ajakiri mis ilmus aastatel 1920-1940.
Rahvatööndusettevõte Kodu.

Valimisliit Kodu on Saku valla valimisliit.  

Kodu on perekonnanimi
Arno Kodu, sõjaväelane ja poliitik
Margus Kodu, materjaliteadlane

Vaata ka
Melbourne'i Eesti Ühing "Kodu"
Detroidi Eesti Haridusselts "Kodu"
Kõdu
Aidu võidualtar

Aidu võidualtar ehk Aidu ohvri altar (ka Vabadussõja Aidu lahingu mälestusmärk, Aidu lahingu mälestussammas) on Vabadussõja mälestussammas Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Aidu külas. 

4. jaanuaril 1919 peetud Aidu lahinguga peatati bolševike rünnak Põltsamaale. Altar tähistab kohta, kuhu jõudis kõige kaugemale tunginud punaarmeelane. Ohvri Altari kavandi joonistas Eduard Järv. Mälestusmärk avati 23. juunil 1929.

1932. aastal istutati mälestusmärgi juurde kaks tamme, millest üks on säilinud. 4. jaanuaril 1934 istutas 2. üksik jalaväepataljon Aidu lahingu mälestuseks Aidust toodud tamme Tartu Lembitu kasarmute väljakule.

Mälestusmärk õhiti 1940. aasta sügisel ja purustati lõplikult 1965. aastal. 

23. juunil 1989 taastati mälestusmärk algsel kujul ja endises kohas Jõgeva–Põltsamaa maantee ääres.

Mälestusmärk on arvele võetud ajaloomälestisena.

Viited

Välislingid
 

Jõgeva maakonna kultuurimälestised
Eesti Vabadussõja mälestusmärgid
Põltsamaa vald
Tallinna maantee (Aruküla)

Tallinna maantee on tänav (maantee) Arukülas. 

Tallinna maantee on Aruküla pikim tänav. Selle pikkus on umbes 2100 m. Tallinna maantee algab raudteeülesõidust ja lõpeb Hellemaa talu juures.

Asutused Tallinna maanteel 
VildiVilla, Tallinna mnt 5.
Aruküla Ehituskaup, Tallinna mnt 6.
Aruküla Konsum, Tallinna mnt 8.
Aruküla postkontor, Tallinna mnt 8.
Raasiku vallavalitsus, Tallinna mnt 24.
Bodilsen Estonia AS, Tallinna mnt 34.
Aruküla Huvialakeskus Pääsulind, Tallinna mnt 38.

Aruküla
Tallinna maantee

Tallinna maantee on tänav mitmes Eesti asulas.

Tallinna maantee (Aruküla)
Tallinna maantee (Haapsalu)
Tallinna maantee (Jõgeva)
Tallinna maantee (Keila)
Tallinna maantee (Lihula)
Tallinna maantee (Narva)
Tallinna maantee (Paldiski)
Tallinna maantee (Põltsamaa)
Tallinna maantee (Pärnu)
Tallinna maantee (Raasiku)
Tallinna maantee (Sillamäe)
Tallinna maantee (Võru)

Vaata ka 
Tallinna tänav

Eesti tänavate täpsustusleheküljed
Anne Kahru

Anne Kahru (sündinud 17. veebruaril 1955) on eesti ökotoksikoloog, Eesti Teaduste Akadeemia liige.

Kahru on Eestis ökotoksikoloogilise uurimissuuna rajajaid. Tema uurimisgrupp hakkas maailmas ühe esimesena uurima nanoökotoksikoloogilisest aspektist nanomõõdus metallioksiide, püüdes välja selgitada nende keskkonnaohtlike omadusi ja vastavaid toimemehhanisme.

Haridus 
Ta lõpetas 1978. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna bioloog-mikrobioloogina cum laude. 1987. aastal kaitses ta Tartu Riikliku Ülikooli juures biokeemias doktoritööd "Study of the microbial energetic metabolism" ja sai doktorikraadi.

Töökäik
Alates 2005. aastast on Kahru Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudi (KBFI) molekulaargeneetika laboratooriumi juhataja. KBFI juures tegutseb Kahro in vitro ja ökotoksikoloogia töögrupis.

Ta oli perioodil 2016–2018 Eesti Teaduste Akadeemia uurija-professor.

Teadustegevus 
Kahru on avaldanud ligi 60 teadusartiklit ja juhendanud doktoritöid.

Ta on Eesti Toksikoloogia Seltsi asutajaliige ja juhatuse esimees alates 1997. aastast. Kuulub KBFI Teadusnõukokku ja Eesti Mikrobioloogide Ühendusse.

2008. aastal ilmus ajakirjas Chemosphere Anne Kahru, Margit Heinlaane, Angela Ivaski, Irina Blinova ja Henri-Charles Dubourguier' teadusartikkel "Toxicity of nanosized and bulk ZnO, CuO and TiO2 to bacteria Vibrio fischeri and crustaceans Daphnia magna and Thamnocephalus platyurus", mis käsitleb nanoosakeste ökotoksikoloogilisi mõjusid. Sellest sai üks kiiremini tsiteeringuid koguv artikkel keskkonna- ja ökoloogiateaduste valdkonnas. Seda tähelepanuväärseks pidades avaldas Thomson Reutersi elektrooniline ajakiri ScienceWatch 2009. aasta augustis intervjuu Anne Kahruga. See oli selle ajakirja esimene intervjuu Eesti teadlasega. 

Anne Kahru kuulub oma valdkonnas maailmas enim viidatud teadlaste hulka.

Tunnustus
2011 Eesti riigi teaduspreemia geo- ja bioteaduste alal uurimuste tsükli "Sünteetiliste nanoosakeste ökotoksikoloogia ja toksilisuse mehhanismid" eest 
2017 Valgetähe IV klassi teenetemärk

Viited

Välislingid

Teaduse helisõnastik: Mürk (Anne Kahru) ERR Teadus, 2010

Eesti mikrobioloogid
Toksikoloogid
Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna vilistlased
Eesti Teaduste Akadeemia liikmed
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1955
Valeri Lobanovskõi

Valeri Lobanovskõi (ukraina keeles Лобановський Валерій Васильович; 6. jaanuar 1939 – 13. mai 2002) oli Ukraina jalgpallitreener.

1975. aastal võitis Kiievi Dinamo tema juhendamisel UEFA karikavõitjate karika.

Ukraina jalgpallurid
Ukraina treenerid
Donetski Šahtari mängijad
Kiievi Dinamo mängijad
Jalgpallitreenerid
Sündinud 1939
Surnud 2002
Margo Vaino

Margo Vaino (sündinud 1960) on eesti kirjanik ja endine ajakirjanik. 

Tema sulest on ilmunud mahukas Gunnar Grapsi elulooraamat "Tühjad pihud" (2013, koos Jaak Urmetiga), luulekogud ("100% Margo Vaino" (2013), "Tee on auklik (2013), "Tööloomad ei rasestu" (2014), "Makilint mälus" (2015), "Demokraatia koidik ehk loojak"(2017), romaan "Ma armastasin hullu naist"(2017), luulekogud "Pusle" (2018), "Pusle2"(2019) ja huumorikogumikud "Väike joomaraamat" (2013) ning kildude kogumik "Killustik" (2014). Tuntuks sai esinemisega telesaadetes "Rock off!!!" ja "Vidoodid".

Margo Vaino on töötanud mitmes ajalehes, raadios ja televisioonis.

Viited 

Eesti ajakirjanikud
Sündinud 1960
Haapsalu vanalinna muinsuskaitseala

Haapsalu vanalinna muinsuskaitseala on 39,7 ha suurune muinsuskaitseala Haapsalu linnas.

Välislingid 
 
 Haapsalu vanalinna muinsuskaitseala põhimäärus
 Haapsalu kaitsekorra koostamine Muinsuskaitseamet

Haapsalu
Eesti muinsuskaitsealad
Lääne maakonna kultuurimälestised
Ernest Chervet

Ernest Chervet (ka Ernst; sündinud 27. septembril 1940 Bernis) on endine Šveitsi poksija.

Chervet oli kokku neljakordne Šveitsi meister sulgkaalus (kuni 57 kg) aastatel 1959–1961 ja 1963.

Chervet osales sulgkaalus (kuni 57 kg) 1960. aasta Rooma olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Jerzy Adamskile (Poola) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Chervet osales sulgkaalus (kuni 57 kg) 13. Euroopa meistrivõistlustel (Luzern, 1959), kuid kaotas 2. ringis hilisemale pronksmedalivõitjale Orhan Tusile (Türgi) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja, ning 15. Euroopa meistrivõistlustel (Moskva, 1963), kuid kaotas 1. ringis hilisemale pronksmedalivõitjale Andrei Olteanule (Rumeenia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Isiklikku 
Ernest Chervet' nooremad vennad Paul, Fritz ja Walter ning tema poeg Alain on samuti tuntud Šveitsi poksijad.

Viited

Välislingid
 

Šveitsi poksijad
Sündinud 1940
Kuhja-uruhiir

Kuhja-uruhiir (Microtus levis) on hamsterlaste sugukonda uruhiire perekonda kuuluv näriline.

Tema levila on Põhja- ja Ida-Euroopas, liiki leidub ka Eestis. 1960. aastal avastati kuhja-uruhiir ka Svalbardil, kuhu see on kogemata sisse viidud. Alguses peeti leitud loomi põld-uruhiirteks, kuid geenianalüüs tuvastas liigi 1990. aastal.

Viited

Välislingid
 

Eesti imetajad
Hamsterlased
Soo-uruhiir

Soo-uruhiir (Microtus oeconomus) on hamsterlaste sugukonda uruhiire perekonda kuuluv näriline.

Teda leidub ka Eestis.

Välislingid
 

Eesti imetajad
Hamsterlased
Eesti Meredessantpataljon

Eesti Meredessantpataljon oli Eesti Rahvaväe Eesti Merejõudude väeosa Eesti Vabadussõjas.

Eesti Meredessantpataljon eksisteeris ajavahemikul 5. märtsist kuni 26. maini 1919. aastal. 

Eesti Meredessantpataljon kuulus Eesti merejõudude koosseisu ning koosnes neljast roodust merejalaväelastest, mis allus otseselt Eesti Merejõudude juhatajale, Johan Pitkale.

Meredessantpataljon moodustati ajutiseks kasutamiseks Kaitseliidust, vabatahtlikest, sõjalaevade meeskondade ja maaväe isikkoosseisust.

Välislingid 
Arto Oll, MEREMEHED RINDEL: MEREDESSANTPATALJON EESTI VABADUSSÕJAS, Acta Historica Tallinnensia, 2012, 18, 4872

Eesti Vabadussõda
Eesti merejõud
Mustlagle

Mustlagle (Branta bernicla) on partlaste sugukonda kuuluv linnuliik.

Teda võib näha ka Eestis.

Välislingid

Mustlagle YouTube'is

Eesti linnud
Partlased
Sõnnpea-sõtkas

Sõnnpea-sõtkas (Bucephala albeola) on partlaste sugukonda kuuluv linnuliik.

Teda võib näha ka Eestis.

Välislingid

Eesti linnud
Partlased
Peter Müller (poksija)

Peter Müller (sündinud 6. juunil 1928) on Šveitsi endine poksija.

Müller oli kokku kuuekordne Šveitsi meister – kergekaalus (kuni 60 kg) 1950. aastal, I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1952. aastal ning I keskkaalus (kuni 71 kg) aastatel 1959–1962.

Müller osales II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Müller sai I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 9. Euroopa meistrivõistlustel (Milano, 1951) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Herbert Schillingile (Lääne-Saksamaa) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales I keskkaalus (kuni 71 kg) 13. Euroopa meistrivõistlustel (Luzern, 1959), kuid andis veerandfinaalis loobumisvõidu hilisemale pronksmedalivõitjale Rolf Carolile (Ida-Saksamaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Viited

Välislingid
 

Šveitsi poksijad
Sündinud 1928
Bavikhove

Bavikhove on hollandikeelne osavald Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Harelbeke vallas.

Leie kaldal asuv Bavikhove oli kuni valdade liitmiseni 1977. aastal omaette vald.

Asulat on esmakordselt mainitud 12. sajandil (villa Bavinghova).

Viited

Välislingid

Belgia asulad
Lääne-Flandria provintsi endised vallad
Lõunatirk

Lõunatirk (Uria aalge) on alklaste sugukonda kuuluv linnuliik.

Teda võib näha ka Eestis.

Klassifikatsioon 
Lõunatirk klassifitseeritakse järgmisteks alamliikideks:
 Uria aalge aalge Pontoppidan 1763;
 Uria aalge albionis Witherby 1923;
 Uria aalge californica H. Bryant 1861;
 Uria aalge hyperborea Salomonsen 1932;
 Uria aalge inornata Salomonsen 1932.
 Uria aalge spiloptera.

Kirjeldus
Linnud on 38–43 cm pikkused. Eluiga tavaliselt 20 aastat.

Lõunatirke peetakse monogaamseteks lindudeks. Poegade eest hoolitsemisel osalevad nii emas- kui ka isaslind.

Munemine 

Igal aastal muneb emaslind 1 pirnikujulise ja üsna mustrilise muna, mida kas isas- või emaslind pidevalt valvab.

Poegade toitmine 
Noorlindu toidavad vanemad kuni 3 nädalat. Edasi tuleb noorlinnul, veel lennuvõimetuna, laskuda vette ning kohtuda seal isaslinnuga. Isaga kokkusaanuna jäävad linnud võimalusel kokku kuni kuuks ajaks – toimub õppimisaeg. 
Emaslind elab sel ajal koloonias.

Viited

Välislingid

Dominic Couzens, "Linnud Euroopa linnuliikide täielik käsiraamat", tõlkinud Olav Renno, lk 177, 2005,Varrak, ISBN 978 9985 3 1459 3
Avibase: A84EC84B96F510A3, Uria aalge, Veebiversioon (vaadatud 14.10.013) (inglise keeles)

Eesti kurvitsalised
Alklased
Windows RT

Windows RT (mitte segi ajada Windows Runtime'iga) on Windows 8 eriversioon, mis on ette nähtud mobiilseadmetele, näiteks tahvelarvutitele.

Ülevaade
Windows RT on välja töötatud ARM-arvutiarhitektuuriga seadmete jaoks nii, et selle opsüsteemiga seade tarbiks võimalikult vähe energiat ja akut poleks vaja eriti tihti laadida. Samuti kasutavad Windows RT-ga seadmed süsteemikiipe, mis lubavad toota senisest väiksemate mõõtmetega riistvara. Windows RT sisaldab ka spetsiaalset puutetundlikku Microsoft Office 2013 versiooni. Windows RT on teiste Windowsi versioonidega võrreldes kõige optimeeritum mobiilseadmete operatsioonisüsteem.

Windows RT erinevused võrreldes Windows 8-ga
Windows RT kasutab ainult ARM-protsessoreid. Windows 8 jaoks sobivad kõik x86-protsessorid, nii Inteli kui ka AMD toodang. Windows 8 töötab nii personaalarvutites kui ka tahvelarvutites, sellel on puutetundlik ekraan ja kõikide Windowsi rakenduste kasutamise võimalus. Windows RT-ga aga paljusid traditsioonilisi Windowsi rakendusi kasutada ei saa. Samuti ei ole võimalik installida igasuguseid programme, vaid ainult tahvelarvutite jaoks välja töötatud rakendusi, mida saab hankida Windows App Store'ist. Windows RT-ga ei saa kasutada näiteks Photoshopi, Windows Media Playerit ega Outlooki. Windows RT on ARM-arvutiarhitektuuriga seadmesse eelinstallitud ega ole kasutaja installitav.

Windows RT-l on Windows 8 ees ka eeliseid. Kõige suuremaks eeliseks võib pidada selle hinda. Seade, millele on paigaldatud Windows RT, on märksa odavam seadmest, millel on operatsioonisüsteemiks Windows 8. Teiseks suureks eeliseks on Windows RT väike energiatarve. Mobiilsete seadmete puhul on aku kestvus väga oluline ja Windows RT juures on sellele suurt rõhku pandud.

Seadmed
Microsoft Surface – olemas on kaks versiooni, millest üks on mõeldud Windows RT jaoks
 
ASUS VivoTab RT

Samsung ATIV Tab

Dell XPS 10

Lenovo IdeaPad Yoga 11 – seadme suuruse järgi on võimalik eristada Windows 8 ja Windows RT. Väiksemal seadmel on operatsioonisüsteemiks Windows RT ja suuremal Windows 8.

Viited

RT
Mobiilsete seadmete operatsioonisüsteemid

no:Windows 8#RT
Kaelustuvi

Kaelustuvi ehk meigas (Columba palumbus) on tuvilaste sugukonda kuuluv linnuliik.

Eestis on ta üldlevinud ja tavaline haudelind.

Noorlindudel kaelal valget laiku ei ole.

Välislingid
 
Meikast TÜ õpikeskkonnas.

Eesti linnud
Tuvilased
Holger Marjamaa

Holger Marjamaa (sündinud 27. septembril 1992 Tallinnas) on eesti pianist ja helilooja.

Hariduskäik
Marjamaa õppis klaverit Tallinna Muusikakeskkoolis (professor Aleksandra Juozapenaite-Eesmaa).

Marjamaa on osalenud mitmetel muusikakonkurssidel. 

Marjamaa on mänginud ja esinenud mitme orkestriga ja andnud kontserte Eestis, Islandil, Lätis, Ungaris, Soomes, Hispaanias ja Prantsusmaal.

Tunnustused
2010 VIII rahvusvaheline F. Chopini nimeline pianistide konkurss (III preemia vanima vanuserühma kategoorias)
2011 II Tallinna rahvusvaheline pianistide konkurss (II koht/preemia)
2011 Konkurss Helmi Valtmani stipendiumile (500 eurot) (I koht) 
2021 Aasta jazzmuusikuks valimine Eesti Jazzliidu ja festivali Jazzkaar poolt

Viited

Välislingid
 Jazzkaar: Holger Marjamaa

Eesti pianistid
Sündinud 1992
Zagnitkiv

Zagnitkiv (ukraina keeles Загнітків) on küla Ukrainas Odessa oblastis Kodõma rajoonis. Elanike arv on 3024. Pindala on 6,82 km².

Odessa oblasti külad
Gutõ

Gutõ (ukraina keeles Гути) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tultšõni rajoonis. Elanike arv on 178. Pindala on 1,26 km².

Tultšõni rajooni külad
Uglja

Uglja (ukraina keeles Угля) on küla Ukrainas Taga-Karpaadi oblastis Tjatšivi rajoonis. Elanike arv on 3117. 

Taga-Karpaadi oblasti külad
Ultrabook

Ultrabook on väike sülearvuti, mida on kirjeldanud ja mille on tootena patenteerinud Intel.

Ultrabooki eelkäija on Sony Vaio TZ – sülearvuti, mis loobus DVD-lugerist ning oli erinevate lahenduste tõttu õhuke (2,25 cm paksune). Laiatarbearvutina hakkas Ultrabooki müüma Apple ning seda MacBook Airi näol. MacBook Airile vastamiseks töötas Intel välja platvormi Ultrabook.

Üliõhukese arvuti kere võib olla kuni 1,8 cm paksune, 14-tollise ekraani korral 2,1 cm paksune.

Ajalugu 
Aastal 2011 teatas Inteli peakorter, et on hakanud rahastama uut tehnoloogiat, mille ideed on järgmise põlvkonna sülearvutite jaoks. Ettevõte seadis eelarveks 300 miljonit dollarit kolme kuni nelja aasta peale, et rahastada Ultrabooki ja sellega seotud projekte. Intel tegi Ultrabooki idee teatavaks 2011. aastal toimunud Computexil. Ultrabookiks saab õhuke (vähem kui 0,8 tolli paks) sülearvuti, mis kasutab Inteli protsessoreid, omab ühiseid tunnusjooni puutetundlike tahvelarvutitega nagu puutetundlik ekraan ja pikaajaline akukestvus.

Inteli Arendus Foorumil 2011. aastal näitasid neli Taiwani ODM-i Ultrabooki prototüüpe, mis kasutasid Inteli Ivy Bridge'i kiipe.
Consumer Electronics Show esitlusel tegi Inteli müügijuht teatavaks turu-uuringute tulemused, mis näitasid, et tarbija ei ole rahul ainult 13-tollise Ultrabookiga, ja lubas 2012. aastaks tootjate abiga turule tuua 50% Ultrabookide 75 mudelist 14- või 15-tollise ekraaniga.

Platvormid

Viited

Välislingid
 Intel Ultrabook official page
 Ultrabook on Intel Software Network

Sülearvutid
Torrensi jõgi

Torrensi jõgi (inglise keeles River Torrens) on umbes 85 km pikkune jõgi Lõuna-Austraalia osariigis, mis suubub merre Adelaide'is.

Torrens on 85 km pikk. Ta algab 480 m kõrguselt, mis teeb tema languks 5,65 m/km. Tema allikas on Mount Lofty ahelikus ja suue Saint Vincenti lahes. Jõe valgla suurus on 508 km² ja vooluhulk suudmes keskmiselt 0,71 m³/s.

Enne eurooplaste saabumist elasid jõe valglas kaurnad, kes nimetasid jõge Karra wirraparri. Eurooplaste saabumise järel kaurnate kultuur hävitati ja kaurna keele pärismaised kõnelejad surid 1931 välja, kuid 19. sajandi esimesel poolel oli see keel üsna korralikult dokumenteeritud, mistõttu 1990. aastatel sai võimalikuks keele taassünd.

Eurooplased avastasid Torrensi 1836 ja rajasid Adelaide'i juba sama aasta lõpul. Jõgi nimetati koloneli Robert Torrensi järgi, kes parlamendisaadikuna propageeris väljarännet Suurbritannia emamaalt kolooniatesse, et vähendada ülerahvastust Briti saartel. Tal oli tähtis roll Lõuna-Austraalia koloonia rajamisel ja ta juhatas esimest komisjoni, mis selle koloonia asutamist organiseeris. 1841 lasti ta lahti huvide konflikti tõttu, kui selgus, et ta oli ka ise Lõuna-Austraaliasse maad ostnud.

Austraalia lõunaosas on lähistroopiline kliima, millele on omane ebaühtlane sademete jaotus. Kuna Torrens on peamiselt vihmatoiteline, siis kõigub temagi vooluhulk suures ulatuses. Vihmaperiood on talvel ning sellepärast on suurvesi talvel ja kevadel. Seevastu suvel kuivavad mõned lisajõed niredeks või jäävad täielikult kuivaks.

Talviti ja kevaditi on ette tulnud tulvasid, mis purustavad sildu ja ujutavad üle jõe kaldaalasid. Nende vältimiseks on jõe kallastele rajatud pargid, millest ei ole nii kahju, kui jõgi need üle ujutab, ning jõele on rajatud 3 veehoidlat, mis suurvee ajal veega täidetakse ja kuivaperioodi ajal tühjaks lastakse.

Eurooplaste elamaasumine jõe valglasse on selle maa-ala elustikku suurel määral mõjutanud. Seda on tehtud nii tahtlikult kui tahtmatult. 19. sajandil võeti linna maa-alalt maha ürgmets, jõepõhjas olnud kruusa kasutati ehitustöödeks ja sisse toodi hulk võõrliike. Viimasel ajal on paljusid pärismaiseid liike sinnakanti tagasi asustatud ja võõrliikidega on hakatud võitlema.

Linna asutamise esimestel aastatel kasutati Torrensit niihästi joogivee võtmiseks kui reoveekanalina. Niisugune ebasanitaarne olukord tekitas tüüfuse ja koolera puhanguid. Kruusa kõrvaldamine jõe põhjast muutis jõe sogaseks ja soodustas kallaste erosiooni. 1870. aastatel kirjutas Anthony Trollope, et midagi inetumat kui Torrens on võimatu näha või isegi kirjeldada. Jõge nimetati haisvaks solgikanaliks ja see erines määratult sellest metsajõest, mis ta oli olnud pool sajandit varem.

Tänapäeval on jõe seisund küll palju paranenud, aga see on endiselt halb. Eriti kevadel ja suvel on jõel sageli täheldatud veeõitsengut ja kolibakterite masspaljunemist. Tööd jõevee kvaliteedi tõstmiseks jätkuvad.

Austraalia jõed
Ilmar Aasmets

Ilmar Aasmets (aastani 1937 Ilmar Frei; 3. jaanuar 1934 Kirikuvalla küla – 20. detsember 2007 Tallinn) oli eesti fagotimängija.

Elulugu 
Ta lõpetas aastal 1954 (Jaan Hargeli klassis) Tartu Muusikakooli ja aastal 1959 Tallinna Riikliku Konservatooriumi (Sergei Prohhorovi klassis).

Ta töötas aastatel 1955–1978 ja 1980–1985 Estonias (olles aastast 1960 fagotirühma kontsertmeister); 1978–1979 ja 1980–1987 oli ühtlasi ERSO-s (mittekoosseisulisena ka aastatel 1991–2001) ning 1979–1980 Bagdadis Iraagi Rahvuslikus Sümfooniaorkestris.

Ta oli aastatel 1982–2003 Tallinna Muusikakeskkooli vanemõpetaja.

Ilmar Aasmetsa õpilaste hulka kuuluvad Martin Kuuskmann, Kristjan Kungla, Rene Sepalaan ja Kadri-Ann Suss.

Ilmar Aasmets mängis aastatel 1974–1981 Jaan Tamme nimelises puhkpillikvintetis (24 salvestist Eesti Raadios, 1977 ilmus heliplaat) ja 1987–1992 puhkpilliorkestris Tallinn.

Isiklikku 
Ilmar Aasmets oli aastatel 1967–1979 abielus viiuldaja Juta Schütziga.

Viited

Kirjandus 
 Eesti muusika biograafiline leksikon. 1. köide (A–M). Tallinn, 2007. Lk 13.

Välislingid 
 Foto

Eesti muusikapedagoogid
Eesti fagotistid
Eestistatud nimega inimesed
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia vilistlased
Vana-Kaarli kalmistule maetud
Sündinud 1934
Surnud 2007
Juubel

Juubel on tähtpäev, millega tähistatakse enamasti ümmarguse aastaarvu (näiteks 20, 50, 70, 100) möödumist mingist sündmusest, nt isiku, asutuse, organisatsiooni sünnist või tegevuse algusest.

Vaata ka
Tähtpäev
Aastapäev

Viited

Välislingid
Keelenõuvakk: juubel
Egle Pullerits: kas see on juubel? ERR.ee, 12.03.2012

Tähtpäevad
Joove

Joove ehk intoksikatsioon (ka joobeseisund, joobnud olek) on organismi kesknärvisüsteemi mõjutava psühhoaktiivse aine põhjustatud psüühika- ja käitumishäire . Psühhoaktiivsed ained ehk sõltuvust põhjustavad ained on alkohol, opiaadid, kannabinoidid, rahustid või uinutid, stimulaatorid, hallutsinogeenid, nikotiin ja lenduvad lahustid (nt dietüüleeter). 

Peamised joobe tunnused on tasakaaluhäired, meeleolumuutused, kõrge või madal pulss, laienenud või kokkutõmbunud pupillid, käitumishäired ning delusioonid.

Vaata ka
Alkoholijoove

Viited

Välislingid
 Puust ja punaseks: joobes juhtimine juristi pilgu läbi, err.ee, 23. detsember 2015

Narkoloogia
Öös on asju

"Öös on asju" on Mati Undi 1990. aastal ilmunud romaan. 

Eklektilises ja mitmekihiliselt sümbolistlikus postmodernistlikus romaanis otsitakse tegelikkuse taga suurt lugu, mis annaks elule mõtte ja sügavuse. Kokkupõrge laheneb Lennart Meri välja mõeldud ajutise lahendusega. 

Romaan on ilmunud ka 2010. aastal Mati Undi "Kogutud teoste" V osas (koos romaaniga "Doonori meelespea", kirjastus Hermes). Romaan tõlgiti 2006. aastal ka inglise keelde (tõlkija Eric Dickens, kirjastus Dalkey Archive Press).

Retseptsioon 
Kirjandusteadlaste Epp Annuse ja Hasso Krulli väitel pani Mati Undi "Öös on asju" (koos Jaan Unduski "Kuuma" ja Peeter Sauteri "Indigoga") paika järgmise kümmekonna aasta piirid ja võimalused. Tegu on nn äärmustekstiga, mis tähendab, et selle tekstiloomeviis erineb tolle aja kirjandustraditsioonist ja ka lugejal tuleb muuta oma lugemisstrateegiat. 

Kalev Kesküla hinnangul (aastal 1990) on "Öös on asju" eesti kirjanduse kõige iroonilisem teos. Kirjandusteadlane Neeme Lopp täpsustab, et teos on eriline ka selle poolest, et Unt jõuab just ise teksti luues kollektiivse argimütoloogia parodeerimiseni. 

Ilmumise järel tekitas vastakaid arvamusi ka romaani postmodernistlik suund. Seda peeti puuduseks nii seetõttu, et see olevat liiga lihtsasti analüüsitav, kui ka paradoksaalselt keerulisuse tõttu. 

Romaani kese on elekter, kuid see kese on näiline: algne plaan kirjutada romaan elektrist umbub ning järele jääb vajadus kirjutada, sest "millestki peab ju kirjutama". Elektri kirjutamisest saab asendustegevus, mille mõõtmed üha laienevad, kuni "sõnad tühjenevad tähendusest".

Viited

Kirjandust 
Hasso Krull "Mimesist jäljendamas". Eesti Ekspress, 1. juuni 1990
Kalev Kesküla "Milleks Mati Undile viiul". Looming, nr 6, 1990
"Eesti kirjanduslugu" (toimetajad Epp Annus, Luule Epner, Ants Järv jt). Koolibri 2001, lk 498
Neeme Lopp "Kolm erinevat tekstiloomeviisi: Mati Unt "Öös on asju", Jaan Undusk "Kuum", Peeter Sauter "Indigo". Bakalaureusetöö. Tartu Ülikool 2003
Kalev Kesküla "Verest ja elektrist". Järelsõna Mati Undi "Kogutud teose" V osale, Hermes House 2010

Välislingid 
Neeme Lopp "Asendussõnalisus ja teksti mõju". Keel ja Kirjandus, nr 9, 2004
Theo Schell-Lambert "Books. "Things in the Night"". The Village Voice Books, 28. veebruar 2006 (inglise keeles)
Scott Esposito "Things in the Night" – raintaxi.com. Kevad 2006 (inglise keeles)

Eesti romaanid
1990. aasta Eestis
1990. aasta kirjandusteosed
Douglas Walker

Douglas Walker (sündinud 28. juulil 1973) on Suurbritannia kergejõustiklane, kelle põhialad on 200 m jooks ja 4×100 m teatejooks.

Saavutused

Maailmameistrivõistlustel 
1997 pronksmedal 4×100 m teatejooksus (38,14)

Euroopa meistrivõistlustel 
1998 Euroopa meister 200 m jooksus (20,53) ja 4×100 m teatejooksus (38,52)

Isiklikud rekordid

Välisrekordid
100 m jooks – 10,31 – 11. juuni 1997, Barcelona
200 m jooks – 20,35 – 26. juuli 1998, Birmingham

Välislingid
 

Suurbritannia jooksjad
Sündinud 1973
Geir Moen

Geir Moen (sündinud 26. juunil 1969 Mossis) on Norra endine kergejõustiklane (100 m ja 200 m jooksja).

Saavutused

Sisemaailmameistrivõistlustel 
1995 maailmameister 200 m jooksus (20,58)

Euroopa meistrivõistlustel 
1994 Euroopa meister 200 m jooksus (20,30) ; hõbemedal 100 m jooksus (10,20)

Isiklikud rekordid

Välisrekordid
100 m jooks – 10,08 – 16. august 1996, Kristiansand
200 m jooks – 20,17 – 1. september 1996, Rieti

Välislingid
 

Norra jooksjad
Sündinud 1969
Hengelo

Hengelo () on linn ja vald Hollandis Overijsseli provintsis.

Elanike arv 
 80 927 (2012)

Välislingid 
Linna koduleht

Hollandi linnad
Overijsseli provints
Korduvust näitav määrus

Korduvust näitav määrus ehk korduvusmäärus on ajamäärus, mis väljendab lauses situatsiooni korduvust.

Eesti keel 
Korduvust näitavad määrused jagunevad kardinaalseteks ja ordinaarseteks korduvusmäärusteks.

Kardinaalsed korduvusmäärused
Kardinaalsed korduvusmäärused näitavad absoluutset või suhtelist korduvust.

 Absoluutne kardinaalne korduvusmäärus vastab küsimusele mitu korda? ja seda märgivad nimetavas, omastavas või osastavas käändes peasõnaga nimisõna- või hulgafraasid mõõdusõnaga kord või puhk
Uljad poisid hüppasid juba kuuendat korda üle lõkke. Henrik on paar korda välismaal käinud. Mari on mitut puhku elukohta vahetanud.

 Suhteline kardinaalne korduvusmäärus vastab küsimusele kui tihti? ning korduvust väljendavad
 ajamäärsõnad tihti, sageli, harva, mõnikord, vahel, tihtipeale, vahetevahel ja ti-liitelised määrsõnad
Teen sageli tervisejooksu. Illimar peab haruharva lund rookima. Märt käib hommikuti koeraga jalutamas. 
 nimetavas, omastavas või osastavas käändes peasõnaga nimisõnafraasid (iga või kõik + mõõdusõna, iga või kõik + järgarvsõna + mõõdusõna)
Ta võib iga hetk saabuda. Kõik õhtud on ühiselt laua taga õhtust söödud. Iga teine õhtu veedab Uku naabripoisiga lauamänge mängides.
 nimisõna- või hulgafraasid, mis sisaldavad ka kaassõna järel, tagant, takka, üle, pärast
Iga poole tunni järel käib ema haiget last vaatamas. Heiki pole üle kahe kuu trenni teinud. Aasta pärast on vahejuhtum unustatud. 
 hulgafraas mõõdusõnaga kord + ajahulka märkiv hulgafraas seesütlevas peasõnaga või tagasõnadega kohta, pealeKoeraga tuleb jalutamas käia vähemalt kaks korda päevas. Markus käib kord aasta kohta Soomes. Kord viie aasta peale saame endiste klassikaaslastega kokku. Ordinaarsed korduvusmäärused 
Ordinaarsed korduvusmäärused vastavad küsimusele mitmendat korda?. Korduvust väljendavad
 määrsõnad esmakordselt, teistkordselt, uuesti, jälle, taas jneTa nägi esmakordselt lund. Kohtusime taas nädala pärast. Priit unustas jälle võtmed koju.  nimisõnafraasid, mille peasõna on nimetavas, omastavas või osastavas käändes sõna kord või puhk ja laiend järgarvsõna või selle asendajaJärgmine kord olgu kodutöö esitatud! Endel on täna mitmendat korda kinos. Ta abiellus juba neljandat puhku.''

Vaata ka 
Toimumisaega näitav määrus
Ajapiiri näitav määrus
Kestust näitav ajamäärus

Kasutatud kirjandus 
Erelt, Mati, Reet Kasik, Helle Metslang, Henno Rajandi, Kristiina Ross, Henn Saari, Kaja Tael, Silvi Vare 1993. Eesti keele grammatika II. Süntaks. Lisa:Kiri. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut. §542

Süntaks
Gatherings in Biosemiotics

Gatherings in Biosemiotics on peamine biosemiootika alaste aastakonverentside seeria.

Need konverentsid said alguse Tartu ja Kopenhaageni biosemiootikute ühistööst. Esimene konverents toimus Kopenhaagenis, teine Tartus, järgnevad erinevates paikades üle maailma. 

Selle konverentsiseeria iseäraks on, et puuduvad kutsutud esinejad, paralleelsektsioone pole, kõigil esinejatel on võrdne esinemisaeg. 

Alates Rahvusvahelise Biosemiootika Ühingu loomisest koordineerib neid konverentse selle ühingu juhatus, samuti peetakse seal ühingu aastakonverents.

Konverentside loend
2001 (24.–27.05) Kopenhaagen 
2002 (14.–17.06) Tartu
2003 (11.–14.07) Kopenhaagen
2004 (1.–5.07) Praha
2005 (20.–24.07) Urbino
2006 (5.–9.07) Salzburg
2007 (6.–9.06) Groningen
2008 (23.–28.06) Syros
2009 30.06–5.07) Praha
2010 (22.–27.06) Braga
2011 (21.–25.06) New York
2012 (16–21.07) Tartu
2013 (4.–8.06) Castiglioncello
2014 (30.06–4.07) London
2015 (30.06–4.07) Kopenhaagen
2016 (4.–8.07) Praha
2017 (6.–10.06) Lausanne
2018 (17.–20.06) Berkeley
2019 (1.–5.07) Moskva
2020 (27.–29.11) Olomouc
2021 (26.–29.07) Stockholm
2022 (27.6–1.07) Olomouc
2023 Kopenhaagen

Kirjandus
Rattasepp, Silver; Bennett, Tyler (eds.) 2012. Gatherings in Biosemiotics. (Tartu Semiotics Library 11.) Tartu: University of Tartu Press.
Lacková, Ľudmila; Rodríguez H., Claudio J.; Kull, Kalevi (eds.) 2020. Gatherings in Biosemiotics XX. (Tartu Semiotics Library 20.) Tartu: University of Tartu Press.

Biosemiootika
Konverentsid
Kartulileib

Kartulileib on leib, mille põhikomponent pole mitte rukki- ega nisujahu, vaid kartul.

Kartulileiba valmistatakse mitmel viisil, näiteks küpsetatakse seda pannil või ahjus. Tainast võib pärmiga kergitada või mitte, lisada võib ka muid komponente. Sageli segatakse kartulijahu nisujahuga, vahekorrad varieeruvad suuresti. Kartulileivas võib kasutada kartuliputru, kuid mõnes retseptis on ka kartulihelbed. Paljudes maades on kartulileib müügil kaubandusvõrgus.

Variandid

Saksamaa

Kartoffelbrot on kartulileib, milles võib olla rukki- ja speltajahu.

Iirimaa

Iiri kartulileivas pratie oaten'''is pruugitakse kartuli lisandina nisujahu asemel kaerajahu, mis annab küpsetisele rohkem tekstuuri.

Iiri kartulileivas pratie oaten'is pruugitakse kartuli lisandina nisujahu asemel kaerajahu, mis annab küpsetisele rohkem tekstuuri.

Ulsteris on populaarne lameleib potato farl – nelinurkne viilakas pehmet kartulileiba (tavaliselt 0,5–1 cm paksune), mis on kergelt jahune. Tavaliselt tarvitatakse neid inglise hommikusöögi kohalikus versioonis nimega Ulster Fry, kus leivaviile praetakse kergelt mõlemalt poolt ning serveeritakse koos samamoodi töödeldud soodaleivaviilakatega. Neid võib ka grillida ning katta või ja muu võileivakraamiga.

Šotimaa
Šoti tattie scone ehk potato scone ("kartuliküpsis") sarnaneb iiri kartulilameleivaga, kuid on mitte kandiline, vaid kas väike ja ümar või suur ratas, mis lõigatakse neljaks veerandikuks nagu traditsioonilised šoti kaerakoogid.

Peruu
Peruu kohalikku kartulileiba nimetatakse papa-pan'iks ("kartulileib"). 2008. aastal hakati nisuhinna järsu tõusu tõttu Peruus rohkem kartuleid sööma. Lootuses muuta tarbijate harjumusi anti kartulileiba koolilastele, vangidele ja sõjaväelastele..

Poola
Poola köögis on okrągły chleb kartoflany'' ehk ümar kartulileib on kerge ja õhuline, kuna seda kergitatakse pärmi abil kolm korda. Tainas tarvitatakse kartuliputru, piima, võid, suhkrut ja soola.

Ameerika Ühendriigid
Ameerika Ühendriikides müüakse kerget ja õhulist kartulileiba, mis sarnaneb tavalise saiaga, kuid on kollakas ja kerge kartulimaitsega.

Tšerokiide maguskartulileivas pruugitakse kartuli asemel maguskartulit ehk bataati.

Viited

Välislingid

Iiri kartuli leivaretsept Wikibooksis
Kartulileiva retsept portaalis Ireland's Eye

Leib
Kartul
Ingeri sõda

Ingeri sõda toimus aastatel 1610–1617 Rootsi ja Moskva tsaaririigi vahel. 

Sõja peamiseks põhjuseks loetakse rootslaste püüdu aidata Segaduste ajal oma soosikut, Rootsi kuninga Karl IX poega, Karl Filipit Moskva troonile, kus oli 1610. aastast Vene tsaariks Poola kuninga Zygmunt III poeg Władysław IV Waza. 

Rootsi - Venemaa sõda lõppes 27. veebruaril 1617 Stolbovo rahuga. Sõda Venemaa ja Poola-Leedu vahel lõppes 1618. aastal, rahulepinguga sai Poola endale mõned piiriäärsed alad.

Vaata ka
Rootsi-Poola sõda (1600–1611)
Rootsi-Vene sõda
Ingeri ajalugu
Teine Põhjasõda 1655–1661

Sõjad
17. sajand Rootsis
Moskva tsaaririik
1610. aastad
Ingeri ajalugu
Laulmine

Laulmine on häälega muusikaliste helide moodustamine.

Laulmine on tõenäoliselt vanim muusikaline tegevus. Isegi kõige arhailisemates kultuurides oli laulmisel eriline positsioon. Varase laulmise puhul on tuvastatav kolm muusikaliste helide vallandumise olukorda: 
 logogenees – muusikaliste helide vallandumise põhjuseks on sõnad;
 patogenees – muusika koosneb järskudest, jõulistest, perkussiivsetest, mitteverbaalsetest helidest, mis väljenduvad tugevaid tundeid;
 melogenees – kahte eelmisse kategooriasse kuuluvad muusikalised helid kujundavad helikõrguste kontuuri, mida juhivad erineva kaaluga pinged, mis sisalduvad helide järgnevuses ehk meloodias.

Laulmisega tegelev isik on laulja.

Laulmisstiilid
Laulmisstiilid muutusid, kuid Itaalia laulukool, mida nimetatakse bel canto'ks ('kaunis laul'), jäi samaks Monteverdi ajast Rossinini. Bel canto häälekooli peamine omadus on hääle toomine ette ja resonantsi koondamine ninaõõntesse, et tekitada kerget, kaunistusterohket efekti.

20. sajandil on laulmises toimunud kaks põhilist muutust:
verismo ehk realistlik stiil – selle viis täiuseni Enrico Caruso (1872–1921). 19. ja 20. sajandi vahetusel hakkasid ooperiheliloojad, eriti itaallased nagu Pietro Mascagni ja Giacomo Puccini, kirjutama kaasaegsema realistlikuma sisuga oopereid, mille esitamiseks traditsiooniline kunstipärane bel canto vokaalstiil ei sobinud;

elektroonilise võimenduse leiutamine – 1920. aastateni ei erinenud klassikaline ja rahvalik laulmine teineteisest kuigi palju. Kui poplauljad hakkasid mikrofoni kasutama, kujunesid uued laulmisstiilid. Nüüd polnud vaja häält enam ettepoole suunata nagu varem. Kuna helitehnikuil on kergem võimendada vaikset häält, hakati raadio algaegadel eelistama kerge intiimse häälega lauljaid.

Vaata ka
Lauluõpetaja
Laulmistreener

Välislingid

  Lukas Foss, Bruce Alan Carr, John Patrick Thomas 2018. Musical performance. Encyclopædia Britannica, Inc.

 

sv:Sångröst
tr:Şarkıcı
Vokaalharmoonia

Vokaalharmoonia (inglise vowel harmony) on keeleteaduses nähtus, kus sõna esimese silbi vokaal määrab järgsilpide vokaalide laadi.

Vokaalharmooniat esineb muu hulgas lõunaeesti keelealal võru ja setu keeles (näiteks tagavokaalidega sõna hõbõhõnõ 'hõbedane'), soome (näiteks eesvokaalidega sõna räjähtää 'plahvatama') ja ungari keeles ning paljudes turgi keeltes, aga ka eesti keele rannikumurdes, idamurdes ja kihnu keeles.

Viited 

Foneetika
Viktor Andrejev

Viktor Andrejev (sündinud 21. novembril 1948 Valgas) on eesti poliitik ja tehnikateadlane.

Ta sündis Valgas eesti-vene segaperekonnas, tema isa Aleksander Andrejev oli autojuht ja ema Maria Andrejeva (neiuna Näkk) oli kokk. Ta lõpetas 1966. aastal Valga 2. Keskkooli ja 1971. aastal mäeinsenerina Tallinna Polütehnilise Instituudi. 1981. aastal kaitses ta tehnikakandidaadi väitekirja.

Ta töötas aastatel 1971–1974 koondises Eesti Põlevkivi. Aastatel 1974–1990 töötas ta Aleksandr Skotšinski nimelise Mäendusinstituudi Eesti filiaalis, neist 1987–1989 asedirektorina.

Aastatel 1990–1992 oli Andrejev Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige ja juhataja asetäitja. Ülemnõukogus olles kuulus ta saadikurühma Virumaa, kuid pärast augustiputši (kui saadikurühmad Virumaa, Võrdsete õiguste eest, Koostöö ja Kommunistlik Fraktsioon otsustasid laiali minna) kuulus ta (27. augustil 1991 moodustunud) saadikurühma Kodanikuleppimus. Aastatel 1991–1992 kuulus ta ka Põhiseaduse Assambleesse.

Aastatel 1992–1995 oli Andrejev Tallinna aselinnapea. Aastatel 1995–1999 oli ta VIII Riigikogu liige; ta kandideeris valimisliidus Meie Kodu On Eestimaa! esinumbrina ja sai valimisringkonnas nr 6. (Ida- ja Lääne-Virumaal) 3362 häält. Aastatel 1999–2003 oli ta IX Riigikogu liige; ta kandideeris Eestimaa Ühendatud Rahvapartei esinumbrina ja sai valimisringkonnas nr 6 (Ida- ja Lääne-Virumaal) 3710 häält. 2003. aastal kandideeris ta Eestimaa Ühendatud Rahvapartei nimekirjas X Riigikogu liikmeks ja sai valimisringkonnas nr 7 (Ida-Virumaal) 746 häält ega osutunud valituks.

Ta osales 2021. aasta kohaliku omavalitsuse valimistel Kohtla-Järvel valimisliidu Restart Kohtla-Järve nimekirjas ja osutus 250 häälega valituks.

1992–1997 oli Eesti-Vene Ettevõtjate Koja president. 

1995–2003 oli Rahvusvähemuste Probleemide Ümarlaua liige EV Presidendi juures. 

2003–2004 oli keskkonnaministri nõunik. 

Alates 2005. aastast töötab TTÜ Virumaa kolledži direktorina.

Tunnustus  
 1988 – ordeni "Šahtjorskaja Slava" II järk
 2007 – Ida-Virumaa Aasta tegija
 2010 – Tallinna Tehnikaülikooli teenetemedal "Mente et Manu"
 2018 – teenetemedal "Tallinna Tehnikaülikool 100"

Viited

Kirjandus 
 "Kes on kes Eesti poliitikas", Eesti Entsüklopeediakirjastus 1992

Konstitutsioonierakonna poliitikud
Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liikmed
VIII Riigikogu liikmed
IX Riigikogu liikmed
Põhiseaduse Assamblee liikmed
Eesti tehnikateadlased
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Sündinud 1948
Rein Mägar

Rein Mägar (sündinud 29. detsembril 1943 Laiusel Altvälja külas) on eesti kunstnik, akvarellist. 

Mägar sündis 29. detsembril 1943, ent ema soovil pandi ametlikuks sünnikuupäevaks kirja 2. jaanuar 1944 ja nii sai poeg aastakäigu võrra nooremaks. 

Pärast Laiuse 7-klassilise kooli lõpetamist järgnes kunstihariduse algus Tartu Kunstikoolis aastail 1957–1963. 1963. aastal jätkusid õpingud Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis. Järgnes sõjaväekohustus 1963–1966 ja uuesti ERKI 1966–1968. 

Seejärel jätkusid õpingud üliõpilaste vahetuse korras Graafika ja Raamatukunsti Kõrgemas Koolis Leipzigis 1968–1971. 

Töötanud aastail 1972–1992 kirjastustes Valgus, Eesti Raamat ja Bit, aastail 1992–1996 Eesti Erastamisagentuuris ja 1997–2000 OÜ-s Maves.

Kunstilise toimetaja töö kõrval kirjastustes on kujundanud arvukalt plakateid ja raamatuid. 
Alates 1972 aastast osavõtt näitustest, Kunstnike Liitu võeti vastu 1977. aastal.
Aktiivne akvarellmaaliga tegelemine algas üheksakümnendate aastate teisel poolel, Eesti Akvarellistide Ühenduse liige 1998. aastast. Järgnes pidev osavõtt kodumaistest ja rahvusvahelistest akvarellinäitustest, lisaks 3–4 isikunäitust aastas.

Loomingu valdavaks teemaks on maastikud ja meremotiivid, viimastel aastatel on lisandunud figuurid ja portreed.

Eesti kunstnikud
Tartu Kunstikooli vilistlased
Sündinud 1943
Merle Ilus

Merle Ilus (neiupõlvenimega Merle Ambre; sündinud 29. veebruaril 1952 Tartus) on muusikapedagoog ja koorijuht.

Haridus ja töö
Ta on lõpetanud Tallinna Riikliku Konservatooriumi. 1976. aastal asus tööle Tallinna I Keskkooli, hilisema nimega Gustav Adolfi Gümnaasiumi muusikaõpetajana ja on Gustav Adolfi Gümnaasiumi segakoori dirigent. Varem on ta juhatanud ka Gustav Adolfi Gümnaasiumi lastekoori ja poistekoori.

Poplauljakarjäär
Merle Ambre alustas poplauljakarjääri juba keskkooliõpilasena 1960. aastate teisel poolel, kui oli Tartu Kultuurihoone tantsuorkestri ja sellest välja kasvanud popansambli Kontrastid solist. Ta on esinenud laulusolistina ka mitme muu instrumentaalansambli ja orkestri saatel, näiteks Eesti Raadio Estraadiorkestri ja Tõnis Kõrvitsa ansambliga. 1969. aastal esines ta solistina Eesti Televisiooni menukas noortesaates "Kanal 13".,

Merle Ambre on öelnud, et tema muusikalist maitset kujundas palju toonane ansambli Harvlek juht ja džässientuasiast Rein Marvet, kes huvituma pani teda džässist ja bossanoovast.

Ta on esinenud ka taustaluljana ja kirjutanud laulusõnu.

Salvestisi
1968. aastal salvestas Eesti Raadio oma fonoteegi jaoks laule Merle Ambre esituses, neist on tänapäevani säilinud vaid kolm salvestist. Ta on laulnud esimesena eesti keeles tuntuks laulu "Tants kestab veel" (helilooja Sonny Bono, originaalis "The Beat Goes On", eestikeelsete sõnade autor Merle Ambre). Esitanud veel laule "Mõtte nukker viis" (heliloojad Fabian Andre ja Wilbur Schwandt, originaalis "Dream A Little Dream of Me", eestikeelsete sõnade autor Heigo Mirka, Eesti Raadio 1968. aasta salvestis) ja "Kellele kuulub kuu" (helilooja Valter Ojakäär, sõnade autor Aleksander Suuman).

Merle Ilusa muusikalisel juhendamisel on sündinud 2013. aastal duubel-CD "Vinüülist MP3ni" – muusikat Gustav Adolfi Gümnaasiumi õpilastelt ja kooli sõpradelt 2012/2013. õppeaastal ja veel mitu sama kooli muusikakollektiivide salvestist.

Isiklikku 
Tema tütred on Maarja-Liis Ilus ja Ingrid-Helena Ilus.

Viited

Välislingid
"Vikerkäär. Külaline on Merle Ilus" Eesti Raadio, 1997
Merle Ambre Eesti ansamblite andmebaas

Gustav Adolfi Gümnaasiumi õpetajad
Sündinud 1952
Kullamaa käsikiri

Kullamaa käsikiri (ka Kullamaa katekismus) on teadaolevalt vanim suhteliselt pikemat eestikeelset teksti (ligi 150 sõna) sisaldav allikas.

Käsikiri sisaldab kaks palvet ("Pater noster" ja "Ave Maria") ja usutunnistuse ("Credo").

Käsikirja tekst on Kullamaa vakuraamatus ja selle on kirjutanud umbes 1524–1532 katoliku vaimulikud Johannes Lelow ja arvatavasti tema järglane Konderth Gulerth.

Kullamaa käsikirja avastas 1923. aastal Paul Johansen. Originaali säilitatakse Tallinna Linnaarhiivis.

Kirjandus
Toomas Põld. Kullamaa katekismuse lugu. Tartu, 1999.

Vaata ka
 Wanradt-Koelli katekismus

Viited

Käsikirjad
Eesti keel
16. sajand Eestis
Saue muusikakool

Saue muusikakool on lastemuusikakool Harju maakonnas Saue linnas.

Ajalugu
Saue muusikakool asutati aastal 1996. 

Traditsiooniks on saanud, et aastast 1998 korraldatakse "Loomingu ja improvisatsiooni päevi" ja aastast 2003 rahvusvahelist noorte džässi-improvisatsioonifestivali "Visioon".
Aastast 2002 toimub kontserdisari "Saue kontserdisügis". 

17. novembril 2005 avati Phare CBC 2002 Programmi toel Saue muusikakooli džässistuudio, kus on tänapäevane salvestustehnika, avar prooviruum ja hea akustikaga löökpilliklass. 

Saue muusikakoolil on sõprussuhted Ledoje Smorumi (Taani) ja Vangaži (Läti) muusikakoolidega. Saue muusikakool on MTÜ Harjumaa Noorte Puhkpilliorkestri üks asutajaid.

Viited

Välislingid
Koduleht

Eesti muusikakoolid
Löök (muusika)

Löök on muusikas ajaühik helikestuste või helivältuste rühmitamiseks. 

Lööki kirjeldatakse kas helikestuste abil (näiteks sekundites) või helivältuse abil (löögi vältus võib olla näiteks veerandnoot).

Partituuris võivad löögid olla organiseeritud taktidena.

Taktimõõt esitatakse hariliku murruna, milles murru lugeja tähistab löökide arvu taktis ja nimetaja tähistab löögi vältust. 

Metronoom näitab löökide arvu minutis.

Löök võib olla rõhuline või mitterõhuline. Rõhuliste ja rõhutute löökide suhet nimetatakse meetrumiks.

Muusikateooria
Ameerika Ühendriikide Roheline Partei

Roheline Partei (inglise Green Party of the United States) on 1991. aastal asutatud Ameerika Ühendriikide roheline erakond.

2010. aastal oli erakonnal 246 145 liikme.

Välislingid
 Partei koduleht

Rohelised parteid
Ameerika Ühendriikide parteid
Madis Noppel

Madis Noppel (sündinud 11. aprillil 1951 Tartus) on eesti geofüüsik.

Elulugu
Noppel on teenistuja poeg.

Lõpetas 1970. Tartu 1. Keskkooli, 1975 Tartu Riikliku Ülikooli füüsika osakonna, 1984 TRÜ aspirantuuri, füüsika-matemaatikakandidaat (1990, Geofüüsika Peaobservatoorium, Leningrad), väitekiri "Теория и методика определения аппаратной матрицы электрического анализатора аэрозолей". Oli 1975–2003 TRÜ/TÜ aeroionisatsiooni ja elektroaerosoolide labori nooremteadur, teadur, vanemteadur, 2003–2007 Tartu Ülikooli keskkonnafüüsika instituudi vanemteadur, 2007– Tartu Ülikooli Füüsikainstituudi bio- ja keskkonnafüüsika osakonna vanemteadur.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: õhuelektrinähtused ja aerosoolifüüsika, nukleatsiooni teooria. Üle 30 teadustrükise.

Teoseid
 О зарядке и разрядке аэрозольных частиц в сильных электрических полях. // TÜ Toimetised 669 (1984)
 О распределении аэрозольных частиц по зарядам при зарядке их в сильном электрическом поле. // TÜ Toimetised 707 (1985)
 Algorithm for rapid approximate calculation of the charge distributrion of conductive aerosol particles charged in a strong electric field. // TÜ Toimetised 707 (1985)
 An improved model for hydrate formation in sulfuric acid-water nucleation (kaasautorid H. Vehkamäki, M. Kulmala). // Journal of Chemical Physics 116 (2002) 1
 An improved model for ternary nucleation of sulfuric acid-ammonia-water (kaasautor). // Journal of Chemical Physics 116 (2002) 10
 Reversible work of the formation of a layer of a new phase on a spherical charged conductor within a uniform multicomponent macroscopic phase (kaasautorid H. Vehkamäki, M. Kulmala). // Journal of Chemical Physics 119 (2003) 20
 Quantum chemical studies of hydrate formation of H2SO4 and HSO4- (kaasautor). // Boreal Environment Research 12 (2007) 3

Viited

Kirjandus
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 115
 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Välislingid
 

Eesti geofüüsikud
Tartu Ülikooli õppejõud
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1951
Kirill Meretskov

Kirill Meretskov (vene keeles Кирилл Афанасьевич Мерецков; 7. juuni 1897 – 30. detsember 1968) oli NSV Liidu sõjaväelane, auastmelt Nõukogude Liidu marssal.

Kirill Meretskov oli kommunistliku partei liige alates 1917. aastast, NLKP Keskkomitee liige aastatel 1939–1956 ning NSV Liidu Ülemnõukogu saadik 1.–5. koosseisu ajal.

Auastmed

Viited 

Nõukogude Liidu marssalid
Nõukogude Liidu sõjaväelased Hispaania kodusõjas
Võidu ordeni kavalerid
Lenini ordeni kavalerid
Oktoobrirevolutsiooni ordeni kavalerid
Punalipu ordeni kavalerid
Kremli müüri äärde maetud
Sündinud 1897
Surnud 1968
Devil Woman

"Devil Woman" (eestikeelne pealkiri "Saatanlik naine", ka "Ohtlik naine") on Cliff Richardi poolt 1976. aastal tuntuks lauldud laul, mille autoriteks on Terry Britten ja Christine Holmes. Loo esmalindistajaks oli Holmes nime Kristine all. Loost sai Richardi esimene tõeliselt suur hitt USA-s.

Eestikeelsed sõnad kirjutas laulule Heldur Karmo ja Eestis laulis loo tuntuks Jaak Joala koos ansambliga Radar. Hiljem on seda esitanud näiteks Tanel Padar & The Sun, Uku Suviste (seda versiooni kasutatakse sarja "Kättemaksukontor" tunnuslauluna) ja Kambja laulukoor Läte (telesaates "Laululahing").

1976. aasta laulud