Aino Lunge

Aino Lunge (neiupõlvenimega Aino Bachblum; 28. september 1928 – 3. juuli 1994) oli eesti lastepsühholoog.

Elulugu
Aino Lunge (Bachblum) sündis 28. septembril 1928 Lääne-Virumaal Haljala vallas Aleksander Voldemar Bachblumi (1892–1940) ja Helmi Marie Bachblumi (1903–1960) perekonnas.

1947. aastal lõpetas ta Rakvere Eesti Keskkooli. Hiljem lõpetas Lunge Tartu Riikliku Ülikooli loogika ja psühholoogia osakonna, kus ta 1956. aastal kaitses ka kandidaadi väitekirja psühholoogia alal. Aastatel 1955–1993 töötas Lunge Tartu ülikooli psühholoogia osakonnas, esmalt vanemlaborandina ning seejärel vanemõpetaja, dotsendi kohusetäitja ning dotsendina. Aastatel 1972–1977 oli Lunge loogika ja psühholoogia kateedri juhataja.

Aino Lunge luges lapsepsühholoogia, pedagoogilise psühholoogia, motivatsiooni ja emotsioonide psühholoogia kursuseid. Lapsepsühholoogiat õpetades jutustas ta peamiselt seda, mida tema enda lapsed Andres ja Toomas kodus teevad. Tema juhendamisel on valminud ligi 100 diplomitööd ja 200 kursusetööd. Lunge teadusliku uurimistöö valdkondadeks olid vaimselt võimekad õpilased ja üliõpilased ning esemelise ja sotsiaalse keskkonna mõju lapse arengule.

Oma eluajal oli Lunge üks suuremaid psühholoogia populariseerijaid. Ta avaldas populaarteaduslikke artikleid ajalehtedes ja ajakirjades, esines Eesti Raadios ja televisioonis, pidas loenguid nii õpetajatele, lapsevanematele kui ka lastele.

Aino Lunge suri 3. juulil 1994 Lääne-Virumaal ja on maetud Haljala kalmistule.

Tema poeg on muusik Toomas Lunge.

Teosed
Lunge, A. (1965). Metoodiline juhend psühholoogia õppimiseks kehakultuuriteaduskonna üliõpilastele. Tartu: Tartu Riiklik Ülikool.
Lunge, A. (1966). Tundmuste arenemine ja kasvatamine: abiks lektorile. Tallinn: Eesti NSV ühing Teadus.
Lunge, A. (1968). Laste mäng ja selle olemus: 16.–17. novembril 1967. Toimunud teoreetilisel konverentsil peetud loeng: abiks lektorile. Tallinn: Eesti NSV ühing "Teadus".
Lunge, A. (1972). Lapse pidurduse kasvatamine ja enesekasvatuse suunamine perekonnas: abiks lektorile. Tallinn: Eesti NSV ühing Teadus.
Lunge, A. (1972). Tundmuste kasvatamine. Tallinn: Valgus.
Lunge, A. (1977). Metoodiline juhend psühholoogia üldkursuse ja pedagoogilise psühholoogia omandamiseks ajaloo- ja filosoofiateaduskonna III kursuse mittestatsionaarsetele üliõpilastele. Tartu: Tartu Riiklik Ülikool.
Lunge, A., Nerae, V., Vääranen, V. (1978). Eripsühholoogia küsimusi. Tallinn: Eesti NSV Vabariiklik Õpetajate Täiendusinstituut.
Lunge, A. (1980). Emotsioonide psühholoogia. Tallinn: Valgus.
Lunge, A. (1982). Laste tundeelu kujundamine perekonnas. Tallinn: Valgus.
Lunge, A. (1989). Õpetaja ja õpilase isiksusest: artiklite kogumik. Tallinn: Valgus.
Lunge, A. (1990). Pedagoogilise psühholoogia õppemetoodiline juhend ajalooteaduskonna psühholoogiaosakonna IV kursuse kaugõppeüliõpilastele. Tartu: Tartu Ülikool.
Lunge, A. (1990). Vanuseastmete diferentsiaalpsühholoogia õppemetoodiline juhend ajalooteaduskonna psühholoogiaosakonna III kursuse kaugüliõpilastele. Tartu: Tartu Ülikool.

Isiklikku 
Aino Lunge (Bachblum) abiellus Georg Jüri Lungega (1926–1994). Neil sündis kaks poega: Andres Lunge (1962) ja Toomas Lunge (1963).

Välislingid
 TÜ raamatukogus tähistatakse Eesti ühe tuntuima lastepsühholoogi Aino Lunge 80. sünniaastapäeva
 Aino Lunge esinemine Eesti Raadios sarjas KÖP (1990)
 Kolleegid meenutavad lastepsühholoog Aino Lunget

Eesti psühholoogid
Haljala kalmistule maetud
Sündinud 1928
Surnud 1994