joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Mylène Farmer en tournée

2009. aasta turnee oli Mylène Farmeri viies kontserditurnee, mis toetas tema seitsmendat stuudioalbumit "Point de Suture". See algas 2. mail Nice'is ja lõppes 19. septembril Brüsselis. Ta tuuritas läbi Prantsusmaa, Belgia, Šveitsi ja Venemaa. Esimest korda ta esines staadionidel ja erinevalt 2006. aasta turneest oli tal transporditav lava.

Kostüümide autor oli moelooja Jean-Paul Gaultier.

Kommertslik edu
12. septembri Pariisi Stade de France'i (80 000 kohta) kontsert müüdi välja 2 tunniga, mis oli toona rekord. Šveitsi esimene kontsert Genfis (17 000 kohta) müüdi samuti välja 2 tunniga. Michael Driebergi järgi, kes on Live Musicu direktor, oli see aegade kõige kiiremini välja müüdud kontsert Šveitsis. Stade de France'i teine kontsert müüdi veel kiiremini välja, nimelt kulus kõigest üks tund ja viisteist minutit, mis on rekord. Brüsselis magasid inimesed aga poodide ees, et kindlustada endale pilet. Nice'i Palais Nikaia kontserdi (8000 kohta) piletimüügi eel tungisid fännid enne poe avamist sisse ja tol päeval (23. mail) müüdi ⅔ nendest piletitest. Samal päeval kuulutati kaks esimest Nantesi kontserti väljamüüduks.

Palju pileteid müüdi ka mustal turul.

Esitatud laulud

Tavaline

Anatoomiline vaatus
 "Paradis inanimé"
 "L'Âme-stram-gram"
 "Je m'ennuie"
Punase sädeluse vaatus
 "Appelle mon numéro"
 "XXL"
 "À quoi je sers..."
 "Pourvu qu'elles soient douces"
Ballaadide vaatus
 "Point de Suture"
 "Nous souviendrons-nous"
 "Rêver"
 "Ainsi soit je..."
Must vs Valge vaatus
 "Libertine"
 "Sans contrefaçon"
 "Je te rends ton amour"
Röntgenikiirte vaatus
 "Dégénération"
 "Désenchantée"
 "C'est dans l'air"
Finaal
 "Si j'avais au moins..."

Ainult Venemaa

Anatoomiline vaatus
 "Paradis inanimé"
 "L'Âme-stram-gram"
 "Je m'ennuie"
Punase sädeluse vaatus
 "Appelle mon numéro"
 "XXL"
 "L'amour n'est rien...
 "Pourvu qu'elles soient douces"
Ballaadide vaatus
 "Point de Suture"
 "Rêver"
 "Ainsi soit je..."
Must vs Valge vaatus
 "Libertine"
 "Sans contrefaçon"
 "Je t'aime mélancolie" (esitati ainult Peterburis)
 "Fuck Them All"
Röntgenikiirte vaatus
 "Dégénération"
 "Désenchantée"
 "C'est dans l'air"
Finaal
 "Si j'avais au moins..."

Ainult staadionid

Anatoomiline vaatus
 "Paradis inanimé"
 "L'Âme-stram-gram"
 "Je m'ennuie"
Punase sädeluse vaatus
 "Appelle mon numéro"
 "XXL"
 "California"
 "Pourvu qu'elles soient douces"
Ballaadide vaatus
 "Point de Suture"
 "Nous souviendrons-nous"
 "Rêver"
 "Laisse le vent emporter tout"
 "Ainsi soit je..."
Must vs Valge vaatus
 "Libertine"
 "Sans contrefaçon"
 "L'Instant X"
 "Fuck Them All"
Röntgenikiirte vaatus
 "Dégénération"
 "C'est dans l'air"
Finaal
 "Désenchantée"

Kontserditurneede ajad

Viited

Mylène Farmer
Kontserdisarjad
Hardu Toomet

Hardu Toomet (kuni 25. jaanuarini 1938 Hartwig Tenter; 25. oktoober 1909 Narva – 22. aprill 2000 Viljandi) oli Eesti sõjaväelane (nooremleitnant).

30. detsembril 1931 ülendati ta lipnikuks ja 16. veebruaril 1940 nooremleitnandiks. Ta teenis Kaitseliidu Viru maleva Jõhvi valla kompaniis.

Tunnustus
Kaitseliidu Valgerist, III klass (9. veebruar 1940)

Välislingid
Ohvitseride andmekogu

Kaitseliidu Viru maleva liikmed
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1909
Surnud 2000
Sergei Podolinski

Sergei Sergejevitš Podolinski (17. august (vkj) 1879 Pariis – 1944) oli Venemaa riigitegelane. Aastatel 1915−1917 oli ta viimane Liivimaa viitsekuberner.

Elulugu

Päritolu ja haridustee
Põlvnes Ukrainast pärit aadlisuguvõsast. Tema isa oli meditsiinidoktor Sergei Andrejevitš Podolinski (1850−1891), ema Natalja Jakimovna Andrejeva. Hariduse omandas Peterburi ülikoolis.

Riigiteenistus
Pärast õpingute lõppu astus ta 1906. aastal Venemaa tsiviilteenistusse ja sai kolleegiumisekretäri teenistusastme. Teenis siseministeeriumis VIII klassi eri asjade ametnikuna. Tõusis kolleegiumiassessoriks. Aastatel 1915−1917 oli ta Liivimaa viitsekuberner. Ta oli ühtlasi Tula kubermangu semstvovalitsuse liige.

Perekond
Ta vanaisa Andrei Podolinski (1806–1886) oli luuletaja.

Viited

Välislingid
Подолинские saidil day.kyiv.ua
Sergei Podolinski teenistuskäik saidil regiment.ru

Liivimaa viitsekubernerid
Venemaa keisririigi poliitikud
Sündinud 1879
Surnud 1944
Euroopa Rahvapartei

Euroopa Rahvapartei (lühend EPP) on paremtsentristlik Euroopa parteide liit, mis ühendab kristlik-demokraatlikke ja konservatiivseid Euroopa erakondi.

Euroopa Rahvapartei asutati ametlikult 1976. aastal. Rahvaparteil on 2021. aasta augusti seisuga 82 liikmeserakonda 43 riigis. Eesti parteidest kuulub sinna Erakond Isamaa.

Euroopa Rahvapartei fraktsioon on 2021. aasta augusti seisuga Euroopa Parlamendi suurim, sinna kuulub 187 liiget (26,6% kõigist parlamendisaadikutest).

Viited

Välislingid
 Erakondade liidu koduleht veebis

Euroopa parteid
Ago Viljari

Ago Viljari (enne eestistamist Franz Krillo) (7. detsember 1910 Karula – 26. juuli 1989 Elva) oli Eesti teoloog ja vaimulik, Uue Testamendi teadlane.

Viljari lõpetas 1929. aastal Valga Poeglaste Gümnaasiumi. Seejärel õppis Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas, ent katkestas peagi ja jätkas 1932. aastal õpinguid Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Usuteadusliku stuudiumi lõpetas Viljari 1941. aastal. Magistriväitekirja teoloogias kaitses ta 1943. aastal. Prooviaastal oli ta Ülikooli ja Tartu Maarja koguduses. Õpetajaks ordineeriti ta 10. detsembril 1944.

Viljari teenis 1945–1971 Vastseliina Katariina kogudust, 1979–1986 Elva kogudust. 1967–1983 oli ta EELK konsistooriumi assessor (kirikuvalitsuse liige), 1946. aastast alates EELK Usuteaduse Instituudi (Usuteaduse Kõrgema Katsekomisjoni) õppejõud. Ta oli ka Uue Testamendi ja kreeka keele professor ning 1967–1983 Usuteaduse Instituudi dekaan.

Ago Viljari juhendamisel on kaitsnud teadusmagistrikraadi Toomas Paul (1970) ja Eenok Haamer (1972).

Ta on maetud Elva surnuaiale.

Teoseid 
 Origenese õpetus pühast Kolmainsusest [auhinnatöö] (Tartu Ülikooli usuteaduskond, 19??, 139lk) (käsikiri asub TÜ raamatukogus)
 Johann Hinrich Wichern'i vaated usulise kasvatuse alal ja nende vaadete väärtus tänapäeval [magistritöö] (Tartu Ülikooli usuteaduskond, Tartu, 1942, VI+175lk) (käsikiri asub TÜ raamatukogus)
 Uue Testamendi kreeka keele õpik: grammatika ja harjutused (Vastseliina, 1963) (käsikiri asub EELK UI raamatukogus)
 Uue Testamendi teoloogia. 1. osa: Maailm, aeg ja inimene: loengud EELK Usuteaduse Instituudi Usuteaduskonnas aastatel 1975-1985 (Elva, 1986) (käsikiri asub EELK UI raamatukogus)
 Uue Testamendi teoloogia. 2. osa: Jumal ilmus Kristuses: loengud EELK Usuteaduse Instituudi Usuteaduskonnas aastatel 1975-1985 (Elva, 1987) (käsikiri asub EELK UI raamatukogus)
 Uue Testamendi teoloogia. 3. osa: Uue Testamendi eetos: loengud EELK Usuteaduse Instituudi Usuteaduskonnas aastatel 1975-1985 (Elva, 1987) (käsikiri asub EELK UI raamatukogus)
 Uue Testamendi teoloogia. 4. osa: Loomise ja lunastamise lõpuleviimine: loengud EELK Usuteaduse Instituudi Usuteaduskonnas aastatel 1975-1985 (Elva, 1987) (käsikiri asub EELK UI raamatukogus)
 Uue Testamendi teoloogia. 5. osa: Jüngritekogudus ja kirik: loengud EELK Usuteaduse Instituudi Usuteaduskonnas aastatel 1975-1985 (Elva, 1987) (käsikiri asub EELK UI raamatukogus)
 Jeesuse elu juudasoost uurijate käsitluses, EELK Usuteaduse Instituudi toimetised 8 (Tallinn: EELK Konsistoorium, 1996)

Viited

Eesti teoloogid
Elva koguduse vaimulikud
Vastseliina Katariina koguduse vaimulikud
Eestistatud nimega inimesed
Elva kalmistule maetud
Sündinud 1910
Surnud 1989
Sofia Rubina

Sofia Rubina-Hunter (sündinud 19. septembril 1985 Tartus) on Eesti laulja. Peamiselt esitab džässi, souli ja klubimuusikat, kuid ka klassikalist muusikat ja juudi rahvamuusikat

Elukäik 
Sofia on õppinud džässlaulu Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias, Cottbusi Konservatooriumis (Saksamaal Marianne Baeri käe all) ja Sotšis (Venemaal). Lisaks on ta end täiendanud Ameerika Ühendriikides Bostonis Berklee muusikakolledžis. 

Sofia Rubina vanemad on juudi ja vene päritolu. Rubina abiellus 21. mail 2012 oma koolikaaslasest trompetimängija Jason Hunteriga Bostonist ning 18. oktoobril 2012 sündis neil tütar.

Laulmine ja projektid
Rubina teeb Eestis tihedat koostööd trioga Broken Time Orchestra ning ansamblitega Sonja Cream ja Tribute to Chaka Khan band. Lätis Riga Groove electro ja Leedus D Orange. 

Džässis on ta esinenud koos Jazz Trioga (Andre Maaker, Marek Talts), Villu Veskiga, ansambliga Baltic United ning Tartu Junior Big Bandiga.

Aastatel 2004, 2006 ja 2007 osales Lätis Jūrmalas peetaval lauluvõistlusel Uus laine, kus jõudis konkursi poolfinaali.

Kahel korral võttis Sofia Rubina osa Eurovisiooni lauluvõistluse Eesti eelvoorust. Konkursil Eurolaul 2004 laulis ta koos Hatuna Narsavidzega lugu "Whenever Blue" (viis ja sõnad Fred Krieger). Hatuna ja Sofia esitatud laul, mis sõnumilt meenutab R.E.M.i "Everybody Hurtsi", jäi 188 häälega 10. kohale. Eurolaul 2006 laulis Mikk Targo lugu "Open up Your heart". Laul pälvis 51 häälega 7. koha.

2019. aasta Eesti Laulul osaleb ta lauluga "Deep Water".

Tunnustus 
 "Laulukarussell" 2000 – teine koht
 Noorte solistide konkurss Saaremaal – grand prix
 Rahvusvaheline konkurss "Hope of Europe" (Sotši, Venemaa 2000) – esimene koht
 Rostovi rahvusvaheline džässikonkurss (2001) – teine koht
 Rahvusvaheline konkurss "Sing jazz" (Leedu 2002) – grand prix
 "Kaks takti ette" 2003 – kolmas koht
 "Nõmme jazz" (2002, 2004) – esimene koht
 Džässikonkurss "Lady Summertime" (Soome 2004) – esimene koht

Diskograafia

Albumid 
 "My Sun" (Umblu, 2007)

Singlid 
 "Streets Of The Sun" Andy Ward feat. Sofia Rubina. (Incl. DeepCitySoul & Spin Science Mixes)

Viited

Artiklid 
 Rando Tooming. Sofia Rubina: just suurlinnas tahan ma praegusel hetkel olla! Õhtuleht, 18. august 2010.

Välislingid 
 Sofia Rubina koduleht
 Sofia Rubina MySpace'is
 Sofia Rubina Facebookis
 Sofia Rubina's Page The Jazz Network Worldwide

Videod 
 YouTube – ‪Sofia Rubina

Eesti lauljad
Džässmuusikud
Sündinud 1985
Vanur

Vanur ehk vanainimene on inimene, kes on ületanud teatud eluea piiri ja jäänud vanaks. Vanaduse alumine piir on inimese eluetappide liigitustes erinev, sageli on selleks 60 või 75 aastat. Kõnekeeles selget piiri polegi. Sageli pole liigitustes ka ülempiiri, kuna see on kõige viimane eluetapp; mõnes süsteemis järgneb vanurile (vanadusele) rauk (raugaiga).

Vanurieale eelneb mõnes liigituses elatanuiga või vanem keskiga.

Viited

Inimese areng
Sotsioloogia
Hans Henning Lüdig

Hans Henning Lüdig (28. mai 1919 Tallinn – 19. detsember 2008 Picton, Austraalia) oli eesti vaimulik ja meditsiinitöötaja.

On õppinud Jakob Westholmi Gümnaasiumis ja Pärnu Poeglaste Gümnaasiumis, mille lõpetas aastal 1938. Edasi õppis ta Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas agronoomiat (1938–1939) ja arstiteaduskonnas (1939–1944). Lahkus aastal 1944 Saksamaale. Arstiteadust õppis ta ka Göttingeni Ülikoolis (1946–1949). Lahkus aastal 1949 Austraaliasse. Õppis aastatel 1956–1959 Melbourne'i Ülikoolis arstiteadust. 

Töötas seejärel Gresswelli Tuberkuloosihaigete Sanatooriumis (aastani 1970) ja Melbourne'is Alkohoolikute ja Narkomaanide Raviasutuses (1970–1984). 

Õppis 1982–1986 kaugõppe teel Torontos asunud Eesti Evangeeliumi Luteri Usu Kiriku Usuteaduslikus Instituudis. Oli seejärel prooviaastal Sydney Jaani koguduses. Ordineeriti õpetajaks 1986.

Oli 1986–1999 Sydney Jaani koguduse õpetaja, lisaks sellele veel aastatel 1987–1999 Canberra koguduse õpetaja. Pastorina toimetas ta väikelehte Usulised Tõeterad (ilmus Austraalias).

Isiklikku 
Hans H. Lüdig oli ristitud oma onu, Hanila ja Karuse Margareeta koguduse õpetaja Ernst Lüdigi poolt.

Viited

Välislingid 
TLÜAR väliseesti isikud
In memoriam. Hans Henning Lüdig

Eesti luteri vaimulikud
Sündinud 1919
Surnud 2008
Si j'avais au moins...

{{Singli info 
| Nimi               = Si j'avais au moins...
| Kaas               = 
| Kaane suurus       = 
| Raam               = 
| Pildi kirjeldus    = 
| Esitaja            = Mylène Farmeri
| Album              = Point de suture
| A-pool             = 
| B-pool             = Instrumentaalversioonid
| Väljaantud         = 16. veebruar, 2009
| Formaat            = CD singel, 12 maxi, digitaalselt allalaaditav
| Lindistatud        = 2008
| Stiil              = Elektro Pop
| Pikkus             = 5:31
| Plaadifirma        = Polydor, Universal Music
| Autor              = Tekst: Mylène Farmer Muusika: Laurent Boutonnat
| Produtsent         = Laurent Boutonnat
| Muusika näide      = 
| Sertifikatsioon    = 
| Eelmine singel     = "Appelle mon numéro"(2008)
| See singel         = "Si j'avais au moins..."(2009)
| Järgmine singel    = "C'est dans l'air"(2009)
| Edetabeli koht     = 1
| Veel               = 
}}

Si j'avais au moins... on prantsuse lauljanna Mylène Farmeri Pop-Rock ballaad. See on kolmas singel albumist Point de suture ja ilmus 16. veebruaril 2009. 

Muusikavideo
Bruno Aveillani juhitud muusikavideo filmiti kohe pärast Dégénérationi muusikavideot, 2008. aasta suvel Prahas. See oli Internetis saadaval 7. jaanuaril 2009 ja esimest korda näidati seda televisioonis 17. jaanuaril 2009. Kaks muusikavideot kokku moodustavad lühifilmi The Farmer Project''.

Edetabelid

Müüke

Välislingid
 Si j'avais au moins... muusikavideo YouTube's

2009. aasta singlid
Mylène Farmeri singlid
Gert Gustav August Rennenkampff

Gert Gustav August Edler von Rennenkampff (31. oktoober 1905 Lihula – 7. märts 1969 Ichenhausen (Baieri liidumaa)) oli Eesti vaimulik.

Õppis aastatel 1915–1924 Tartus eragümnaasiumis, Tallinna Toomkoolis ja Tartus eragümnaasiumi humanitaarklassis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1924–1932 (vaheaegadega), õppides aastal 1926 Erlangenis. Oli aastatel 1932–1933 ajateenistuses Eesti armees. Töötas Tartus, Rakveres ja Tallinnas kasvatajana. Ordineeriti õpetajaks 15. oktoobril 1939 Tallinnas Konrad von zur Mühleni poolt. Oli kiriku vikaarõpetaja.

Lahkus aastal 1939 Saksamaale. Oli aastatel 1941–1945 sõjaväeteenistuses. Oli 1945–1946 abipastor Aschaus Baieri liidumaal, 1947–1952 vikaar Neu-Ulmis ja 1952–1969 pastor Ichenhausenis Baieri liidumaal. Aastal 1963 võttis osa Luterliku Maailmaliidu täiskogust Helsingis.

Viited 

Eesti luteri vaimulikud
Eestimaa aadlikud
Tartu Ülikooli usuteaduskonna vilistlased
Sündinud 1905
Surnud 1969
Laura Dekker

Laura Dekker (sündinud vanemate paadis 20. septembril 1995 Whangareis Uus-Meremaal) on hollandi purjetaja, kellel on ka Uus-Meremaa kodakondsus, noorim üksinda ümber maailma purjetanud inimene.

Merereisi soovis ta alustada 13-aastasena 1. septembril 2009, kuid sotsiaaltöötajad nurjasid kavatsuse, pöördudes kohtusse kaebusega, et tüdruk on liiga noor selliseks ettevõtmiseks. Kuna Laura vanemad toetasid Laura plaani, võeti neilt ära õigus langetada oma tütre üle otsuseid. 27. juulil 2010 sai Laura kohtult loa ümbermaailmareisi alustamiseks.

Laura alustas merereisi 4. augustil 2010 kell 9 hommikul Hollandist. Kuni Portugalini purjetas kaasa ka tema isa, et veenduda tüdruku hakkamasaamises ja ohutuses. Ümber maailma sooloreisile startis Laura Gibraltarist 21. augustil 2010.

Reisikulud tasusid sponsorid, reisi ajal õppis Laura interneti kaudu, samuti olid tal kaasas kooliõpikud.
16. sünnipäeva tähistas Laura Darwinis Austraalias, olles ületanud Vaikse ookeani.

Nõuetekohane ümberilmareis sai teoks 21. jaanuaril 2012 Saint-Martini saarelt Kariibi meres. Laura Dekker oli sel ajal 16 aastat ja 123 päeva vana ning läbis kõik meridiaanid 366 päevaga (Saint-Martini saarelt Saint-Martini saarele).

Jahid

Laura plaanis ümber maailma reisida ühemastilise jahiga Guppy, tüübilt Hurley 800, mille pikkus on 8,5 m, kuid hiljem hankis ta isaga oma plaani teostamiseks uueks jahtlaevaks kahemastilise ketši Jeanneau Gin Fizz, millel pikkust 11,40 m, laiust 3,76 m ja süvist 1,9 m. Ka uus jaht sai nimeks Guppy.

Vaata ka 
 :en:Robin Lee Graham

Viited

Välislingid 

 Laura Dekkeri koduleht
 Laura Dekker interview with Yachtblast on St. Maarten, yachtblast.com, youtube.com, 6. jaanuar 2011
 Laura Dekker, the youngest solo global circumnavigator, my-yacht24.com, 1. oktoober 2011
 Riek Dekker, Zeilmeisje Laura Dekker ISBN 9789059610880
 Sailor Girl Laura Dekker – My Story – The Book by alk.nl, youtube.com
 28. august 2009, Kohus keelas 13-aastase piiga ümberilmapurjetamise, delfi.ee 
 FOCUS Online, focus.de
 Niederlande Keine Start-Erlaubnis für junge Solo-Seglerin, 28. august 2009
 Weltumsegelung 14-Jährige sticht in See, 31. juuli 2010
 Laura Dekker Hollands Segelmädchen bricht die Schule ab, 20. september 2011
 Laura Dekker kurz vor dem Ziel Bricht die 16-jährige Abenteurerin den Rekord?, 4. jaanuar 2012
 Videod saabumisest Philipsburgi Saint-Martinil, YouTube, 21. jaanuar 2012
 Philipsburg, Saint Martin, sillalt
 BBC lugu
 29 March 2012, Jim Flannery, Youngest solo sailor thwarts her critics, Soundings Online
 #GetGuppy Guppy will make a journey from Hawaii to California in September of 2018., 

Purjetajad
Sündinud 1995
My Sun

{{Albumi info
| Nimi        = My Sun
| Liigitus    = stuudio
| Esitaja     = Sofia Rubina
| Väljaantud  = 2007
| Lindistatud = Orbital Vox Stuudio, Bigtree Stuudio
| Stiil       = džäss
| Pikkus      = 54'43| Plaadifirma = Umblu Records
| Produtsent  = Sten Saluveer
| Arvustused  = 
| Eelmine album  = 
| See album      = My Sun
| Järgmine album = 
}}

"My Sun" on Sofia Rubina debüütalbum, mille 2007. aastal andis välja Umblu Records. Džässivõtmes sooloplaadil on lugude autoriteks Eesti muusikud (Chalice, Heidy Purga jt) ja produtsendiks Sten Saluveer.

Albumit esitleti üritusel "Balticness Jazz" 4. novembril 2007 Rock Cafés Tallinnas.

Lugu "My Funny Valentine" (Rodgers/Hart/arr. Sten "Gun" Saluveer) ilmus Eesti Jazziliidu koostatud kogumikul "Estonian Jazz 2008".

 Lugude nimekiri 

 Esitajad 
 Julia Anstal, flööt ("100 Miles", "Trinkets And Things", "My Sun")
 Leslie "Da Bass" Laasner, el. bass ("Make Me Beautiful", "Invisible Walls")
 Roosi Aarma, flööt ("Make Me Beautiful")
 Ahto Abner, trummid ("Hello Hello (Sofia’s Skit)", "My Funny Valentine", "Trinkets And Things")
 Raun Juurikas, klahvpillid ("Hello Hello (Sofia’s Skit)", "My Funny Valentine", "Trinkets And Things") 
 Marti Tärn, el. bass ("Hello Hello (Sofia’s Skit)", "My Funny Valentine", "Trinkets And Things") 
 Erki Pärnoja, kitarr ("Hello Hello (Sofia’s Skit)", "Trinkets And Things") 
 Mart Soo, kitarr ("My Funny Valentine") 
 Siim Aimla, saksofon ("My Funny Valentine")
 Madis Zilmer, löökpillid ("Trinkets And Things")
 Sten "Gun" Saluveer, klahvpillid ("Invisible Walls") 
 Eno Kollom, trummid ("Invisible Walls") 
 Brian Melvin, löökriistad ("Invisible Walls") 
 Magnus Joelsson, metsasarv ("Invisible Walls")

 Edetabelid ja tunnustused 
Album esitati Eesti Muusikaauhinnad 2008 aasta nominendiks lategoorias "Aasta jazz-/bluesartist".

Eesti Päevaleht valis "My Sun'i" oma albumite arvustustes 2007. aastal nädala plaadiks. 

Portaali hiphop.ee 2007 aastaküsitluses oli lugu "Driving To Despair" kategoorias "Eesti singel/lugu" 19. kohal.

Jaanuaris 2010 oli lugu "Make Me Beautiful" portaalis Traxsource.com house''-muusika edetabelis esikohal.

Viited

Arvustused 
 My Sun. Umblu Records
 Lauri Tikerpe. Sofia Rubina "My Sun". Eesti Ekspress, 08. november 2007
 Priit Pruul. Nädala plaat: Sofia Rubina "My Sun" 10. november 2007 
 Sofia Rubina - My Sun (2007). muusika sinu majas tahab laulda (blogi), 11. november 2007

Videod 
 "Golden Sun" Balticness jazz festival. feat. Jukka Eskola , Riga Groove Electro, Villu Veski. 3 june 2008. Youtube.com
 "Make Me Beautiful" Erinevad remixid. Youtube.com

Eesti albumid
2007. aasta albumid
Debüütalbumid
Voldemar Sibbul

Voldemar Sibbul (25. august 1868 Tartu – 16. veebruar 1947 Berliin) oli eesti vaimulik.

Ta lõpetas Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja õppis aastatel 1891–1896 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Ordineeriti õpetajaks 9. septembril 1897 Norskis (Saraatovi kubermangus).

Oli aastatel 1897–1901 adjunktõpetaja Norskis. Aastatel 1901–1920 oli pastor Irkutskis. Aastatel 1921–1939 oli Saksa praostkonna vikaarõpetaja ja aastatel 1921–1925 Tallinna Toomkooli usuõpetaja.

Lahkus aastal 1939 Saksamaale. Suri aastal 1947 Berliinis.

Isiklikku
Tema kälimees oli eesti  majandustegelane, ehitusinsener ja poliitik, mitme valitsuse teedeminister Karl Ipsberg.

Viited

Eesti luteri vaimulikud
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli usuteaduskonna vilistlased
Eestlased Saksamaal
Sündinud 1868
Surnud 1947
Viktor Woldemar Theodor Speer

Viktor Woldemar Theodor Speer (17. oktoober 1875 Suure-Jaani – 4. juuni 1946 Blankenburg (Harz)) oli Eesti vaimulik.

Õppis Viljandi Maagümnaasiumis ja Riia Linnagümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1893–1900. Prooviaastal oli ta Audru ja Vändra koguduses. Ordineeriti õpetajaks 10. augustil 1902.

Oli aastatel 1902–1903 Pärnu praostkonna vikaarõpetaja. Aastatel 1903–1904 oli ta Rõuge Maarja koguduse adjunkt. Aastatel 1904–1922 oli ta Türi Püha Martini koguduse õpetaja. Aastatel 1922–1939 teenis ta Tallinna Oleviste kogudust, olles aastatel 1932–1939 veel Saksa praostkonna abipraost.

Lahkus aastal 1939 Saksamaale. Oli aastatel 1940–1945 pastor Poseni (praegu Poznan) Kristuse kirikus. Suri aastal 1946 Blankenburgis Harzi kreisis Saksi-Anhalti liidumaal.

Isiklikku 
Tema isa Oskar Woldemar Speer oli Suure-Jaani Johannese koguduse õpetaja. Tema teise naise Anna (esimene mees Tallinna Oleviste koguduse õpetaja Hermann Theodor Karl Hesse) isa Rudolf Adam Winkler oli Jüri koguduse õpetaja. Tema õemees oli Halliste Püha Anna koguduse õpetaja Erwin Karl Reinhold von Dehn.

Viited 

Rõuge Maarja koguduse vaimulikud
Tallinna Oleviste koguduse vaimulikud
Türi Püha Martini koguduse vaimulikud
Eestimaa vaimulikud
Liivimaa vaimulikud
Baltisaksa vaimulikud
Tartu Ülikooli usuteaduskonna vilistlased
Sündinud 1875
Surnud 1946
Euroopa kultuuripealinn

Euroopa kultuuripealinn on Euroopa Liidu poolt üheks kalendriaastaks valitud linn, mis saab selle aasta vältel näidata oma kultuurielu ja selle arengut. Iga kultuuripealinnaks valitu korraldab kultuuriürituste programmi, mis tõstab esile tema ajaloolist ja kultuurilist pärandit.

Ajalugu

1983. aastal tegi endine näitleja ja hiljem Kreeka kultuuriminister Melina Mercouri ettepaneku algatada Euroopa kultuuripealinna projekt, et tuua eurooplasi lähemale ja näidata Euroopa kultuuri rikkust ja mitmekesisust. Euroopa kultuuripealinna projekt käivitati 13. juunil 1985 ja alguses oli selle nimetus Euroopa kultuurilinn. Alates 1999. hakati neid linnu nimetama kultuuripealinnadeks.

Esialgu oli kultuuripealinnu üks. viimast korda juhtus nii 2006. aastal. Kuid 2000. aastaks valiti 9 kultuuripealinna ja pärast seda on tavaliselt valitud igaks aastaks kaks linna, mis ei täida kultuuripealinna ülesandeid poole aasta kaupa, vaid mõlemad terve aasta vältel. 2016. aasta seisuga on Luksemburgi pealinn Luxembourg ainus linn, mis on rohkem kui korra olnud Euroopa kultuuripealinn, sest Luksemburgis pole suurt valikut.

Euroopa kultuuripealinnad Eestis
Esimese Eesti linnana oli Euroopa kultuuripealinn Tallinn 2011. aastal.

Järgmine kord tuleb Euroopa kultuuripealinn Eestisse 2024. aastal ning oma kandideerimisest olid avalikkuses märku andnud Tartu ja Narva. Tartu valiti kultuuripealinnaks teemaga "Ellujäämise kunstid".

Kultuuripealinnad

1980. aastad
 1985 –  Ateena
 1986 –  Firenze
 1987 –  Amsterdam
 1988 –  Berliin
 1989 –  Pariis

1990. aastad
 1990 –  Glasgow
 1991 –  Dublin
 1992 –  Madrid
 1993 –  Antwerpen
 1994 –  Lissabon
 1995 –  Luxembourg
 1996 –  Kopenhaagen
 1997 –  Thessaloníki
 1998 –  Stockholm
 1999 –  Weimar

2000. aastad
 2000 –  Avignon,  Bergen,  Bologna,  Brüssel,  Helsingi,  Kraków,  Praha,  Reykjavík,  Santiago de Compostela
 2001 –  Rotterdam,  Porto
 2002 –  Brugge,  Salamanca
 2003 –  Graz
 2004 –  Genova,  Lille
 2005 –  Cork
 2006 –  Patras
 2007 –  Sibiu,  Luxembourg
 2008 –  Liverpool,  Stavanger
 2009 –  Vilnius  Linz

2010. aastad
 2010 –  Ruhri piirkond (koos Esseniga),  İstanbul,  Pécs
 2011 –  Turu,  Tallinn
 2012 –  Guimarães,  Maribor
 2013 –  Marseille,  Košice
 2014 –  Umeå,  Riia
 2015 –  Mons,  Plzeň
 2016 –  Donostia,  Wrocław
 2017 –  Århus,  Paphos
 2018 –  Leeuwarden,  Valletta
 2019 –  Matera,  Plovdiv

2020. aastad
 2020/2021 –  Galway,  Rijeka
 2022 –  Kaunas,  Esch-sur-Alzette,  Novi Sad
 2023 –  Veszprém,  Timișoara,  Elefsina
 2024 –  Tartu,  Bodø,  Bad Ischl

Vaata ka 
 Tallinna kultuuripealinna programm
 Tartu kultuuripealinna programm
 Euroopa puupealinn

Viited

Euroopa kultuur
Tunnustused
 
Euroopa Liit
John Harper

John Lander Harper (27. mai 1925 – 22. märts 2009) oli inglise bioloog.

Ta oli üks taimede populatsioonibioloogia rajajaid, samuti ökoloogiaõpikute autor.

Tunnustus
1978 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi liikmeks
1984 – valiti USA Rahvusliku Teaduste Akadeemia välisliikmeks (evolutsioonilise bioloogia sektsioon)
1990 – Darwini medal
1992 – valiti  Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia välisliikmeks

Suurbritannia bioloogid
Sündinud 1925
Surnud 2009
Ando Martin Kass

Ando Martin Kass (sündinud 26. aprillil 1961 Torontos Kanadas) on eesti vaimulik Ameerikas.

Alg- ja keskhariduse omandas Kanadas Torontos, seejärel lõpetas North Yorki Georg S. Henry keskkooli (Ontario Secondary School) Honours Graduationi diplomiga juunis 1979 ja Toronto Yorki ülikooli geograafia erialal bakalaureusekraadiga. Usuteadust on ta õppinud Waterloo Lutheran Seminarys ja Toronto ülikooli Wycliffe College'is, lõpetades viimase Master of Divinity kraadiga aastal 1988. Lisaks sai ta sama Faculty of Educationis BEd kraadi 1989. aastal. Prooviaastal oli Toronto Peetri koguduses õpetaja Andres Tauli juhendamisel. Ordineeriti õpetajaks 19. juunil 1994 peapiiskop Udo Petersoo poolt, teda assisteerisid praost Edgar Heinsoo ja abipraost Tõnis Nõmmik.

Määrati teenima (ja veel 1996. aastal teenis) E.E.L.K. Cleveland-Ohio kogudust Ameerika Ühendriikides.

Isiklikku 
Tema emapoolne vanaisa oli Tallinna Jaani koguduse õpetaja Aleksander Täheväli, tädimees peapiiskop Konrad Veem, isa diakon Tarvo Kass.

Viited 

Cleveland-Ohio koguduse vaimulikud
Väliseestlased
Sündinud 1961
Uudo Tari

Uudo Tari (sündinud 19. detsembril 1931 Tartus) on eesti vaimulik.

Tari õppis Tartu 15. Algkoolis, lõpetas 1946. aastal Jageli Eesti Algkooli (Schleswig-Holsteini liidumaal) ja 1950. aastal Lingeni Eesti Gümnaasiumi (asus Emsi jõe ääres Emslandi kreisis Alam-Saksi liidumaal). Sõjaolukorras oli perekond põgenenud 1944. aastal Saksamaale, Saksamaalt siirduti 1950. aastal USA-sse Marylandi osariiki Baltimore'i linna. 

Uudo Tari alustas õpinguid Gettysburgi College’is Pennsylvania osariigis, kuid siis võeti ta sõjaväeteenistusse. Pärast sõjaväeteenistust asus ta õppima Marylandi ülikooli inseneriteaduskonda. Aastal 1961 lõpetas ta ülikooli aeronautikainsenerina bakalaureusekraadiga ning asus tööle lennutööstusse: Pratt & Whitney ettevõttesse Connecticuti osariigis. Aastal 1967 sai ta mehaanikainseneri magistrikraadi Connecticuti Ülikoolist. Pratt & Whitney tehastes töötas ta 32 aastat, kuni erruminekuni aastal 1993. 

Usuteaduslikke õpinguid alustas ta aastal 1988 EELK Usuteaduse Instituudis, omandades diplomi aastal 1994. Prooviaastal oli ta E.E.L.K. Connecticuti koguduses abipraost Valdeko Kangro juhendamisel. Tari oli ka sama koguduse juhatuse esimees aastatel 1977–1993. Õpetajaametisse ordineeriti Tari 19. juunil 1994 peapiiskop Udo Petersoo poolt, keda assisteerisid praost Edgar Heinsoo ja abipraost Tõnis Nõmmik.

Pärast ordineerimist asus Uudo Tari ametisse USA Esimese praostkonna vikaarõpetajana. EELK Connecticuti kogudust asus ta teenima õpetajana 22. augustil 1996 (introdutseeriti ametisse 1. novembril 1997), EELK New Yorgi Kogudust aastal 1997 (introdutseeriti ametisse 2. novembril 1997). Aastal 2001 valiti õpetaja Tari juba USA Esimese praostkonna praostiks.

Viited

Välislingid 

Ylo Anson "Praost ja magister Uudo Tari - 75" Vaba Eesti Sõna, 20. detsember 2006

Eesti praostid
Eestlased Saksamaal
Eestlased Ameerika Ühendriikides
Sündinud 1931
Jaan Paavle

Jaan Paavle (22. aprill 1940 – 9. august 2010) oli eesti kirjanik ja kunstnik.

Paavle andis välja kuus luulekogu, neist esimene oli 1972. aastal ilmunud "Vabaarmastus". 35-aastasena astus ta Tallinna kunstiinstituuti keraamikat õppima. 1990ndatel huvitus Paavle performance-kunstist. Ta õpetas Tallinna kunstikoolis lastele performance'it ning töötas Tarbekunsti- ja Disainimuuseumis valvurina. Jaan Paavle lõi keraamikat, maalis, kirjutas luuletusi, näidendeid, filmi- ja teatrikriitikat, tegi ise mõned filmid ning mängis mitme filmi massistseenides.

Vaata ka 
 Alati on alati

Viited

Välislingid
"Hullu kunstniku elu". Õhtuleht, 16. jaanuar 1999
Karin Koppel "Suri poeet ja kunstnik Jaan Paavle". ERR, 9. august 2010
"Suri poeet ja kunstnik Jaan Paavle". Õhtuleht, 9. august 2010
Olev Remsu "Sada protsenti kunstnik" – Õhtuleht.ee, 13. august 2010

Eesti luuletajad
Eesti kunstnikud
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1940
Surnud 2010
Cheri departemang

Cher on departemang Prantsusmaal Centre-Val de Loire'i piirkonnas. See sai nime Cheri jõe järgi.

Departemang jaguneb halduslikult:

Vaata ka 
 Cheri departemangu haldusüksuste loend

Viited

Välislingid 
 Departemangu koduleht (prantsuse keeles)

Prantsusmaa departemangud
Eduard Friedrich Heinrich Steinwand

Eduard Friedrich Heinrich Steinwand (9. juuli 1890 Odessa – 17. veebruar 1960 Erlangen) oli baltisaksa päritolu Eesti ja saksa teoloog ning vaimulik

Õppis aastatel 1908–1912 Tartus Zeddelmanni gümnaasiumis. Tartu Ülikoolis õppis ta 1908–1912 arstiteadust, 1913–1917 usuteadust. Oli prooviaastal Hochheimis (asus Tauria kubermangus Krimmis, Perekopi kreisis), konsistooriumieksamid sooritas Molotschnas (asus Tauria kubermangus, Aasovi mere ääres, praeguse administratiivjaotuse järgi Zaporižžja oblastis). Ordineeriti õpetajaks 3. novembril 1918 Molotschnas.

Oli aastatel 1918–1919 pastor ja koolidirektor Eugenfeldis (Melitopoli kreisis, Tauria kubermangus), 1919–1925 oli koolidirektor Neusatzis (Krimmis). Aastatel 1925–1938 oli õpetaja Tartus Walteri Eragümnaasiumis. Aastatel 1931–1939 oli Tartu Lutheri erainstituudi dotsent, samuti tegutses ta aastatel 1927–1939 organisatsioonis "Baltische Russlandarbeit" (koos Oskar Albert Schabertiga) Samuti oli ta Eestis olles Saksa praostkonna vikaarõpetaja.

Lahkus aastal 1939 Saksamaale. Oli aastatel 1940–1950 Hannoveri Markuse koguduse õpetaja, olles aastatel 1941–1950 Hannoveri Maakiriku Katehheesise Ameti pealik. Aastatel 1950–1958 oli Erlangeni Ülikoolis praktilise usuteaduse ja kristliku idateoloogia professoriks.

Viited 

Teoloogid
Saksa teoloogid
Saksamaa vaimulikud
Eesti teoloogid
Tartu Usuteadus-Filosoofilise Lutheri Erainstituudi õppejõud
Tartu Ülikooli usuteaduskonna vilistlased
Sündinud 1890
Surnud 1960
Ernst Miil

Ernst Miil (8. oktoober 1900 Kehtna vald – 12. oktoober 1942 Norillag, Krasnojarski krai) oli Eesti sõjaväelane (major, 1935). 

Ta arreteeriti NKVD poolt 14. juunil 1941 ja saadeti vangilaagrisse.

Sõjavägede Staabi koosseis
5. Suurtükiväegrupi koosseis
Sündinud 1900
Surnud 1942
Robert Landesen

Robert Carl Landesen (3. juuni 1863 Torma – 4. mai 1904 Türi) oli baltisaksa päritolu Eesti vaimulik.

Õppis aastatel 1875–1882 Tartus gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1884–1889. Oli prooviaastal Rõuge Maarja koguduses Rudolf Kallase juures. Ordineeriti õpetajaks 29. jaanuaril 1889.

Oli aastal 1889 Rõuge Maarja koguduse adjunktõpetaja, aastatel 1890–1891 oli ta Viljandi Jaani koguduse adjunktõpetaja. Aastatel 1891–1904 oli ta Türi Püha Martini koguduse õpetaja.

Isiklikku 
Tema isa Carl Selmar von Landesen oli Torma Maarja koguduse õpetaja

Viited 

Rõuge Maarja koguduse vaimulikud
Türi Püha Martini koguduse vaimulikud
Viljandi Jaani koguduse vaimulikud
 Baltisaksa vaimulikud
Eestimaa vaimulikud
Liivimaa vaimulikud
Tartu Ülikooli usuteaduskonna vilistlased
Sündinud 1863
Surnud 1904
Carl Landesen

Carl Selmar Landesen (22. mai 1826 Haapsalu – 23. märts 1898 Tartu) oli baltisaksa päritolu Eesti vaimulik.

Õppis aastatel 1841–1845 Tallinna Kubermangugümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1845–1849. Oli prooviaastal Luke koguduses Emil Georg Hermann Sokolovsky juures. Ordineeriti 12. augustil 1851 Valgas õpetajaks.

Oli aastatel 1851–1853 Torma Maarja koguduse adjunktõpetaja, aastatel 1853–1895 sama koguduse õpetaja. Oli aastal 1893 seitsmeks kuuks pastoriametist kõrvaldatud (suspendeeritud), kuna viis läbi kiriklikke talitusi rekonvertiitidele (õigeusus pettunutele).

Isiklikku
Tema poeg Robert Carl Landesen oli Türi Püha Martini koguduse õpetaja.

Viited 

Torma Maarja koguduse vaimulikud
Baltisaksa vaimulikud
Eesti represseeritud isikud
Tartu Ülikooli usuteaduskonna vilistlased
Gustav Adolfi Gümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1826
Surnud 1898
Hans Moleman

Hans Moleman on tegelane animasarjas "Simpsonid". Ta satub tihti õnnetustesse.

Moleman näeb välja kui vana mees, kõnnib kepiga ja on peaagu täielikult pime, kuid väidab ise, et on 31-aastane.

Talle annab hääle Dan Castellaneta.

Simpsonite tegelased
Paul Gerhard Adalbert Willigerode

Paul Gerhard Adalbert Willigerode (17. aprill 1859 Tartu – 19. september 1919 Moskva) oli Eesti vaimulik ja alates 1914 Moskva kindralsuperintendent.

Õppis aastatel 1867–1870 Blumbergi algkoolis ja 1870–1878 Tartus gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta 1878–1881. Oli prooviaastal Kuldigas Kuramaal (Reinhold Friedrich Carl Julius Raederi juures), Helmes (Ernst Behse juures) ja Kolga-Jaanis (Emil Henri Rathlefi juures). Ordineeriti õpetajaks 15. augustil 1882.

Oli aastal 1882 Kolga-Jaani Johannese koguduse adjunktõpetaja ja 1882–1885 Tõstamaa Maarja koguduse õpetaja. Tartu Maarja kogudust teenis ta aastatel 1885–1914, kusjuures 1909–1914 oli ta Peterburi Kindralkonsistooriumi assessor. Aastatel 1914–1919 oli ta Moskva kindralsuperintendent (ja Moskva konsistooriumi asepresident). Pidas 1915–1916 visitatsioonireise Siberis ja Kaukaasias. Ta arreteeriti kommunistide poolt ja suri Moskva vanglas.

Isiklikku 
Tema vanaisa Adalbert Hugo Willigerode oli Kaarma, Karula ja Tartu Maarja koguduse õpetaja ja aastal 1869 I eesti laulupeo toimkonna juhataja. Tema poeg Adalbert Hugo Willigerode (jun) oli alguses Moskvas ja Volgamaal, hiljem (1923–1939) Jämaja koguduse pastor.

Viited

Välislingid 
 Paul Willigerode
 

Kolga-Jaani Johannese koguduse vaimulikud
Tartu Maarja koguduse vaimulikud
Liivimaa vaimulikud
Tartu Ülikooli usuteaduskonna vilistlased
Sündinud 1859
Surnud 1919
Valdeko Kangro

Valdeko Kangro (8. augustil 1916 Tartu – 23. märts 2019) oli eesti vaimulik, viiuldaja ja muusikategelane.

Valdeko Kangro lõpetas aastal 1934 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Aastal 1937 lõpetas ta Tartu Kõrgema Muusikakooli. Samaaegselt õpingutega Tartu Kõrgemas Muusikakoolis õppis ta Tartu Ülikoolis usuteadust. Pärast Tartu Kõrgema Muusikakooli lõpetamist siirdus ta sõjaväeteenistusse Tallinna. Sõjaväeteenistuse ajal ja pärast vabanemist jätkas ta õpinguid Tallinna Konservatooriumis muusikajuhtimise ja viiuli alal. Aastal 1944 lõpetas ta viiuliklassi ja oli Konservatooriumis ka assistendiks keelpillide alal. Ta töötas viiuldajana Riigi Ringhäälingu sümfooniaorkestris.

Sõjakeerises sattus ta aastal 1944 Rootsi, kust omakorda siirdus teoloogiastipendiaadina (aastal 1946) USA-sse, Andover Newtoni nimelisse usuteaduslikku ülikooli (Newton Center, Massachusetts), mille lõpetas aastal 1951 magistrikraadiga. Tema väitekiri käsitles montanismi. Muusikaliselt täiendas ta ennast Minnesota Ülikooli juures, New Yorgis, Aspenis ja Colorados, kus mängis sealses sümfooniaorkestris. Aastatel 1949–1952 töötas ta keelpillide ja kammermuusika instruktorina Betheli kolledžis St. Paulis, Minnesotas ja aastal 1954 Northeastern Bible Institute muusikaosakonna juhatajana Pennsylvanias. Asudes elama New Yorgi osariiki sai ta Huntingtoni sümfooniaorkestri kontsertmeistriks Long Islandil ja pidas samal ajal New Yorgis jumalateenistusi.

Valdeko Kangro on olnud Tallinna III Evangeeliumi Kristlaste koguduse pastoriks, samuti on teeninud pastorina Vancouveri Ühendatud Kogudust ja Toronto Eesti Evangeelset kogudust ning E.E.L.K. Vancouveri Peetri kogudust Kanadas. Pärast Konsistooriumi eksami sooritamist Rootsis oli ta New Yorgi Pauluse koguduse abiõpetaja. Samaaegselt tegutses ta New Yorgi Eesti mees- ja naiskoori juhatajana. 12. novembril 1972 ordineeriti Valdeko Kangro peapiiskop Konrad Veemi poolt Stockholmis õpetajaks.

Pärast ordinatsiooni määrati ta USA Esimese praostkonna vikaarõpetajaks. Aastal 1973 määrati ta Connecticuti koguduse õpetajaks, seda kogudust teenis ta koguduseõpetajana 1973–1996, jäädes 10. novembrist 1996 sama koguduse abiõpetajaks (koguduseõpetajaks sai Uudo Tari). Aastatel 1996–2010 teenis ta Lõuna-Florida Pauluse kogudust. Samuti oli ta USA Esimese praostkonna abipraost.

Viited

Välislingid 

http://www.eesti.ca/?op=article&articleid=14020

Eesti viiuldajad
New Yorgi Pauluse koguduse vaimulikud
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
EYS Veljesto liikmed
Eestlased Ameerika Ühendriikides
Eesti üle 100-aastased
Sündinud 1916
Surnud 2019
IPO

Aktsiate esmane avalik pakkumine
Rahvusvaheline teenistuskoerte töökatse
Tartu ülestõus

Tartu ülestõus oli 10. juulil 1941 Tartus alanud vastupanuvõitlejate väljaastumine Nõukogude okupatsiooni vastu.

Juuli alguses läbisid Tartu sakslaste eest taganevad Punaarmee üksuste voorid. Põgenevad kommunistid korraldasid Tartu vangla massimõrva ning lasid õhku Kivisilla ja Vabadussilla.

10. juulil toimunud ülestõusu käigus vabastasid eestlased Tartu lõunaosa. Punaarmee 11. laskurkorpuse üksused jäid positsioonidele Emajõe põhjakaldal.

11. juulil saabus Otepäält Tartusse metsavendade üksus kapten Karl Talpaku juhtimisel. Üksus paigutati Emajõe rindejoonele. Punaarmee väeosad üritasid ületada Emajõge, kuid Omakaitse üksused lõid need tagasi. Tartusse jõudis ka major Friedrich Kurg, kes hakkas täitma linna komandandi kohustusi.

Tartu lahingutes osalenud metsavendadest moodustati neli Omakaitse kompaniid. 11. juulil alustas tegevust Tartu Linnavalitsus, linnapeaks sai dr Robert Sinka.

12. juulil jõudsid Tartusse ka Saksa üksused.

Tartu oli rindelinn kaks nädalat, mille jooksul Nõukogude suurtükivägi hävitas suure osa Tartu elamukvartalitest. Linna põhjaosast taganesid viimased Punaarmee üksused alles 25. juulil.

Suvesõda
Mässud
1941. aasta Eestis
Tartu Teises maailmasõjas
Eure'i departemang

Eure'i departemang on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Normandia piirkonnas. See sai nime Eure'i jõe järgi.

2015. aastani kuulus departemang Ülem-Normandia piirkonda.

Departemang jaguneb halduslikult:

Vaata ka 
 Eure'i departemangu haldusüksuste loend

Viited 

Prantsusmaa departemangud
Kürema kivikülv

Kürema kivikülv asub Läänemaal Lääne-Nigula vallas Variku külas. Kivikülvi pindala on 6,8 ha ja geograafilised koordinaadid on . 

Kivikülv võeti kaitse alla aastal 1959 (Kürema kivkülvi kaitseala; pindala 7 ha). 

Madalal seljakul, millel kasvab pohlamännik, leidub rohkelt väikese ja keskmise suurusega rahnusid, rahnude tihedus suureneb kivikülvi lõunaosas.

Kürema kivikülvi keskkonnaregistri kood on KLO1000510.

Vaata ka 
Kiirema männikivi

Viited

Välislingid 

Rändrahnude, kivikülvide ja põlispuude nimekirja kinnitamine

Eesti rändrahnud
Lääne-Nigula vald
Toomgild

Toomgild (kuni reformatsioonini Maarja gild, Püha Maarja gild) oli gild, mis tegutses 1407–1920 Toompeal.

Gildi asutasid Diderick Todwyn ja Diderick Toyß. Hiljem kinnitas gildi skraa Tallinna piiskop Everhard Calle, kes oli ka ise gildi liige.

Gildi olulisim pidupäev oli Maarja taevaminemise päev (15. august). Püha Ihu päeval ja reedel enne Ristija Johannese sünnipäeva korraldas gild protsessiooni ja õllejoomise.

Esialgu oli gild Toompea mitteseisuslik katoliiklik vennaskond, kuhu lisaks käsitöölistele kuulus aadlikke ja vaimulikke. 16. sajandi teisel poolel muutus Toomgild Toompea käsitööliste seisuslikuks kutseorganisatsiooniks. Kuni 1878 täitis Toomgild ühtlasi Toompea omavalitsuse ülesandeid. Alates 1877 oli Toomgild pelgalt seltskondlik ühendus.

1508 annetas ordumeister Wolter von Plettenberg gildile krundi oma maja ehitamiseks. 1619 said Toomgildi liikmed Gustav II Adolfilt loa Tallinna tsunftidesse kuulumata teha käsitööd, mille järel asutati Toompeal oma tsunftid. Toompea tsunftid olid esmamainimise järjekorras linakangrud (1651), rätsepad (1665), kingsepad (1665), tislerid (1665), müürsepad (1692), lihunikud (1708), lukksepad (1718), puusepad (1766), pottsepad (1798), maalrid (1802) ja konterfaierid (portreemaalijad) (1902). Suurim oli rätsepate tsunft 13 meistriga.

Gildid kaotati Eestis 1920. aastal. Toomgildi ja Tallinna Kanuti gildi järglasena tegutses Tallinna endiste St. Kanuti ja Toomgildi käsitöömeistrite ühing.

Viited

Kirjandus
Tiina Kala. Keskaegse Tallinna väikekorporatsioonid ja nende usuelu normatiivsed vormid. Tuna 2010, nr 2, lk 6–24
Friedrich Stillmark. Der älteste Schragen der Dom- oder Mariengilde zu Reval. Beiträge zur Kunde Estlands. XVII Band, 1. Heft. Reval 1932. S. 25–46
Haruldane leid Haapsalus. Vaba Maa, 27. august 1933 (nr 200), lk 3

Toompea
Eesti gildid
Eesti talent

"Eesti talent" oli meelelahutuslik telesaade, mis oli eetris 2010. aastal TV3-s. See põhines Briti saate "Britain's Got Talent" formaadil.

Saates võistlesid publiku poolehoiu nimel lauljad, tantsijad, koomikud, akrobaadid ja paljud teised esinejad. Võitja sai auhinnaks 250 tuhat krooni (15 977,81 €). Telesaadet tootis ja kandis üle TV3.

Sari koosnes eelvoorudest, poolfinaalidest ja finaalidest. Eelvoorud korraldati mitmes Eesti suuremas linnas, kus kohtunike ette astusid kõik soovijad. Osalejatele polnud vanuselisi ega muid piiranguid. 

Saade oli eetris 2010. aasta oktoobrist detsembrini. Saatejuhid olid lauljad Ines ja Tanel Padar. 

Esimene eelvoor toimus Pärnus 14. augustil 2010.

Poolfinaalid

Esimene poolfinaal

Teine poolfinaal

Kolmas poolfinaal

Finaal

Viited

Eesti tõsielusarjad
TV3 telesaated
John Tooby

John Tooby (sündinud 26. juulil 1952 Saint Paulis Minnesotas) on ameerika antropoloog. 

Koos oma abikaasa Leda Cosmides'ega on ta tegelenud evolutsioonilise psühholoogiaga.

Antropoloogid
Sündinud 1952
Leda Cosmides

Leda Cosmides (sündinud 7. mail 1957 Philadelphias) on Ameerika Ühendriikide psühholoog.

1979. aastal sai ta bioloogia bakalaureusekraadi Radcliffe College'ist. 1985. aastal kaitses ta Harvardi ülikoolis kognitiivse psühholoogia doktorikraadi. Alates 1991. aastast on tema töökohaks olnud California Ülikool Santa Barbaras, kus alates 2000. aastast on professor.

Koos oma antropoloogist abikaasa John Toobyga on ta tegelenud evolutsioonilise psühholoogiaga.

Ameerika Ühendriikide psühholoogid
Sündinud 1957
Doyle Brunson

Doyle F. Brunson (sündinud 10. augustil 1933 Longworthis Fisheri maakonnas Texases) on Ameerika Ühendriikide pokkerimängija, kes on mänginud elukutselisena pokkerit üle 50 aasta. Ta on kahekordne World Series of Pokeri (WSOP) põhiturniiri võitja (1976 ja 1977). 

Brunson on esimene, kes on pokkeriturniiridel saanud miljoni dollari väärtuses auhindu. 

Ta on võitnud 10 WSOP käevõru. Selle saavutusega jagab ta Johnny Chani ja Phil Iveyga teist kohta, nendest enam on käevõrusid võitnud Phil Hellmuth.

2010. aasta seisuga on ta turniiridel teeninud kokku 5 900 000 dollarit, sellest 2 944 053 dollarit WSOP-l.

Viited

Välislingid
 Doyle Brunsoni ametlik koduleht

Sündinud 1933
Ameerika Ühendriikide pokkerimängijad
Süte peal sulanud jää

"Süte peal sulanud jää" on Ott Leplandi teine singel albumilt "Ott Lepland". Lugu ilmus raadiotesse ja on digitaalsena allalaaditav alates veebruarist 2010. 

Tegemist on kaveriga soome laulja Antti Tuisku loost "Valovuodet". Heliloojad on Jussi Nikula ja Caleb. Sõnad on kirjutanud Aapo Ilves. Lepland esitas pala auhinnagalal "A. Le Coq Live – Eesti muusikaauhinnad 2009" Nokia kontserdimajas.

Edetabelid ja tunnustus 
Sky Plusi edetabelisse "Sky Plus Top 40" jõudis laul 2010. aasta 10. nädalal (8.–14. märts) 29. kohaga ning tõusus aprilli alguseks (14. nädal) 17. kohale. Järgmisel nädalal vajus laul 28. kohale ning 16. nädalal (19.–25. aprill) kukkus edetabelist välja, andes teed juba uuele singlile ("Läbi öise Tallinna"). Kokku oli laul edetabelis kuus nädalat.

Laul pälvis raadiosaate Raadio 2 Aastahitt 2010. aasta edetabelis teise koha.

Viited

Välislingid 
 Laulusõnad. Sasslantis

2010. aasta singlid
Ott Leplandi singlid
Uustalu kraav

Uustalu kraav (ka Silmajõgi) on kraav Läänemaal Lääneranna vallas Hanila, Kause, Kõmsi, Nehatu, Rame ja Ridase külas.

Kraavi pikkus on 8,6 km ning see suubub Mõisalahte. Kraavi valgla on 38,9 km². 2,7 km suudmest suubub vasakult kraavi Virita kraav. Uustalu kraavi suue jääb Puhtu-Laelatu looduskaitsealale. Ülemjooksul ületab kraavi Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare maantee.

Kraav on tehislik avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m.

Uustalu kraavi keskkonnaregistri kood on VEE1119200.

Välislingid 

 

Pärnu maakonna jõed
Eesti kraavid
Lääneranna vald
Matsalu alamvesikond
Laulud tähtedega

"Laulud tähtedega" oli Eesti telesaatesari, kus võistlesid laulmises paarid, mis koosnesid ühest kutselisest lauljast ja ühest avaliku elu tegelasest.  

Igas saates esitasid paarid laule vastavalt teemadele ning kohtunike ja televaatajate punktide liitmisel langes üks paar välja. Võistluse auhinnaks oli rahasumma, mille võitnud paar pidi annetama heategevuseks enda valitud fondi. Saate formaat põhines Briti telesaatel "Just the Two of Us". Saadet tootis produktsioonifirma Ruut ja näitas TV3.

Esimene hooaeg
Esimene hooaeg sai alguse 5. oktoobril 2008. Saatejuhid olid Marko Matvere ja Karin Rask. Kohtunikud olid tunnustatud rokkmuusik, endine Ruja liige Jaanus Nõgisto, rahvusvaheliselt tuntud dirigent Kadri Tali ning kontsertide ja festivalide korraldajast Jüri Makarov. Saatesarjas osales üheksa paari. Hooaja võitsid Ines ja Valdo Randpere. Auhinnaks olnud 500 000 Eesti krooni annetasid võitjad Eesti Tennise Liidule noorte tenniselootuste toetuseks.

Osalejad
 Endine põllumajandusminister ja Riigikogu liige Ester Tuiksoo ja Mait Maltis
 Reklaamiguru ja õppejõud Linnar Priimägi ja Marju Marynel Kuut
 Miss Estonia 2000 ja modelliagentuuri omanik Evelyn Mikomägi ja Ithaka Maria
 Olümpiamedalist ja Riigikogu liige Toomas Tõniste ja Kadi Toom
 Tippjuht Valdo Randpere ja Ines
 Endine ajakirja Kroonika peatoimetaja Ingrid Tähismaa ja Pearu Paulus
 Saatejuht Elis Aunaste ja Rolf Roosalu
 Riigikogu liige, Isamaa ja Res Publica Liidu peasekretär Margus Tsahkna ning saatesarja "Eesti otsib superstaari" esimese hooaja võitja Birgit Õigemeel
 Kõhutantsija ja ettevõtja Ines Karu ja Kristjan Kasearu

Teine hooaeg 
Teise hooaja avasaade toimus 21. märtsil 2010. Saatejuhid olid esimese hooaja võitja Eda-Ines Etti ja näitleja Madis Milling. Kohtunikud olid kitarrist ja muusikakriitik Mihkel Raud, poplaulja Maarja-Liis Ilus ning ärijuht ja muusikaürituste korraldaja Peeter Rebane. Laulusaate võitsid filmiprodutsent Artur Talvik ja lauljatar Lenna Kuurmaa. Auhinnaks olnud 300 000 Eesti krooni annetas Artur Heateo Sihtasutuse kaudu Anni Akadeemiale ja teistele projektidele, mis on suunatud mõttelaadi muutustele ühiskonnas.

Osalejad 
 Filmiprodutsent Artur Talvik ja Lenna Kuurmaa
 Tartu abilinnapea Margus Hanson ja Tanja Mihhailova
 Mälutreener Tauri Tallermaa ja Merlyn Uusküla
 Ettevõtja Kersti Toots ja Uku Suviste
 Riigikogu liige Sven Sester ja Birgit Varjun
 Ajakirja Mood vastutav väljaandja Tiiu Järviste ja Mikk Saar
 SkyPlusi saatejuht Kirsti Timmer ja Pearu Paulus
 Riigikogu liige Evelyn Sepp ja Margus Vaher

Välislingid 
 Saatesarja "Laulud tähtedega" koduleht
 Saatesarja "Laulud tähtedega" saadete videod Youtube'is

Eesti tõsielusarjad
TV3 telesaated