joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Margo Stilley

Margo Stilley (sündinud 20. novembril 1982 Põhja-Carolinas Bear Creekis) on USA näitleja ja endine modell.

Stilley kasvas üles Conways Lõuna-Carolinas. Juba teismelisena töötas ta Milanos modellina. Lühikest aega õppis Savannah College of Art and Design for Photography's, kuid jättis selle pooleli. 2001. aastal asus ta elama Londonisse, kus elas kuni 2013. aastani Soho linnaosas. Praegu elab ta Los Angeleses.

Margo Stilley sai laialdaselt tuntuks seoses osatäitmisega 2004. aastal valminud Michael Winterbottomi filmis "9 laulu". Film sisaldas mitmeid avameelseid seksistseene.

2006. aastal pöördus Margo Stilley judaismi.

Filmograafia

"9 songs" (2004) – Lisa
"Nathan Barley" (teleseriaal) (2005)
"The Gil Mayo mysteries" (teleseriaal) (2006) – Roma Sheraton
"Reverb" (2008) – Nicky  
 "Kuidas kaotada sõpru ja võõrduda inimestest" ("How to lose friends & alienate people") (2008) – Ingrid
"Marple : Murder is easy" (telefilm) (2008) – Bridget Conway
"Goal! III" (2009) – Tamsin
"My horizon" (2009) – Zoe 
"The trip" (2010) – Mischa 
"14 days with Victor" (2010) – Anna 
"The trip" (teleseriaal) (2010) – Mischa
"Hippie hippie shake" (2010) – Cynthia Plaster-Caster
"Turnabout" (2011) – Sherri
"Everything Carries Me to You" ... Vicki
"Across Time I Cry" (2014) – Lisabet
"Darknet Delivery : A Silk Road Story" (2015) – Anna
"Still Waters" (2015) – Bradbury
"The Royals" (2016) – Harper
"The Trip to Spain" (2017) – Mischa
"The Host" (2020) – Sarah

Välislingid

Margo Stilley kodulehekülg

Ameerika Ühendriikide näitlejad
Ameerika Ühendriikide filminäitlejad
Sündinud 1982
Bolton

Bolton on linn ja linnkrahvkonna linnaosa Suurbritannias Inglismaal Suur-Manchesteri linnkrahvkonnas.

Boltonis asub regionaalne Boltoni Ülikool.

Kohalik jalgpalliklubi on Bolton Wanderers, kelle kodustaadion on Reebok Stadium.

Välislingid 
http://www.bolton.gov.uk/
Hella Haasse

Hélène Serafia Haasse (2. veebruar 1918 – 29. september 2011) oli hollandi kirjanik.

Ta kirjutas palju ajaloolisi romaane, kuid ka luulet, näidendeid, esseesid, autobiograafilisi teoseid ja novelle. Tihti toimub tema teoste tegevus Hollandi Indias, kus ta sündis ja veetis 20 esimest eluaastat. Pärast gümnaasiumi lõpetamist kolis ta Hollandisse. Aastal 1945 ilmus tema esimene luulekogu ja 1948 esimene romaan.

Haasse sai palju auhindu, sealhulgas nii oma esimese kui viimase (2002) romaani eest. Igal aastal korraldatakse Hollandis raamatunädal, mille puhuks tellitakse mõnelt tuntud kirjanikult lugu, tavaliselt lühiromaani mõõtu. Seda nimetatakse raamatunädalakingituseks ning Haasse on ainus, kes kirjutanud kolm raamatunädalakingitust (1948, 1959 ja 1994). 1981 pälvis ta Constantijn Huygensi auhinna, mis antakse kord aastas elutöö eest elavale hollandi kirjanikule. 1983 pälvis ta Cornelius Hoofti auhinna, mis antakse kord aastas elutöö eest vaheldumisi elavale hollandi romaanikirjanikule, esseistile ja luuletajale (sellega kaasnev rahaline auhind on mitu korda suurem Huygensi auhinna omast).

Välislingid
 Virtuaalne Hella Haasse muuseum
 Süva-Holland ja uued hollandlased Vikerkaar nr 7–8/2010 

Hollandi kirjanikud
Näitekirjanikud
Sündinud 1918
Surnud 2011
Raivo Trass

Raivo Trass (12. märts 1946 – 7. juuni 2022) oli eesti näitleja ja lavastaja.

Ta lõpetas aastal 1964 Tallinna 39. Keskkooli ja aastal 1968 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri III lennu.

Teatritöö
Ta töötas aastatel 1968–1977 Eesti Draamateatris lavastaja ja näitlejana ning aastatel 1977–1985 Rakvere Teatri peanäitejuhina (olles aastatel 1981–1985 ka teatri direktor). Seejärel oli Raivo Trass 1985–1992 Eesti Draamateatri lavastaja, 1994–1997 Tallinna Linnateatri näitleja, 1997–2004 Endla peanäitejuht ja 2004–2005 lavastaja, hiljem vabakutseline. Aastatel 1971–1978 oli Trass TRK lavakunstikateedri ja 1988–1996 Tallinna Pedagoogikaülikooli režiikateedri õppejõud. Ta on lavastanud ka Armeenia ja Soome teatrites ning Eesti Televisioonis, oli XXIV üldlaulupeo lavastaja. 

Trassi viimasteks lavastusteks jäid „Tasa, vaikselt sõudvad pilved…“ Kuressaare Linnateatris (2019), „Keisri usk“ Luunja kultuuri- ja vabaajakeskuses (2020) ning 4. juunil 2022 Pikavere vanas vallamajas esietendunud „Ai, velled“.
Näitlejana astus Raivo Trass viimati üles Tagasitulijana lavastuses „Tagasitulek isa juurde“ Tallinna Linnateatris (2015, mängis osa alates 2017) ja McLeavyna lavastuses „Röövsaak“ Kuressaare Teatris (2019).

Filmograafia
Väljavõte Raivo Trassi filmirollidest:
1966, "Võlg", telefilm, Enno
1969, "Viimne reliikvia", mängufilm, Hans von Risbieter 
1971, "Tuulevaikus", mängufilm, OLev
1986, "Korabl prisheltsev", mängufilm, Arvid Pallo
1991, "Surmatants", mängufilm, Diederek von Katwijk 
1991, "Vana mees tahab koju", mängufilm, Albert Valter 
1994-1995, "Õnne 13", teleseriaal, Artur
1996, "Letters from the East", mängufilm, farmer
1999, "Kass kukub käppadele", mängufilm, Ernesto
2006, "Georg", mängufilm, teatri direktor
2006, "Vana daami visiit", mängufilm, linnapea
2011, "Kättemaksukontor, teleseriaal, Sven Lookre
2012, "Vasaku jala reede", mängufilm, veteran
2012, "Kõik muusikud on kaabakad", mängufilm, töökoja omanik
2013, "Tuulepealne maa", draamasari, Harald Riislaid
2013, "Riigimehed", teleseriaal, akadeemik
2013, "Mandariinid, mängufilm, Juhan
2015, "Viimane võmm", teleseriaal, Mattias Bergren
2020, "Riders of Justice", mängufilm, Ortodoks præst 
2022, "The Twin", mängufilm, Old Man - Couple
2022, "Apteeker Melchior", mängufilm, Goswin

Tunnustus
1975 – Ants Lauteri nimeline auhind
1983 – Eesti NSV teeneline kunstnik
2001 – Valgetähe IV klassi teenetemärk

Viited

Välislingid

Marvi Taggo. Raivo Trass rajab maasikaistanduse. Eesti Päevaleht, 6. september 2000
Raivo Trass peab tööd riigiteatris igavaks. Õhtuleht, 10. jaanuar 2011
Raivo Trass: teatritegijates peab olema vägi sees. Maaleht, 12. märts 2021
Raivo Trass toob lavale Hirmus Antsu loo. Lääne Elu, 14. veebruar 2021.
Ajalooblogi: Raivo Trass.
Hüvasti, Raivo Trass.... Postimees, 13. juuli 2022

Eesti lavastajad
Eesti näitlejad
Eesti filminäitlejad
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia vilistlased
Eesti NSV teenelised kunstnikud
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1946
Surnud 2022
546

546. aasta (DXLVI) oli Juliuse kalendri aasta, mis algas esmaspäeval. Arvu 546 on selle aasta tähistamiseks kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks anno Domini ajaarvamine.

Sündmused
17. detsember – idagoodid vallutasid Rooma.

Sündinud
...

Surnud
Walthari, langobardide pealik
Haapsalu Jaani kirik

Haapsalu Jaani kirik on Eesti Evangeelsele Luterlikule Kirikule kuuluv kirik Haapsalus.

Kirik ehitati 16. sajandil, esmamainimine 1524. aastal. 

Esialgu pühitseti see Nikolai kirikuna. 18. sajandil, pärast Põhjasõda, päris kirik kasutamiskõlbmatuks muutunud Haapsalu toomkirikult apostel Johannese nime (Jaani kirik).

Kirikut kasutab Haapsalu Püha Johannese kogudus.

Viited

Välislingid
 

Haapsalu kirikud‎
Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku kirikud
Karl Gustav von Ulrich

Karl Gustav von Ulrich (rootsi Carl Gustaf Ulrich; vene Карл Густав Ульрих; 1677–10. märts 1730) oli baltisaksa päritolu kindraladjutant ja laevastiku kaptenkomandör.

Karl Gustav von Ulrich sündis Laitse, Munalaskme ja Lohu mõisniku, meeskohtunik Ewert Gustav von Ulrichi (surnud 1707) ja Agneta von Löweni pojana. Tema noorem vend Jakob Heinrich von Ulrich oli Eestimaa rüütelkonna peamees (1725–1728).

Karl Gustav von Ulrich teenis kolmkümmend aastat Rootsi kuninglikus laevastikus. 1722. aastal juhtis ta Rootsi ebaõnnestunud salajast ekspeditsiooni Madagaskarile ja Aasiasse. Ulrichi juhitud fregatt "Jarramas" koos nelja sõjalaevaga pidi liituma, jakobiite toetava iirlasest poliitilisest seiklejast, bukanjeeride esindaja Caspar William Morgani (Caspar Wilhelm Morgan, Gaspar Guillaume Morgane) 30 laevalise eskaadriga, kuid ilmastiku olude tõttu jõudis Ulrich kokkulepitud kokkusaamiskoha asemel oktoobris 1722 Hispaaniasse Cádizi ja kuna Morgane pärast mõnekuulist ootamist Cádizi ei saabunud otsustas Ulrich, et aastaaeg ei ole Hea Lootuse neemest ümbersõitmiseks sobiv ja pöördus tagasi Rootsi, kus ta sõjanõukogu korraldusel arreteeriti ja ekspeditsiooni nurjamises süüdistatuna pääses vaevu hukkamisest.

1724. aastal kirjutas tema onu, Tallinna asekuberner Friedrich von Löwen (1654–1744) admiral Fjodor Apraksinile tema Vene teenistusse võtmiseks soovituskirja. Vene teenistuses olles aitas ta Tallinnas viitseadmiral Daniel Jacob Wilsteril (1669–1732) planeerida Peeter I-se salajast ekspeditsiooni ümber Aafrika Madagaskari vallutamiseks, baaside rajamiseks India ookeanis ja suhete sõlmimiseks Mogulite impeeriumiga Hindustanis. Selle India ekspeditsiooni peatas Peeter-I ajutiselt sõidukõlbulike laevade puudumise tõttu ja enne oma surma 1725. aasta veebruaris jõudis keiser veel anda juhised Vitus Beringile uue ekspeditsiooni alustamiseks Kamtšatka kaudu.

Karl Gustav von Ulrichile kuulus Lohu mõis.

Ta maeti Tallinnas 1730. aastal.

Sugupuu

Viited

Kirjandus
Krahv Hans Wachtmeister (Diss. - Resp.): Om Sveriges Planer och Åtgärder rörande Sjöröfvarne på Madagascar 1718-1727: Academisk Afhandling (Præses: Johan Henrik Schröder), Stockholm: Elmen & Granbergs tryckeri, 1848
Carl K. S. Sprinchorn: Madagaskar och dess sjöröfvare i Karl XII:s historia, Karolinska förbundets årsbok, 1921, lk. 241–260

Lohu mõisnikud
Baltisaksa sõjaväelased
Rootsi sõjaväelased
Venemaa keisririigi sõjaväelased
Sündinud 1677
Surnud 1730
Tõnu Truus

Tõnu Truus (sündinud 2. oktoobril 1946) on eesti maletreener. 

Aastatel 1966–1971 õppis ta Moskvas riiklikus kehakultuuri keskinstituudis.

Pärast kõrgkooli lõpetamist asus ta tööle Tallinna Malekooli.

1983. aastal sai ta Nõukogude Liidu kõrgema kategooria treeneriks, 1987. aastal Eesti NSV teeneliseks treeneriks.

2000. aastal lõi ta klubi Tõnu Truusi Malekoolkond.

Tema õpilaste seas on Jaan Ehlvest, Mihhail Rõtšagov, Sergei Zjukin, Robert Ševtšenko, Igor Rõtov, Roman Sergejev, Tiit Tänav, Heiti Raag, Andrei Šiškov, Valeria Ossipova, Anna Abiševa, Sofia Budõlina.

Viited

Välislingid 
 Tõnu Truus – ainus kõrgeima kategooria maletreener (PDF)
 

Eesti maletajad
Eesti maletreenerid
Eesti NSV teenelised treenerid
Sündinud 1946
2016. aasta Euroopa meistrivõistlused jalgpallis

2016. aasta Euroopa jalgpalli meistrivõistlused ehk UEFA EURO 2016 oli Euroopa jalgpalliriikide 15. meistrivõistlused jalgpallis. Finaalturniir peeti Prantsusmaal 10. juunist 10. juulini 2016. Esmakordselt osales finaalturniiril 24 koondist.

Mängud peeti kümnes Prantsusmaa linnas: Bordeaux's, Lensis, Lille'i linnastus (täpsemalt Villeneuve-d'Ascqis), Lyonis, Marseille's, Nice'is, Pariisis, Saint-Denis's, Saint-Étienne'is ja Toulouse'is.

Turniiri võitis Portugali jalgpallikoondis, kui alistas finaalis lisaajal löödud väravast Prantsusmaa tulemusega 1:0.

Turniiri võitja sai õiguse osaleda 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikavõistlustel, mis toimusid Venemaal.

Finaalturniiril osalejad

1) Prantsusmaa sai õiguse turniirist osa võtta korraldajamaana.

Staadionid

Alagrupimängud

A-alagrupp

B-alagrupp

C-alagrupp

D-alagrupp

E-alagrupp

F-alagrupp

Grupis kolmanda koha saanud meeskondade järjestus

Väljalangemismängud

Kaheksandikfinaalid

Veerandfinaalid

Poolfinaalid

Finaal

Statistika

Väravakütid
6 väravat
 Antoine Griezmann

3 väravat

 Álvaro Morata
 Cristiano Ronaldo
 Nani
 Olivier Giroud
 Dimitri Payet
 Gareth Bale

2 väravat

 Romelu Lukaku
 Radja Nainggolan
 Ivan Perišić
 Robbie Brady
 Birkir Bjarnason
 Kolbeinn Sigþórsson
 Graziano Pellè
 Jakub Błaszczykowski
 Bogdan Stancu
 Mario Gómez
 Balázs Dzsudzsák
 Hal Robson-Kanu

1 värav

 Armando Sadiku
 Alessandro Schöpf
 Toby Alderweireld
 Michy Batshuayi
 Yannick Ferreira Carrasco
 Eden Hazard
 Axel Witsel
 Nolito
 Gerard Piqué
 Nikola Kalinić
 Luka Modrić
 Ivan Rakitić
 Wes Hoolahan
 Eric Dier
 Wayne Rooney
 Daniel Sturridge
 Jamie Vardy
 Jón Daði Böðvarsson
 Gylfi Sigurðsson
 Ragnar Sigurðsson
 Arnór Ingvi Traustason
 Leonardo Bonucci
 Giorgio Chiellini
 Éder
 Emanuele Giaccherini
 Robert Lewandowski
 Arkadiusz Milik
 Éder
 Ricardo Quaresma
 Renato Sanches
 Paul Pogba
 Gareth McAuley
 Niall McGinn
 Jérôme Boateng
 Julian Draxler
 Shkodran Mustafi
 Bastian Schweinsteiger
 Mesut Özil
 Ondrej Duda
 Marek Hamšík
 Vladimír Weiss
 Admir Mehmedi
 Fabian Schär
 Xherdan Shaqiri
 Tomáš Necid
 Milan Škoda
 Ozan Tufan
 Burak Yılmaz
 Zoltán Gera
 Ádám Szalai
 Zoltán Stieber
 Vassili Berezutski
 Deniss Glušakov
 Aaron Ramsey
 Neil Taylor
 Sam Vokes
 Ashley Williams

1 omavärav
 Ciaran Clark (mängus Rootsi vastu)
 Birkir Már Sævarsson (mängus Ungari vastu)
 Gareth McAuley (mängus Walesi vastu)

Välislingid 
 Ametlik koduleht

Euroopa meistrivõistlused jalgpallis
Euroopa meistrivõistlused, 2016. aasta jalgpallis
Mari Jürjens

Mari Jürjens (kuni 2014 Mari Pokinen; sündinud 27. mail 1988 Tartus) on eesti näitleja, laulukirjutaja ja laulja.

Elukäik
Mari Jürjens sündis 1988. aastal Tartus Maarika ja Margus Pokineni esiklapsena. Tal on õed Paula ja Liis. Kuuenda eluaastani elas ta koos perega Põlvas. 1994. aastal kolis pere Tartumaale Ülenurmele, kus vanemad elavad siiamaani.

Haridustee 
Mari Jürjens õppis aastatel 1995–2004 Ülenurme Gümnaasiumis, seejärel aga Tartu Mart Reiniku Gümnaasiumis, mille lõpetas 2007. aastal. Samal aastal astus ta Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemiasse, mille lõpetas näitleja erialal 2011. aasta suvel ja oli seejärel vabakutseline näitleja. 2003. aastani õppis ta Ülenurme Muusikakoolis viiulit.

Karjäär ja looming
Alates 2012. aastast on ta Von Krahli Teatri näitleja.

Ta on laulnud mitmes kooris, kõige kauem Eesti Koolinoorte Segakooris. 2004. aastal võitis ta omaloominguvõistluse Võruvisioon lauluga "Olematu sina". Samal konkursil on ta võitnud ka teise koha. Sestpeale on ta kirjutanud ise rohkem laule, millest sai alguse ka tema 2010. aasta lõpus ilmunud debüütalbum "22". Lisaks on ta osalenud ka viiulikonkurssidel.

2010. aastal ilmunud albumil "22" on 11 laulu. 2011. aastal ilmus tal album "Meie küla laulud" koostöös Kukerpillide ja Hendrik Sal-Salleriga. 2013. aastal ilmus album "Maa saab taevani".

2016. aastal ilmus artisti kolmas album "27", kus on 12 laulu. Tegemist on esimese Mari Jürjensi nime all avaldatud albumiga.

10. oktoobril 2020 ilmus tema neljas stuudioalbum "Omaenese ilus ja veas".

Diskograafia

Isiklikku 
Ta on abielus näitleja Mikk Jürjensiga. Praegu elab ta Tallinnas.

Rolle

Teleseriaalid
"Kättemaksukontor" (2010) – Aiki Hansen 
"Nöbinina" (2011) – Nõianeiu Nöbinina (peaosa)

Teatrilavastused
Väike tüdruk – Jevgeni Švarts "Draakon", Kuressaare Linnateater 2008
Fiametta – Casamarciano krahv Annibale Sersale "Kiivad armastajad", EMTA Lavakunstikool 2009
Regan – William Shakespeare "Kuningas Lear", Von Krahli Teater 2010
Mari – Lars von Trier ja Juhan Ulfsak "Idioodid", Von Krahli Teater 2010
Thea Elvsted – Henrik Ibsen "Hedda Gabler", Von Krahli Teater 2011
Üks Karamazovitest – Kristian Smeds "12 Karamazovit", Von Krahli Teater 2011
Jessica Schmitt – Marius von Mayenburg "Monument ", Kinoteater ja Von Krahli Teater 2018

Viited

Välislingid
Mari Pokineni koduleht

Hendrik Alla "ETV alustab uue lastelavastuse võtteid". Postimees, 23. mai 2011
Mari Peegel "Mari Pokinen: kui teha revolutsiooni, siis ainult headusega". Eesti Päevaleht, 8. oktoober 2011

Eesti näitlejad
Eesti lauljad
Von Krahli Teatri näitlejad
Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia vilistlased
Sündinud 1988
Johan Sihver

Johan Sihver (ka Johannes Sihver; 9. juuli 1882 Vana-Tänassilma vald – 27. jaanuar 1942 Solikamsk, Permi oblast, NSV Liit) oli Eesti ettevõtja ja poliitik.

Johan Sihver lõpetas 1911. aastal Riia Polütehnikumi kaubandusosakonna. 

Johan Sihver oli pikaaegne Tallinnas Sakala tänav 19 asunud Tallinna Linna Poeglaste Kommertskooli juhataja. 

Aastast 1931 oli Johan Sihver Kaubandus-Tööstuskoja nõukogu esimees. J. Sihver oli ka Tallinna Krediitpanga esimees.

Johan Sihver oli IV ja V Riigikogu liige. 

Sihver vahistati 28. juunil 1941 Tallinnas NKVD poolt ning suri vangistuses 1942. aastal Siberis Permi oblastis.

IV Riigikogu liikmed
V Riigikogu liikmed
Kaubandus-Tööstuskoja liikmed
Majaomanikkude Koja liikmed
Korporatsioon Vironia liikmed
Eesti represseeritud isikud
Sündinud 1882
Surnud 1942
Richard Uritam

Richard Uritam (VR I/3) (16. mai 1892 Tõstamaa, Pärnumaa – 20. juuli 1957 New York, Ameerika Ühendriigid) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant) ja majandustegelane.

Richard Uritam osales Vabadussõjas 2. Ratsarügemendi ülemana. 

Pärast Vabadussõda oli alates 1923. aastast Estonia Eksporttapamajade juhatuse liige. 

R. Uritam evakueerus Teise maailmasõja ajal 1944. aastal Saksamaale ja sealt 1949. aastal Ameerika Ühendriikidesse, kus ka 1957. aastal New Yorgis suri.

Välislingid
Ohvitseride andmekogu

Eesti ratsaväeosade ülemad
Välismaa aukonsulid Eestis
Vabadussõja veteranid
Vabadusristi I liigi 3. järgu kavalerid
Karutapja ordeni kavalerid
Perekonnanimede kaitseregister
Eestlased Ameerika Ühendriikides
Sündinud 1892
Surnud 1957
Artur-Aleksander Linari

Artur-Aleksander Linari (12. jaanuar 1903 Tallinn – 25. oktoober 1983 Toronto) oli eesti tööstur ja insener.

Ta oli Rahvuskogu liige ja Johannesburgi Eesti Seltsi esimees.

Välislingid
TLÜAR väliseesti isikud

Eesti mäeinsenerid
Rahvuskogu liikmed
Tallinna Tehnikaülikooli professorid
Insenerikoja tegevliikmed
Eesti Teadusliku Seltsi Rootsis liikmed
Eesti Üliõpilaste Seltsi liikmed
Perekonnanimede kaitseregister
Eestistatud nimega inimesed
Eestlased Saksamaal
Eestlased Rootsis
Eestlased Lõuna-Aafrika Vabariigis
Eestlased Suurbritannias
Eestlased Kanadas
Sündinud 1903
Surnud 1983
Vladimir Roslavlev

Vladimir Roslavlev (26. märts 1880 Harkov – 1945 Saksamaa) oli Eesti jurist, majandusteadlane ja poliitik.

Ta oli Rahvuskogu ja I Riigivolikogu liige.

Välislingid
Russkaja Estonia

Rahvuskogu liikmed
I Riigivolikogu liikmed
Eesti juristid
Eesti venelased
Hukatud Eesti poliitikud
Sündinud 1880
Surnud 1945
Mihkel Rõuk

Mihkel Rõuk (5. september 1891 Kabala vald, Viljandimaa – 25. september 1941 Sverdlovski oblast) oli eesti kooli- ja ühiskonnategelane ning poliitik. Ta oli Rahvuskogu liige.

Elulugu 
Mihkel Rõuk sündis 1891. aasta 5. septembril Viljandimaal, Kabala vallas taluomaniku pojana. Peale alghariduse omandamist kohalikus vallakoolis jätkas ta oma haridusteed Eesti Aleksandrikoolis ja Viljandi linnakoolis. Täiendavalt võttis ta kursuseid Tartu Ülikoolist botaanikas ja keemias ning eksternina omandas ta õpetajakutse. Õpetajana töötas Rõuk Karksi-Nuia algkoolis, Narva-Jõesuu, Koordi ja Koigi ministeeriumikoolides. 1915. aasta 1. novembrist alates asus Rõuk Türi kroonu algkooli õpetajaks, kus temast juba järgmisel aastal tehti algkooli juhataja. Juhataja kohal püsis ta tööl kokku ligi 30 aastat, kuni 1941. aastal Rõuk küüditati Venemaale.

Lisaks koolitööle võttis Rõuk osa ka seltskonna- ja omavalitsusetööst. Ta oli Eesti Vabariigis volinikuks peaaegu kõigis Türi alevi- ja linna volikogudes. Mitmel korral valiti Rõuk volikogu juhataja kohale. Tema algatusel ehitati Türile uus koolimaja ning rajati uus progümnaasium, mis muudeti 1924. aastal aiandusmajandusgümnaasiumiks ja funktsioneeris kuni 2011. aastani. Samuti pani Rõuk aluse Türi ühistegevusele, mille tulemusena rajati Türi ühispank. Rõuk valiti ka ühispanga nõukogu liikmeks. Rõuke loetakse ka üheks Võhma tapamaja asutajateks, kus ta ka juhatuses oli. Kõigele muule lisaks oli Rõuk Türi põllumeeste konvendis ning omas talu Võhma lähedas Kabala vallas.

Kaitseliiduga liitus Rõuk kohe pärast organisatsiooni loomist. Ta oli kirjas Järva malevas propagandapealikuna ning oli Türi malevkonna noorkotkaste vanemaks. Oma pingutuste eest autasustati Rõuka kotkaristiga.

Iseseisvas Eesti Vabariigis tegutses Rõuk rahvuslikku süsteemi toetavalt. Ta liitus Rõuk Eesti Rahvaerakonnaga ning osales 1926. aasta valimistel partei nimekirjas Järva valimisringkonnas. Pärast parteide keelamist oli Rõuk tegev ka Isamaaliidus. Ta oli Järva maakomitee juhatuse liiga ning Türi osakonna abiesimees. 

Rõuk valiti 1937. aastal Rahvuskogu esimesse kotta, kus kokku töötas 80 liiget välja uut Eesti põhiseadust. Rõuk kandideeris Riigivolikokku Türi valimisringkonnas nii 1938. aasta kui ka 1940. aasta valimistel, kuid ta ei osutunud 1938. aastal valituks ning 1940. aastal sunniti Rõuk oma kandidatuurist loobuma.

Viited 

Rahvuskogu liikmed
II Riigivolikogu vastaskandidaadid
Eesti represseeritud isikud
Sündinud 1891
Surnud 1941
Aleksander Tõnisson (ülemnõukogu liige)

Aleksander Tõnisson (4. aprill 1899 Jõgeveste vald, Viljandimaa – 23. juuni 1941 Tškalovi oblast) oli eesti tööline. 

Ta oli Tartu Kivitööliste Ametiühingu liige ja Tartu Töölisühingute Keskliidu nõukogu liige.

Ta valiti 1940. aastal 44. ringkonnast II Riigivolikokku. 

Arreteeriti NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi (NKVD) poolt Tartus 18. jaanuaril 1941, hukati Nõukogude Liidu vangilaagris.

Tema tütar oli Moidela Tõnisson.

Viited

Välislingid
okupatsioon.ee

Eesti NSV I Ülemnõukogu liikmed
Eesti represseeritud isikud
Sündinud 1899
Surnud 1941
Akkajaure

Akkajaure (Lule saami Áhkajávrre) on paisjärv Rootsis Norrbotteni läänis Jokkmoki ja Gällivare valla piiril, Luleälveni ülemjooksul.

Akkajaure on Rootsi üks suurimaid paisjärvi, mis moodustus kuuest väiksemast järvest ja paljudest ruutkilomeetritest karjamaast pärast seda, kui 1919–1923 rajati Luleälveni jõele esimene Suorva tamm. Tammi tõttu muutub järve veetase kõrgusvahemikus 423–453 m. Maksimaalse veeseisu korral on järve pindala 242 km², keskmine sügavus 30 m, suurim sügavus 92 m ning koguruumala u 8 km³. Minimaalse veeseisu korral kahaneb pindala 94 km²-ni. Tammide mitmete ümberehitustega on järve reguleeritav maht järk-järgult suurenenud ning on praegu 5,9 km³.

Järve valgala haarab enamiku Padjelanta rahvuspargist ning Sareki rahvuspargi lääneosa. Valgala pindala on 4650 km². Suurim sissevoolav jõgi on Vuojatädno, mis annab üle poole kogu järve saabuvast veest. Umbes viiendiku sissevoolust annab Sitasjaure järvest läbi Ritsemi elektrijaama kulgev tunnel. Kogu aastane sissevool on 6,8 km³. Väljavool toimub kagutipust Suorvast kahe tammi kaudu. Märkimist väärib ka järve looduslik väljavool Stora Sjöfalletis, mis moodustab võimsa joa.

Jääkate tekib järvele tavaliselt novembri lõpus või detsembri alguses ning kaob juuni alguses. Suvel soojeneb vesi pinnakihis 10-11 kraadini.

Järve kaldad piirnevad suures osas Stora Sjöfalleti rahvuspargiga, kuid akvatoorium on sihilikult arvatud rahvuspargi piiridest välja. Kirdekaldale on rajatud maantee. Kirdekaldal asuva Ritsemi ja edelakalda vahel on suvel regulaarne laevaühendus, mida kasutavad matkajad Padjelanta ja Sareki rahvusparki pääsemiseks. Järve edelaküljel asub Akka massiiv.

Akkajaure ümbrus on suvepoolaastal Sirgesi saamiküla läänepoolseim tuumikala, mil teda kasutatakse põhjapõtrade karjatamiseks. Suvel põhjapõdrad paarituvad ja poegivad seal. Piirkonnas on palju karjatamisega seotud rajatisi: karjaseonne, aedikuid põhjapõtrade märgistamiseks ja tapmiseks ning saami asundusi.

Välislingid 

 Jörgen Sahlberg. Physical modelling of the Akkajaure reservoir. Hydrology and Earth System Sciences 7 (3), 268–282, 2003.

Rootsi järved
Norrbotteni lään
Tellisekspressionism

Tellisekspressionism (saksa keeles Backsteinexpressionismus) on ekspressionistliku arhitektuuri erivorm, kus kasutatakse telliskivi, plaati või klinkertellist põhiehitusmaterjalina. Tellisekspressionismi laadis hooneid ehitati põhiliselt 1920ndail, eelkõige Saksamaa suuremates linnades ja Ruhri piirkonnas.

Klinkertellis vastas tööstushoonetele esitatavate keskkonnatingimuste nõuetele, eriti Ruhri piirkonnas. Selle iseloomulik kare ja üsna lai värvivalik pruunist lillani aitas kaasa materjali populaarsuse kasvule. Fassaadi ilmestamiseks kasutati vahel ka kahjustuste ja tootmisvigade tõttu praagiks tunnistatud telliseid (näiteks Chilehausil Hamburgis).

Fassaadide dekoreerimiseks kasutati ka arhitektuurseid klinkertellistest või keraamilisi skulptuure. Tuntud on skulptor Richard Kuöhli ja Ernst Barlachi panus selles valdkonnas.

Tellisekspressionismis kasutati vahel ka teiste arhitektuuristiilide elemente, näiteks art déco'd Chilehausis.

Väljapaistvaid näiteid tellisekspressionismist leidub Hamburgis. Seal paiknevad Fritz Högeri loodud Chilehaus (valmis 1924), mis kuulub ekspressionismi klassikasse, selle naabruses asuv büroohoone Sprinkenhof, mille projekteerisid arhitektid Hans Gerson, Oskar Gerson ja Fritz Höger (ehitati kolmes etapis 1927–1943), Broschek-Haus ja Zigarettenfabrik Reemtsma (Reemtsma sigaretivabrik).

Hannoveris asub samuti Fritz Högeri projekteeritud Anzeiger-Hochhaus, mis ehitati 1927–1928 algselt kirjastusele, praegu on hoones meediakontsern. Hoone on üks väheseid suuri esindushooneid, mis jäi teises maailmasõjas terveks. Hoone oma 51 meetri kõrgusega oli valminuna üks esimesi kõrghooneid Saksamaal. Tänapäeval on see tänu oma 12 meetri kõrgusele rohelisele teraskuplile Hannoveri üks sümboleid. Teraskupli all oli algselt planetaarium, sõjajärgsel perioodil ehitati sinna kino.

Tellisekspressionism Eestis 

Üksikuid tellisekspressionismi näiteid on ka Eestis. Arhitekt Robert Natus projekteeris kaks klinkermaja Tallinnas.

Esimesena rajati Vabaduse platsi äärde kindlustusseltsi EKA maja, kus praegu asub Tallinna linnavalitsus. Ehitusaastad olid 1929–1932. Fassaadi katab tellislaost rombimuster, mis oma tahukalise mahuga lähtus otseselt Hamburgis äsjavalminud Fritz Högeri ja vendade Gersonite Sprinkenhofist. Skulpturaalsed elemendid klinkertellistest fassaadil kujundas Jaan Koort.

Teine Natuse klinkermaja on elamu Pärnu maantee ja Roosikrantsi tänava teravnurgal – ehitatud aastail 1935–1936, sarnaneb see otseselt Chilehausiga Hamburgis.

Viited

Arhitektuuristiilid
Fritz Höger

Fritz Höger, täisnimega Johann Friedrich Höger (12. juuni 1877 Bekenreihe, Schleswig-Holstein – 21. juuni 1949 Bad Segeberg), oli saksa arhitekt, Põhja-Saksa tellisekspressionismi tuntumaid esindajaid, kuulsa Chilehausi arhitekt.

Ta oli alates 1932. aastast Rahvussotsialistliku Saksa Töölispartei liige.

Looming

Fritz Högeri tuntumaid arhitektitöid on ekspressionismi klassikasse kuuluv büroohoone Chilehaus Saksamaal Hamburgis Kontorhausi kvartalis, ehitatud aastail 1922–1924.

Sealsamas kõrval üle tee projekteeris Höger koos vendade Gersonitega samuti suuremahulise büroohoone Sprinkenhof, mida ehitati kolmes etapis 1927–1943. Esimene etapp valmis 1920. aastate lõpul ja sai eeskujuks Tallinnas Vabaduse platsi äärde rajatud kindlustusseltsi EKA majale.

Höger on projekteerinud Hannoveris Anzeiger-Hochhausi, ehitatud aastail 1927–1928, mida tänapäeval loetakse Hannoveri üheks sümboliks.

Höger on projekteerinud ka Kirche am Hohenzollernplatzi Berliinis.

Fritz Högeri teisi arhitektitöid on näiteks büroohoone Hamburgis Broschek-Haus (1925–1926) ja Zigarettenfabrik Reemtsma (Reemtsma sigaretivabrik).

Fritz Högeri arhitektitöid

Saksamaa arhitektid
Sündinud 1877
Surnud 1949
FC Viktoria Plzeň

FC Viktoria Plzeň on 1911. aastal Plzeňis asutatud Tšehhi jalgpalliklubi, mis hooajal 2011–2012 mängib riigi kõrgliigas. 

Hooajal 2010–2011 tuli klubi esmakordselt Tšehhi meistriks ja sai seega õiguse osaleda UEFA Meistrite Liiga 2011–12 võistlustel.

Saavutused 
Meister (6): 2010–11, 2012–13, 2014–15, 2015–16, 2017–18, 2021–22
Karikas (1): 2009–10
Superkarikas (2): 2011, 2015

Viited

Välislingid
fcviktoria.cz

Tšehhi jalgpalliklubid
Henn Treial

Henn Treial (enne eestistamist Herbert Treial; 15. oktoober 1905 Haaslava vald, Tartumaa – 19. november 1941 Tartu) oli eesti ajakirjanik ja poliitik.

Ta oli Rahvuskogu ja I Riigivolikogu liige. 20. aprillil 1940 valiti ta Tartu Tööstuse Panga esimeheks. 

Ta hukati Saksa okupatsioonivõimude poolt valesüüdistuse alusel.

Tunnustus
Kotkaristi V klassi teenetemärk (24. veebruar 1938)

Viited

Välislingid 
Henn Treial – 95
Geni

Rahvuskogu liikmed
I Riigivolikogu liikmed
Põhiseaduse Elluviimise Rahvarinde poliitikud
Eesti ajakirjanikud
Kotkaristi V klassi teenetemärgi kavalerid
Kaitseliidu Tartumaa maleva liikmed
Eestistatud nimega inimesed
 Sündinud 1905
Surnud 1941
Eesti Vabrikantide Ühisus

Eesti Vabrikantide Ühisus oli 1917. aastal Tallinnas moodustatud suurtöösturite kutseühing.

Eestimaa suurtööstureid ühendav liit registreeriti 1917. aasta 22. aprillil algselt, "Tallinna Tootmisregiooni Töösturite ja Vabrikantide Liidu" nimetuse all. 

Ühisuse maja oli Tallinnas Vana-Viru tänav 12 (tänapäeval Tallinna Linnavolikogu hoone).

Eesti Vabrikantide Ühisuse esindajad moodustasid Kaubandus-Tööstuskoja suurtööstuse sektsiooni.

Eesti Vabrikantide Ühisuse asutajaliige ja esimees oli kuni 1940. aastani oli Martin Christian Luther. Ühisuse sekretär oli algusest peale kuni ühisuse likvideerimiseni 1940. aastal, Konrad Mauritz.

Eesti Vabrikantide Ühisusse kulusid:
AS Ilmarine;
Kreenholmi Puuvilla Manufaktuur osaühisus;
AS Franz Krull masinaehituse vabriku osaühisus;
AS A.M. Lutheri mööblivabrik;
Narva Kalevi Manufaktuur;
AS Ühendatud Saapa- ja Nahavabrikud;
AS Silva;
Sindi Kalevivabriku ühisus;
AS Tallinna Paberivabrik E.J. Johanson;

Eesti Vabrikantide Ühisuse poolt asutati: Inglise-Eesti Import Kompanii, Eesti Kinnitusaktsiaselts Polaris, Eesti Õhusõidu AS Aeronaut.

Eesti Vabrikantide Ühisus likvideeriti 1940. aastal sisekaitseülema Harald Habermani korraldusega 20. augustist.

Välislingid
Eesti Vabrikantide Ühisus - Tööandjate Keskliidu eelkäija

Kirjandus 
Lembit Kiik, “Eesti Vabrikantide Ühisus 1917-1940”, IBSN 2220000005744, 2002, Kirjastus: Riigi Teataja Kirjastus 96 lk
Eesti endised ettevõtted
Eesti organisatsioonid
Eesti Vabariik 1918-1940
Oskar Erits

Oskar Erits (21. august 1903 Kuivajõe – 3. mai 1979 Tartu) oli eesti vaimulik.

Ta ristiti 27. septembril 1903 Kose koguduses. Aastatel 1918–1924 õppis ta Põltsamaa Ühisgümnaasiumis, mille ta lõpetas. Seejärel asus ta aastal 1924 Tartu Ülikoolis filosoofiaõpinguid, kuid aastal 1925 vahetas eriala ja lõpetas 1929. aasta maikuus Tartu Ülikooli usuteaduskonna. Prooviaastal oli ta Viljandi Pauluse koguduses. Ordineeriti 13. aprillil 1930 õpetajaks.

Pärast ordineerimist oli ta Viljandi praostkonna vikaarõpetaja, seejärel lühikest aega Petseri Peetri koguduse õpetaja. Aastatel 1930–1944 oli ta Kambja koguduse õpetaja. Aastatel 1944–1979 oli ta Suure-Jaani Johannese koguduse õpetaja.

Oskar Erits suri 3. mail 1979 Tartu bussijaamas (oli just bussiga Tartusse sõitnud) ja ta maeti Suure-Jaani surnuaeda.

Viited

Suure-Jaani Johannese koguduse vaimulikud
Tartu Ülikooli usuteaduskonna vilistlased
Põltsamaa Ühisgümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1903
Surnud 1979
Tunnen elus end

"Tunnen elus end" on Ott Leplandi neljas singel tema teiselt stuudioalbumilt Laulan ma sind. Nii viisi kui ka sõnad on loonud Lepland ise.

Laul pälvis Raadio 2 Aastahitt 2011. aasta edetabelis kolmanda koha. 
Raadio Uuno aastaedetablis "Uuno Top 100" esimene koht  ja esikoht ka raadio Elmar kuulajate arvates .

Viited

Välislingid 
 Laulusõnad. Sasslantis

2011. aasta singlid
Ott Leplandi singlid
Kōta Hirano

Kōta Hirano (jaapani keeles 平野耕太; sündinud 14. juulil 1973 Tōkyōs) on jaapani mangakunstnik.

Ta on sündinud ja tema kodu on Tōkyō linnastus, Adachis.

Jaapani kunstnikud
Sündinud 1973
Daniel Shechtman

Daniel Shechtman (ka Dan Shechtman; heebrea keeles דן שכטמן; sündinud 24. jaanuaril 1941 Tel Avivis) on Iisraeli materjaliteadlane.

Daniel Shechtman lõpetas aastal 1968 Iisraeli tehnikainstituudi ja kaitses 1972 samas doktorikraadi.

Ta on tehnikainstituudi materjaliteaduse professor.

Aastal 2011 sai ta kvaasikristallide avastamise eest Nobeli keemiaauhinna.

Välislingid
 Raivo Stern. Alusetu hirmu ületamine Sirp, 13. oktoober 2011
 Kvaasikristallide leidja: Dan Shechtman ERR Vikerraadio saates "Labor", 30. september 2012

Iisraeli teadlased
Nobeli keemiaauhinna laureaadid
Sündinud 1941
Materjaliteadlased
Liisa Pulk

Liisa Pulk (sündinud 12. juunil 1985 Pärnus) on eesti näitleja.

Ta lõpetas 2004. aastal Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi ja jätkas õpinguid Tartu Ülikoolis semiootika ja kulturoloogia erialal. 2010. aastal lõpetas ta aga Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli XXIV lennu. 

Aastatel 2010–2014 oli ta Vanemuise teatri draamanäitleja. Alates 2014. aastast on ta vabakutseline näitleja.

Looming

Rollid Vanemuises

 Zara – Sofi Oksanen "Puhastus" (2010)
 Liesl – Richard Rodgers "Helisev muusika" (2010)
 Hooldusõde Gunn, Ettekandja, Reidun Nordsletten – Axel Hellstenius, Ingvar Ambjørnsen "Elling" (2006) 
 Juta Laurits – Eduard Vilde "Tabamata ime" (2011)
 Virginie – Yves Jamiaque "Härra Amilcar" (2011)

Diplomilavastusted, lavakõne eksam ja rollid mujal

 "Ahoi" (diplomilavastus Käsmus ja teatris NO99, 2008)
 Tütarlastekooli õpetajanna ja masinakirjutajanna – Nikolai Jevreinov "Kõige tähtsam" (diplomilavastus Draamateatris, 2008)
 Lola – Mati Unt "Räägivad" (diplomilavastus Kirjanike Majas, 2009) 
 "Runolaulud" (laulude ja lauludes räägitud lugude kava) (lavakõne eksam teatris NO99, 2009)
 "Kummitus masinas" (diplomilavastus Von Krahli teatris, 2009)
 Mihhail Bulgakovi ainetel "Margarita ja Meister" (diplomilavastus teatris NO99, 2009)
 "Pikk pink" (diplomilavastus Linnateatris, 2009) 
 Thomasina Coverly ja Chloe Coverly – Tom Stoppard "Arkaadia" (diplomilavastus Ugala teatris, 2010)
 Puck – William Shakespeare "Suveöö unenägu" (Suure-Jaani muusikapäevad, 2009) 
 Kelli – Andrus Kivirähk „Sibulad ja šokolaad“ (2010) 
 Vargamäe Mari "Vargamäe unistaja" (2014) 
 Mari – Kitzbergi "Libahunt" (2015)

Telesarjad, telereklaam, multifilmi helindamine, muusikavideo

 Mänginud telesarjades "ENSV" (ETV, 2010-), "Kättemaksukontor" (TV3, 2010), „Saladused" (Kanal 2, 2009), "Süvahavva" (Kanal 2, 2012)
 Osalenud aastavahetusprogrammis "Tujurikkuja" (ETV, 2009)
 Osalenud Nordea panga telereklaamis "Elu nagu filmis" (2010)
 Astrid – "Kuidas taltsutada lohet 3D" (How to Train Your Dragon, Dreamworks Animation), multifilmi helindamine Filmaudio, (2010)
 laulab ansambliga Regatt muusikavideos "Kui kunagi veel näeme" (2011)

Tunnustus 

 2011 Tartu Kultuurikandja aunimetus (noor kultuurikandja)

Isiklikku
Liisa Pulga ja tema elukaaslase Erki Kuke tütar sündis 23. juunil 2019.

Viited

Välislingid
http://www.vanemuine.ee/liisa-pulk
http://www.enliit.ee/?id=1613&member_id=531
http://www.lavakas.ee/index.x?sisu=5
http://www.youtube.com/watch?v=KhyuuCrA8nc

Eesti näitlejad
Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi vilistlased
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia vilistlased
Sündinud 1985
Santa Monica

Santa Monica on linn USA-s California osariigis Los Angelese maakonnas. Asub Vaikse ookeani Santa Monica lahe kaldal ja on Los Angelese eeslinn. Santa Monica on kuurort- ja turismilinn.

Santa Monicas lõppes Route 66.

Viited

Välislingid
 http://www.santa-monica.org/

California linnad
Varmo Pirk

Varmo Pirk (kuni 1936. aastani Valentin Birk; 12. oktoober 1913 Smolenski kubermang – 27. veebruar 1980 Tallinn) oli eesti maalikunstnik.

Elukäik 

Valentin Birk sündis 1913. aastal Smolenski lähedal mõisa viinavabriku meistri Georg Birki esimese lapsena. Tema ema oli kohaliku mõisavalitseja tütar. Kui poeg oli alla aastane, kolis perekond tagasi Eestisse, Georg Birki isatallu Laeva valda Savikojale. 1923. aastal kolis pere Tartusse. Isa töötas vabrikus Tegur valumeistrina. Tema valatud oli muu hulgas Amandus Adamsoni Tartu Vabadussõja mälestussammas "Kalevipoeg" ja Alatskivi kalmistul asuv Juhan Liivi hauamonument.  

Valentin Birk õppis Tartu Poeglaste Gümnaasiumis, kus tema õpatajateks olid Juhan Nõmmik ning Eerik Haamer. Pärast gümnaasiumi lõpetamist tegi ta õppereisi Soome, kus tutvus Ateneumi kunstivaradega. 

Õpetajate soovitusel astus Varmo Pirk Pallasesse, kus õppis aastatel 1938–1940 Aleksander Vardi, Kaarel Liimandi ja Villem Ormissoni käe all, 1942–1944 Kõrgematel Kujutava Kunsti Kursustel ja seejärel kuni 1945. aastani Tartu Riiklikus Kunstiinstituudis.

Varmo Pirk arreteeriti NKVD poolt 1945. aasta kevadel. Teda süüdistati kaastöös sõjaaegsele Postimehele. Kuni 1954. aastani viibis ta Arhangelski oblastis Molotovski vangilaagris, kus ta töötas metsatöödel. Pärast haigestumist ning rasket operatsiooni sai koha kultuuriosakonnas kunstnikuna, kus maalis koopiaid kuulsatest vene autorite teostest. Hiljem töötas ta Tartu 10. 8-klassilises koolis joonistusõpetajana.

Looming 
Esines esimest korda näitusel 1939. aastal veel Pallase õpilasena. Tema illustratsioonid ja karikatuurid ilmusid ajakirjas Tänapäev. 

Õpingute kõrvalt töötas ta muu hulgas teatridekoraatori (maalis dekoratsioone Tartu Töölisteatrile) ja Postimehe illustraatorina ning joonistas Eesti Naisele moesiluette. Talle määrati stipendium Viini Kunstiakadeemiasse, kuid poliitiliste olude tõttu ei olnud võimalik enam välismaale sõita.

Tartu Riikliku Kunstiinstituudi lõputööks maalis suuremõõtmelise kompositsiooni "Ümera lahing", mis jäi õpingute katkemise tõttu kaitsmata.

Vangilaagrist Tartusse naasnuna alustas 1957. aastal taas näitustel esinemist. 1959. aastal võeti vastu Eesti NSV Kunstnike Liitu. 1963. aastal toimus Tallinnas Kunstisalongis tema esimene isikunäitus. 

Ta lõi eelkõige akvarelle, kuid ka õlimaale ja joonistusi; nii figuurikompositsioone, portreesid, maastikumaale, šarže, monumentaalmaale kui ka lavadekoratsioone. Alates 1950. aastate lõpust viljeles ta ka abstraktsionismi.

Isiklikku 
Alates 1961. aastast oli Varmo Pirk abielus Elvi Pirgiga.

Viited

Välislingid
Enn Lillemets. Varmo Pirk enne valguse vaheaega Sirp, 22. oktoober 2010
Varmo Pirk e-kunstisalongis

Eesti kunstnikud
Eesti karikaturistid
Eesti õpetajad
Eesti represseeritud isikud
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1913
Surnud 1980
Elvi Pirk

Elvi Pirk (sünninimi Elvi Ormus-Akman; 28. september 1921 Nõmme – 22. juuli 2005 Tallinn) oli eesti vabadusvõitleja ja gaidiliikumise tegelane.

Elvi Pirk õppis Hiiu algkoolis ja Tallinna Linna I Tütarlaste Gümnaasiumis. Aastatel 1940–1941 töötas ta Nõmmel linna arveametnikuna, 1942 lasteaiakasvatajana Nõmmel ja Juurus.

Ta õppis aastatel 1943–1944 majandusteadust Tartu Ülikoolis ja seejärel lühikest aega Berliini ülikoolis.

23. septembril 1944. aastal osales ta koos taganevate Pitka-meestega Keila lahingus ning evakueeris seejärel rongi haavatutega Haapsallu. Sõja lõpus põgenes Elvi Pirk Saksamaa ja Taani kaudu Rootsi. Aastal 1946 tuli ta luurajana mootorpaadiga üle Läänemere Hiiumaale Haukka-grupile sideseansside koode tooma ning võeti tagasiteel Rootsi kinni. Seejärel viibis ta kuni 1955. aastani Vorkuta vangilaagris, kus töötas sapöörina.

Pärast Eesti iseseisvuse taastamist oli Elvi Pirk üks gaidiliikumise taaselustajaid. Ta oli Endiste Poliitvangide Seltsi Nõmme osakonna asutajaid ja juhte ning Nõmme Heakorra Seltsi aktiivne liige. E. Pirk oli Pääsküla küüditatute mälestusmärgi rajamise initsiaator (1991) ning tema ettepanekul hakati 2. veebruaril korraldama Tartu rahu mälestusteenistust EELK Nõmme Rahukirikus.

Tunnustus
 1997 – Kotkaristi IV klassi teenetemärk
Kaitseministeeriumi teeneteristi III klass
Keila lahingu mälestusrist.
Vabadusvõitleja mälestusmedal
1996 – Nõmme medal
2000 – Suure Nikolai autasu
2003 – Nõmme aastate tegija

Isiklikku
Varmo Pirk oli Elvi Pirgi abikaasa.

Viited

Välislingid
 Endiste Poliitvangide Nõmme Grupp mälestas Elvi Pirki
 “Kevade” ilmus täna 90 aastat tagasi. Õhtuleht, 5. november 2002

Eesti vabadusvõitlejad
Kotkaristi IV klassi teenetemärgi kavalerid
Eesti represseeritud isikud
Sündinud 1921
Surnud 2005
Tobin Bell

Tobin Bell (sündinud Joseph H. Tobin, Jr.; 7. august 1942 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide filmi- ja televisiooninäitleja.

Ta on ainus näitleja, kes on mänginud kõigis filmisarja "Saag" kaheksas filmis.

Ameerika Ühendriikide näitlejad
Sündinud 1942
Aggio Bachmann

Aggio Bachmann (õieti August Bachmann; 3. aprill 1897 Aaduhansu talu, Sooaluste küla, Järvakandi vald (praegu Kehtna vald), Harjumaa – 19. juuni 1923 Tartu) oli Eesti lavastaja ja näitleja.

Ta lõpetas 1913. aastal Järvakandi ministeeriumikooli.

Teatriajalikku läks Bachmann Tallinnas Hommikteatri loomisega 1921. aastal ja seal ekspressionistlike teoste lavastamisega.

Noorelt surnud näitejuht on maetud Rapla kalmistule. Sünnimaja pole säilinud, sünnikodu õuel on mälestuskivi.

Välislingid 
 

Eesti teatrilavastajad
Rapla kalmistule maetud
Sündinud 1897
Surnud 1923
Helmut Vaag

Helmut Vaag (29. mai 1911 Juuru vald – 8. juuli 1978 Tallinn) oli eesti näitleja ja lavastaja. 

Vaag õppis aastatel 1927–1931 Tallinna Töölisteatri õppestuudios.

Aastatel 1931–1933 kuulus Tallinna Töölisteatri tantsurühma, töötas aastatel 1933–1940 Tallinna Töölisteatri näitlejana. Aastatel 1940–1951 ja 1961–1975 oli ta Tallinna Draamateatri näitleja.

Nukuteatri näitlejana töötas Vaag aastatel 1952–1953, aastatel 1952–1961 oli ta ENSV Riikliku Filharmoonia estraadinäitleja. Samaaegselt oli Helmut Vaag veel ka 1940–1951 Tallinna Draamateatri nukutrupi näitejuht, 1944–1947 Eesti NSV Riikliku Noorsooteatri lavastaja ning 1951–1961 Tallinna Pioneeride Palee teatri juht.

Filmirollid
Helmut Vaag on mänginud ka filmides.
"Mäeküla piimamees" (1965)
"Keskpäevane praam" (1967) – kaardimängija
"Viimne reliikvia" (1969) – kõrtsmik
"Mehed ei nuta" (1969) - vetelpäästejaama ülem
"Посол Советского Союза" (1970)
"Tuuline rand" (1971)
"Noor pensionär" (1972) – Leopold
"Maaletulek (1973) – Ella mees

Tunnustus
1969 Eesti NSV teeneline kunstnik

Välislingid
Helmut Vaag andmebaasis IMDd

Eesti Draamateatri näitlejad
Töölisteatri näitlejad
Eesti teatrilavastajad
Eesti NSV teenelised kunstnikud
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1911
Surnud 1978
Craig Venter

John Craig Venter (sündinud 14. oktoobril 1946 Salt Lake Citys) on USA bioloog ja ettevõtja.

Tema silmapaistvaimad saavutused on võtmeisikuna osalemine esmakordses inimese genoomi järjestamises. 2010. aastal lõi tema töörühm esimese raku, mille genoom oli tehislikult kokku pandud. Seda nimetatakse ka maailma esimeseks tehisliku eluvormi loomiseks.

Tunnustus
John Craig Venter valiti 2013. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.

Sündinud 1946
Ameerika Ühendriikide bioloogid
Mihkel Järvi

Mihkel Järvi (sündinud 3. augustil 1985 Tallinnas) on eesti pianist.

Ta alustas klaveriõpingud aastal 1992 Tallinna Muusikakeskkoolis Maigi Pakri klaveriklassis. Aastatel 1995–2002 jätkas ta õpinguid Soomes, Lahti Päijät-Häme konservatooriumis Rauno Jussila käe all. 

Ta on esinenud solistina Eestis, Soomes, Saksamaal, Hispaanias, Portugalis, Itaalias, Rumeenias, Tšehhis, Suurbritannias ja Leedus. Ta käis kammerorkestri Vivaldika klaverisolistina Šveitsi ringreisil (Bern, Zürich, Genf, Lausanne, Aarau). 

Ta on osalenud Matti Raekallio, Alexander Markovitchi, Lauri Väinmaa, Ivari Ilja, Kalle Randalu, Piero Rattalino ja Lazar Bermani meistrikursustel. Mihkel on võitnud auhindu Sally Westerdahli nimelisel konkursil. Aastal 1997 jagas pianist Leevi Madetoja nimelisel konkursil esimest kohta,  2000. aastal saavutas ta samal konkursil teise koha. Kevadel 2001 saavutas Mihkel koos oma õe Miina Järviga teise koha kammermuusikakonkursil Juvenalia Soomes. Sügisel 2001 osales Mihkel Prahas toimunud rahvusvahelisel Carl Czerny nimelisel klaverikonkursil, kus pälvis žürii eripreemia.

Mihkel on ka rahvusvahelise festivali Lihula Muusikapäevad üks korraldajatest ning ühtlasi ansambel Järvi Instrumentalists liige.

Aastal 2004 alustas ta õpingud Helsingis Sibeliuse Akadeemias Hamsa Jurise klaveriklassis. 2009. aasta sügisest täiendab ta end Salzburgi Mozarteumis. Praegu on tegemisel magistrikraad Juhani Lagerspetzi klaveriklassis.

Isiklikku 
Tema isa on tšellomängija Teet Järvi, vanaisa oli dirigent ning ühtlasi Järvide dünastia alusepanija Vallo Järvi, vanaonu on dirigent Neeme Järvi.

Viited 

Eesti pianistid
Järvide suguvõsa
Sündinud 1985
Rein Mets (kunstnik)

Rein Mets (10. märts 1942 Tallinn – 7. oktoober 2011) oli eesti metallikunstnik.

Ta lõpetas aastal 1960 Tallinna 10. Keskkooli. Aastatel 1966–1971 õppis ta ERKI-s, mille lõpetas metallikunstnikuna.

Ta töötas aastatel 1960–1962 Hans Pöögelmanni nimelises Tallinna Elektrotehnika Tehases ja 1971–1981 kombinaadis Ars. 

Aastast 1996 oli ta Eesti Kunstiakadeemia ehte- ja sepakunsti õppejõud.

Tunnustused
1987 Eesti NSV teeneline kunstnik
1987 Kristjan Raua preemia

Viited

Eesti metallikunstnikud
Eesti Kunstiakadeemia õppejõud
Tallinna Nõmme Gümnaasiumi vilistlased
Eesti Kunstiakadeemia vilistlased
Eesti NSV teenelised kunstnikud
Sündinud 1942
Surnud 2011
DR1

DR1 diiselrong on Riia Vagunitehase toodetud reisirong, mida hakati tootma 1963. aastast. Rong oli mõeldud kasutamiseks Nõukogude Liidus rööpmelaiusel 1520 mm.

DR1 diiselronge on kasutatud ka Eestis. Esimene kuue vaguniga diiselrong DR1A saabus mais 1984. Nende rongidega käis reisijavedu kõigil Edelaraudtee liinidel kuni 31. detsembrini 2013. DR1 vahetasid 1. jaanuarist 2014 Eestis välja uued Stadler FLIRT elektri- ja diiselrongid.

DR1 diiselrongist on tehtud ka eriversioone, näiteks DR1P, DR1A, DR1B ja DR1Bj.

Tehnilised andmed

 Võimsus: 2x 745 kW
 Reisijate mahutavus: 632 inimest (6 vaguniga)
 Kerematerjal: teras
 Mootoritüüp: M-756B
 Kiirus: 120 km/h
 Pikkus: 154 350 mm (154,35 m)

Viited

Välislingid

YouTube video: Diiselrong DR1 kolmemõõtmeliselt
"Rauast tööhobused lähevad pensionile", Tehnikamaailm
DR1A DIISELRONG, Eesti Raudteeajaloo Selts
YouTube video: DR1 rongi dokumentaal (inglise k subtiitritega)

Rongid
Eva Novek

Eva Novek (sündinud 15. aprillil 1925 Kobelas, Vana-Antsla vald) on eesti näitleja. 

Eva Novek lõpetas 1950. aastal Eesti Riikliku Teatriinstituudi. Aastatel 1950–1951 töötas ta Lõuna-Eesti Teatris, 1952–1953 Viljandi Ugalas ja 1954–1990 Rakvere Teatris.

Ta oli 1950–1956 abielus Grigori Kromanoviga.

Tunnustused
Eesti NSV teeneline kunstnik (1980)
Eesti Teatriliidu auliige

Eesti näitlejad
Eesti NSV teenelised kunstnikud
Sündinud 1925
Wrocławi linnastaadion

Wrocławi Linnastaadion on Poola linnas Wrocławis asuv jalgpallistaadion. Jalgpalli 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel toimus seal kolm alagrupikohtumist.

Välislingid 

Wrocławi linnastaadion

Poola staadionid
2012. aasta jalgpalli Euroopa meistrivõistluste staadionid
Wrocław