Kaitseliit

Kaitseliit on vabatahtlik, sõjaväeliselt korraldatud, relvi valdav ja sõjaväeliste harjutustega tegelev Eesti riigikaitseorganisatsioon ja Eesti kaitsejõudude üks osa Kaitseministeeriumi valitsemisalas. Kaitseliidu liiget nimetatakse kaitseliitlaseks.

Juhtimine 
Kaitseliidu ülem on brigaadikindral Riho Ühtegi.

Kaitseliidu ülem allub kaitseväe juhatajale.

Kaitseliidu ülema tööorgan – Kaitseliidu peastaap – asub Tallinnas. Lisaks osalevad Kaitseliidu juhtimises vanematekogu ja keskjuhatus.

Ülemaid, välja arvatud Kaitseliidu ülemat, Kaitseliidu Peastaabi ja selle osakondade ülemaid, nimetatakse Kaitseliidus pealikeks.

Isikkoosseis ja ülesehitus

Liikmeskond 
Kaitseliidu koosseisus on umbes 16 000 kaitseliitlast, koos nais- ja noorteorganisatsioonidega 25 000  inimest. Kaitseliitlased jagunevad tegev-, toetaja-, au- ja noorliikmeteks. Kaitseliidu liikmeks võetakse isikuid, kes vastavad organisatsiooni nõuetele ja kellel on liikmete seast 2 soovitajat. Osa Kaitseliidu tegevust juhtivaid ohvitsere ja allohvitsere on kaadrikaitseväelased. Kaitseliidu liikmete hulgas on avaliku elu tegelasi.

Struktuur 

Staabi kohta loe pikemalt artiklist Kaitseliidu peastaap.

Maakaitseringkonda juhib maakaitseringkonna pealik, kes allub vahetult Kaitseliidu ülemale, maakaitseringkonnad koos vastutusalasse kuuluvate malevatega
 Põhja maakaitseringkond
 Kaitseliidu Tallinna malev,
 Kaitseliidu Harju malev,
 Kaitseliidu Rapla malev,
 Kirde maakaitseringkond
 Kaitseliidu Alutaguse malev,
 Kaitseliidu Viru malev,
 Kaitseliidu Jõgeva malev,
 Kaitseliidu Järva malev,
 Lääne maakaitseringkond
 Kaitseliidu Pärnumaa malev,
 Kaitseliidu Lääne malev, (Hiiumaal on Lääne maleva Hiiumaa malevkond),
 Kaitseliidu Saaremaa malev,
 Lõuna maakaitseringkond
 Kaitseliidu Tartu malev,
 Kaitseliidu Sakala malev,
 Kaitseliidu Valgamaa malev,
 Kaitseliidu Võrumaa malev,
 Kaitseliidu Põlva malev.

Nais- ja noorteorganisatsioonid 
Kaitseliidu tegevust toetavad ja järelkasvu valmistavad ette järgmised nais- ja noorteorganisatsioonid:
 Naiskodukaitse
 Noored Kotkad
 Kodutütred.

Väljaõpe ja tegevus 

Kaitseliit arendab nii riigikaitse-, sisekaitse- ja päästealast kui ka seltskondlikku tegevust. Enamus tegevusest ja üritustest toimub nädalavahetustel või muul töövälisel ajal. Tegevus on üldjuhul territoriaalse suunitlusega.

Riigikaitse 
Kaitseliitlased läbivad organisatsiooni astudes Kaitseliidu tegevliikme sõdurioskuste kursuse (SOK, varem ka TSOBKkl, BÕK) ja hiljem vajalikud eriala täiendkoolitused. Ajateenistuse läbimise järel Kaitseliitu astunud läbivad baasõppe ja erialakoolituse tavaliselt osaliselt. Kaitseliidu Koolis Alus saab omandada reservrühmaülema ettevalmistuse. Samuti saab organisatsioonis omandada reservjaoülema ettevalmistuse. Paljud kaitseliitlased arendavad end sõjalisel alal ka ise.

Kaitseliidu väliharjutused, õppepäevad ja laskeharjutused toimuvad tavaliselt kuni kord kuus territoriaalpõhimõttel moodustatud jagude, rühmade või kompaniide koosseisus. Kaitseliidu allüksused osalevad sageli kaitseväe väliõppustel, sealhulgas tavaliselt ka ajateenistustsükli lõpuõppusel "Kevadtorm". Kaitseliidu väliharjutustel pööratakse suurt rõhku väikeste üksuste iseseisvale võitlusele ja initsiatiivile.

Alates 2003 osalevad kaitseliitlased Kaitseväe väeosade-asutuste linnakute palgalises valveteenistuses.

Alates 2004 on kaitseliitlaste baasil moodustatud rühmad osalenud välisoperatsioonidel.

Sisekaitse ja pääste 
Pärast 2000. aastat on hakatud Kaitseliidus tähelepanu pöörama abipolitseinike ettevalmistusele ja päästealasele valmidusele, mis on osutunud vajalikeks tsiviilülesannetes, kuid sellegipoolest on organisatsiooni põhieesmärgid riigikaitselised. Kaitseliitlased on osalenud loodusõnnetuste ja tulekahjude likvideerimisel. Organisatsioonis on antud päästealast koolitust. Abipolitseinike osatähtsus on suurenenud just 2000. aastail. Eriti tõhusaks osutus kaitseliitlastest abipolitseinike kaasamine 2007. aasta aprillisündmuste aegu.

Muu tegevus 
Liikmetele teabe edastamiseks ja üldiste administratiivotsuste vastuvõtmiseks korraldatakse perioodiliselt allüksuste infotunde ja koosolekuid.

Lisaks paramilitaarsele tegevusele on Kaitseliidul oluline seltskondlik ja sportlik roll. Perioodiliselt peetakse Kaitseliidus, malevates, malevkondades ja allorganisatsioonides suvepäevi, millest saavad osa võtta ka liikmete perekonnad. Kaitseliidu haldusalas on jalgpalliklubi JK Kaitseliit/Kalev.

Varustus ja relvastus 
Kaitseliitlaste isiklik varustus ja riietus on tavaliselt hoiul liikmete käes. See kiirendab nende operatiivset kasutamist kriisiolukorras. Paljudel kaitseliitlastel on enda käes hoiul ka käsitulirelv. Aktiivsemad kaitseliitlased on muretsenud suure osa individuaalsest lahinguvarustusest ise. See on võimaldanud leida tõhusamaid ja mugavamaid varustuselemente, kuid muudab allüksuste väljanägemise kirjumaks. Nõutav on siiski ühtse vormiriietuse ja eraldusmärkide kasutamine.

Lisaks automaatrelvadele – tänapäeval enamasti Rootsi päritolu AK-4 ja Iisraeli päritolu Galil AR – on Kaitseliidus ka granaadiheitjad, miinipildujad ja tankitõrjekahurid. See muudab Kaitseliidu arvestavaks lahingujõuks. Allüksuste varustust, sõidukeid ja raskerelvi hoitakse tsentraliseeritult. Liikumisvahenditena kasutatakse peamiselt taktikalisi veoautosid ja maastureid.

Kaitseliidu käsutuses on ühtlasi veesõidukitest paar kaatrit ja mitu mootorpaati.

Meedia ja tsiviilkoostöö 
Kaitseliit annab välja ajakirja Kaitse Kodu!, mida levitatakse reeglina riigikaitseorganisatsioonide sees. Mõnel maleval on oma perioodiline häälekandja. Malevates on määratud propagandapealikud, kelle ülesannete hulka kuulub tsiviil-militaarkoostöö (CIMIC) ja vajadusel suhtlemine ajakirjandusega.

Võidupüha paraad toimub põhiliselt kaitseliitlaste osavõtul. Kaitseliitlased osalevad sageli kohalikel riigikaitselistel ja muudel jõustruktuuride üritustel.

Kaitseliidu muuseum

Ajalugu

Kaitseliidu asutamine ja tegevus 1918–1920 

Kaitseliit asutati 11. novembril 1918. Organisatsiooni esialgne nimetus oli Eesti Kaitse Liit ning kontor asus Tallinnas Brokusmäel majas nr 8, endistes Linna tööameti ruumides, mis rekvireeriti organisatsiooni kasuks. Detsembris kolis Peastaap Vene tänava majja nr 5, endise saksa okupatsioonivõimude komandantuuri ruumidesse. Organisatsiooni esmaülesandeks sai sisejulgeoleku tagamine.

Kõigi nimetuste kinnituseks ilmus 11. novembril Eesti Kaitseliidu päevakäsk nr 1. 11. novembri õhtul Laevanduse seltsi kontoris toimunud koosolekul loobuti Saksa okupatsiooniaegsest bürgerwehrist ja uus organisatsioon nimetati kaitseliiduks. Uue kaitseliidu juhtimise võttis endale Ernst Põdder. Ilmus päevakäsk nr. 1 järgneva sisuga: 1. Alates tänasest päevast võtan E. K. L. juhatuse endale. Alla kirjutanud kaitseliidu juhataja Põdder. Maakondade korralduste ülemaiks nimetan endised Eesti sõjaväe ohvitserid: Harju maakonna ja Tallinna ülem on Kann. Wiru maakonna ja Rakwere Reek. Tartu maakonna ja Tartu Kurvits. Järwa maakonna ja Paide Puskar. Wiljandi maakonna ja Wiljandi Kubu. Läänemaakonna ja Haapsalu Rõuk. Pärnumaakonna ja Pärnu Tannbaum. Wõru maakonna ja Wõru Vreemann. Walga linna Irw. Saare-, Hiiu- ja Muhumaa Poopuu. Tallinna jaoskondade ülemad on: 1. Abrams. 2. Dreverk. 3. Schmidt. 4. Kuusik. 5. Lepp. 6. Vokk. Sadama komendant: kaugsõidu kapten Treilmann, abi: Eduard Friedenstein. Balti vaksali komendant: Friedenstein, noorem. Liidu peastaab asub Brokusmäel nr. 8

Hiljem moodustati Tallinnas ka täiendavalt baltisakslastest 7. (reserv)rood, mille ülemaks oli polkovnik Krusenstern, hilisem Tallinna 3. kaitsepataljon.

1. detsembrist 1917. aastal kuulutati välja sundmobilisatsioon kõigile 21–24-aastastele sõjaväekõlbulikele meestele. 11. detsembrist muudeti Kaitseliitu kuulumine kohustuslikuks kõigile meessoost kodanikele. Kava kohaselt pidid I kategooria kaitseliitlased (18-35-aastased Rahvaväe mobilisatsiooni alla mittekuuluvad väeteenistuskõlbulikud mehed) saadetama vaenlase lähenedes rindele, II kategooria (alla 18-aastased poisid, 36–45-aastased mehed ja väeteenistuseks kõlbmatud) kanda pidi jääma tagalateenistusse.

17. detsembril avaldas Tallinnas sisekaitse ülem kindral Põdderi päevakäsu nr. 4: „Mina käsin kõiki avalikke asutusi ja ametikohti oma ametnikkudele ette kirjutada, et need sunduslikult KaitseLiidust osa võtaksid. Ametkondade ja asutuste juhid on kohustatud selle järele valvama, et see käsk täitmist leiaks. Käsu täitmata jätmise eest karistan ametist vallandamisega.“ 17. detsembril ilmus ka kindral Põdderi päevakäsk nr. 5: „Kõik kodanikud on kohustatud kohaliku kaitseliidu ülema kutsel kaitseliidu liikmeks astuma ja liidu käskusi ja korraldusi täitma. Kes selle määruse vastu eksivad, karistan rahatrahviga kuni 10000 margani ehk vangistusega kuni 3 kuuni, ehk mõlema karistusega korraga.“ Kaitseliitu kuulumine tehti kohustuslikuks kõigile 18–60aastastele meeskodanikele, kes polnud mobilisatsiooniga rindele kutsutud.

Kaitseliit Vabadussõjas 
21. novembril 1918 alustas Narvas polkovnik Aleksander Seiman  „4-da Eesti Rahvaväe polgu" formeerimisele. Juba 22. novembril saabus Narva Vaivara kaitseliitlaste salk – 54 meest alamkapten Nikolai Steinmanniga eesotsas, salk oli ka aluseks 4. jalaväepolgule, moodustades polgu I kompanii. 22. novembril Kulgu lahingust võtsid osa üksikud Narva kaitseliitlased omal algatusel koos saksa sõduritega. Saksa vägede taandumisel Narvast, lahkusid viimaste saksa väeosadega Narvast ka kaitseliitlased.
Vaata Kaitseliidu Narva malev, Narva lahing (1918)

28. novembriks saadeti Virumaa kaitseliidust Vabadussõja idapiirile 13 ohvitseri ja 456 kaitseliitlast 4 kuulipildujaga ja nad paigutati Jaanilinna kindlusse.
Vaata Kaitseliidu Viru malev

Detsembris moodustati Pärnu linna kaitseliitlastest linna garnison, milline pidi vajadusel asuma linna kaitsele. Teise osa kaitseliitlaste ülesandeks oli vahiteenistus linnas. 26. detsembril sai Kaitseliidu Pärnumaa maleva Talli Kaitse Liit korralduse saata 12-mehelise piirivalvetoimkonna väljasaatmiseks ning oma valla piire Lätiga asusid valvama ka Pati, Kilingi ja Häädemeeste vald. Pärnumaa piirkonnas  jäi kogu lõunapiiri kaitsmise organiseerimine Mõisakülast Liivi lahe rannikuni Pärnumaa maleva vastutusele. Vaata Kaitseliidu Pärnumaa malev

Vabariigi Valitsuse otsusega 14. oktoobrist 1919 viidi Kaitseliit koos kõigi asutustega sõjavägede ülemjuhataja alluvusest Sõjaministeeriumi alluvusse. 1. juunist 1920 likvideeriti Kaitseliidu Staap; Kaitseliidu tegevust hakkas juhtima Sõjaringkonna Staap, mille juurde loodi Kaitseliidu osakond.  Pärast Vabadussõda jäi Kaitseliidu tegevus soiku ning selle tegevus lõpetati 1920. aasta 12. augustist.

Vaheperiood 1920–1924
Pärast Vabadussõda Kaitseliit üleriikliku organisatsioonina ei toiminud. Kaitseliidu nime hoidsid alal Sõjaväe Ringkonna Staabi Kaitse Liidu osakond, maakonna rahvaväe ja kaitseliidu ülemad ja vabatahtlikest koosnevad kaitseliidu kütisalgad ("Oli tekkinud mõistusevastane olukord, kus oma riigi püsimise pärast muretsevad kodanikud pidid selle riigi kaitsmiseks relvastuma ja oma võitlusvõime säilitamiseks harjutama salaja").

Kaitseliit 1924–1940 

Pärast kommunistide 1924. aasta 1. detsembri riigipöördekatset kutsuti Kaitseliit 17. detsembril 1924 taas ellu. Järgnes organisatsiooni tugevnemine ja edukas juurdumine ühiskonnas, hakati Kaitseliidu tegevust taaselustama ja tänu sellele suurenes ka Kaitseliidu liikmeskond. Hiljem loodi ka Kaitseliidu haruorganisatsioone - Naiskodukaitse, Noored Kotkad ja Kodutütred. 1925. aastal kehtestatud uue Kaitseliidu põhikirjaga fikseeriti täpsed Kaitseliidu allüksuse nimetused. 2. veebruaril 1925 toimus Kaitseliidu põhikirja muutus, millega said endised malevate jaoskonnad malevkondadeks ja ringkonnad kompaniideks. Kaitseliidu liikmeskond kasvas 1940. aastaks 42 000 liikmeni.

Kaitseliidu ülesanded olid:

 seaduslike võimude abistamine Eestis maksva põhiseadusliku riigikorra ja kodanike julgeoleku kaitsmisel;
 ühiskondlikkude õnnetuste puhul abiandmine;
 oma liikmetele sõjalise õppuse ja kasvatuse andmine;
 kodanikes isamaaliste ja rahvuslike tunnete süvendamine;
 rahva kehalise kasvatuse arendamine;
 teiste ülesannete täitmine, mis seaduslikus korras tema peale pannakse.

Enne Teist maailmasõda olid malevad järgmised:

Kaitseliit likvideeriti 28. juunist 1940 president Konstantin Pätsi 27. juuni 1940. aasta seadlusega. Paljud liikmed langesid nõukogude repressioonide ohvriks või alustasid peagi iseseisvat vastupanu okupatsioonile. Vastupanuliikumisest kasvas välja metsavendlus.

Kaitseliidu taasasutamine ja areng tänapäeval 
Kaitseliit taasasutati 17. veebruaril 1990. Kaitseliidu taasasutamine toimus Järvakandis. Kaitseliit ja selle juhtorgan Kaitseliidu Keskkogu oli esimene taasasutatud tegelik riigikaitseorganisatsioon. Esialgu oli kaitseliitlase relvastus, varustus ja ettevalmistus võrdlemisi juhuslikku laadi, kuid motivatsioon hea. Mitmetest tolleaegsetest noortest liikmetest on saanud tänaseks juhtivad ohvitserid kaitseväes, Kaitseliidus või Piirivalves.

Pärast Eesti taasiseseisvumist sai Kaitseliit esmase ühtse varustuse riigikaitseabi näol välisriikidest. Varustust ja tehnikat hangiti ka lahkuva Nõukogude armee üksustelt. Pärast kaitseväele uue relvastuse ostmist Iisraelist 1993–1994 sai Kaitseliit enda käsutusse hulgaliselt kaitseväe relvastusest maha võetud käsitulirelvastust, peamiselt Hiina automaadid M-56, M-56-2 (AK-47), granaadiheitjad PF-89 ja kuulipildujad RPD. 1990-ndate lõpul ja 2000-ndate algul viidi organisatsioonis läbi liikmeskonna selektsioon ja süsteemi korrastus, mis tõstis lahinguvõimet ja vähendas mainet kahjustanud vahejuhtumite arvu. Samuti liideti Kaitseliiduga Kodukaitse.

Pärast Rootsi relvaabi saabumist 2002 mindi üle NATO standarditele vastavale relvastusele. 2000. keskpaigas üritati Kaitseliidus arendada kaitseringkondade põhist pataljonidega süsteemi, mis aga tänu ebaefektiivsusele peatati.

Väljaanded 
 Kaitse Kodu!
 Alutaguse maleva Malevlane
 Harjulane: Kaitseliidu Harju Maleva häälekandja
 Järva Maleva Teataja
 K. L. Tallinna Maleva Teated
 K.L. Viru Malevlane 1928-1940
 Lääne Maleva Teataja
 Narva Maleva Teataja
 Petseri Maleva Teataja
 Saaremaa Maleva Teataja
 Sakalamaa Maleva Teataja
 Tartumaa Maleva Teataja
 Valga Maleva Teataja

Kaitseliidu ülemad läbi aegade

Eesti Vabariigis (1918-1940) 
Kaitseliidu esimeseks ülemaks loetakse Johan Pitkat, kes valiti 11. novembril 1918 loodud Eesti Kaitse Liidu juhatuse esimeheks.
 kindralmajor Ernst Põdder (11. november 1918 – 4. aprill 1919)
 Eduard Alver (4. aprill – 24. oktoober 1919)
 polkovnik Johan Unt (24. oktoober 1919 – 29. märts 1920)
 (Sõjaväe Ringkonna Staabi Kaitse Liidu Osakonna Ülem 1920–1924)
 kolonel Aleksander Seiman (17. detsember 1924 – 10. veebruar 1925)
 kindralmajor Johannes Orasmaa (aastani 1935 kandis nime Johannes Roska, 10. veebruar 1925 – 28. juuni 1940)

Taasiseseisvunud Eestis 
 kolonel Kalle Eller (17. veebruar – 10. november 1990)
 kolonelleitnant Manivald Kasepõld (10. november 1990 – 16. november 1992)
 kapten, hiljem major ja kolonelleitnant Johannes Kert (16. november 1992 – 23. jaanuar 1996)
 kapten, hiljem major Neeme Väli (kohusetäitja, 20. jaanuar 1996 – 7. aprill 1997)
 kolonelleitnant, hiljem kolonel Lui Jaanson (kohusetäitja, 7. aprill 1997 – 8. juuni 1999)
 kapten, hiljem major Benno Leesik (8. juuni 1999 – 25. märts 2006)
 Kaitseliidu staabiülem Kaitseliidu ülema kohustes major Urmas Muld
 major, hiljem kolonelleitnant Raivo Lumiste (6. september 2006 – 31. august 2012)
 Kaitseliidu staabiülem Kaitseliidu ülema kohustes kolonel Kajari Klettenberg (31. august 2012 – 16. detsember 2012)
 brigaadikindral, hiljem kindralmajor Meelis Kiili (16. detsember 2012 – 19. juuli 2019)
 kolonel, hiljem brigaadikindral Riho Ühtegi, (19. juulist 2019)

Kaitseliidu Staabi ja Peastaabi ülemad 
 kolonel Jakob Vende 1925–1926;
 kolonel Jaan Maide, Kaitseliidu staabiülema kohustetäitja 1926, ülem 1927–1940;
 kolonel August Balder, 1940;
 kol-ltn Heldur Toomet, 10.11.1990-23.11.1993;

 major Neeme Väli, 1993–1996;
 kapten Benno Leesik, 1996– 8. juuni 1999;
 staabiülema kohusetäitja Kaitseliidu peainspektor kapten Mati Sülluste, 1999–2000;
 Riho Terras jaanuar 2000–2007;
 kolonel Kajari Klettenberg; 2007–2013
 kolonel Ilmar Tamm, (2013 – 30. juuli 2018)
 Jaak Mee (30. juuli 2018–2020)
 Eero Rebo (jaanuar 2020–)

Vaata ka 
 Kaitsepataljonid (Eesti Vabadussõda)
 Vabatahtlik Ülemaailmne Eesti Kaitseliit
 Kaitseliidu sõrmus
 Kaitseliidu Valgerist
 Tuletooja medal
 Kaitseliidu malevkondade loend
 Kaitseliidu lipkond
 Eesti Kaitsevägi
 Naiskodukaitse
 Noored Kotkad
 Kodutütred
 Küberkaitseliit
 Merekaitseliit
 Propastop

Viited

Kirjandus 
 Kaitseliit Eesti suurimaks organisatsiooniks. Uus Eesti, 13. jaanuar 1937, nr 13, lk 8.

Välislingid 

 Kaitseliidu koduleht
 Riigi Teataja: Kaitseliidu seadus (KaLS) (Riigi Teataja)
 Kaitseliidu põhikiri (Riigi Teataja)
 Ilmus raamat kaitseliidu lähiminevikust, Postimees, 10. november 2008
 Kanal 2 uudistevideo Kaitseliidu õppusest 2008
 Kaitseliidu tankitõrjelaskmised 2008
 Kaitseliitlased linnalahinguõppusel (vastutegevuses ajateenijatele) 2003
 Urmas Jaagant. Küberkaitseliit pakub harjutuskeskkonda vabatahtlikele IT-spetsialistidele. Eesti Päevaleht Online, 14. aprill 2010.
 Vahur Koorits. Laienev küberkaitseliit värbab uusi liikmeid. Postimees, 15. aprill 2010.
 Kaitseliidu põhikiri.Teos digiteerituna digitaalarhiivis DIGAR
 Kaitseliidu kodukord.Teos digiteerituna digitaalarhiivis DIGAR
 Kaitseliidu õppemäärused.Teos digiteerituna digitaalarhiivis DIGAR
 Kaitseliidu vorm.Teos digiteerituna digitaalarhiivis DIGAR
 Kaitseliitlase käsiraamat, 1919.Teos digiteerituna digitaalarhiivis DIGAR
 Kaitseliidu püstoli- ja püstol-kuulipilduja laskemäärused.Teos digiteerituna digitaalarhiivis DIGAR
 Esmaspäev, 22. juuni 2015, Riigikaitse, Laigulise rõõmud, riigikaitse.postimees.ee
 FOTOD ja VIDEO: SIBUL2015: Hellenurmes peeti maha äge linnalahing, Delfi 7. november 2015

Eesti organisatsioonid
Eesti personaalsed omavalitsused