joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Teneniai vald

Teneniai vald (leedu keeles Tenenių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šilalė rajooni territooriumil.

Valla pindala on 42 km². 2011. aasta seisuga elas seal 530 inimest. Valla keskuseks on Teneniai alev (2011. aastal 330 elanikku), vallamaja asub aadressil Nepriklausomybės g. 39. Vallavanem on Loreta Petravičienė.

Viited

Välislingid 
Valla kodulehekülg (leedu keeles)

Šilalė rajoon
Leedu vallad
Ruxanda Glavan

Ruxanda Glavan (sündinud 5. aprillil 1980 Chișinăus) on Moldova (nais)poliitik (Moldova Demokraatlik Partei). Ta oli 30. juulist 2015 kuni 25. juulini 2017 Moldova tervishoiuminister.

Aastatel 1997–2003 õppis ta Nicolae Testemițanu nimelises Riiklikus Meditsiini- ja Farmaatsiainstituudi, mille lõpetas üldarsti kvalifikatsiooniga. Seejärel õppis ta aastatel 2003–2005 Grenoble Graduate School of Business'is, kus ta omandas magistrikraadi ärijuhtimises (MBA).

Aastatel 2006–2013 oli ta direktoriks firmas, mis tegeles kosmeetika, meditsiinitehnika ja mitmesuguste farmaatsiaproduktide maaletoomisega.

Aastatel 2013–2015 oli ta Moldova töö, perekonna ja sotsiaalkaitse aseminister, 18. veebruarist 2015 kuni 30. juulini 2015 oli ta Moldova töö, perekonna ja sotsiaalkaitse minister. 30. juulist 2015 kuni 25. juulini 2017 oli ta  Moldova tervishoiuminister.

Isiklikku 
Ta on abielus, tema abikaasa Aureliu Cincilei on Moldova Panga asepresident. Ta valdab lisaks rumeenia keelele veel vene, inglise, prantsuse ja hispaania keelt.

Välislingid 
 Ruxanda Glavan Moldova valitsuse kodulehel (Rumeenia keeles)

Moldova poliitikud
Sündinud 1980
Upyna vald

Upyna vald (leedu keeles Upynos seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šilalė rajooni territooriumil.

Valla pindala on 105,6 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1830 inimest. Valla keskuseks on Upyna alev (2011. aastal 375 elanikku), vallamaja asub aadressil Dariaus ir Girėno g. 2. Vallavanem on Stefa Kažukauskienė.

Viited

Välislingid 
Valla kodulehekülg (leedu keeles)

Šilalė rajoon
Leedu vallad
Kai Muru

Kai Muru (sündinud 1. augustil 1970) on eesti pediaater ja meditsiinigeneetik.

Haridus

1988–1994 Tartu Ülikool, Arstiteaduskond, pediaatria eriala

1994–1995 Tallinna Lastehaigla, internatuur pediaatria erialal

1998–2008 Tartu Ülikool, arstiteaduskond, residentuur meditsiinigeneetika erialal

2008–2014 Tartu Ülikool, arstiteaduskond, doktorantuur

Teenistuskäik

1987–1988 Tallinna Pelgulinna Haigla Sünnitusmaja, hooldusõde

1991–1993 Tallinna Pelgulinna Haigla Sünnitusmaja, laste intensiivravi osakonna meditsiiniõde

1997–1998 Tallinna Pelgulinna Haigla Sünnitusmaja, pediaater

2004–2007 Tallinna Pelgulinna Sünnitusmaja naistenõuandla, arst-konsultant

2002–2006 Eesti Geenivaramu, projektijuht

2004–… Tartu Ülikooli Kliinikumi Ühendlabor, geneetikakeskus, pediaater-geneetik

Väitekiri

Aastal 2014 kaitses ta doktorikraadi (teema: sünnieelsete sõeluuringute strateegiad, kaugtulemused lastel skriiningtestide muutuste korral ja sagedasemad sündroomsed südamerikked Eestis (Tartu Ülikool, Arstiteaduskond).

Eesti arstid
Eesti arstiteadlased
Sündinud 1970
Žadeikiai vald

Žadeikiai vald (leedu keeles Žadeikių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šilalė rajooni territooriumil.

Valla pindala on 60 km². 2011. aasta seisuga elas seal 761 inimest. Valla keskuseks on Žadeikiai küla, vallamaja asub aadressil Šilalės g. 3. Vallavanema kohusetäitja on Rasa Lukošienė.

Viited

Välislingid 
Valla kodulehekülg (leedu keeles)

Šilalė rajoon
Leedu vallad
Robert R. Gilruth

Robert Rowe Gilruth (8. oktoober 1913 – 17. august 2000) oli Kosmose rakkerühma juht ja Lyndon B. Johnsoni Kosmosekeskuse esimene direktor.

Gilruth töötas aastatel 1937 kuni 1958 NACA-s ja liitus seejärel selle järeltulija NASA-ga, kus ta töötas kuni 1973. aastani. Ta osales ülehelikiirusel lennu arendustöödel ja rakettmootoriga lennukite ehitusel. Peale nende projektide lõppu, osales ta Mercury, Gemini ja Apollo programmides.

Elulugu

Haridus

Gilruth sündis 8. oktoobril 1913 Minnesota osariigis Nashwaukis. 1931. aastal lõpetas ta Duluthi keskkooli ja 1935. aastal sai ta Minnesota Ülikoolist bakalaureusekraadi aeronautikainsenerinduses. 1936. aastal sai ta samal erialal magistrikraadi.

NASA karjäär

Kui 1958. aastal loodi NASA, määrati Gilruth Kosmose rakkerühma juhiks ja ta rühm sai ülesandeks saata inimene kosmosesse enne Nõukogude Liitu. See ülesanne ebaõnnestus ja Alan Shepard jõudis kosmosesse kolm nädalat peale Juri Gagarinit. Gilruth soovitas seejärel, et Ameerika Ühendriigid peaks seadma suurema eesmärgi nagu näiteks mehitatud lend Kuule. Kennedy nõustus sellega ja kuulutas varsti peale Mercury programmi esimest lendu välja Apollo programmi. Kosmose rakkerühmast sai mehitatud kosmoselendude keskus ja Gilruth sai selle esimeseks direktoriks. Gilruthi ametiajal toimus 25 missiooni, millest esimene oli Mercury-Redstone 3 ja viimane Apollo 15.

Viited

Ameerika Ühendriikide inimesed
Sündinud 1913
Surnud 2000
Rein Kvell

Rein Kvell (sündinud 26. novembril 1939 Tallinnas) on eesti ehitusinsener ning endine Eesti NSV riigitegelane.

Ta lõpetas 1957. aastal Tallinna 4. Keskkooli ning õppis aastatel 1957–1962 TPI-s, mille lõpetas tööstus- ja tsiviilehituse erialal insenerina. Tegutses hiljem tööstus- ja tsiviilehituse eriala riikliku eksamikomisjoni esimehena.

Ta töötas erinevates ehitusettevõtetes töödejuhatajast kuni peainsenerini.

Aastatel 1976–1980 oli ta Eesti NSV ehitusministri asetäitja, a-st 1980 oli ta Eesti NSV Ministrite Nõukogu Riikliku Ehituskomitee esimees. 1985–1990 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseisu liige.

Tunnustused
1976 – NSV Liidu Ministrite Nõukogu preemia
1980 – orden "Austuse märk"
1981 – NSV Liidu riiklik preemia (Tallinna Olümpiapurjespordikeskuse ehitamise eest)

Kirjandus
"Rein Kvell". // Ehitusinsenerid TPI-st. Valgus. Tallinn 1986. Lk 202

Eesti ehitusinsenerid
Tallinna Kristiine Gümnaasiumi vilistlased
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Eesti NSV XI Ülemnõukogu liikmed
Ordeni "Austuse märk" kavalerid
Sündinud 1939
Thomas P. Stafford

Thomas Patten Stafford (sündinud 17. septembril 1930 Weatherfordis, Oklahomas) on Ameerika Ühendriikide endine õhujõudude ohvitser, katselendur ja NASA astronaut. 1969. aastal juhtis ta missiooni Apollo 10, mis oli teine mehitatud missioon Kuule ja esimene missioon, kui kuumoodul lendas Kuu orbiidil.

1975. aastal juhtis ta Apollo-Sojuzi testprojektis USA meeskonda. Kuna ta oli selle missiooni ajal brigaadikindrali auastmes, sai temast esimene kindrali auastmes olev ameeriklane kosmoses.

Viited

Ameerika Ühendriikide astronaudid
Sündinud 1930
Chaumont (Haute-Marne)

Chaumont [šo'mo(nt)] on linn Prantsusmaal Haute-Marne'i departemangus. See on departemangu prefektuur (prefecture) ehk halduskeskus. Linn on kolme kantoni keskuseks.

Linna territoorium asub 247–416 meetri kõrgusel üle merepinna.

Linnaga seotud inimesi 
 Pierre Le Moyne (1602–1672), linnas sündinud poeet ja jesuiit.
 Edmé Bouchardon (1698–1762), linnas sündinud prantsuse skulptor.
 Jacques-Philippe Bouchardon (1711–1753), linnas sündinud prantsuse skulptor.
 Antoine Girardon (1758–1806), linnas sündinud prantsuse kindral.
 Eugène Decomble (1816–1889), prantsuse insener ja arhitekt, kes rajas seal asuva viadukti.
 Léon-Vivant Moissenet (1831–1906), linnas surnud prantsuse insener, keda peetakse ka prantsuse kartograafia täiustajaks.
 André Blondel (1863–1938), linnas sündinud prantsuse füüsik.
 René Joffroy (1915–1986), linnas sündinud prantsuse arheoloog.
 Jean Vilnet (1922–2013), linnas sündinud prantsuse usutegelane, Saint-Dié piiskop ja hiljem Lille'i piiskop, varasem Prantsuse Episkopaalkonverentsi president.
 Georges Oudot (1928–2004), linnas sündinud prantsuse kunstnik ja skulptor.
 Manu Codjia (1975), linnas sündinud prantsuse džässkitarrist.
 Lucie Décosse (1981), linnas sündinud prantsuse judosportlane.
 Les Z'Oreilles, linnas 1987. aastal loodud reggae-ska-ansambel.

Sõpruslinnad 
  Bad Nauheim, Saksamaa (1992)
  San, Mali (1995)
  Oostkamp, Belgia (2005)
  Baillif, Prantsusmaa (2010)

Viited

Välislingid 
 Linna koduleht (prantsuse keeles)

Prantsusmaa linnad
Prantsusmaa vallad
Haute-Marne'i departemang
Ravimtaimeteed

Ravimtaimeteed liigituvad ravivaks ja profülaktilisteks,termoskoopseteks. Tarvitatakse inimeste ja loomade haiguste ravimiseks ja vältimiseks või ravimitoorainena. Sisaldavad bioloogiliselt aktiivseid alkaloide, glükosiide, saponiine, antibiootikume, parkaineid, vitamiine, eeterlikke õlisid jm mineraale. Esmased tarvitamised juba arhaikumis 2700 e.m.a Hiinas, edasi kanti pärimust rahvameditsiinis, Jaapanis kujunes suur teejoomis rituaal.Ravimtaimed ravivad manustatuna teena tervet organismi, suurendavad immuunsust. Teede hulka kuuluvad ka puudelt saadud droog, enamikus antiseptiline. Liigituvad kangeteks ja lahjadeks teedeks. Lahjemad ravimtaimeteed on ennetavad haigusi.

Ravimtaimeteid keedetakse veest ja taimedest, puudroogist, sammaldest, juurikaist, ürdist. Teed keetes peab suhtuma taime austusega ja andma aru võimalikest haigustest. Tuleb ette noorenemist ja tervet pärilikkust.

Botaanikat tundes, hästi teadma ja lugema ravimtaimede raamatust, mis on heatahtlik taim ja mis kuulub ohtlike hulka. Ravivaid teid juues võib juhtuda, et lastel on kaasasündinud immuunsus suur. Teed keedetakse 5-10 minuti piires, siis pannakse settima ja juuakse tuliselt, vähese suhkruga. Palju ravivat võib leiduda taimede juurtest, isegi tavaline peet ravib verd, kartul on samuti raviv nagu ananass ja kõrvits(väga pikatoimeline). Peale aaloe on tuhandeid ravivaid taimi, millest keedetakse teid. Kriisis aneemsele haigusele, apelsin, küüslauk, porgand keedistee.

Teed võib juua kuni 2 tassi, rohkem võib efekt kujuneda vastupidiseks, isegi negatiivseks. Tuntumad ravimtaimeteed on: kummeli, apelsinilehe (kehvveresus) jt tsitruste, pärna, põdrasambla, teelehe, kastaniõie, kortslehe, hanijala, jänesekapsa, maasikalehe, vaarika,(logopeediline)tammetõru, kibuvits, harilik silmarohi jne.Teed keeta, peab tundma, taime raviomadust. Termoskoopselt saab ravimtaimi samuti kasutada teedena, kui otsene kokkupuude on vastunäidustatud nagu sookail. Igale inimesele sobib teatud tee, esineb preprobiootilisi lahendeid (kummel, piparmünt). Näidistatud minestuste puhul asterite õitelehe ravitee. India toodab suures koguses harilikke teid, Eestis on raviteed apteegis. Ravimteede asjus küsida apteegis, mitte hiljem ainult farmaatsial elatuda, palju farmaatsiat ei suudetaks tarbida. Enamik ravimtaimede toimetööd tehakse termeetiliselt, otseselt manustamata,nii nagu kirsipuud ravivad diabeeti ja toomingas teeb anesteesiat. Endeemsus, lootusetus, masendus, haigused eksitus, mida bioloogia üritab korrigeerida, nad on traditsioonid mis peab hoidma ja austama. Ravimtaimede teed sobivad endeemsuse esinemisel, tarvitada võib vaid meditsiiniliselt testitud korral, haiguse diagnoosimise alusel või tulevikus haiguse soodumusel.

Meditsiin
Tervis
Kultuurikilomeeter

Kultuurikilomeeter oli aktsiooni "Euroopa kultuuripealinn 2011" raames Tallinnas raudteetammile rajatud kergliiklustee. See avati 15. mail 2011 ja suleti septembris 2014. Kultuurikilomeeter kulges mööda tänapäevast Rumbi ja Kalaranna tänavat.

2,2 kilomeetri pikkune kergliiklustee sai alguse Logi tänavalt kruiisilaevade kai juurde viivate väravate juurest ning möödus Linnahallist, Kultuurikatlast, Patarei vanglast, lennusadamast, Kalamaja kalmistupargist ja Noblessneri laevatehasest. Tee kulges mööda endist raudteetammi, mis oli kaetud esmalt paekillustiku ja seejärel graniitkillustikuga. Kergliiklusteele oli rajatud tänavavalgustus, tehtud haljastustööd ning paigaldatud pingid.

Mereäärne jalgtee kujunes paljude tallinlaste jaoks armastatud vaba aja veetmise paigaks, seal käidi tervisesporti tegemas, laste ja koertega jalutamas ning kunsti nautimas.

Kultuurikilomeeter suleti avalikuks kasutuseks 2014. aasta septembris seoses samale maa-alale rajatava Kalaranna tänava ehitustööde algusega. Tänapäeval on alles kultuurikilomeetri lõik Kalaranna tänavast Vanasadama väravani. Teisele poole Kalaranna kvartalit rajati merekaldale Beetapromenaadiks nimetatud kergliiklustee jätk, mis möödub Patarei vanglast ning ulatub Kalaranna ehitusplatsist Lennusadamani.

Vaata ka
 Euroopa kultuuripealinn Tallinn
Kalaranna tänav
Rumbi tänav

Viited

Välislingid

 Teelemari Loonet. "Tallinnas avati kultuurikilomeeter". Postimees.ee, 15. mai 2011 (sisaldab fotogaleriid Kultuurikilomeetri avamisest)
 Kultuurikilomeeter, 24.06.2011 (jalutus Kultuurikilomeetril). Youtube'i video, 25. juuni 2011

Tallinn
Eesti NSV Valitsus

Eesti NSV Valitsus oli 25. detsember 1989 – 20. august 1991 Eesti NSV täidesaatev võimuorgan. 8. mai 1990 – 20. august 1991 kandis nime Eesti Vabariigi Valitsus.

Ametis oli kaks Eesti NSV Valitsust:
 Indrek Toome valitsus
 Edgar Savisaare valitsus

Vaata ka 
 Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu
 Eesti NSV Ministrite Nõukogu

Välislingid 
 Seadus "Eesti NSV Valitsuse kohta"
Keeni raamatukogu

Keeni raamatukogu on Otepää valla rahvaraamatukogu. Raamatukogu aadress on Keeni tn 12, Keeni küla, Valga maakond.

Ajalugu 
Mõningate andmete alusel asutati Keeni raamatukogu enne 1920. aastat, kuid selle kohta dokumendid puuduvad. Igatahes kindlad andmed raamatukogu tegevuse kohta on 1925. aastast. 1925. aastal määras haridusministeerium Keeni valla avalikule raamatukogule riikliku toetuse 2500 marka.

1928. aastal kolis raamatukogu Keeni koolimaja Keeni vallamaja juurde, kuhu ta jäi kuni 1930. aastani. 1930. aasta septembris koliti raamatukogu Keeni Ministeeriumikooli, see asus Kihul. Liideti kooli ja valla raamatukogu. Raamatuid laenutasid õpetajad Saar ja Luigemäe. 17. septembril 1930 põles Kihu koolimaja, hävisid peaaegu kõik raamatud. Inimeste kätte jäi umbes 45 raamatut. Need korjati inimestelt kokku ja alustati uuesti raamatukogu rajamist. Rahalist toetust saadi ka vallast. Raamatukogu asus nüüd Keeni mõisahoones. Seal asusid veel kool ja Keeni metsaülem. 1940. aastal hävis raamatukogu jälle. Koolimajas olid sõdurid. Raamatud toodi koolimaja ette ja põletati, alles jäid raamatud, mis olid inimeste käes. 

1948. aastal asus raamatukogu Keeni koolimajas, hiljem koliti Keeni külanõukogu hoonesse, mis asus endises Simsoni talus, Keeni-Sangaste tee ääres. Kui külanõukogu likvideeriti, koliti Keeni klubisse. 

1958. aasta oktoobris hakkas Keeni raamatukogu juhatajana tööle Viivi Stenov (Oras). Raamatukogu asus sovhoosi kontori peal pisikeses toapugerikus, kus kirjatöö tehti põlve peal, sest puudus laud ja ruumgi selle paigutamiseks. Aastatel 1958–1983 kolis raamatukogu kolmel korral. 

1993. aastal kolis raamatukogu küla servas asuvasse 3-korruselise keskküttega kortermaja 1. korrusele, lasteaia endistesse ruumidesse. 

2008. aastal saadi raamatukoguprogramm RIKS. Elektroonilisele laenutusele mindi üle 2013. aastal.

Juhatajad/laenutajad 
 J. Saarmann
 Õp. Saar
 Õp. Luigemäe
 Eha Oha (Veske) 1948–1955
 Virve Falkenberg 1955–1957
 Tiiu Teder 1957
 Astra Mõtus 1958
 Viivi Štenov (Oras) 1958–2001
 Aino Oja alates 2001

Statistika 
Statistika 2014. aasta seisuga

Kogusid: 12 996

Kasutajaid: 142

Külastusi: 1519

Laenutusi: 3503

Töökohti: 0,5

Vaata ka 
 Sangaste raamatukogu

Viited

Kirjandus 
 Valgamaa rahvaraamatukogud 1920-2010. Valga, 2010
 Valga Keskraamatukogu arhiiv. Valga rajooni/maakonna raamatukogude aastaaruanded 1956–2014

Välislingid 
 Sangaste valla raamatukogud

Valga maakonna raamatukogud
Otepää vald
Läti haridus

Läti haridus on haridus Läti Vabariigis. Seda jaotatakse peamiselt põhi-, kesk- ja kõrghariduseks. 

1. klassi astuvad lapsed 6- või 7-aastaselt. Põhiharidus kestab üheksa aastat ja selle omandamine on kohustuslik kõigile kuni 15-aastastele inimestele või kuni põhikooli lõpetamiseni. Soovi korral saab jätkata õppimist 12. klassini. Õpilastel on võimalus valida üldkeskhariduse (kestab kolm aastat ja valmistab õpilast ette kõrghariduse saamiseks) või kutsekeskhariduse (on suunatud kutse saamisele) vahel. Põhi- ja keskharidus on tasuta. Lätis on nagu ka Eestis korraldatud riigieksamite süsteem.

Aastal 1996 oli põhihariduse omandanud 95,8% kogu rahvastikust. Alates 2001. aastast on kasvanud põhikoolis käimisest loobunud õpilaste arv, eriti maapiirkondades, kus on osa koolidest suletud.

Lätis on probleemiks vähemusrahvuste keelte kasutamine keskharidusasustustes, mis põhjustas aastatel 2003–2004 proteste. Läti välisministeeriumi andmetel on Lätis võimalik põhiharidust saada kaheksas vähemusrahvuse keeles: vene, valgevene, poola, ukraina, leedu, eesti, juudi ja mustlaskeeles. Tegelikult on aga ainult vene ja poola koolides õppekeel kõigis ainetes vastavalt vene või poola keel; vähemusrahvuste põhikoolides õpetatakse kas läti või vene keeles ning selle rahvuse keelt ja kultuuri õpetatakse õppeainetena.

UNESCO andmetel omandavad 2010. aasta seisuga välismaal kõrgharidust 4720 Läti tudengit (peamiselt Suurbritannias, Taanis, Venemaal ja Saksamaal); aastal 2012 oli neid 6284. Läti kõrgkoolides õppis 2010. aastal 1760 mõnest muust riigist pärit tudengit (peamiselt Venemaalt, Ukrainast ja Leedust); aastal 2012 oli neid 3505. Läti haridus- ja teadusministeeriumi andmetel 2014/2015 õppeaastal Lätis 2844 tudengit välismaalt.

Aastal 2011 oli kõrgharidusega 23% Läti rahvastikust.
Elamus

Elamus on inimese elus toimuv meeldejääv sündmus. 

Elamused võivad olla rahuldustpakkuvad, erutavad või traumeerivad.

Elamus on emotsionaalselt töödeldud sündmus, mille sisemised ja välised protsessid seonduvad positiivsete ja negatiivsete tunnetega. Oma olemuse ja toime poolest on elamusega seotud teadvuse protsessid alati subjektiivsed, mittemõõdetavad ja individuaalsed. Kuna elamus sõltub tavaliselt sündmuse toimumiskohas valitseva üldise atmosfääriga, pole selle kordamine ja sellest mitte osa saanud inimestele edasiandmine enamasti võimalik. Seetõttu on elamuse üle otsustamisel määravaks subjektiivne liigitamine ja hindamine. 

Radikaalse konstruktivismi perspektiivist oleme me ise meie elu reaalsusest pärinevate elamuste aktiivsed kaasloojad ning tõlgendajad. Elamuse teadvustamine ja osalemine välises interaktsioonis sõltub eelkõige inimese isiklikust tähelepanuvõimest ja mõtlemise jõudlusest. 

Gerhard Schulze on kultuurisotsioloogia perspektiivist analüüsinud tänapäevast elamusmajandust ning pakkunud seoses sellega välja ka põhjaliku elamuste teooria.

Kirjandus 
 Brunner-Sperdin, Alexandra: Erlebnisprodukte in Hotellerie und Tourismus: Erfolgreiche Inszenierung und Qualitätsmessung. Berlin 2008, ISBN 3503110062
 Lausberg, Michael: Die Erlebnispädagogik Kurt Hahns. Marburg 2007
 Schulze, Gerhard: Die Erlebnisgesellschaft. Kultursoziologie der Gegenwart. Frankfurt a.M.: Campus 1992, ISBN 3593348438.
 Tsvasman, Leon: Erlebnis, in: ders. (Hg.): Das grosse Lexikon Medien und Kommunikation. Kompendium interdisziplinärer Konzepte. Würzburg 2006, S. 99.

Psühholoogia
Kavastu parv

Kavastu parv on parv Suur-Emajõe ületamiseks Kavastul kohal. Parvega jõeületuskoht on tänapäeval Eesti ainus selletaoline. 

Veel sada aastat tagasi olid paljud teedega ristuvad sildadeta jõed maanteedel liikujatele tõsised takistused. Sillaehitus oli kulukas ja aeganõudev, seetõttu olid Liivimaa jõgedest vaid vähestel püsisillad. Jõgesid ületati enamasti koolmekohtades. 1930. aastate alguseni polnud Emajõel Tartust kuni Peipsini ühtegi silda, jõeületus toimus parvedel.

19. sajandi viimasel aastakümnel oli Kavastu mõisnik edumeelne parun Werner Wulff, kelle eestvõttel pandi 1899. aastal kohalike liha- ja piimatootjate meeleheaks Kavastu mõisa juures üle Emajõe käima parv, mis ümbruskonna eluolu märgatavalt lihtsustas. Parvega jõe ületamine oli tollal siiski üsna ohtlik, mõnikord riskiti nii enda kui ka hobuste eluga.

Parvel on enam kui sajandi vanune käsitsi ringiaetav mehhanism. 1983. aastal katkes parve veokett, parv ise kadus allavoolu ning hooratas vajus jõevoogudesse. 1999. aastal taaselustati sajandivanune traditsioon Luunja valla ja AS Giga koostöös. Originaalhooratas tõsteti jõepõhjast üles ja pandi taas tööle.

Parve kasutamise viis 
 Parvele saab nii jalgsi, jalgratta kui ka autoga. Paadiga saavad üle jõe ainult jalamehed. Ülesõit parvega võtab aega veidi alla kümne minuti.
 Parve viib üle jõe metallkett, mille otsad on kalda külge kinni­tatud. Parvemees väntab hooratast, mis parve mööda ketti edasi sikutab.
 Pidurina on parvel poolemeetrine roigas – kui see hoo­ratta vahelt läbi pista, ei liigu parv kuhugi.
 Sadamas kinnitatakse parv randumissilla külge kahe keti ja priskete puupunnidega.

Viited

Välislingid

https://luunja.ee/kavastu-parv
Eesti laevandus
Luunja vald
Alexandre Jardin

Alexandre Jardin (sündinud 14. aprillil 1965 Neuilly-sur-Seine'is) on prantsuse kirjanik ja filmirežissöör.

Ta sündis aastal 1965 Neuilly-sur-Seine'is (asub Hauts-de-Seine'i departemangus).

Ta avaldas oma esimese romaani (Bille en tête) aastal 1986. Ta on avaldanud üle 20 romaani. Eesti keelde on tõlgitud romaan "Ainult üks kord" (originaalis "Juste une fois). Romaan ilmus eesti keeles aastal 2015 sarjas Nüüdisromaan, romaani tõlkis prantsuse keelest Kaja Riesen.

Tema romaanide järgi on vändatud mitu filmi, tuntuim neist on "Fanfan" (1993).

Isiklikku 
Tema isa oli prantsuse kirjanik ja stsenarist Pascal Jardin (1934–1980), vanaisa oli poliitik Jean Jardin (1904–1976).

Prantsuse kirjanikud
Sündinud 1965
Läti Kultuuriakadeemia

Läti Kultuuriakadeemia (läti Latvijas Kultūras akadēmija) on 29. detsembril 1990 Riias asutatud kõrgem õppeasutus. Peahoone asub Riias aadressil Ludzas iela 24.

Aastal 1991 alustas koolis õpinguid 63 tudengit. Magistriõpet hakati seal andma aastast 1996, doktoriõpet aga aastast 1999.

Rektorid 

 Pēteris Laķis (1990–2003)
 Jānis Siliņš (2003–2014)
Alates 2014. aastast on ülikooli rektor Rūta Muktupāvela.

Viited

Välislingid 
Ülikooli koduleht (läti keeles)

Läti ülikoolid
Riia
Gabriela Koukalová

Gabriela Koukalová (sünninimi Gabriela Soukalová; sündinud 1. novembril 1989 Jablonec nad Nisous Tšehhoslovakkias) on Tšehhi laskesuusataja. Koukalová on kahekordne olümpiamedalist ja kahekordne maailmameister. 28. mail 2019 teatas Koukalova oma sportlaskarjääri lõpetamisest.

Koukalová alustas oma karjääri 2005. aastal. Hooajal 2013/14 võitis ta väikese kristallgloobuse individuaaldistantsi arvestuses. Hooajal 2015/16 tuli Koukalová maailmakarika üldvõitjaks, kogudes hooaja kokkuvõttes 1074 punktiMarie Dorin Habert. Lisaks võitis ta samal hooajal väikesed kristallgloobused sprndi, jälitussõidu ja ühisstardi arvestuses.

Gabriela abiellus Tšehhi sulgpalluri Petr Koukaliga 13. mail 2016. aastal ja muutis oma varasema perekonnanime Soukalová Koukalováks.

Maailmakarikas  
Gabriela Koukalová on (seisuga 20. märts 2017) individuaalselt jõudnud MK-etappidel esikolmikusse 39 korral, millest 17 etappi on ta võitnud.

Maailma karikasarjas saadud võidud

Maailma karikasarjas saadud kohad

Viited

Välislingid 
 Gabriela Soukalová koduleht

Tšehhi laskesuusatajad
Sündinud 1989
AFC Bournemouth

AFC Bournemouth on Bournemouthis tegutsev jalgpalliklubi, mis alates hooajast 2015–16 mängib Inglismaa jalgpalli kõrgliigas.

Klubi kodustaadion on Dean Court (sponsori järgi Vitality Stadium), kus klubi mängib aastast 1910.

Hooajal 2008–09 mängis Bournemouth Inglismaa 4. divisjonis League Two. Klubi finantsraskuste tõttu võeti neilt turniiritabelist 17 punkti maha. 31. detsembril 2008 klubi tolleaegne peatreener Jimmy Quinn oli vallandatud ja asendatud Eddie Howe'ga. Paar esimest mängu oli Howe peatreeneri asetäitja rollis ja mõlemal korral pidi Bournemouth kaotuse vastu võtma. Vaatamata sellele sai Howe'st klubi peatreener hooaja lõpuni. Bournemouth lõpetas hooaja 21. kohal, säilitades oma koha League Two's. Järgmise hooaja tulemusena (2. koht) oli klubi ülendatud liigasse League One. Hooaja 2010–11 jooksul lahkus klubist Eddie Howe, kellele pakuti töö Championshipis mängivas Burnleys. Bournemouth lõpetas hooaja 6. kohal, mis andis õiguse osaleda väljalangemismängudel. Mängud Huddersfield Towniga lõppesid 1:1 kodus ja 3:3 võõrsil, mille järgi kaotas Dorsetist klubi penaltiseerias 2:4. League One'i hooajal 2011–12 sai Bournemouth 58 punktiga 11. koha. Oktoobris 2012 sai klubi peatreeneriks taas Eddie Howe ja samal hooajal teenis klubi pääsu Championshipi. Hooajal 2013–14 saavutas Bournemouth enda jaoks senini parima 10. koha Inglismaa esiliigas, järgmisel aga tuli ta esiliiga võitjaks. Hooaja parim mäng tuli Birmingham City vastu, mis lõppes 8:0 võiduga. Meistrivõistluste võit andis klubile õiguse esmakordselt Inglismaa kõrgliigas mängida.

Praegune meeskond 
Seisuga 6. august 2019

Saavutused 
Football League Championship
Võit: 2014–15
Football League One
Võit: 1986–87
Football League Trophy
Võit: 1983–84

Viited

Välislingid 

 Ametlik koduleht

 
Premier League'i klubid
Dorothea Wierer

Dorothea Wierer (sündinud 3. aprillil 1990 Bruneckis) on Itaalia laskesuusataja. 

Laskesuusatamisega tegeleb Wierer alates 2000. aastast, maailma karikasarja debüüdi tegi Wierer 2009. aastal.

Dorothea Wiereri nime kasutatakse sageli lühendatud eesnimega: Doro Wierer.

Hooajal 2015/16 võitis Wierer väikese kristallgloobuse individuaaldistantsi arvestuses.

Hooajal 2018/19 võitis Wierer suure kristallgloobuse ja saavutas oma esimese maailmakarika sarja üldvõidu, lisaks võitis ta väikese kristallgloobuse jälitussõidu arvestuses.

Hooajal 2019/20 võitis Wierer teist aastat järjest suure kristallgloobuse, lisaks võitis ta väikese kristallgloobuse ühisstardiga distantsi arvestuses.

Maailmameistrivõistlustel on Dorothea Wierer saavutanud individuaalse hõbemedali jälitussõidus 2016 Oslo MM-il, kaks pronksmedalit teatesõidus nii 2013 Nove Mesto kui ka 2015 Kontiolahti MM-il, aasta 2019 Östersundi MM osutus aga Wiereri jaoks eriti edukaks, kus ta võitis oma karjääri esimese individuaalse kuldmedali ühistardiga sõidus, lisaks saavutas ta hõbemedali paaris-segateatesõidus ja pronksmedali segateatesõidus.

2020 Antholz-Anterselva MM kujunes Wiereri jaoks aga veelgi edukamaks, kui ta võitis kuldmedalid jälitussõidus ja individuaaldistantsilt ning lisaks hõbemedalid segateatesõidust ja ühisstardiga sõidust.

Olümpiamängudelt on Wierer võitnud 2 pronksmedalit segateatesõidus nii 2014 Sotši kui ka 2018 Pyeongchangi OM-ilt.

17. veebruaril 2019 jõudis Doro Wierer märgilise saavutuseni, kui koos Lukas Hoferiga võideti Salt Lake City MK etapp paaris-segateatesõidus, sellega sai Wiererist alles kolmas inimene ajaloos, kes on suutnud võita etapi absoluutselt kõikides distsipliinides laskesuusatamises: sprint, jälitussõit, individuaaldistants, ühisstart, teatesõit, segateatesõit, paaris-segateatesõit. Seni olid sellise saavutusega hakkama saanud ainult Martin Fourcade ja Marie Dorin Habert.

Maailma karikavõistlused  

Dorothea Wierer on jõudnud 35 korral poodiumile ja võitnud 11 maailmakarikaetappi. (seisuga 23. veebruar 2020).

Maailma karikasarjas saadud individuaalvõidud 

 Roheline tulp tähistab MM tiitleid, mis läheb kirja ka maailmakarika võitude arvestuses.

Maailma karikasarjas saadud kohad

Viited

Välislingid 
 

Itaalia laskesuusatajad
Sündinud 1990
Standardatmosfäär

Rahvusvaheline standard atmosfäär (ingl. International Standard Atmosfphere) ISA ehk standard õhkkond on Maa atmosfääri omaduste ICAO kokkuleppeline mõiste lennunduses.

Kehtestatud tingimused maakera keskmistel laiuskraadidel, merepinna kõrgusel:
 niiskus (suhteline)    0 %
 õhurõhk                1013,25 hPa
 õhutihedus 1,225 kg/m³
 õhutemperatuur +15°C
 helikiirus õhus 340 m/s
 raskuskiirendus (G) 9,80665 m/s²
 õhutemp. vertikaalne gradient 0,65°C/100m

Kirjandus
Lennundus
Tiril Eckhoff

Tiril Eckhoff (sündinud 21. mail 1990 Fossumis Bærumi vallas) on Norra laskesuusataja. Echoff alustas laskesuusatamisega 1999. aastal.

Maailmakarikas 
Tiril Eckhoff on individuaalselt esikolmikusse jõudnud 49 korral, millest on ta võitnud 29. Teatesõitudes on ta esikolmikusse jõudnud 39 korral, millest võite on 22 korral. (seisuga 19. märts 2022).

MK-etappide võidud

Maailma karikasarjas saadud punktid ja kohad

Viited

Välislingid 
Tiril Echoff IBU kodulehel

Norra laskesuusatajad
Sündinud 1990
TJK jalgpalliväli

TJK jalgpalliväli (hiljem kandis nime ETKVL staadion) oli spordiväljak Tallinnas Narva maantee ääres praeguse Liivaoja kvartali kohal. Spordiplatsi ehituse korraldas Tallinna Jalgpalli Klubi ja see läks maksma umbes 1,5 miljonit marka. Väljak avati 1925. aastal.

Eesti jalgpallikoondis mängis sellel staadionil ühe korra, 18. septembril 1923, mil võõrustati Nõukogude Liitu.

Viited

Eesti jalgpallistaadionid
Tallinna spordiehitised
Olga

Olga (ukraina keeles ja vene keeles Ольга; ristimisnimi Helena; u. 890 – 11. juuli 969) oli Kiievi suurvürstinna, Igori abikaasa.

Mälestuse jäädvustamine 
Ta on Vene Õigeusu Kiriku apostlisarnane pühak. 

Vana-Vene valitsejad
Sündinud 9. sajandil
Surnud 969
Riina Maidre

Riina Maidre (sündinud 26. jaanuaril 1982) on eesti näitleja.

Riina Maidre lõpetas 2000. aastal Tallinna Gustav Adolfi Gümnaasiumi hõbemedaliga ja 2004. aastal Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli. 2014. aastal kaitses teatrimagistri kraadi Amsterdami teatrikooli osakonnas DasArts. On läbinud magistriõpingud ka interdistsiplinaarse kunsti osakonnas kunstnik Jaan Toomiku juures Eesti Kunstiakadeemias, kuid lõputöö on vormistamata.

2006–2011 töötas ta näitlejana Von Krahli Teatris. Seejärel on ta tegutsenud vabakutselise näitlejana.

Ta on mänginud peaosa 2011. aastal valminud mängufilmis "Kõik muusikud on kaabakad". Väiksemad osatäitmised on tal olnud filmides "Taarka", "Georg" ja "Mis iganes, Aleksander!".

Tunnustus 
 2017 Eesti Teatriliidu naispeaosatäitja auhind

Viited

Välislingid
Riina Maidre Eesti filmi andmebaasis

Eesti näitlejad
Gustav Adolfi Gümnaasiumi vilistlased
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia vilistlased
Sündinud 1982
Koduvald (Saue ajaleht)

Koduvald oli Saue vallas aastatel 1994–2017 ilmunud ajaleht.

Ajaleht ilmus kord kuus, kuu esimesel nädalal. Esimene number ilmus 1994. aasta veebruaris, esimene toimetaja oli Heino Raieste, kes toimetas ajalehte aastatel 1994–2003.

Viited

Välislingid
Koduvald 2006-2017. Digiarhiiv Saue valla kodulehel
Koduvald Digaris
Saue vald
Eesti vallalehed
Eesti endised ajalehed
Heino Raieste

Heino Raieste (kuni 10. detsembrini 1936 Tsakko või Tsäkko; 24. aprill 1928 – 4. august 2018) oli eesti kodu-uurija ja ajakirjanik.

Ta oli Saue valla ajalehe Koduvald toimetaja aastatel 1994–2003.

Teoseid
Heino Raieste. "Taevaskoja". Tallinn: Eesti Raamat, 1981
Paul Lehestik, Heino Raieste. "Värska". Tallinn: Eesti Raamat, 1985
Heino Raieste, Gundo Roosve. "Tööpunalipu ordeniga V. I. Lenini nimeline köögiviljakasvatuse näidissovhoos". Tallinn: Eesti Raamat, 1987
Reet Kaar, Kalev Kallemets, Remi Neitsov, Heino Raieste. "Palivere raamat". Palivere Aleviselts. 2010

Tunnustus
2007 Saue valla tänukiri Saue valla ajaloo uurimise ja väärtustamise eest

Viited

Välislingid
Haud Tallinna Rahumäe kalmistul

Eesti koduloolased
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1928
Surnud 2018
Rahumäe kalmistule maetud
Wilhelm Reinhold Staël von Holstein

Wilhelm Reinhold Staël von Holstein (5. november 1858 Uulu, Pärnumaa  – 29. september 1918 Baden-Baden, Saksamaa) oli baltisaksa aadlik, vabahärra, Vaskrääma ja Sindi mõisnik, Peterburi õukonnategelane ja Liivimaa maanõukogu liige.

Õppis Tartu Ülikoolis, oli korporatsiooni Livonia liige.

Viited

Välislingid
Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Korporatsiooni "Livonia" liige Wilhelm Stael von Holstein

Staël von Holsteinid
Korporatsioon Livonia liikmed
Sündinud 1819
Surnud 1892
Olga (täpsustus)

Olga võib tähendada järgmist:
Olga on naisenimi.
 Olga (−969), Kiievi suurvürstinna
 Olga Konstantinovna (1851–1926), Kreeka kuninga Geórgios I abikaasa
 Olga on asula Venemaal Primorje krais

Vaata ka 
 Olga laht
Bakuu metroo

Bakuu metroo (aserbaidžaani keeles: Bakı Metropoliteni) on Bakuus töötav metroo, avati 6. novembril 1967. 

Metrooliinid asuvad väga sügaval maa all (30–90m), nagu endistes NSV Liidu liiduvabariikides tavaks. Metrool on kolm liini kogupikkusega 38,1 km ja 26 metroopeatusega. Kasutusel on 81-717/714- ja 81-760/761 -tüüpi metroorongid. 2015. aastal oli sõitjaid 222,0 miljonit, tipp-päeval oli sõitjaid 608 200. Metrooliinid töötavad kella 6.00–24.00.

Liinid

Välislingid 

 Ametlik kodulehekülg Bakuu Metroo (aserbaidžaani keeles) (inglise keeles) (vene keeles) (prantsuse keeles)
 Urbanrail.net – Bakuu Metroo (inglise keeles)

Metroo
Bakuu
Aserbaidžaani transport
Juhan Kalde

Juhan Kalde (7. mai 1908 – 17. august 1995; 1937. aastani Juhan Löve) oli eesti maadleja ja sporditegelane.

1940. aastal tuli ta Kreeka-Rooma maadluses Eesti meistriks raskekaalus (üle 87 kg), 1941. ja 1942. aastal võitis samas kaalukategoorias hõbemedali.

1950.–1960. aastatel tegutses maadlustreenerina Märjamaal.

Tunnustus
 1964 – Eesti NSV teeneline sporditegelane

Viited

Välislingid
Biograafia Eesti spordi biograafilises leksikonis

Eesti maadlejad
Eesti maadlustreenerid
Eesti NSV teenelised sporditegelased
Sündinud 1908
Surnud 1995
Tyson Fury

Tyson Luke Fury (sündinud 12. augustil 1988 Manchester, Inglismaa) on Suurbritannia poksija.

Päritolu
Fury on sündinud Iirimaa mustlaste järeltulijana. Ta isa pani talle nime Tyson endise raskekaalu maailmameistri Mike Tysoni järgi.

Harrastajana
Fury esindas nii Iirimaad, Inglismaad kui ka Ühendkuningriiki. 2006. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel võitis ta pronksmedali. 2007. aastal võitis ta Euroopa Liidu noorte meistrivõistlustel esikoha, hiljem kaotas aga tähtsas matšis kaasmaalasele David Price'ile kohtunike häältega 22-8 ning jäi seetõttu 2008. aasta Pekingi olümpiakoondisest välja. Hiljem üritas ta ebaõnnestunult pääseda ka Iirimaa koosseisus Pekingi olümpiale.

Elukutselisena
Fury tegi elukutselise poksijana debüüdi 2008. aasta lõpus Nottinghamis, alistades esimeses raundis nokaudiga Béla Gyöngyösi (Ungari). Järgmise aastaga oli Furyl kirjas juba üheksa elukutseliste matši ja 21-aastaselt tuli ta juba Inglismaa meistriks. 

Esimese suurema duelli pidas Fury 2011. aasta juulis, alistas kohtunike ühehäälse otsusega Dereck Chisora ning tuli Ühendkuningriigi ja Rahvaste Ühenduse meistriks. Aasta hiljem Põhja-Iirimaal Belfastis tõusis Fury võiduga Martin Rogani üle ka Iiri tšempioniks. 

Järgmise nelja aastaga poksis Fury end maailma tippu, alistades tähelepanuväärsemates matšides 2013. aastal USAs endise maailmameistri Steve Cunninghami, seejärel teist korda Dereck Chisora ning 2015. aasta alguses rumeenlase Christian Hammeri.

Aprillis 2015 teatati lõpuks, et Fury saab võimaluse astuda vastu raskekaalu valitsejale Volodõmõr Klõtškole. Novembris 2015 Düsseldorfis Saksamaal võitiski Fury vastupidi kõikidele ennustustele Klõtškod kohtunike ühehäälse otsusega 115:112, 115:112 ja 116:111, tõustes sellega WBA (Super), IBF, WBO, IBO ja The Ring Magazine'i tunnustatud raskekaalu maailmameistriks. Selle võidu järel lisati Fury BBC aasta sportlase valimistel üheks kandidaadiks. Samuti on Fury endine Inglismaa, Iirimaa, Ühendkuningriigi, Rahvaste Ühenduse ja EBU Euroopa raskekaalu meister.

Ta on seni (seisuga 9. oktoober 2021) pidanud 32 kohtumist ning on võitnud neist 31 (neist 22 nokaudiga) kohtumist ja viigistanud 1 kohtumise.

Isiklikku
Tema suguvõsas on suured poksi traditsioonid, isa "Gypsy" John Fury oli 1980ndatel elukutseline poksija, teine nõbu Andy Lee on aga WBO keskkaalu maailmameister. Tysoni onupoeg Hughie Fury on samuti lootustandev raskekaalu profipoksija (18-0, 10 KO). Mõlemat meest treenib Hughie isa Peter Fury. Nõod loodavad enda väitel raskekaalu divisjonis tõusta uuteks Klõtškodeks.

Fury ja tema naine Paris abiellusid 2009, neil on lapsed Prince ja Venezuela. Fury on sügavalt usklik. Ta on tuntud oma julgete ja paljude jaoks vastumeelsete väljaütlemiste poolest. Samuti on ta Premier League'i tippklubi Manchester Unitedi toetaja.

Välislingid
Boxrec.com

Iirimaa poksijad
Inglismaa poksijad
Suurbritannia poksijad
Sündinud 1988
Eduard Poland

Eduard Poland (1. jaanuar 1883 Rannu vald – 20. august 1957 Tallinn) oli eesti maali- ja teatrikunstnik.

Elulugu 

Poland sündis Tammel Võrtsjärve ääres, kuid pere kolis 1884. aastal Tallinna. Tallinnas leidis Polandi isa Jaan tööd kiviraidurina ja pere sai korteri Kaupmehe tänavale, kus samas majas elanud sakslaste kunstiraamatutega tutvumine oli Polandi esimene kokkupuude kunstiga. Polandil väljendus juba noorena suur huvi maalimise vastu, näiteks käis poiss juba 10-aastasena Kluge & Ströhmi kaupluse akna taga vitriinis müügiks pandud maale vaatamas ja proovis kodus neid järgi maalida. Samuti maalis ta fotode järgi perekonnaliikmete portreid, hiljem hakkas neid juba tellimuse peale teistelegi tegema. Veel teenis Poland noorena leiba fotoateljeedele tagaseinu tehes ja raamatuköitja õpilaseks olles.

1901. aastal sai Poland Tallinna Saksa Teatri dekoraatori Voldemar Marischi õpilaseks-abiks, peagi liikus edasi Franz von Bazani abiks ning hakkas maalima teatridekoratsioone nii Tartus kui Tallinnas. 1907. aastal sõitis Poland koos Bazaniga Berliini, kus töötati Schilleri teatris ning reisiti ka Itaaliasse ning Pariisi. Poland proovis Berliinis ka õhtuses õppes kõrgemat haridust omandada, kuid lahkus Saksamaalt enne lõpetamist ja naasis Eestisse 1910, kus keskendus pereeelule - abiellus Leontine Vahtrikuga, 1911. aastal sündis poeg Armand, 1916 tütar Alice. Eestis jätkas Poland nii tarbegraafiku kui ka ennekõike dekoraatori ametit. Äramärkimist väärib Polandi tegevus Estonia teatris, kust mees ootamatult 1921. aastal lahkus.

Eduard Poland on joonistanud karikatuure, mida avaldati 1912–1913 satiiriajakirjas Kilk.Vähem on teada, et Poland jõudis tegeleda ka arhitektuuriga, näiteks on tema projekteerinud elumaja kunstnik Teodor Ussisoole Nõmmel, Pärnu mnt. 247, 1911 ning maja Karl Ernst Särgavale Pirita-Kosel 1914 (hävinud). Peale teatrist lahkumist tegutses Poland vabakunstnikuna, viljeledes peamiselt tahvelmaali.

Eduard Poland suri 20. augustil 1957 Tallinnas ja ta maeti 21. augustil 1957 Rahumäe kalmistule.

Viited 

Eesti kunstnikud
Eesti teatrikunstnikud
Eesti karikaturistid
Rahumäe kalmistule maetud
Sündinud 1883
Surnud 1957
Aizpute ordulinnus

Aizpute ordulinnus oli Liivi ordu linnus Aizpute linnas Aizpute kihelkonnas.

Linnuse lasi 1249. aastal rajada ordumeister Dietrich von Grüningen. Algselt oli tegemist tüüpilise kastell-linnusega, ent XV sajandil seda laiendati ja rajati linnuse idapoolne osa. Hiljem kuulus linnus Kuramaa hertsogiriigi koosseisu.

Linnus sai tugevasti kannatada Poola-Rootsi sõdades 1600–1629. 1665. aastal lasi hertsog Jakob Kettler linnuse taas korda teha ja uuendas sealset garnisoni.

1682. aastal läks linnus Noldede valdusse. Toona lisati sinna eluhoonete korpus, linnus kujuneski kindluse asemel kindlustatud elamuks. XVIII sajandi teisel poolel valmis tiigi teisel kaldal sealse mõisa uus hoone ja linnus jäi suuremalt jaolt tühjaks.

1939. aastal ehitati osa linnusest kohaliku kooli tarbeks ümber. Eluruumid asusid linnuses veel XX sajandi seitsmekümnendate aastateni.

Läti linnused
Liivi ordu linnused
Alfrēds Kalniņš

Alfrēds Kalniņš (23. august 1879 Cēsis – 23. detsember 1951 Riia) oli läti helilooja, organist ja dirigent; esimese läti ooperi "Baņuta" autor.

Hariduskäik
1888. aastani õppis ta Cēsises progümnaasiumis (kus õppis ka klaverit ja viiulit). 1892. aastani õppis ta Cēsise lähedal asuvas Bērzaine Maagümnaasiumis (Livländisches Landesgymnasium zu Birkenruh bei Wenden). Seejärel õppis ta Milleri reaalkoolis.

Õppis aastatel 1886–1894 klaverit ja viiulit Cēsise progümnaasiumis, Bērzaine Maagümnaasiumis (Livländisches Landesgymnasium zu Birkenruh bei Wenden) ja Milleri reaalkoolis. Peamiseks muusikaõpetajaks oli helilooja R. Štarke. Kümneaastaselt hakkas harjutama orelimängu Cēsise Jaani kirikus. Jätkas 1897–1901 õpinguid Peterburi konservatooriumis Friedrich Homiliuse (orel) ja Anatoli Lja­­­­dovi (kompositsioon) juhendamisel.

Töö Eestis ja Lätis
1903. aastal asus elama Pärnusse, kus töötas Nikolai kirikus organistina ning koorijuhi ja muusikaõpetajana Pärnu Poeglaste Gümnaasiumis. Naastes Lätisse, asus tööle organistina Liepaja St. Anna kirikus ning juhendas Liepaja laulu- ja muusikaseltsi koori. 1920. aastal sai Riias Haridusministeeriumi muusikaosakonna juhataja ja muusikanõukogu esimehe koha. Töötas samal ajal ka organistina St. Jakobi kirikus ning tegutses muusikakriitikuna. Oli Läti Ülikooli üliõpilaskoori Dziesmuvara dirigent.

Kalniņš oli üks Läti Rahvus­ooperi asutajaid. 1920. aastatel ooperi dirigent ja selle direktoraadi liige. 1926. aastal oli Läti VI üldlaulupeo peadirigent. 1927–1933 töö­tas New Yorgis, kus paistis silma konstruktivistliku koori- ja orkestrimuusika komponistina. Töötas seal organistina, andis eratunde, komponeeris ja esines kontsertidel. Kodumaale naastes töötas Riia toomkirikus organistina, Läti konservatooriumi professor ja 1944–1948 konservatooriumi rektor.

Looming
Kalniņšit peetakse läti rahvuslike ooperiheliloojate koolkonna rajajaks.

Komponeeris esimese läti rah­vus­liku ooperi "Baņuta" (Riia, 1920). Ajaloolis-müto­loogilisel ainestikul põhinev teos on tugeva rahvusliku koloriidiga, lüüriline ja selgete Wagneri mõjutustega. 

1920. aastate alguses hakkas komponeerima ooperit Jānis Rainise tragöödia "Indulis un Ārija" ainetel, mis kujutab endast lätlaste Romeo ja Julia lugu. Valmis ooperi esimene vaatus. Tutvustas seda Rainisele, kuid teos jäi lõpetamata. 

Muusikaline draama "Salinieki" (Riia, 1926) käsitleb rahva ennastohverdavat vabadusvõitlust rõhu­jatega. 

Kirjutas ka üle 100 romantilises stiilis koorilaulu, balletimuusikat, oreli- ja orkestrikompositsioone ning arranžeeris üle 120 rahvalaulu häälele ja klaverile.

Läti heliloojad
Läti dirigendid
Sündinud 1879
Surnud 1951
Tallinna Merepäevad

Tallinna Merepäevad on Tallinnas aastast 2008 igal aastal korraldatav mere- ja perepidu. Merepäevade raames toimuvad muu hulgas kontserdid, laevasõidud, mereparaad. 

Merepäevi korraldavad Tallinna Kultuuriamet, Tallinna Sadam ja Eesti Meremuuseum.

Viited

Välislingid

Merepäevade koduleht
 23. aprill 2005, Dan, 7.-8. mail toimuvad Admiraliteedi Merepäevad, mereblog.com
 26. mai 2006, Mairold, Admiraliteedi Merepäevad tulemas, , mereblog.com
 13. juuli 2010, Tallinna Merepäevad, aurulaev-admiral.ee
 14. juuli 2011, Tallinna merepäevad, aurulaev-admiral.ee

Tallinna üritused
Eesti merendus
Bratislav Gašić

Bratislav Gašić (serbia keeles Братислав Гашић; sündinud 30. juunil 1967 Kruševacis) on Serbia poliitik (Serbia Progressiivne Partei).

Ta sündis Kruševacis (asub Rasina ringkonnas). Ta on lõpetanud Niši Ülikooli majandusteaduskonna.

Ta oli 27. aprillist 2015 kuni 5. veebruarini 2016 Serbia kaitseminister.

Serbia poliitikud
Sündinud 1967
Boris Meissner

Boris Meissner (10. august 1915 Pihkva – 10. september 2003 Köln) oli baltisaksa õigusteadlane. 

Tema peamised uurimisvaldkonnad olid rahvusvaheline õigus, Ida-Euroopa ajalugu ja poliitika.

Ta lõpetas 1935. aastal Tartu ülikooli, kus oli õppinud majandust. Seejärel õppis ta aastatel 1935–1939 Tartu ülikoolis õigusteadust (ei lõpetanud). Kuulus korporatsiooni Neobaltia.

1995. aastal autasustati teda Maarjamaa Risti I klassi teenetemärgiga.

Viited

Välislingid
 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944

Saksa õigusteadlased
Tartu ülikooli audoktorid
Maarjamaa Risti I klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1915
Surnud 2003
Tallinna Jalapalli Liit

Tallinna Jalapalli Liit oli aastatel 1916–1917 Tallinnas tegutsenud praeguse Eesti Jalgpalli Liidu eelkäija. 

Asutajaliikmed olid Tallinna SS Olümpia, Tallinna ESS Kalev ja Tallinna VS Sport. 

2. juunil 1916 moodustasid Olümpia, Kalevi ja Spordi esindajad Tallinna Jalapalli Liiga (Revalskaja Futbol-Liga). Ajutise komitee esimeheks valiti Ado Anderkopp, kellest sai 1920 ka Eesti Spordi Liidu esimene esimees. 

24. augustil 1916 (vkj 11. august) kinnitati esimene Tallinna Jalapalli Liidu põhikiri.

1917. aasta sügisel, Saksa okupatsiooni ajal, oli Tallinna Jalapalli Liit sunnitud oma tegevuse lõpetama.

Viited

Jalgpalliliidud
Liit
Jalagpalli Liit
Tákis Chatzigeorgíou

Tákis Chatzigeorgíou (kreeka keeles Τάκης Χατζηγεωργίου; sündinud 11. detsembril 1956 Páno Akourdáleias) on Küprose ajakirjanik ja poliitik (Töörahva Progressiivne Partei). Ta on aastast 2009 Euroopa Parlamendi liige.

Ta sündis Páno Akourdáleias (asub Paphose ringkonnas Küprosel). Ta õppis õigusteadust ja ajakirjandust Ateena ülikoolis. Pärast ülikooli lõpetamist naasis Küprosele, kus asus tööle vabakutselise ajakirjanikuna. Ta sai Küprose ringhäälingu telekanalis tuntuks jutusaates "Piirideta". Aastatel 1995–2007 töötas ta Küprose raadiojaamas "Radio Astra 92,8".

Aastatel 1996–2009 oli ta Küprose parlamendi liige. Aastast 2009 Euroopa Parlamendi liige, kuuludes Euroopa Ühendatud Vasakpoolsete ja Põhjala Vasak-Roheliste fraktsiooni.

Küprose poliitikud
Küproselt valitud Euroopa Parlamendi liikmed
Ajakirjanikud
Sündinud 1956
James D. Melville

James Desmond Melville juunior (sündinud 1957) on Ameerika Ühendriikide diplomaat, kes 8. detsembrist 2015 kuni 29. juulini 2018 oli Ameerika Ühendriikide erakorraline ja täievoliline suursaadik Eesti Vabariigis.

Ta lõpetas 1979. aastal Bostoni Ülikooli bakalaureusekraadiga ajaloos ja 1982. aastal Rutgersi Ülikooli Juris Doctori kraadiga õigusteaduses.

Ta on töötanud Ameerika Ühendriikide välisteenistuses alates 1986. aastast. Seal oli tema esimeseks töökohaks (1986–1988) Ameerika Ühendriikide suursaatkond Saksa Demokraatlikus Vabariigis. Ta on töötanud nii välisministeeriumi eri osakondades Washingtonis kui ka välismissioonidel Seišellidel, Venemaal Peterburis, Ameerika Ühendriikide esinduses NATO juures ja Prantsusmaal.

Aastatel 2005–2008 oli ta minister-nõunik Ameerika Ühendriikide suursaatkonnas Venemaal Moskvas ja aastatel 2008–2010 samal ametikohal Ameerika Ühendriikide suursaatkonnas Suurbritannias Londonis. Mõlemas saatkonnas tegutses ta ka ajutise asjurina. Aastatel 2010–2012 juhatas ta välisministeeriumi Euroopa, Euraasia ja rahvusvaheliste organisatsioonide asjade bürood.

Enne Eestisse saabumist oli James Melville aastatel 2012–2015 saatkonna asejuht Saksamaal Berliinis. President Barack Obama nimetas ta suursaadikuks Eestisse 7. mail 2015 ja Ameerika Ühendriikide Senat kinnitas ta ametisse sama aasta 5. augustil. Ta vannutati ametisse 18. septembril ja esitas oma volikirja Eesti presidendile Toomas Hendrik Ilvesele 8. detsembril 2015.

Suursaadik Melville valdab lisaks inglise keelele vene, saksa ja prantsuse keelt. Ta on abielus ja kahe poja isa.

30. juunil 2018 teatas Melville, et läheb president Donald Trumpi poliitika tõttu erru 29. juulil 2018.

3. augustil 2018 tunnustas president Kersti Kaljulaid teda I klassi Maarjamaa Risti teenetemärgiga.

Viited

Välislingid

Suursaadik James D. Melville, Jr. (ametlik elulugu saatkonna veebilehel)
Melville Jr. James D. - Republic of Estonia - June 2015 (USA välisministeeriumi raport Senati välissuhete komiteele, inglise keeles)
Endine USA saadik Eestis helistab valijaid läbi. „Tahan tunda, et olen teinud õige tulemuse nimel kõik”, EPL, 29. oktoober 2020

Ameerika Ühendriikide suursaadikud Eestis‎
Maarjamaa Risti I klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1957
Alison Pill

Alison Pill (sündinud 27. novembril 1985 Ontario provintsis Kanadas) on Eesti juurtega Kanada näitlejatar.

Ta isa on eestlasest ettevõtja.

Aastal 2000 võitis ta Burbanki Rahvusvahelisel Lastefilmide Festivalil (inglise Burbank International Children's Film Festival) parima lapsnäitlejatari auhinna (roll filmis "The Dinosaur Hunter", 2000).

Praegu on Pill üks peaosalistest ulmesarjas Star Trek: Picard.

Viited

Välislingid

Kanada näitlejad
Sündinud 1985
Gerhard von Tiesenhausen

Gerhard Diedrich Jakob von Tiesenhausen (26. märts 1878 Tartu – 26. oktoober 1917) oli juugendit viljelev Läti arhitekt.

Viited

Välislingid
Gerhard von Tiesenhausen raamatus "Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften" (Teil 2, 1: Estland, Görlitz, 1930. 

Läti arhitektid 
Baltisakslased
Sündinud 1876
Surnud 1917