joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Slatina

Teiste samanimeliste kohtade kohta vaata Slatina (täpsustus).

Slatina on linn Rumeenias, Olti maakonna halduskeskus. Asub Olti jõe ääres.

Linna haldusalasse kuulub üks küla: Cireașov.

Slatinas asub Kagu-Euroopa suurim alumiiniumitehas.

Linnas on sündinud kirjanik Eugène Ionesco.

Viited

Rumeenia linnad
Olti maakond
Olteenia
Viipekeel

Viipekeel on visuaal-motoorne keel, mida tajutakse nägemismeele kaudu ja väljendatakse kätega, sealhulgas näoilmete ja kehaliigutustega. Viipekeel ei ole universaalne keel. Eestis kasutatakse peamiselt eesti viipekeelt ja vene viipekeelt (eesti viipekeele mõjuga).

Viipekeelte peamise sisu moodustavad viiped, mis avalduvad viiplemise ehk viipekõne kaudu. Viipel kui keelelist teavet kandval keelesümbolil on oma kindel „häälikuline” kuju.

Kurt ei saa omandada auditiiv-verbaalset keelt loomulikul teel. Kurdil ei ole kognitiivset takistust omandada visuaal-motoorse keelt ehk viipekeelt.

Viipekeele kasutamisvõimalused

Viipekeelt kasutatakse igal pool, viipekeeles saab suhelda läbi akna (bussis jne) ja vee all, selle juures saab ka suhelda videokõne vahendusel.

Vaata ka
žest
viipekeelte loend
eesti viipekeel
Vaata!Festival

Kirjandus 

 Vahur Laiapea, "Mis on viipekeel" – Akadeemia 1992, nr 10, lk 2098–2136
 Vahur Laiapea, "Kuulja märkmeid kurtidest, viipekeeltest ja nende iseolemisest" – Akadeemia 2001, nr 12, lk 2603–23
 Liina Paales, "Kuulja leide kurtide viipekeelsest rahvapärimusest" – Akadeemia 2002, nr 7, lk 1462–98
 Vahur Laiapea, "Palun kirjuta ruttu kui võimalikult...: kurtidest lastest, nende keeltest, keelte õppimisest ja õpetamisest" – Akadeemia 2003, nr 9, lk 1888–1914
 Vahur Laiapea, Merilin Miljan, Urmas Sutrop ja Regina Toom, "Eesti viipekeel". Eesti Keele Sihtasutus, Tallinn 2003
 Vahur Laiapea, "Meditsiin ja kurtide iseolemine" – Akadeemia 2006, nr 10, lk 2265–76
 Vahur Laiapea, "Keel on lahti. Tähendusi viipekeelest". Eesti Keele Instituut, Tartu Ülikool. Töid antropoloogilise ja etnolingvistika vallast 1. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2007, 127 lk + DVD: dokumentaalfilm "Tummfilm kurdist tüdrukust", Ikoon 2005, režissöör V. Laiapea
 Regina Paabo, "Viibelda on mõnus. Käsiraamat eesti viipekeele õppimiseks". Töid antropoloogilise ja etnolingvistika vallast 3. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2010, 296 lk; ISBN 9789985793190
 Liivi Hollman, Basic color terms in Estonian Sign Language (Põhivärvinimed eesti viipekeeles), Dissertationes linguisticae Universitatis Tartuensis 14, Tartu University Press, 2010
 "Eesti viipekeele - eesti keele sõnastik", Eesti Keele Instituut, 2014, videosõnastik
 Liina Paales, "Kurtide rahvarühm. Kehastus, kultuur ja nimed". Töid antropoloogilise ja etnolingvistika vallast 11. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2017

Viited

Välislingid
 Eesti Viipekeele Tõlkide Ühing
 Lihtsustatud viiped 
 Silja Paavle, "Viipekeele tõlgil pole ööl ja päeval vahet" (Tartu Postimees 20. 4. 2006, lk 11) 
 Vahur Laiapea, "Kuulamise rõõm, kuulumise hüve" (Sirp 21. 9. 2007, lk 24)
Youtube'i video: A Conversation With Koko
Craiova

Craiova on linn Rumeenias Olteenias. Dolji maakonna keskus. Asub Jiu jõe ääres.

Craiova kohal asus antiikajal daaklaste ja roomlaste asula Pelendava.

Viited

Välislingid 
 Craiova koduleht

Rumeenia linnad
Olteenia
Dolji maakond
Toe Tag

Toe Tag on 1996. aastal Kalamaja linnaosas loodud hiphopiprojekt. Esialgu oli tegemist grupi liidri G-Enka sooloprojektiga, mille taustad olid pärit DJ Paul Ojalt. Üsna pea liitus Revo, kes aitas praeguseks kadunud Top Raadio stuudios sisse räppida sellised lood nagu "Depend Upon" ja "O.D. Of Sobriety". Esimene kontsert anti 1996. aasta oktoobris klubis Bel Air. Edasi soojendati juba No-Big-Silence'it ja esineti kõikvõimalikel hiphopiüritustel.

1997. aasta detsembris anti välja kauaoodatud kassett "The Real Kuhnja Homophobes". Kassett sisaldas lisaks oma lugudele ka kahte Dj Critikali remixi. 1998. aastal liitusid G-Enka ja Revo teise Eesti hiphopibändiga A-Rühm ning Toe Tag läks mõneks ajaks puhkusele. Kuid sama aasta sügisel loodi sootuks uus projekt KNOP ehk ansamblite Me, Myself & I ja Toe Tagi koostöö. Esitati töötlusi Toe Tagi vanadest lugudest, lisaks sai bändi ainukesel kontserdil kuulda Slayeri ja Stone Temple Pilotsi loomingut.

Aastate 1999–2000 jooksul anti mõned üksikud kontserdid, kuid suurema osa ajast tegeles igaüks oma asjadega.

Veebruaris 2001 tehti aga suurejooneline comeback klubis Hollywood, üritusel Hip Hop Cafe. Esineti täiesti uue kavaga.

Eesti tuur toimus 2001. aasta oktoobris.

2004. aastal ilmus Toe Tagi kauaoodatud täispikk album "Legendaarne", mille nimilugu oli nende esimene suurem hitt; hilisematest lauludest on tuntumad "Pankrot" ja "Noad ja kahvlid". Praegu tegelevad ansambli liikmed uute projektidega. Oma plaadifirmas Legendaarne Records antakse välja uute underground-muusikute plaate (näiteks Metsakutsu, s'Poom, Põhjamaade Hirm, Winny Puhh).

Uus album "Kõik on formuleerimise küsimus" ilmus aastal 2009.

2010. aasta Eesti Muusikaauhindade jagamisel võitis Hiphopi/RnB auhinna.

Välislingid 
hiphop.ee

Legendaarne Records – koduleht
 

Eesti hiphopansamblid
Eesti Muusikaauhinnad
Kuressaare valla lipp

Kuressaare valla lipp on endise Eesti haldusüksuse Kuressaare valla lipp.

Lipp oli kasutusel 14. veebruarist 1995 kuni oktoobrini 1999, mil vald ühines Kaarma vallaga.

Lipu kirjeldus 
Kuresaare valla lipp oli jaotatud horisontaalselt kolmeks võrdseks laiuks: sini-valge-sinine. Valge laiu keskel oli kollane ovaal.

Laiuse ja pikkuse suhe oli 1:2.

Vaata ka 
Kuressaare valla vapp
Kaarma valla lipp
Kaarma valla vapp

Saare maakonna lipud
Õhurõhk

Õhurõhk on hüdrostaatiline rõhk, mida tekitab Maa ühe pinnaühiku kohta kuni atmosfääri ülemise piirini ulatuva õhusamba kaal.

Kui väheneb õhusamba kõrgus, väheneb ka õhurõhk. Maapinnast kõrgemale tõusmisel õhurõhk langeb ja on seda väiksem, mida kõrgemal asume maapinnast. Õhurõhk alaneb
eksponentsiaalselt (logaritmiliselt).

Õhurõhku mõõdetakse elavhõbe- või aneroidbaromeetriga. Täpsemad on
elavhõbebaromeetrid. Õhurõhu mõõtühikuteks on 1 mmHg, 1 mb, 1 hPa või 1 toll.
Tollides mõõdetakse õhurõhku USA-s. Oma väärtuselt on 1 mb ja 1 hPa võrdsed.
Hektopaskali ja mmHg suhe on 4:3, st 4 hPa = 3 mmHg. Seda suhet kasutataksegi
õhurõhu väärtuste ümberarvutamisel.
Standardõhurõhk (merepinna kõrgusel), standardtemperatuuril 15 °C  = 1013,2 hPa ~ 1 bar.

Õhurõhk on pidevas muutumises, seejuures tehakse vahet regulaarsel ja dünaamilisel
muutumisel. Regulaarsed muutused on seotud ööpäevaste kõikumistega; 24 tunni jooksul
täheldatakse õhurõhu 2 madalat ja 2 kõrgemat seisu, miinimumid kell 04 ja 16 ning
maksimumid kell 07 ja 22 kohaliku aja järgi. Korrapäratud rõhu muutused on seotud
kõrg- ja madalrõhualade liikumisest (dünaamikast) tekkinud kõikumistega.
Kõrgrõhuala lähenemisel õhurõhk tõuseb, madalrõhuala lähenemisel langeb ning olles
seotud ilmastiku muutumisega, abistab see ilma ennustamist.

Õhurõhu kõikumise põhjuseks on temperatuurimuutustest tingitud õhumasside liikumine.
Õhurõhu korrapäratute kõikumiste ulatus võib olla küllalt suur: harilikult jääb see
vahemikku 950 – 1050 hPa, erandjuhtudel võib olla koguni 935 – 1060 hPa. Madalaim
õhurõhk 870 hPa – registreeriti 12.oktoobril 1979.a. Lääne-Guamil Vaiksel ookeanil
taifuuni TIP piirkonnas. Senini mõõdetud kõrgeim õhurõhk 1083,3 hPa – registreeriti
Siberis Agatas 31.detsembril 1968.a.

Õhurõhu kahanemine kõrgusega on väikeste kõrgusvahemike korral arvutatav ligikaudse baromeetrilise valemiga 
,
kus
  – rõhk kõrgusel ;
   – rõhk lähtekõrgusel ;
     – kõrgus meetrites; 
   – lähtekoha kõrgus meetrites;
    – õhu temperatuur (K);
  – universaalne gaasikonstant: 8.314 N·m /(K·mol);
   – raskuskiirendus: 9.81 m/s2;
    – õhu mooli mass (0.0289644 kg/mol).
 
Õhurõhu vähenemist kõrgusega kasutatakse baromeetriliseks kõrgusemõõtmiseks. Iga 5,54 km kõrguse kohta väheneb õhurõhk poole võrra.

Õhurõhku on mõõdetud ja mõõdetakse ka praegu mitmesugustes ühikutes:
 elavhõbedasamba kõrgusega mm-tes (mm Hg);
millibaarides (mbar);
 hektopaskalites (hPa);
 elavhõbedasamba kõrgusega tollides (1 toll = 25,4 mm).

Vaata ka
Atmosfäärirõhk
Kõrgrõhuala
Madalrõhuala

Meteoroloogia
Andrei Korobeinik

Andrei Korobeinik (sündinud 5. novembril 1980 Pärnus) on Eesti poliitik, programmeerija ja ettevõtja, internetiportaali rate.ee looja. Ta on olnud XII ja XIV Riigikogu liige. 

Ta lõpetas 1998. aastal Pärnu Vene Gümnaasiumi. Samal aastal asus ta õppima Tartu Ülikooli matemaatika-informaatikateaduskonda.

2005. aastal müüs Andrei Korobeinik portaali rate.ee enamusosaluse 39 miljoni krooni eest mobiilsideoperaatorile EMT. 2012. aastal ostis tema osalusega Rate Solutions OÜ Rate.ee-d haldava Serenda Investi EMT-lt tagasi.

Alates 18. oktoobrist 2011 kuni 1. juulini 2012 oli Andrei Korobeinik Vene Teatri nõukogu esimees. Aastatel 2011–2017 oli ta ka Eesti Maleliidu president.

Poliitiline tegevus

Riigikogu 
Aastatel 2011–2018 oli Andrei Korobeinik Eesti Reformierakonna liige. 2011. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta Pärnu maakonnas. Ta sai 2057 häält, kuid Riigikokku ei pääsenud. Riigikogu juhatuse otsusega sai ta XII Riigikogu liikmeks 6. aprillil 2011 kultuuriministriks siirdunud Rein Langi asendusliikmena. Kuna Rein Lang astus kultuuriministri kohalt 4. detsembril 2013 tagasi, peatusid Andrei Korobeiniku volitused Riigikogu liikmena.

Alates 26. aprillist 2019 on Andrei Korobeinik Eesti Keskerakonna liige. 2019. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta valimisringkonnas nr 1 ja sai 1133 häält, kuid Riigikokku ei pääsenud. Ta pääses XIV Riigikokku haridusministriks siirdunud Mailis Repsi asendusliikmena. Tema volitused lõppesid 21. novembril 2020 seoses Repsi Riigikogu liikme volituste taastumisega, kuid juba 26. novembril 2020 asus ta uuesti tööle Riigikogu liikmena, seekord Anneli Oti nimetamise tõttu valitsuse liikmeks. Andrei Korobeiniku volitused Riigikogu liikmena lõppesid 6. juunil 2022, kui president vabastas peaminister Kaja Kallase ettepanekul Eesti Keskerakonna ministrid ametist ja kui neist kolme - Jaak Aabi, Taavi Aasa ja Erki Savisaare - saadikuvolitused taastati.

Pärnu linnavolikogu 
Andrei Korobeinik kandideeris 2013. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Pärnu linnas Eesti Reformierakonna nimekirjas, sai 719 häält ja osutus valituks. Ta oli aastatel 2015-2017 Pärnu linnavolikogu esimees.

2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kogus ta Eesti Reformierakonna nimekirja Pärnu linnas 237 häält ja osutus valituks.

2021. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Eesti Keskerakonna nimekirjas Pärnu linnas ja osutus valituks. Temast sai Pärnu linnavolikogu esimees.

Viited

Välislingid 
 Lühitutvustus Riigikogu kodulehel

Eesti Keskerakonna poliitikud
Eesti Reformierakonna poliitikud
XII Riigikogu liikmed
XIV Riigikogu liikmed
Eesti ettevõtjad
Eesti programmeerijad
Eesti malefunktsionäärid
Sündinud 1980
Angela Davis

Angela Yvonne Davis (sündinud 26. jaanuar 1944 Alabamas Birminghamis) on ameerika radikaalne kommunist ja rassiõiguste eest võitlev aktivist, keda on seostatud ka Mustade Pantritega. Ta töötas rasside ja sugude võrdõiguslikkuse ning vanglate kaotamise nimel. Praegu on ta California Ülikooli ajalooprofessor Santa Cruzis ja kirjanik.

Elulugu 

Angela Davise isa oli keskkooli ajalooõpetaja, kes loobus sellest väikese palga pärast ja avas remonditöökoja. Ta ema oli ajalooõpetaja põhikoolis. USA rakendas aktiivselt mustade ja valgete inimeste üksteisest eraldamise poliitikat. Angela õppis hästi ja 14-aastaselt sai ta osaleda programmis, mis integreeris mustanahalisi lõunast põhjas asuvatesse koolidesse. 

Nii sattus ta New Yorgi väikesesse erakooli. Seal õppis Angela sotsialismi ja kommunismi ning astus kommunistlikku noorsooühingusse, kus tutvus oma tulevase eluaegse sõbra Bettina Apthekeriga. Pärast selle kooli lõpetamist sai ta täisstipendiumi Brandeisi ülikoolis Massachusettsis, kus ta oli üks kolmest mustanahalisest esimesel kursusel. Ülikooli lõpetas ta 1965 edukalt. Pärast seda suundus ta Pariisi Sorbonne'i ülikooli õppima filosoofiat ning prantsuse kirjandust. 

Kahtlustati, et ta organiseeris 7. augustil 1970 George Jacksoni põgenemise Californias kohtusaalist. Ta oli mõnda aega FBI otsitumate kriminaalide nimekirjas. Mehel, kes sisenes kohtusaali, oli Davise nimele registreeritud relv. Surma said kohtu eesistuja ja kolm ründajat, kolm inimest sai haavata. Davis istus vangis 16 kuud ja vabanes rahvusvahelise kampaania tulemusel süüdistustest. Vanglas kirjutas ta oma esimese raamatu "If They Come in the Morning: Voices of Resistance". Pärast õigeksmõistmist tõotas kuberner Ronald Reagan, et Davis ei saa iialgi Californias õpetada, kuid San Francisco ülikool palkas ta ja Davis oli seal 12 aastat õppejõud. 

Davis oli USA Kommunistliku Partei asepresidendikandidaat 1980. ja 1984. aasta presidendivalimistel. Kui Nõukogude Liit hakkas lagunema, loobus Davis kommunistlikest vaadetest.

Davis on pidanud vanglate reformi küsimuses loenguid üle terve USA. 
Ta on USA sotsialistide ühendusi ühendava organisatsiooni kaasasutaja.

Raamatud
 1971 "If They Come in the Morning: Voices of Resistance"
 1972 "Frame Up: The Opening Defense Statement Made"
 1974 "Angela Davis: An Autobiography"
 1981 "Women, Race and Class"
 1985 "Violence Against Women and the Ongoing Challenge to Racism"
 1989 "Women, Culture and Politics"
 1999 "Blues Legacies and Black Feminism: Gertrude "Ma" Rainey, Bessie Smith, and Billie Holiday"
 1999 "The Angela Y. Davis Reader"
 2003 "Are Prisons Obsolete?"

Ameerika Ühendriikide kirjanikud
Kommunistid
Feministid
Sündinud 1944
Kõue valla lipp

Kõue valla lipp on Harju maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Kõue valla lipp.

Kõue valla lipu kinnitas 18. detsembril 1995 Eesti Muinsuskaitse Seltsi heraldikakolleegium ning see oli kasutusel 20. oktoobrini 2013, kui Kõue vald ühines Kose vallaga. Uue valla nimeks sai Kose vald ning kasutusele võeti uus lipp.

Lipu kirjeldus 
Lipuks on ruudukujuline vapilipp. Sinisel kangal horisontaalne ülalt okaspuuoksalõikeline, alt saehambuline valge laid.

Lipu normaalmõõtmed on 105×105 cm.

Põhjendus
Lipu sinine värvus märgib Paunküla veehoidlat ja järvi. Valge on maakonna vapitunnuse – Harjumaa risti värvus. Okaspuuoksalõige tähistab vallas rikkalikult kasvavat metsa, saehambuline lõige viitab puidu töötlemisele.

Vaata ka 
Kõue valla vapp
Kose valla lipp
Harju maakond

Välislingid 
Kõue valla sümboolika valla kodulehel
Kaarma valla sümboolika Riigikantselei kodulehel

Harju maakonna lipud
Lipp
Ülo Koit

Ülo Koit (21. märts 1925 Tartu – 14. september 1996 Läti) oli Eesti NSV ajakirjanik, ühiskonnategelane ja KGB agent. .

Päritolu
Ta oli ajakirjanik Ada Koidu (õieti Elisabeth Adelheid Koit (1902–1942)) väljaspool abielu sündinud poeg. Tema isa oli väidetavalt Oskar Loorits, kes 1924. aasta suvel kogumisretkel kohtas Rapla vallas Ada Koitu, kes tollal elas Seli külas. Isaduse sellist väidet levitasid suuliselt Hellar Grabbi ja selle kirja pannud Virkko Lepassalu, kelle sõnul on Ülo Koit ise nimetanud oma isaks Evald Tammlaant.   

1925. aastal tuli Ada Koit elama Tartusse. Tahtmata olla vallasema, otsustas ta end Emajõkke uputada. Seda märkas Siegfried Aaslava, kes päästis nii ema kui ka tulevase poja elu.

Elulugu
1947–1949 töötas Koit ajalehe Valgamaalane toimetuses. 1950–1975 oli ta Eesti NSV Televisiooni- ja Raadiokomitee esimehe esimene asetäitja ehk Eesti Raadio ja Eesti Televisiooni välistoimetuste juht. 

Ta oli Väliseestlastega Kultuurisidemete Arendamise Ühingu esimees 1975–1985. Tema partner Väliseestlastega Kultuurisidemete Arendamise Ühingus oli KGB major Randar Hiir. Koit ja Hiir töötasid tihedas kontaktis KGB reservohvitser Uno Lahega.

Hüpoteesid seoses Ülo Koidu surmaga
Ülo Koit suri 1996. aastal Lätis tõenäoliselt uppudes. Tema surnukeha leiti juhuslikult Jūrmala lähedalt Lielupe jõest 14. septembril. 
 Ülo Koit, kes oli elu lõpus suure nägemispuudega, kuid keda Ando Leps nimetab heaks ujujaks, uppus 1996. aastal Lätis. Tema surnukeha leiti juhuslikult Jūrmala lähedal Lielupest 14. septembril. Ajakirjanduses levinud oletusi, et Koidust taheti lahti saada, kuna ta liiga palju Lennart Meri minevikust teadis, on omistatud ajakirjanik Virkko Lepassalule. Samas vaimus on sõna võtnud jurist Ando Leps. Teise, tõenäolisema versiooni järgi võis olla tegemist enesetapuga seoses Indrek Jürjo paljastustega VEKSA-t puudutavas raamatus "Pagulus ja Nõukogude Eesti".

Ülo Koidu kasupoja naise ema Ljubov Kondratjeva hukkus 19. veebruaril 1997 tulekahjus oma majas Tallinnas. Tulekahju algas väidetavalt maja teiselt korruselt, kus asusid Ülo Koidu isiklikud esemed, sealhulgas toimikud. Ametlikult loeti tulekahju põhjuseks hooletut suitsetamist.

Ülo Koit suri pool aastat enne kõnealust põlengut ja ta matused olid 12. detsembril 1996.

Kirjutisi
"Mineviku varjud" (koostaja Ülo Koit). Perioodika. Tallinn 1986. 144 lk

Viited

Välislingid
Virkko Lepassalu. "«Jaan – 2» tahab koju". Luup, 25. november 1996
Ando Leps. "President Meri lahendamata mõistatus"]. Kesknädal, 16. mai 2001
Rein Kodres. "Sahinad ajaloo koridoris". Kesknädal, 21. november 2001
Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul

Eesti ajakirjanikud
KGB töötajad Eestis
Pärnamäe kalmistule maetud
Sündinud 1925
Surnud 1996
Cochabamba

Cochabamba [kotšav'amba] on linn Boliivias, Cochabamba departemangu keskus.

Cochabamba asub Ida-Kordiljeerides 2650 m kõrgusel merepinnast. Linnast voolab läbi Isiboro jõgi, mis Mamoré ja Madeira jõe kaudu viib oma veed Amazonasesse.

Cochabamba lähimad suured asulad on idas olev naaberlinn Sacaba ja selle taga pisut kaugemal idas olev Punata.

Cochabambal ei ole raudteeühendust. Maantee läheb linnast läände Orurosse ja La Pazi, itta Santa Cruzi ning kirdesse mägedest alla tasandikule.

Piirkond oli asustatud juba inkade-eelsel ajal. Seal oli viljaka pinnase ja soodsa kliimaga org, kus elasid mitmest hõimust pärit inimesed.

Esimene eurooplane, kes sellesse orgu jõudis, oli Garci Ruiz de Orellana 1542. Ta ostis suurema osa sellest piirkonnast kohalike hõimupealike käest ära, makstes selle eest 130 peesot. Müügitehing registreeriti 1552 Potosi linnas, mis oli kuningavõimu esindajate asupaik. Orellana elupaik Mayorazgo maja on säilinud ja asub tänapäeval Cochabamba lähedal Cala Calas.

Cochabamba linn asutati nimega Villa de Oropeza 2. augustil 1571 asekuninga, Oropesa krahvi Francisco de Toledo käsul. 1574. aastal vormistati see ametlikult. Sellest sai kohaliku põllumajanduse keskus, mis tootis toiduaineid läheduses olevate kaevandusasulate jaoks Altiplanos, sealhulgas Potosi jaoks, millest sai 17. sajandil üks maailma rikkaimaid linnu sealsete hõbedakaevanduste tõttu. Need tohutud hõbedakoormad viidi Hispaaniasse, mis oli tollal üks maailma suurvõimudest. Seetõttu õitses ka Cochabamba oma olemasolu esimestel sajanditel. 18. sajandil hakkasid sealsed kaevandused ammenduma ja seetõttu käis Cochabamba alla.

1786 andis Hispaania kuningas Carlos III linnale uue nime Villa de Cochabamba, mille ette käisid sõnad "ustav ja vapper". Ustavaks ja vapraks nimetas Carlos linna sellepärast, et too oli olnud võtmerollis 1781. aasta indiaanlaste ülestõusu mahasurumisel Oruros, saates Orurosse oma väeüksused.

1793. aasta rahvaloenduse andmetel elas Cochabambas 22 305 inimest, neist 6368 hispaanlast (valget), 12 980 mestiitisi, 1182 indiaanlast, 1600 mulatti ja 175 aafriklasest orja.

2000. aastal toimusid linnas rahutused vee hinna kolmekordse tõusu pärast.

Elanike arv on umbes 800 000 (2003).

Viited

Välislingid 
Cochabamba ametlik koduleht
Boliivia linnad
Todor Živkov

Todor Hristov Živkov (Toдор Xpиcтoв Живков; 7. september 1911 Pravec – 5. august 1998 Sofia) oli Bulgaaria poliitik, Bulgaaria Kommunistliku Partei juht 1954–1989, peaminister 1962–1971 ja president 1971–1989. 

Živkov sündis Pravecis talupoja peres. 1928 astus ta Bulgaaria Noorsoo Liitu, mis oli tihedalt seotud Bulgaaria Tööliste Parteiga. 1929 asus ta tööle trükitöölisena Sofias valitsuse ametlikus trükikojas "Daržavna Pečatnica". 1932 astus ta Bulgaaria Kommunistlikku Parteisse ja valiti peatselt Sofia piirkonnakomitee liikmeks. 19. mail 1934 korraldatud riigipöörde tulemusel keelustati kõik erakonnad Bulgaarias, ent kommunistliku partei struktuur säilis ja Živkovi roll Sofias samuti.

Ta osales 1941–44 vastupanuliikumises. 1943 organiseeris ta oma kodukoha lähedal Čavdaris partisaniliikumist. 1944. aasta suvel oli ta Sofia operatsiooni ajal komandöri asetäitja ja koordineeris partisanirühmade koostööd Punaarmeega 9. septembril 1944 korraldatud nõukogude-meelse riigipöörde ajal, mille käigus Živkov sai Sofia politseijõudude (rahvamiilitsa) juhiks. Pärast sõda eelistas Živkov edutada neid inimesi, kellega oli partisaniliikumise ajal koos töötanud.

Pärast sõda valiti ta parlamenti ja edutati peagi Bulgaaria KP sekretariaati ja poliitbüroosse. Bulgaaria KP esimese sekretärina sai temast Bulgaaria poliitika domineeriv kuju 1956, kui suri Vǎlko Červenkov. Aastal 1962. aastal valiti Živkov Bulgaaria peaministriks ja 1971 Bulgaaria presidendiks, kelleks ta jäi idabloki kokkuvarisemiseni 1989.

Živkovi ametiaega iseloomustas ettevaatlik konservatism. 

Aastal 1990 esitati talle süüdistused pettustes ja 1992 mõisteti ta seitsmeks aastaks koduaresti. Vabastati jaanuaris 1997.

Viited

Bulgaaria peaministrid
Bulgaaria Rahvavabariik
Sündinud 1911
Surnud 1998
Tokushima prefektuur

Tokushima prefektuur on Jaapani prefektuur Shikoku saarel Kii väina kaldal.

Sümbolid 
Tokushima prefektuuri tunnuslind on valge haigur, tunnuspuu on punane porss (Myrica rubra) ja tunnuslill on tsitruselise Citrus sudachi õis.

Haldusjaotus 
Tokushima prefektuur on jaotatud 24 omavalitsusüksuseks, millest 8 on linnad (市 shi).

Linnad 
 Anan
 Awa
 Komatsushima
 Mima
 Miyoshi
 Naruto
 Tokushima
 Yoshinogawa

Viited

Välislingid 
 Tokushima prefektuuri koduleht jaapani keeles
 Tokushima prefektuuri koduleht inglise keeles

Jaapani prefektuurid
Nino Burdžanadze

Nino Burdžanadze (gruusia keeles ნინო ბურჯანაძე; sündinud 16. juulil 1964 Khuthaisis) on Gruusia poliitik ja jurist, parlamendispiiker aastatel 2001 kuni 2008.

2002. aastani kuulus Burdžanadze Gruusia Kodanike Liitu, 2003. aasta parlamendivalimistel osales koos Zurab Žvania ja teistega valimisliidus Burdžanadze-demokraadid. Hiljem oli Burdžanadze võimupartei, Ühinenud Rahvusliku Liikumise liige. 2008. aasta sügisel asutas ta uue opositsioonilise partei Demokraatlik Liikumine – Ühtne Gruusia. Ta on üks 2010. aasta sügisel loodud radikaalseid opositsionääre ühendava "Rahvaassamblee" juhte.

Burdžanadze on kahel korral pidanud tegutsema Gruusia presidendi kohusetäitjana. Esimest korda 23. novembrist 2003 25. jaanuarini 2004 seoses Eduard Ševardnadze sunnitud tagasiastumisega, teist korda 25. novembrist 2007 20. jaanuarini 2008 president Saakašvili poolt rahutuste ajel välja kuulutatud erakorraliste presidendivalimiste eel.

2008. aasta mais toimunud parlamendivalimiste eel oodati, et Burdžanadze kandideerib Ühinenud Rahvusliku Liikumise esinumbrina. Seoses valimisnimekirja koostamisel tekkinud eriarvamustega loobus ta üldse kandideerimast ja asutas pärast suvel aset leidnud sõda Venemaa ja separatistlike piirkondadega sügisel uue opositsioonilise erakonna.

Burdžanandze on abielus Badri Bitsadzega, kes oli Gruusia piirivalve juht, kuid loobus postist poliitilise surve tõttu (30. oktoobril 2008). Burdžanadzel ja Bitsadzel on kaks poega.

Välislingid 
 Бурджанадзе Нино Анзорьевна, Кавказский узел.

Gruusia poliitikud
Gruusia juristid
Sündinud 1964
Oisu valla lipp

Oisu valla lipp oli Eesti haldusüksuse Oisu valla lipp.

Lipp oli kasutusele 11. aprillist 1995 kuni 2005. aastani, mil vald ühines Türi linna ja valla ning Kabala vallaga ühtseks Türi vallaks.

Lipu kirjeldus 

Oisu valla lipuks oli ristkülikukujuline vapilipp. Rohelise kanga alaservas ristikulõikeline kollane laid ning rohelise laiu keskel kollane püstine viljapea. Alumine, kollane laid on 1/3 lipu laiusest.

Lipukanga roheline ja kollane, samuti ristikulõige ja viljapea sümboliseerisid Oisu valla elanike traditsioonilist tegevusala - loomakasvatust ja põllundust ning ühtlasi põlist looduslähedast elamisviisi. 

Lipu normaalmõõtmed olid 100x150 cm ning laiuse ja pikkuse vahekord 2:3 ühikut.

Vaata ka 
Oisu valla vapp
Türi valla lipp
Türi linna lipp
Kabala valla lipp
Järva maakond

Välislingid 
 Oisu valla sümboolika

Türi vald
Charon (täpsustus)

Charon on vanakreeka mütoloogias paadimees, kes viib surnuid Hadeses üle  jõe.

Tema järgi on nime saanud:  
 Charon, planeet Pluuto kaaslane
 Charon, Soome heavy metal-bänd
Nahk

Nahk (ladina keeles cutis) on selgroogsete loomade (keelikloomade) katteelundkonda kuuluv kõige suurem elund.

Imetajate naha ehitus
Imetajate nahk on enamasti kolmekihiline (loetletud väljast sissepoole):
 marrasknahk ehk epidermis (epidermis)
 pärisnahk ehk dermis (dermis)
 alusnahk ehk subkuutis (tela subcutaneae)

Epidermis
Epidermis koosneb kihilisest lameepiteelist. Sügavamates epidermise kihtides (kasvukihis, basaalkihis) on mitoosi teel paljunemiseks võimelised rakud – keratiini sisaldavad rakud ehk keratinotsüüdid. Epidermises leiduvad ka Langerhansi rakud ja pigmenti sisaldavaid rakud (melanotsüüdid), millest sõltuvad naha värvus. 

Epidermis on pidevalt uuenev kude. Naha elutsükli käigus tekib alumistes kihtides tüvirakkudest uusi rakke, pealmistes kihtides järk-järgult raku organellid apoptoosi mõjul degenereeruvad, rakud muutuvad lamedamaks. Kõige välimises kihis leidub tuumatud, lamedad ja surnud rakud, mis meenutavad soomuseid. Nende eemaldumist nimetatakse deskvameerumiseks. Seda protsessi nimetatakse keratinisatsiooniks ehk sarvestumiseks, mis võtab aega umbes üks kuu.

Dermis
Dermis koosneb tihkest kiulisest sidekoest, milles leidub hulgaliselt erinevaid struktuure: vere- ja lümfisooned, närvilõpmed, puute- ja valutundlikud rakud, rasunäärmed ja higinäärme juhad, karvasibulad, silelihaskimbud jms.
Ehituselt sisaldab dermis läbipõimunud kollageensete, elastsete (elastiin) ja retikulaarsete (retikuliin) kiudude kimpe. Nende võrgustik annab nahale vetruvuse ja elastsuse.

Alusnahk
Alusnahk ehk subkuutis on vahelüliks naha ja nahaaluste organite vahel, mis oosneb peamiselt kohevast sidekoest, elastiinist ja rasvarakkudest. Umbes pool keharasvast asub nahaalustes kudedes, alusnahas asub ka rikkalikult vere- ja lümfisooni ning närvirakkude jätkeid.

Naha ülesanded
Nahal tervikuna on hulgaliselt ülesandeid:
 kaitse – nahk kaitseb organismi sisekeskkonda väliskeskkonna mõjude eest;
 homöostaatiline funktsioon – vee ja soojuse tasakaalu organismis reguleeritakse naha abil;
 tundeelund – nahas asuvad puute-, valu- ja temperatuuritundlikud rakud ning vabad närvilõpmed;
 süntees – D- ja B-vitamiini süntees, rasvade ladestamine.

Varem arvati, et nahk on tähtis ka kui:
 erituselund – erituselundina vähetähtis, pigem on tegemist termoregulatsiooni "kõrvalsaadusega";
 hingamiselund – hapnik imendub nahka tähtsusetult väikesel määral. Küll on sel olulisem roll hingamises mõne looma limanahal.

Vaata ka

Dermatoloogia
Nahahaigused
Nahka sisenevad peptiidid
Karvad
Juuksed
Küüned
Eesnahk
Neitsinahk

 
Kompimine
Õunasortide loend

Siin on loetletud aed-õunapuu sorte ja sortide rühmi.

A 

 'Aia Ilu', sügisõun; aretatud Eestis 
 'Alesja', taliõun; aretatud Valgevenes 
 'Antei', taliõun; aretatud Valgevenes 
 'Antonovka' ehk antoonovka, sügis-taliõun; Vene maasort 
 'Auksis', sügisõun; aretatud Leedus

B 

 'Beforest', taliõun; aretatud Kanadas 
 'Braeburn', aretatud Uus-Meremaal

C 

 'Cortland', taliõun; aretatud USA-s 
 'Cox Orange Pippin', aretatud Inglismaal 
 'Cripps Pink', aretatud Austraalias

D 
 'Discovery'  
 'Dolgo', salatiõun; aretatud USA-s

E 

 'Elstar', aretatud Hollandis

F 

 'Fuji', aretatud Jaapanis

G 

 'Gala', aretatud Uus-Meremaal 
 'Golden Delicious', aretatud USA-s 
 'Granny Smith', aretatud Austraalias

I 

 'Idared', aretatud USA-s 
 'Imrus', sügis-taliõun; aretatud Venemaal

J 

 'Jonagold', aretatud USA-s 
 'Jonagored', aretatud USA-s

K 
'Kaja', sügisõun; aretatud Eestis
 'Kalvin'
 'Kasper', suviõun; aretatud Eestis 
 'Katre', taliõun; aretatud Eestis 
 'Koit', sügisõun; aretatud Eestis 
 'Kovalenkovskoje', sügisõun; aretatud Valgevenes 
 'Krameri tuviõun', sügisõun; aretatud Eestis 
 'Krasnoje Rannjeje', suviõun; aretatud Venemaal 
 'Krista', sügisõun; aretatud Eestis 
 'Krügeri Tuviõun', suviõun; päritolu teadmata 
 'Kuku', salatiõun; aretatud Eestis
 'Kuldrenett'

L
 'Lembitu', sügisõun; aretatud Eestis
 'Liivi Kuldrenett', sügisõun; aretatud Eestis

M 
 'Make', suviõun; aretatud Soomes
 'Mantet', aretatud USA-s 
 'Martsipan', suviõun; aretatud Lääne-Euroopas
 'McIntosh' sügisõun, leitud Kanadas 1811  
 'Meelis', talveõun; aretatud Eestis
 'Melba', sügisõun; aretatud Kanadas
 'Melrose', aretatud USA-s

N
 'Nitschneri maasikõun', taliõun; aretatud Lätis

O
 'Orlik', sügisõun; aretatud Venemaal

P 
 'Paide taliõun'
 'Pamjat Issajeva', sügisõun; aretatud Venemaal
 'Pink Lady', sama mis 'Cripps Pink'
 'Pinova', aretatud Saksamaal
 'Pirja', suviõun; aretatud Soomes
 'Põltsamaa taliõun', taliõun; Eesti maasort
 'Pärnu tuviõun', sügisõun; aretatud Eestis

R 

 'Red Delicious', aretatud USA-s
 'Royal Gala', aretatud Uus-Meremaal
 'Rubinette', aretatud Šveitsis

S 

 'Salla', salatiõun; aretatud Eestis
 'Sidrunkollane taliõun', aretatud Eestis
 'Sinap Orlovski', talisort; aretatud Venemaal
 'Suislepp', suviõun; Eesti maasort
 'Sunrise', aretatud Kanadas
 'Sõstraroosa', sügisõun; aretatud Eestis
 'Sügisdessertõun', sügisõun; aretatud Eestis
 'Sügisjoonik', sügisõun; aretatud Hollandis või Lääne-Euroopas

T 

 'Tallinna pirnõun', suviõun; aretatud Eestis
 'Tartu roosõun' ehk 'Wealthy', taliõun; aretatud USA-s 
 'Talvenauding', taliõun; aretatud Eestis
 'Tellissaare', taliõun; aretatud Eestis
 'Tiina', sügisõun; aretatud Eestis

V 
 'Valge klaarõun', suviõun; päritolu teadmata
 'Veteran', taliõun; aretatud Venemaal

 
Bioloogia loendid
Boris III

Boris III (Boris Klemens Robert Maria Pius Ludwig Stanislaus Xaver; 30. jaanuar 1894 – 28. august 1943) oli Bulgaaria tsaar Saksi-Coburgi ja Gotha dünastiast.
Ta tõusis troonile 1918. aastal, mil tema isa Ferdinand I troonist loobus järjestikuste kaotuste tõttu Teises Balkani sõjas ja Esimeses maailmasõjas. Alates 1934. aastast oli ta sisuliselt diktaator.

Teise maailmasõja alguses oli Bulgaaria neutraalne, ent avalik arvamus kaldus teljeriikide poole, kes olid sundinud Rumeenia Lõuna-Dobrudža Bulgaariale loovutama. Nõnda kuulutas Boris 1941. aastal sõja Kreekale ja Jugoslaaviale, et saada tagasi eelmistes sõdades kaotatud maa-alasid. Kuid Boris keeldus kuulutamast sõda Nõukogude Liidule ja saatmast oma riigi juute Adolf Hitleri käsul Poola. Küll kuulutas ta sõja Suurbritanniale ja Ühendriikidele, mistõttu pommitasid liitlasväed 1944. aastal Sofiat.

Ta suri mõni päev pärast visiiti Hitleri juurde südamepuudulikkusse, mis on tekitanud kahtluse, et Hitler laskis ta mürgitada. See on siiski ebatõenäoline, sest kohtumise ja surma vahel oli mitu päeva. Surmaeelsel päeval oli tal mitteametlik lõunasöök Itaalia saatkonnas. Trooni päris tema 6-aastane poeg Simeon II.

Ta abiellus Itaalia kuninga Vittorio Emmanuele III tütre Giovannaga. Neil oli kaks last – Simeon II ja printsess Maria-Luisa.

Välislingid

Bulgaaria monarhid
Saksi-Coburgi ja Gotha dünastia
Sündinud 1894
Surnud 1943
Biograafiad (Ä)

Biograafiad (Ä) 

See loend loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid biograafiaid isikutest, kelle nimi algab Ä-tähega.

Äb
Xəlil Əbcəlilev, tatari näitleja (1896–1963)
Fuad Əbdürəhmanov, aserbaidžaani skulptor (1915–1971)
Žansaja Äbdimälik, kasahhi maletaja (2000–)
Älžappar Äbišev, kasahhi kirjanik (1907–2001)

Äi
Armas Äikiä, soome luuletaja, proosakirjanik, ajakirjanik ja poliitik (1904–1965)

Äl
Rahhat Älijev, Kasahstani diplomaat ja ettevõtja (1962–2015) 
Heydər Əliyev, Aserbaidžaani poliitik (1923–2003)
İlham Əliyev, Aserbaidžaani poliitik (1961–)

Än
Benno Äniline, eesti arst (1912–1993)

Är
Rait Ärm, eesti jalgrattur (2000–)
Ardo Ärmpalu, eesti korvpallur (1980–)

Äs
Əli Əsədov, Aserbaidžaani poliitik (1956–)

Ää
Kuldev Ääremaa, eesti alpinist ja informaatik (1943–)
Margus Ääremaa, eesti pedagoog, ettevõtja ja omavalitsuspoliitik (1956–) 
Eevald Äärma, eesti sportlane ja loomaarst (1911–2005)

Äx
Ğabdelxäy Äxätov, tatari keeleteadlane (1927–1986)

Ä, Biograafiad
Hiragana

Hiragana on jaapani silbitähestik (kana). Sümboleid kasutatakse, et edasi anda lause või kanji mõte. Hiraganat ja katakanat kasutatakse nende foneetiliseks elemendiks, neil puudub tähendus. Näiteks, kanji 読 tähendab 'lugema'. 読んでいる (yondeiru) tähendab 'loen'.

Kirjutamisreeglid 

Ē või ei on enamasti kirjutatud えい, kuid on traditsioonilise sõnu, kus esineb ええ-na.
おう tähendab ō (oo), kuid mõnedes traditsioonilistes sõnades kirjutatakse おお. Näiteks いもうと (imōto, noorem õde) ja おおきい (ookii, suur).
Topelt konsonanti väljendtatakse väikese tsu-ga (つ) esimese konsonandi kohapeal. Näiteks けっこん (kekkon, abielu). Topelt konsonant leidub ainult sõna keskel.
Ji ja zu kirjutatakse reeglina じ ja ず. Mõnedes sõnades on traditsiooniliselt ぢ ja づ.
Hiragana järgib traditsiooni, kus kolm partiklit kirjutatakse erinevalt oma hääldusest. O, kasutatakse partikklina を, mitte お. E, kasutatakse partikklina へ, mitte え. Wa, kasutatakse partikklina は, mitte わ.
Hiragana sümbolite ゐ (wi) ja ゑ (we) kasutamisest on loobutud.

Hääldus 

Romanjis ī, ā, ū, ō, ē tähendavad topelt täishäälikut. Jaapani keeles puudub üldine sõnarõhk, kuid esineb erinevaid dialekte. Jaapani keele hääldus on üsna sarnane eesti keelele. Mõned erandid leiduvad.

う u – eesti u ja õ vahepealne.　し (shi), ち (chi), じ (ji) häälduvad tugevalt palataliseeritud vastavalt s-na, t(s)-na  ja dz-na. Poolvokaali j kasutatakse や (ya) puhul. わ wa – hääldub nagu (u)a eesti sõnas raua(raud). Eesti r ja l vahepealsena hääldub ra (ら) r. N (ん) hääldub nagu m b ja p ees. Näiteks ねんまつ (nenmatsu hääldatakse nemmatsu) või さんぽ (sanpo hääldatakse sampo).

Joonte tõmbamise järjekord ja suund 

Üldine jaapani silbikirja sümbolite kirjutamise järjekord on:

Lateraalne joon vasakult paremale
Vertikaalne joon ülevalt alla
Ringikujuline päripäeva joon.

Hiragana tabel

Vaata ka 

Jaapani keel
Katakana

Kasutatud kirjandus 
Jaapani keele grammatika, Elli Feldberg, 2009 Kirjastus Ilo ja Elli Feldberg ISBN 978-9949-17-059-3
How to use good japanese, The Japanese Language School of The International Students Institute, Japan
First Course in Japanese, Character Workbook, Tamako Niwa, 1971, University of Washington Press, Seattle and London
Japanese for buys people, Associatoin for Japanese-Language Teaching, 1986, Kodansha International LTD. ISBN 4-770-1099-0

Jaapani keel
Tähestikud
Kiri

sv:Kana (skriftsystem)#Hiragana
Richard Cornwallist

Richard Cornwallist (5. jaanuar 1209 – 2. aprill 1272) oli Poitou krahv, Cornwalli krahv alates 1227 ja Saksa kuningas ("roomlaste kuningas") alates 1257 kuni surmani.

Richard oli Inglismaa kuninga (1199–1216) John Maata poeg ja (1216–1272) Henry III vend. Alates isa surmast 1216 kuni Edward I sünnini 1239 oli ta Inglismaa troonipärija.

Ta tehti kõigest 8-aastaselt Berkshire'i peašerifiks ja 16-aastaselt 1225 Poitou krahviks. Tema taotlused Poitoule olid vaid formaalsed, kuna tema isa oli Poitou ja Gascoigne'i prantslastele kaotanud. 1241 püüdis ta seda tagasi vallutada, kuid liitlaste poolt reedetuna sai ta lüüa. Enne seda oli ta osalenud Kuuendas ristisõjas 1228–1229, kus ei osalenud lahingutes, ent saavutas läbirääkimiste teel vangisolevate ristisõdijate vabastamise.

Richard sai oma 16. sünnipäeval vend Henrylt kingituseks Cornwalli Edela-Inglismaal. Tema sissetulekuid suurendas Cornwall märkimisväärselt, nii et Richard oli üks oma aja rikkaimaid inimesi Euroopas.

1257. aastal valisid kolm saksa vürsti (Kölni ja Mainzi peapiiskop ning Pfalzi pfaltskrahv) Richardi Saksa kuningaks. Ta oli need hääled ostnud 28 000 marga eest, mis tollal oli üüratu summa. Ka sel tiitlil oli vaid sümboolne tähendus. Richard käis 1257–1269 küll neljal korral Saksamaal, kuid ei saavutanud midagi.

Richardi suhted kuningaga olid segased. Richard oli 3 korral regent ning sõdis koos Henryga sõjakäikudel Poitous ja Bretagne's, kuid ka mässas tema vastu 3 korda. Richard osales venna poolel ka Parunisõjas, kus kuninga pooldajad said lüüa. Richardki oli 1264–1265 vangis.

Richard suri loomulikku surma.

Inglismaa ajalugu
Saksa-Rooma keisrid ja Saksa kuningad
Sündinud 1209
Surnud 1272
Pulitzeri preemia

Pulitzeri preemia on iga-aastane kirjandus-, ajakirjandus- ja muusikaauhind, mida annab välja New Yorgis asuv Columbia Ülikooli erinõukogu. 

Auhind jagatakse alates 1917. aastast Joseph Pulitzeri testamendi alusel.

Seni ainsa eestlasena on auhinna pälvinud Edmund Valtman 1962. aastal.

Laureaate 
 David Auburn
 John Steinbeck
 Ernest Hemingway
 Michael Cunningham
 Harper Lee
 Frank McCourt
 Arthur Miller
 John Kennedy
 Sylvia Plath
 John Willard Toland
 Thornton Wilder

Välislingid 
Ametlik lehekülg

Kirjandusauhinnad
Ajakirjandusauhinnad
Muusikaauhinnad
Salme valla lipp

Salme valla lipp on endise Eesti haldusüksuse Salme valla lipp.

Lipp kinnitati 10. mail 1995.

Lipu kirjeldus 
Valla lipuks on ruudukujuline vapilipp. Punase kanga ülaservas valge kuuseoksalõikeline laid ning punase välja keskel valge tüüriga paat. 

Lipu normaalsuurus on 105×105 cm.

Põhjendus
Paat sümboliseerib meresõitu ja kalandust, kuuseoksalõige viitab Salme kandi inimeste panusele metsakaitsesse ja -korraldusse. Valge tähistab puhtust ja lootust, punane elujõudu ning aegade jooksul valla maadel toimunud taplusi.

Lipu kasutamise kord 
Salme valla lippu kasutati valla pidupäevadel ja muudel avalikel üritustel ning suhtlemisel teiste omavalitsusüksustega.
Valla lipu heiskamisel koos Eesti riigilipu, mõne teise riigi, maakonna, omavalitsuse või muu lipuga, asus valla lipp lippude poolt vaadatuna vasakul teise riigi lipust, Eesti riigilipust või mõnest muust lipust.
Valla lipu valmistamine toimus üksnes vallavalitsuse loal.

Vaata ka 
Salme valla vapp

Välislingid 
Salme valla sümboolika valla kodulehel
Salme valla sümboolika Riigikantselei kodulehel

Saare maakonna lipud
Salme vald
Vao (Järva)

Vao on küla Järva maakonna Järva vallas. Jääb endisesse Koeru kihelkonda.

2000. aasta rahvaloenduse andmeil elas külas 255 inimest, 1. jaanuari 2009 seisuga 269 inimest.

Vao külas Kubja-Reinu talu lähedal põllul asetseb haruldaselt valge graniitrahn, mille ümbermõõt on 15 m. Kubja-Reinu Valgekivi läheduses asub ka väiksem kultuselohkudega rahn.

Külas tegutseb Vao Raamatukogu.

Ajalugu 
Esmakordselt on Vao küla kirjalikes allikais mainitud 1564. aastal.
 
Mõis rajati sinna Rootsi ajal, 17. sajandi lõpul. 19. sajandi algusest pärineva ühekorruselise puust mõisahäärberi ümber on vabakujuline park, kus peamised puuliigid on kask, nulg, tamm, lehis, vaher ja kastan. Endine mõisa magasiait ja kuivati on arhitektuurimälestisena kaitse all. Kultuurimälestisteks on arvatud ka mõisa peahoone ja mõisa park.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Koeru valda.

Viited

Järva valla külad
Koeru kihelkond
Rabat

Rabat (Ar-Ribāţ) on Maroko pealinn ja riigi suuruselt teine linn Casablanca järel. Ta asub Atlandi ookeani rannikul Bou Regregi jõe suudmes. Jõe vastaskaldal asub Salé linn.

Ajalugu 

Rabati kohal asus 3. sajandil eKr asula nimega Chellah. Roomlased rajasid sinna 40. aastal Sala Colonia asula ja lahkusid sealt 250. aastal, jättes linna berberitele.

1146 muutis Almohaadi valitseja Abd al-Mu'min asula kindluseks ja andis sellele 1170 nimeks Ribatu l-Fath (võidu kants), millest pärineb ka tänapäeva nimi. Ent sellele järgnes hoopis sajanditepikkuna allakäik. 1515 teatas mauri rändur El-Wassan, et linnas on ainult sada asustatud maja.

1627 ühinesid Rabat ja Salé Bou Regregi Vabariigiks. See oli piraatide riik. Kuigi Alaviidid 1666 ühendasid Maroko, ei suutnud nad piraadiriiki kuidagi endale allutada. Alles 1818 varises Bou Regregi riik kokku, ent piraatlus jätkus sellegipoolest kuni 1829. aastani, mil linna vallutasid Austria väed kättemaksuks Austria kaubalaeva kaaperdamise eest.

1912. aastal vallutasid prantslased Maroko ja prantsuse kindral Hubert Lyautey viis Maroko pealinna Fèsist üle Rabati, sest berberite ülestõusud olid muutnud Fèsi ebakindlaks kohaks. Ka sultan Yusef ben Hassan (valitses 1912–1927) ja kuningas Mohammed V (pärast Maroko iseseisvumist 1956) valisid pealinnaks Rabati.

Haridus 
 ESSEC Business School

Maroko linnad
Pealinnad
Urmas Alender

Urmas Alender (22. november 1953 Tallinn – 28. september 1994 Läänemeri Utö lähedal) oli eesti laulja ja laulukirjutaja.

Ta lõpetas 1978. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (8. lend).

Sai tuntuks rokkansambli Ruja isikupärase solistina. On avaldanud rohkesti heliplaate ja -kassette, sealhulgas "Ruja", "Üle müüri", "Kivi veereb", "Pop Ruja", "Pust budet vsjo", "Must lind", "Hingelind".

Alender on laulnud peamiselt Rein Rannapi ja omaenda meloodiaga ning Ott Arderi ja Juhan Viidingu tekstidele kirjutatud laule. On säilinud ka haruldane Stockholmis tehtud salvestis Toivo Kurmeti laulust "Flying Away", mis on avaldatud Toivo Kurmeti albumis "Muusikavooluses" (Stockholm, 2008).

Urmas Alender hukkus 1994. aasta 28. septembri öösel Estonia katastroofis. 

Alendrist on Liia Sakkos teinud dokumentaalfilmi "Teisel pool vett" (2003).

Ansamblid 
Varjud (1969–1970)
Andromeeda (1971–1974)
Teravik (1973–1976)
Data (1988–1989)
Propeller (1979–1980)
Ruja (1971–1988)
Kaseke (1983)
Vanem Öde(1989-1991)

Diskograafia

Albumid
"Vana kloun" (1992)
"Hingelind" (1994)
"Kogutud teosed I (1968–1980)" (2000)
"Kogutud teosed II (1981–1993)" (2000)
"Kui mind enam ei ole" (2001)
"Armastuse ämblik" (2003)
"Kohtumine Albertiga" (2003)
"Kohtumine Albertiga (kaks albumit)" (2003)

Isiklikku
1975 sündis poeg Ion Alender.

Urmas Alender abiellus 2. juulil 1976. 

Aastal 1979 sündis tütar Yoko.

2002. aastal sündisid Urmase vanimad lapselapsed Lore Isabel Alender ja Kaarel Bo Leht.

Kirjandus 
 Urmas Alender, "Truu nailonkuu" [luuletused]. Koostaja Karl Martin Sinijärv; järelsõna: Jürgen Rooste. Pegasus, Tallinn 2007, 72 lk; ISBN 9789949425136
 Paavo Kangur, "Urmas Alender: lõputa lookleval teel". Ajakirjade Kirjastus, Tallinn 2010, 280 lk; sisaldab bibliograafiat; ISBN 9789949454907

Välislingid
Urmas Alenderi biograafia

Urmas Alender – mitme näoga Janus Postimees, 22.11.2003
Urmas Alenderi laulude kontserdid 09.11.2009/11.11.2009/12.11.2009
 Karl Martin Sinijärv, "Nailonkuu ja muu" (Urmas Alenderi luulekogu koostamisest) – Postimees: AK :arvamus, kultuur 31. märts 2007, lk 9
 Mari Peegel, "Kas Alenderi elu täitsid vaid rokk, armastus, seks ja alkohol?" (Paavo Kanguri raamatu "Urmas Alender: lõputa lookleval teel" arvustus) – Eesti Päevaleht 29. oktoober 2010, lk 13

Eesti lauljad
Propeller
Ruja
Estonia katastroofis hukkunud
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia vilistlased
Sündinud 1953
Surnud 1994
Stresa

Stresa on väikelinn Itaalias Piemonte maakonnas Verbano-Cusio-Ossola provintsis Lago Maggiore ääres 200 m üle merepinna.

Stresa on juba aastasadu tuntud kuurort. Alates 20. sajandi algusest on turism kohalike elanike põhiline sissetulekuallikas. Turistid tulevad siia nii ilusate vaadete pärast järvele kui ka ajalooliste ja kultuuriliste vaatamisväärsuste pärast. Stresa sadamast pääseb Borromeo saartele, mis samuti on turistide seas populaarsed.

Ajalugu 

Esimest korda on Stresat kirjalikes allikates mainitud 998.

15. sajandil oli sel kohal kaluriküla, mis allus Visconti aadlisuguvõsale. Hiljem läks ta Borromeo suguvõsa võimu alla.

Aristokraadid rajasid Stresasse villasid juba sajandeid tagasi, kuid tõeliselt populaarseks sai ta 1906, kui Simploni kuru alla rajati tunnel, mis võimaldas linnani rajada raudtee ka põhja poolt üle Alpide.

1948 külastas Stresat Ernest Hemingway, kelle romaani "Jumalaga, relvad" üks osa toimub Stresas Borromeo saarte hotellis. Sel põhjusel toimus 2002 Stresas 10. ülemaailmne Hemingway konverents.

Stresas on korraldatud kaks konverentsi. 1935 sõlmisid Suurbritannia, Prantsusmaa ja Itaalia natsismivastase liidu, et täita Locarno ja Versailles' rahulepingu tingimusi ning tagada Austria iseseisvus. 1958 sõlmisid Euroopa Majandusühenduse riigid seal ühise põllumajanduspoliitika alused, millest tänapäeval on välja kujunenud üldine põllumajanduspoliitika (Common Agricultural Policy, CAP).

Igal suvel toimub Stresas rahvusvaheline klassikalise muusika festival "Settimane Musicali".

Viited

Välislingid

Stresa valla ametlik koduleht (itaalia keeles)

Itaalia linnad
Taebla valla lipp

Taebla valla lipp on Lääne maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Taebla valla lipp. 

Lipp oli kasutusel 5. oktoobrist 2004 kuni 20. oktoobrini 2013, mil ühineti Oru ja Risti vallaga ühtseks Lääne-Nigula vallaks.
 
Lipu autor on Agu Kübarsepp.

Lipu kirjeldus 
Taebla valla lipp on täisnurkne roheline kangas, mille keskel on Taebla valla vapi kujutis. Vapi kõrgus moodustab 2/3 lipu kõrgusest. Pidulik lipp võib olla ümbritsetud kuldse narmasäärisega ja olla kaunistatud ilunööridega. Roheline ja kollane värv lipul on sama tooni vapi rohelise ja kuldsega.
Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7 : 11 ning lipu normaalsuurus ei ületa Eesti riigilipu normaalsuurust ehk 1050 × 1650 mm.

Põhjendus
Roheline värv viitab valla pidevale arengule, kollane on aga küpsuse ja jõukuse värv.

Lipukavandikonkurss 
22. jaanuaril 2004 Taebla vallavalitsuse poolt välja kuulutatud valla vapi ja lipu kavandite konkursi tööde esitamise tähtajaks oli 1. aprill 2004. Sama aasta 21. juunil kinnitas vallavalitsus konkursi tulemused, kus konkursikomisjoni ettepanekul tunnistati võitjaks Agu Kübarsepa esitatud kavandid. Võitnud kavandid kinnitas Riigikantselei 5. oktoobril 2004.

Vaata ka 
Taebla valla vapp
Lääne-Nigula valla lipp
Risti valla lipp
Oru valla lipp
Lääne maakond

Välislingid 
Taebla valla sümboolika valla kodulehel
Taebla valla sümboolika Riigikantselei kodulehel

Lääne maakonna lipud
Taebla vald
Penalti

Penalti on jalgpallis 11 m kauguselt löödav karistuslöök.

Karistusalas reeglite tõsise rikkumise eest määratakse penalti ehk karistuslöök, mis rikkumise asukohast sõltumata sooritatakse penalti märgilt, 11 meetri kauguselt väravast. Palli võib lüüa otse väravasse. Löögi sooritamise ajal ei tohi karistusalas olla kedagi peale väravavahi ja lööja. Kui seda reeglit rikub kaitsev meeskond ja pall läheb väravasse, siis värav loeb. 

Korduslöök võidakse määrata aga juhul:
kui väravavaht tõrjub või pall läks väravast mööda, kuid väravavaht liikus enne lööki väravajoonest ettepoole või oli karistusalas keegi kaitsvast meeskonnast;
kui pall läks väravasse, kuid karistusalas oli keegi ründavast meeskonnast;
kui sõltumata sellest, kas pall läks väravasse või mitte, oli karistusalas mõlema meeskonna mängija.

Kui penaltivääriline rikkumine leiab aset poolaja või mängu lõppedes, tuleb mänguaega pikendada, kuid mitte rohkem kui löögi sooritamiseks vajalik: 
hetkeni, mil pall läheb väravasse või
hetkeni, mil pall läheb üle otsajoone või
kuni väravavaht tõrjub löögi.

Viigiga lõppenud karikamängudes, kus mängu tulemus otsustatakse penaltitega, võivad penalti löömise reeglid olla vastavalt sarja reglemendile teistsugused.

Vaata ka
Penaltiseeria

Jalgpallireeglid
Ivar Sipra

Ivar Sipra (sündinud 1954) on eesti muusik, trummar, laulja ja laulukirjutaja.

Ivar Sipra on mänginud ansamblites Positron, Mess (1975–1976), Noor Eesti (1977) ja Meie (2002). Tuntud elegantse ja nüansirikka mängustiili poolest. 
 
Alates 1990ndatest on esinenud  laulja ja laulukirjutajana.

Välislingid
Ivar ansamblis Mess
Helilooming

Eesti trummarid
Sündinud 1954
Kelly Holmes

Kelly Holmes (sündinud 19. aprillil 1970 Pemburys) on Suurbritannia endine kergejõustiklane (põhidistantsid olid 800 m ja 1500 m). Kahekordne olümpiavõitja (2004).

Holmes on Briti armee soomuskorpuse aukolonel. Ta külastas 2020. aastal Tapal teenivaid Briti kaitseväelasi.

Saavutused

Olümpiamängudel 

Sydney 2000
 pronksmedal 800 m jooksus (1.56,80)
Ateena 2004
 olümpiavõitja 800 m jooksus (1.56,38)
 olümpiavõitja 1500 m jooksus (3.57,90)

Maailmameistrivõistlustel 

Göteborg 1995
 hõbemedal 1500 m jooksus (4.03,04)
 pronksmedal 800 m jooksus (1.56,95)
Pariis 2003
 hõbemedal 800 m jooksus (2.00,18)

Euroopa meistrivõistlustel 

Helsingi 1994
 hõbemedal 1500 m jooksus (4.19,30 )
München 2002
 pronksmedal 800 m jooksus (1.59,83)

Briti Rahvaste Ühenduse mängudel 

Victoria 1994
 kuldmedal 1500 m jooksus (4.08,86)
Kuala Lumpur 1998
 hõbemedal 1500 m jooksus (4.06,10)
Manchester 2002
 kuldmedal 1500 m jooksus (4.05,99)

Isiklikud rekordid

Isiklikku 

Kelly Holmes oli sportlasena 164 cm pikk ja kaalus 55 kg.

Viited

Välislingid 
 Koduleht

Inglismaa sportlased
Suurbritannia jooksjad
Sündinud 1970