joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Jürgen Zopp

Jürgen Zopp (sündinud 29. märtsil 1988) on endine Eesti tennisist.

Tema parim koht ATP üksikmängu edetabelis oli 71. (10. september 2012) ja paarismängus 218. (11. juuli 2016).

Alates 2017. aasta augustist oli tema treener Kim Tiilikainen. 2015. aastast oli tema treener Märten Tamla ja 2010. aastast Pasi Virtanen.

Karjäär ja turniirid
2011. aasta veebruaris jõudis Zopp (ATP 211) Bergamos toimuval ATP Challengeri sarja tenniseturniiril poolfinaali. Avaringis alistas ta teisena asetatud slovaki Karol Becki (ATP 87) tulemusega 6:2, 7:6. Teises ringis alistas Zopp serblase Ilija Bozoljaci (ATP 138) 7:6, 6:2. Kaheksa parema hulgas oli Zopp 6:2, 6:2 parem belglasest Olivier Rochusest (ATP 114). Poolfinaalis kaotas Luksemburgi tennisistile Gilles Müllerile (ATP 91) 4:6, 6:7. Turniirilt kogutud punktidega tõusis ta ATP edetabelis esimest korda 200 parema sekka. 2011. aastal võitis Zopp kolmandat aastat järjest ITF turniiri Merko Open Tallinnas.

2011. aasta oktoobris jõudis Zopp esmakordselt oma karjääri jooksul ATP põhiturniirile. Stockholmis peetud 531 000 USA dollari suuruse auhinnafondiga ATP turniiril alistas ta kvalifikatsiooni otsustavas ringis 7:6 (4), 6:2 Colombia tennisisti Alejandro Falla (ATP 85.). Põhiturniiri avaringis jäi ta alla Austraaliat esindanud Bernard Tomicile (ATP 44.) 6:7 (5), 6:4, 0:6.

2012. aasta Austraalia lahtistel tennisemeistrivõistlustel pääses Jürgen Zopp esmakordselt suure slämmi põhiturniirile. Kvalifikatsiooniturniiri avaringis võitis ta tulemusega 2:6, 7:5, 9:7 Uladzimir Ignatikust (ATP 205.). Kvalifikatsiooni teises ringis alistas ta prantslase Mathieu Rodriguesi 6:7, 6:3, 11:9 ja 3. ringis ameeriklase Tim Smyczeki (ATP 274) 6:2, 5:7, 6:3.

Põhiturniiri avaringis kaotas ta austraallasele James Duckworthile (ATP 251) 3:6, 4:6, 4:6.

Zopp teatas 2020. aasta lõpul sportlaskarjääri lõpetamisest. ATP üksikmängu edetabelis püsis ta Eesti esinumbrina kuni 9. maini 2022.

Turniirivõidud

ATP Challengeri turniirivõidud üksikmängus

ITF turniirivõidud üksikmängus

ATP Challengeri turniirivõidud paarismängus

ITF turniirivõidud paarismängus

Viited

Välislingid 
 Andmed ATP kodulehel
 
 Profiil itftennis.com

Eesti tennisistid
Sündinud 1988
Mikroseelik

Mikroseelik on eriti lühike seelik, tunduvalt lühem kui miniseelik. Sellise seeliku pikkus on enamasti ligikaudu 13 kuni 20 cm ning see ei kata täielikult seelikukandja tuharaid.

Vaata ka
Miniseelik

Riietus

fr:Minijupe#La microjupe
sv:Ultrakort
Godert von der Recke

Godert von der Recke (ka Goedert) oli Liivi ordu liige ja Toolse foogt aastatel 1536–1547.

Goderti vanemad olid Johann von der Recke von Sümmern/Uentorp ja Rorich von der Mark. Tema vend oli samuti orduvennaks olnud Hermann von der Recke. Tal oli veel kaks venda: Lorenz ja Evert. Ta oli ka Tallinna komtuuri Johann von der Recke-Sümmerni nõbu. Godert pärines Uentropist Marki krahvkonnast Vestfaalist.

1522. aastal mainiti Godertit esmakordselt Liivi ordu liikmena. 1529. aastal oli ta Maasilinnas kumpan ja 1532. aastal drost Dünamündes. 1536. aastal sai temast Toolse foogt ja seda ametit pidas ta järgmised 11 aastat. Pärast seda andmed temast puuduvad.

Kirjandus
Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 699 (lk 527–528). 

Toolse foogtid
Recked
Surnud 16. sajandil
Serbia Radikaalne Partei

Serbia Radikaalne Partei (Српска радикална странка, Srpska radikalna stranka, SRS) on paremäärmuslik marurahvuslik partei. Partei on vastu Serbia ühinemisele Euroopa Liiduga, ning on tugevalt Venemaa-meelne. Parteil on sidemed Vladimir Žirinovski juhitud Venemaa Liberaaldemokraatliku Parteiga.

SRS moodustati 1991. aastal Radikaalse Rahvapartei ja Tšetnikute liikumise ühinedes, mida juhtisid vastavalt Tomislav Nikolić ja Vojislav Šešelj. Alates loomisest on erakond juhtinud Šešelj. Samas andis ta end 2003. aastal Endise Jugoslaavia Rahvusvahelise Kriminaaltribunali kätte ja oli alates 2007. aastast Haagis kohtu all. Ta naasis Serbiasse 2014.

Šešelj äraolekul oli 2003–2008 tegevjuht Tomislav Nikolić, 2008–2012 Dragan Todorović ja 2012–2014 Nemanja Šarović.

2008. aastal eraldus Radikaalsest parteist senise asepresidendi Tomislav Nikolići juhitud fraktsioon, mis moodustas Serbia Progressiivse Partei (SNS). Nikolić toetas erinevalt Šešeljist Serbia ühinemist Euroopa Liiduga. Sealt alates langes SRS populaarsus ning 2012. aasta valimistel parlamenti ei pääsetud, kuid Nikolići juhitud SNS sai parlamendis 58 kohta.

SRS toetab Suur-Serbia ideed ja peab end tšetnikute pärandi kandjaks.

2008. aasta parlamendivalimistel sai SRS 78 kohta 250-st. 2012. ja 2014. aasta valimistel parlamenti ei pääsetud. 2016. aasta valimistel saadi 22 kohta, kuid 2020. aasta valimistel jäi SRS taas parlamendist välja.

Serbia parteid
August Pruuel

August Pruuel (5. aprill 1900 – 21. jaanuar 2004) oli Eesti Vabadussõja veteran.

Aastavahetusel 1918–1919 sai tollane Härjanurme villavabriku 18-aastane tööline kutse tulla Puurmani mõisa. Seal korraldas Julius Kuperjanovi partisanide pataljoni. Vigastatud käe tõttu teda tegevteenistusse siiski ei võetud. August Pruuel suunati teenima Tartusse eriroodu valveteenistusse. Veidi hiljem oli ta ohvitseride kasiino köögis abitöödel. Tartus tervitas ta ka rahulepingut. 

Alates 1922. aastast Otepääl elav Pruuel oli iseseisvuse ajal saapavabriku omanik ja kuulus 1936. aastal Otepää linna esimesse volikogusse, esindades seal ärimehi. 2002. aastal kandideeris August Pruuel 101-aastasena Otepää valla volikokku, kuid ei osutunud valituks.

Pruuelit tunnustati Kotkaristi III klassi mõõkadega teenetemärgi, Soome Vabadussõdurite Hooldusühingu Sinise risti teise klassi aumärgi ning Otepää aumedaliga.

Vabadussõja veteranid
Eesti üle 100-aastased
Kotkaristi III klassi sõjalise teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1900
Surnud 2004
Antonie Soonpää

Antonie Soonpää (neiuna Antonie Adamson; 25.juuli/5. august 1898 Luke, Nõo kihelkond, Tartumaa – 20. jaanuar 2006 Los Angeles, USA) oli Eesti pikaealine, kes suri 107-aastaselt.

Oli abielus riigikontrolöri Karl Soonpääga.

Kirjandus 
 Maailma vanim eestlane
 108-aastasena surnud eestlase põrm jõudis kodumulda
 Tragöödia Tartumaal 1944

Eesti üle 100-aastased
Eestlased Ameerika Ühendriikides
Ameerika Ühendriikide üle 100-aastased
Sündinud 1898
Surnud 2006
Hannover 96

Hannover 96 on Saksamaa linna Hannoveri jalgpalliklubi, mis mängib Bundesligas.

Hannover 96 on tulnud kahel korral Saksamaa meistriks (aastatel 1938, 1954) ja võitnud korra Saksamaa karika (hooajal 1991–92).

Hannover 96 suurim rivaal on Eintracht Braunschweig.

Saavutused 
Saksamaa meistrivõistlused
Võitja: 1938, 1954
DFB-Pokal
Võitja: 1991–92
2. Bundesliga
Võitja: 1986–87, 2001–02

Viited

Välislingid

Koduleht

 
Saksamaa jalgpalliklubid
Hannover
Karlsruher SC

Karlsruher SC on Saksamaa linna Karlsruhe jalgpalliklubi.

Liiga-ajalugu
1990–1998 Bundesliga
1999–2000 2. Bundesliga
2001 Regionalliga
2002–2007 2. Bundesliga
2008–2009 Bundesliga
2010–2012 2. Bundesliga
2013 3. Liga
2014– 2. Bundesliga

Välislingid
Koduleht

Saksamaa jalgpalliklubid
Karlsruhe
Wolmar Anton von Schlippenbach

Wolmar Anton von Schlippenbach  (23. veebruar 1653 – detsember 1739) oli  Rootsi väejuht ja riigitegelane, Rootsi sõjaväe Liivi- ja Eestimaa väliarmee ülemjuhataja, Eestimaa kindralkuberner 1704–1706, kindralleitnant (1708). Pornuse, Kaubi, Olustvere ja Sooniste mõisnik. 

Juhtis Põhjasõjas Rootsi vägesid Räpina-Lokuta (1701), Rõuge (1701), Erastvere (1701) ja Hummuli (1702) lahingutes. Osales Poltaava lahingus (1709), kus sattus venelaste kätte vangi, vabanes aastal 1712 ning 1715. aastal läks üle Moskva tsaaririigi teenistusse, kus pälvis ka Venemaa kindralleitnandi auastme, oli Venemaa sõjakolleegiumi liikmena salajase sõjanõuniku ametis ja 1718. aastast Ülemkohtu liige.

Tallinna toomkirikus asub tema muinsuskaitse alla võetud vappepitaaf.

Tallinnas kuulus talle maja praeguse Aleksander Nevski katedraali kõrval Lossi plats 4, kus  1711. aastal (13. detsember kuni 27. detsember) viibis uute provintside külastuse raames tsaar Peeter I oma esmakordsel visiidil Tallinna.

Perekond
Wolmar Anton von Schlippenbachi isa oli Johann von Schlippenbach, rootsi riigitegelane ja Liivimaa maanõunik ja ema, Maria Reich, Meņģele (Altenwoga) (Vidzeme, Liivimaa) mõisniku tütar.

Wolmar Anton von Schlippenbach oli abielus Saaremaa kuberneri Reinhold von Lieveni tütre Helene von Lieveniga. Abielust sündisid:

Christer Reinhold von Schlippenbach (†1716), Rootsi sõjaväelane, hukkus Fredriksteni kindluse piiramise ajal Norras
Anna Gertruta Elisabeth von Schlippenbach (1667–1750)
Heinrich Johann von Schlippenbach (1679–1748), Raikküla ja Kurna mõisnik.
Berend Friedrich von Schlippenbach (1695–1737), Pornuse ja Olustvere mõisnik.
Siri Helene von Schlippenbach (†1730), abiellus Gustav Reinhold von Löweniga
Margaretha Elisabeth von Schlippenbach
Helena von Schlippenbach (†1767), abiellus Gustav Otto Douglasega

Viited

Välislingid
Elulugu Svenskt biografiskt handlexikon (rootsi keeles)
Elulugu Nordisk familjebok (rootsi keeles)
Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
Väljavõte Kuramaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust

Rootsi aadlikud
Eestimaa aadlikud
Kuramaa aadlikud
Rootsi sõjaväelased
Venemaa keisririigi sõjaväelased
Venemaa keisririigi kindralid
Põhjasõja väejuhid
Olustvere mõisnikud
Põhjasõda Eesti alal
Sündinud 1653
Surnud 1739
Viljandi foogt

Viljandi foogt (saksa keeles Vogt von Fellin) oli Mõõgavendade ordu ja hiljem Liivi ordu käsknik. 

Viljandi foogte on teada vaid mõni üksik, alates Liivi ordu rajamisest (1237) valitsesid nad samaaegselt komtuuridega. Seetõttu võiks hilisemaid foogte lugeda komtuuride abilisteks, tõenäoliselt kõrgeima kohaliku kohtuvõimu rakendajateks. Mõõgavendade ordu aegsed foogtid olid aga ilmselt endise Sakala ja mõningatest väikemaakondadest moodustatud Viljandi foogtkonna valitsejad.

Viljandi foogtid

Mõõgavendade ordu
1223 Moritz
1234 Rudolf

Liivi ordu
1248–1255 Eberhard
1265 P.
1305 Volmar
1347–1349 Johann von Lechtes
Tennis 2008. aasta suveolümpiamängudel

Tennis 2008. aasta suveolümpiamängudel toimus 10.-17. augustini. Tennisevõistlustest võttis osa 176 sportlast 49 riigist. Võistlustel olid kavas nii meeste, kui naiste üksik- ja paarismäng. Seega oli mängus 4 komplekti medaleid.

Võistlusalad

Mehed 

 Üksikmäng
 Paarismäng

Naised 

 Üksikmäng
 Paarismäng

Võistluste ajakava

Tulemused

Mehed

Üksikmäng 

Finaal: 17. august 
Osavõtjaid: 64
Olümpiavõitja 2004: Nicolás Massú, Tšiili 
Ametlikud tulemused: Finaal

Finaal: Fernando Gonzalez - Rafael Nadal 6:3, 7:6, 6:3
Pronksimäng: Novak Đoković - James Blake 6:3, 7:6

Paarismäng 

Finaal: 16. august 
Osavõtjaid: 32 paari
Olümpiavõitja 2004: Fernando Gonzalez - Nicolás Massú, Tšiili
Ametlikud tulemused: Finaal

Finaal: Roger Federer, Stanislas Wawrinka - Simon Aspelin, Thomas Johansson 6:4, 6:4, 6:7, 6:3
Pronksimäng: Bob Bryan Mike Bryan - Arnaud Clement, Michael Llodra 3:6, 6:3, 6:4

Naised

Üksikmäng 

Finaal: 17. august 
Osavõtjaid: 64
Olümpiavõitja 2004: Justine Henin-Hardenne, Belgia
Ametlikud tulemused: Finaal

Finaal: Jelena Dementjeva - Dinara Safina 3:6, 7:5, 6:3
Pronksimäng: Vera Zvonarjova - Li Na 6:0, 7:5
1. ring Kaia Kanepi - Flavia Pennetta, Itaalia 6:2, 7:6 
Lucie Šafářová, Tšehhi - Maret Ani 6:4, 6:2
2. ring Kaia Kanepi - Virginie Razzano, Prantsusmaa 6:4, 7:5
3. ring Li Na, Hiina - Kaia Kanepi 4:6, 6:2, 6:0

Paarismäng 

Finaal: 17. august 
Osavõtjaid: 32 paari
Olümpiavõitja 2004: Li Ting - Sun Tian Tian, Hiina
Ametlikud tulemused: Finaal

Finaal: Serena Williams, Venus Williams - Anabel Medina Garrigues, Virginia Ruano Pascual 6:2, 6:0 
Pronksimäng: Yan Zi, Zheng Jie - Aljona Bondarenko, Katerina Bondarenko 6:2, 6:2 
1. ring: Viktoria Azarenko, Tatjana Putšek Valgevene - Maret Ani, Kaia Kanepi 6:2, 6:2

Medalid

Välislingid 

 Tennise ametlik lehekülg Pekingi OM-il
 ITF-i kodulehekülg olümpiamängudest

2008. aasta suveolümpiamängud
Tennis olümpiamängudel
Aleksei Savrassov

Aleksei Kondratjevitš Savrassov (24. mai (vkj 12. mai) 1830 Moskva – 8. oktoober (vkj 26. september) 1897 Moskva) oli vene maalikunstnik, üks peredvižnikutest.

Aastatel 1844–1854 õppis ta Moskva Maali-, Raid- ja Ehituskunstikoolis.

Aleksei Savrassovi üks tuntumaid maale on "Künnivaresed saabusid".

Välislingid

Venemaa maalikunstnikud
Vagankovo kalmistule maetud
Sündinud 1830
Surnud 1897
Raadio teel juhitavad paadimudelid



Raadio teel juhitavad paadimudelid 

Raadio teel juhitavaid paadimudeleid on väga erinevaid. Võisteldakse erinevates kategooriates ja erinevat tüüpi võistlustel.

Kestvussõit

Eesmärk on läbida etteantud aja jooksul võimalikult palju ringe. Eelsõitude kestus 10 minutit, poolfinaal 15 minutit ja finaalsõit kestab 30 minutit.

Rada on välisgabariitidelt ristküliku kujuga (pikkus 60–100 m ja laius 25–50 m). Tagumisel pikemal sirgel on kasutusel parempööre (raja ristküliku sees. Seega on kokku 5 pöördetähist. Rada ei tohi olla lähemal rannale kui 25 meetrit. Kogu raja ulatuses peab väljapoole jääma 15 m laiune vaba ala. Ringil sõidetakse vastupäeva.

Maksimaalne võistlejate arv ühes sõidus on 12 ja minimaalne 3. Kui võistlejaid on vähem kui 12, eelsõite ei sõideta. Eelsõitude korral on igal võistlejal kolm katset (sõitu).

Võidusõit startidega

Ühte starti lubatakse korraga maksimaalselt 8 võistlejat. Igas stardis sõidetakse 6 ringi. Iga stardi paremad saavad punkte UIM punktitabeli alusel. Katkestanud võistleja saab 25 punkti ja mittestartinud punkte ei saa.

Ring tähistatakse kuue poiga, kummaski ringi otsas on kolm poid. Ristküliku määratlevad neli poid asetatakse rajale nii, et pikem külg on 100 m ja lühem 20 m. Ristküliku otsa asetatakse kolmas pöördepoi nii, et see satub 10 m raadiusega ringile ristkülikust väljaspool. Vaba ruum väljaspool ringi peab olema vähemalt 40 meetrit, stardikaldast 20 meetrit. Ringil sõidetakse päripäeva. 

Kvalifikatsioonisõite peab võistlejal olema vähemalt kolm. Finaalsõidus on minimaalselt kolm starti. Kui võistlejaid on vähem kui 8, siis eelsõite ei sõideta.

Vaata ka
Veemoto

Veemotosport
Raadio
Jett

Jett ehk vesiturbiinsõiduk ehk skuuter on statsionaarmootoriga, jugakäituriga (vesiturbiiniga) istudes, põlvili või seistes juhtrauast juhitav ja kuni 4 meetri pikkune kokpitita veesõiduk, mis ühtlasi ei sarnane ehituselt mootorpaadile.

Kirjeldus ja kasutus  
Jett on lihtne aga kiire veesõiduk, mis võtab tavaliselt peale 1-3 inimest. Jetil on madalad pardad ja mootorrattaga sarnanevad kindlad istekohad ahtrikonsoolil või seismiskoht väiksemal ahtriplatvormil-tekil. Sõidupiirkonna poolest on Jett on üldiselt võrreldav D-kategooria väikelaevaga. 

Jetijuhi tunnistust saab taotleda isik, kes on sooritanud sellekohase teooriaeksami ja on vähemalt 15 aastat vana. Jetijuhi tunnistuse taotlemiseks vajaliku ettevalmistuse, sealhulgas praktilised oskused võib omandada iseseisvalt, aga ka Veeteede Ameti tunnustatud kursustel. Jetijuhi tunnistuse taotlemiseks on vaja sooritada teooriaeksam, mille viib läbi koolituskursuste korraldaja.

Jetiga sõitjad on sõidu ajal kohustatud kandma kehakaalule vastava kandevõimega päästevesti või ohutusvesti.

Jetiga võisteldake rajasõidus, kestvussõidus, vigursõidus, slaalomis ja teistes erinevates võistlusvormides.

Vaata ka
Veemoto
Mootorpaat
Väikelaev

Veemotosport
Veesõidukid
Rahvusvaheline Veemoto Liit

Rahvusvahelise Veemoto Liit (prantsuse Union Internationale Motonautique – UIM) on 1972. aastast Monacos asuva peakorteriga spordialaliit, mis korraldab rahvusvahelist veemotosporditegevust.

Liidu ajalugu ulatub 19. sajandisse, mil tekkisid esimesed rahvuslikud veemotoliidud. Inglismaal eksisteeris juba pikka aega Mootorlaevastiku Assotsiatsioon MMA (Marine Motoring Association), mis organiseeris Suurbritannias ja Põhja-Iirimaal võistlusi ning registreeris rekordeid. 1912. aastal loodi USA-s APBA (American Power Boat Association), millest sai õigupoolest maailma juhtiv veemotoliit, mille väga põhjalikud reeglid olid aluseks paljude teiste riikide reegliraamatute koostamisele. Mõnedel andmetel loetakse APBA sünniajaks aastat 1903. Itaalia väga tugev veemotoliit FIM (Federazione Italiana Motonautica) loodi 1923. ja sakslaste autoliit ADAC (Allgemeine Deutsche Automobil-Club) 1903. aastal.

1902. aastal loodi Londonis Rahvusvaheline Mootorjahtide Liit (International Motor Yachting Union). Kulus veel 20 aastat, enne kui sellest liidust tuli arvestatav suuri rahvusvahelisi võistlusi korraldav ja rekordeid kinnitav organisatsioon. Seega võib aastat 1922 lugeda liidu sünniajaks, mille peakorter kolis Belgiasse. 1946. aastal muutis liit oma nimeks U.I.M., kuhu igast riigist kuulub üks rahvuslik organisatsioon. Seega on tegelikult tegemist liitude liiduga. 1972. aastal kolis UIM-i peakorter Monacosse.

UIM avaldab igal aastal aastaraamatu ja reegliraamatud. UIM-i ametlikud töökeeled on prantsuse ja inglise keel. Tegevust juhib keskkomitee, mille valib peaassamblee. Keskkomitee tööd juhib president ja sinna võib kuuluda igast riigist vaid üks esindaja (minimaalselt viis liiget, praktiliselt aga 12). UIM-il on mitu komisjoni:

tehniline komisjon (COMINTECH)
spordikomisjon (COMINSPORT)
turvalisuse- ja meditsiinikomisjon (COMINSAFE)
turismikomisjon
vormelikomisjon
aquabike'i-komisjon
ookeanivõistluse komisjon (COMINOFF)
reeglikomisjon (COMCONA)
mootorikomisjon (POWERTRAIN)

UIM-i presidendid
1922–1944 Alfred Pierrard (Saksamaa) 
1946–1972 Freddy Buysse (Belgia) 
1972–1975 Vittore Catella (Itaalia) 
1975–1978 Claude Bouilloux Lafont (Prantsusmaa) 
1978–1985 Francesco Cosentino (Itaalia) 
1985–1987 Paul Lamberts (Belgia) 
1987–2007 Ralf Frohling (Saksamaa) 
2007 – praeguseni Raffaele Chiulli (Itaalia)

UIM-i peasekretärid
1922–1925 John Ward (Iirimaa) 
1925–1965 Maurice Pauwaert (Belgia) 
1965–1972 Henri Thomas (Belgia) 
1973–1992 José Mawet (Belgia) 
1992–2011 Régine Vandekerckhove (Belgia)
2011 – praeguseni Andrea Dini (Itaalia)

Eesti
Eesti Veemoto Liit võeti UIM-i vaatlejaliikmeks 1992. aastal. Nüüd on Eesti Veemoto Liit UIM-i täieõiguslik liige. Eesti esindajana on Vahur Joala olnud UIM-i spordikomitee (COMINSPORT) liige aastast 2012 ja keskkonnakaitse töörühma liige aastast 2011. Ta on ka Hydro Working Groupi liige ning paadiklasside F-125 ja F-250 sportlaste esindaja spordiliidus UIM.

Välislingid
UIM-i koduleht

Veemotosport
Veemoto
August Turp

August Turp (23. märts/4. aprill 1887 Aidu vald (Paistu kihelkond) – 4. juuni 1993 Kurtna) oli Eesti pikaealine.

1909 asus August Turp elama Tartumaale, kus töötas Tõravere koolmeistri ja koolijuhina 40 aastat.

1925 sooritas ta Treffneri gümnaasiumis keskkooli lõpueksamid, läbinud enne Tartu õhtukooli juures kolmed suvekursused. Tõraveres laste õpetamise kõrvalt lõpetas ta 1932 Tartu ülikooli pedagoogika ja filosoofia teaduskonna kõrgema astme laudatur'i ulatuses, rahvaluule ja etnograafia approbatur'i ulatuses, kinnitas rektor Johan Kõpp oma allkirjaga lõpudiplomil.

1949 viidi August Turp käsukorras üle õpetajaks Elva Keskkooli, kus ta andis ajalugu, psühholoogiat, loogikat, saksa, inglise ja ladina keelt. Õpetajatööd jätkas ta ka pensionieas kuni 75 aasta vanuseni, andes Rõhu koolis matemaatikat, anatoomiat ja keemiat, Ranna koolis vene ja eesti keelt ning Kallastel saksa keelt.

August Turp osales 102-aastasena Balti ketis ja oli väidetavalt selle vanim osaleja.

Viited

Kirjandus 
Saja-aastased kooliõpetajad – Õpetajate Leht, 24. detsember 2003.
Vapramäega seotud isikud

Eesti üle 100-aastased
Eesti pedagoogid
Eesti koolijuhid
Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna vilistlased
Korporatsioon Rotalia liikmed
Sündinud 1887
Surnud 1993
Anna Markus

Anna Markus (neiuna Anna Saar; 18. detsember 1874 Lahmuse – 7. detsember 1955 Türi) oli eesti näitleja.

Anna Markus õppis 1887–1893 Paide saksa tütarlastekoolis. 

Töötas näitlejana 1896–1899 Paides, seejärel 1900–1906 Estonias, 1907–1916 ja 1925–1928 Vanemuises, 1916–1918 Pandorini seltsi teatritrupis ja Tallinna Tööliste Teatris, 1918–1925 Eesti Draamateatris. 

Küüditati 25. märtsil 1949 Siberisse, naasis Eestisse 1955. aastal, aga suri üsna pea.

Isiklikku 
Ta oli aastatel 1899–1931 abielus näitleja, tõlkija ja teatri majandusjuhi Jüri Markusega. Nende tütar oli kunstiajaloolane Elsbet Parek, kelle üks tütar on vabadusvõitleja Lagle Parek ja teise tütre, Eva-Marju poeg on samuti vabadusvõitleja Heiki Ahonen.

Viited

Välislingid 
 

Eesti näitlejad
Eesti represseeritud isikud
Sündinud 1874
Surnud 1955
Veepall 2008. aasta suveolümpiamängudel

Veepall 2008. aasta suveolümpiamängudel toimus 10.–24. augustini. Võistlused toimusid nii meeste, kui naiste arvestuses. Meeskondi osales 12 ja naiskondi 8. Kõik veepallikohtumised toimusid Yingdongi Natatoriumis.

Kvalifitseerunud riigid

Mehed

Naised

Võistluste ajakava

Võistluste formaat 
Olümpiamängudel selgitasid mehed medalivõitjad 12 ja naised 8 võistkonna osavõtul, kus igas võistkonnas oli 13 mängijat. Meeskonnad jagunesid kahte alagruppi, mõlema alagrupi võitjad pääsesid otse poolfinaali. Teiseks ja kolmandaks tulnud meeskonnad selgitasid omavahelisel turniiril ülejäänud kaks poolfinalisti. Täpselt sama süsteemi kasutati ka naiskondade vahel. Naistel oli kaks neljaliikmelist alagruppi.

Tulemused

Mehed 
Eelmiste 2004. aasta Ateena olümpiamängude kolm paremat meeskonda olid:
  Olümpiavõitja: Ungari
  Hõbemedal: Serbia ja Montenegro
  Pronksmedal: Venemaa

Alagrupimängud

A-alagrupp

B-alagrupp

Veerandfinaalid

7.-12. koht

1.-6- koht

Poolfinaalid

7.-10. koht

1.-4. koht

Kohamängud

11.-12. koht

9.-10. koht

7.-8. koht

5.-6. koht

Pronksimäng

Finaal

Lõplik järjestus 
  Olümpiavõitja Ungari
  Hõbemedal USA
  Pronksmedal Serbia 
 4. koht Montenegro
 5. koht Hispaania
 6. koht Horvaatia
 7. koht Kreeka
 8. koht Austraalia
 9. koht Itaalia
 10. koht Saksamaa
 11. koht Kanada
 12. koht Hiina
 Ametlikud tulemused

Naised 
Eelmiste 2004. aasta Ateena olümpiamängude kolm paremat naiskonda olid:
  Olümpiavõitja: Itaalia
  Hõbemedal: Kreeka
  Pronksmedal: USA

Alagrupimängud

A-alagrupp

B-alagrupp

7.-8. koha mäng

Veerandfinaalid

5.-6. koha mäng

Poolfinaalid

Pronksimäng

Finaal

Lõplik järjestus 
  Olümpiavõitja Holland
  Hõbemedal USA
  Pronksmedal Austraalia 
 4. koht Ungari
 5. koht Hiina
 6. koht Itaalia
 7. koht Venemaa
 8. koht Kreeka
 Ametlikud tulemused

Välislingid 
 Veepalli ametlik lehekülg Pekingi OM-il
 FINA kodulehekülg

2008. aasta suveolümpiamängud
Veepall olümpiamängudel
Triatlon 2008. aasta suveolümpiamängudel

Triatlon 2008. aasta suveolümpiamängudel toimus 18. ja 19. augustil. Võistlused toimusid nii meestele kui naistele. Olümpial koosnes triatlon 1500 m ujumisest, 40 km jalgrattasõidust ja 10 km jooksust. Nii meeste kui naiste arvestuses läks võistlema 55 sportlast.

Võistluste ajakava

Tulemused

Mehed 

Finaal: 18. august 
Osavõtjaid: 55
Lõpetajaid: 50
Olümpiavõitja 2004: Hamich Carter, Uus-Meremaa
Ametlikud tulemused: Final

Naised 

Finaal: 19. august 
Osavõtjaid: 55
Lõpetajaid: 45
Olümpiavõitja 2004: Kate Allen, Austria
Ametlikud tulemused: Finaal

Medalid

Välislingid 

 Triatloni ametlik lehekülg Pekingi OM-il
 ITU kodulehekülg

2008. aasta suveolümpiamängud
Triatlon
Suitsusaun

Suitsusaun on traditsiooniline saun, mille kütmisel tekkivaid suitsugaase ei juhita küttekoldest korstna kaudu ruumist välja. Kerisekivid on küttekolde kohal; leegid kuumutavad kive vahetult ja suits tõuseb otse läbi kerise ümbritsevasse ruumi. Osa suitsust võidakse saunaruumist õhuavade või luukide kaudu välja päästa.

Suitsusauna kütmine võtab tavapärase tänapäeva saunaga võrreldes kauem aega, sest kogu vajaminev soojus tuleb ühe kütmisega kerisekividesse talletada. Suits aetakse enne saunaminekut leiliruumist välja ning saunaskäigu ajal enam juurde kütta ei saa. Keris peab olema suhteliselt suur, et kividesse saaks piisavalt kuumust salvestuda.

Suitsusauna laval istudes on targem seljaga mitte vastu seina nõjatuda, sest nii seinad mingist kõrgusest alates kui ka lagi koguvad aja jooksul enda külge paksu kihi tahma.

Tänapäeval on suitsusaun praktilistel kaalutlustel peaaegu välja surnud, kuid muu hulgas nii Eestis kui ka Soomes leidub siiani inimesi, kes suitsusauna ainsaks õigeks saunaks peavad. Soomes tegutseb ka rahvusvaheline suitsusaunaklubi, kes testib uute liikmete saunu ja korraldab suitsusaunakongresse. Eestis saab suitsusaunaelamust kogeda muu hulgas mitmes turismitalus.

Märtsikuus 2013 esitas Eesti võrokeste suitsusaunakombestiku UNESCO vaimse pärandi esindusnimekirja. Taotluse koostas Võrumaa vabatahtlik suitsusauna koostöökogu. Novembris 2014 kanti Võromaa suitsusaunakombestik UNESCO nimekirja.

Viited

Kirjandus
 Risto Vuolle-Apiala. "Suitsusaun", tõlkinud Anu Nõulik, Ehitame 2005, ISBN 9985890612

Välislingid

 Leppoja suitsusaun
 Asko Valdmann. "Suitsusaun: äraproovitud ja hinnatud", Äripäev, 5. mai 2007
 International Smoke Sauna Club
 Jüri Saar. "Suitsusaun annab erilise elamuse", Postimees, 3. oktoober 2006
 Grethe Rõõm. Sauna! Mis seal enam mõelda veel, Eesti Naine
 Ulvar Käärt. Võrulased: suitsusaunale UNESCO kaitse, Eesti Päevaleht, 28. jaanuar 2010
 Suitsusaun vanal Võrumaal Eesti vaimse kultuuripärandi nimistu

Saun
Tervis
Eesti kultuur
Soome kultuur
Kujundujumine 2008. aasta suveolümpiamängudel

Kujundujumine 2008. aasta suveolümpiamängudel toimus 18.-23. augustini Pekingi Riiklikus Veekeskuses, kus osales 96 naissportlast 24 riigist ja välja jagati 2 komplekti medaleid

Võistlusalad 

 Duetid
 Rühmaharjutus

Paare osales kokku 16 ja rühmaharjutuses osales 8 naiskonda, kuhu kuulus 9 sportlast. Rühmaharjutuses lubati võistlema 8 sportlast.

Võistluste ajakava

Tulemused

Duetid 

 
Finaal: 20. august 
Osavõtjaid: 24
Olümpiavõitja 2004: Anastassia Davõdova - Anastassia Jermakova, Venemaa  
Ametlikud tulemused: Finaal

Rühmaharjutus 

  
Finaal: 23. august 
Osavõtjaid: 8 võistkonda
Olümpiavõitja 2004: Venemaa 
Ametlikud tulemused: Finaal

Medalid

Välislingid 

 Kujundujumise ametlik lehekülg Pekingi OM-il
 FINA kodulehekülg

2008. aasta suveolümpiamängud
Kujundujumine olümpiamängudel
Tallinna sadamate loend

''Siin on loetletud Tallinna piires asuvad sadamad läänest ida poole. 

Kakumäe sadam
Meeruse sadam
Bekkeri sadam
Piirivalvesadam – Politsei- ja Piirivalveamet
Vene-Balti sadam – BLRT
Katariina kai
Paljassaare sadam – Tallinna Sadam
Lahesuu sadam
Hundipea sadam – Veeteede Amet
Miinisadam – Eesti Merevägi
Noblessneri sadam (sh Noblessneri jahisadam) – BLRT
Lennusadam – Eesti Meremuuseum
Kalasadam – Pro Kapital
Patareisadam – Lindaliini AS
Vanasadam – Tallinna Sadam, vt ka Admiraliteedi bassein
Pirita Sadam – TOP
Kalevi Jahtklubi
Aegna sadam – Tallinna Linnavalitsus

Vaata ka
Tallinna sõjasadam
Tallinna Sadam
Eesti sadamate loend

 
Eesti merenduse loendid
Triin Tael

Triin Tael (sündinud 15. augustil 1973) on eesti tõlkija.

Ta on lõpetanud 1996. aastal Tartu Ülikooli inglise keele ja kirjanduse erialal cum laude.

Eesti keelde tõlgitud teosed
Anne Rice "Intervjuu vampiiriga". Varrak, 1995
Hanif Kureishi "Äärelinna Buddha". Varrak, 1996
Angela Carter "Õhtud tsirkuses". Varrak, 1998
Martha Davis, Patrick Fanning ja Matthew McKay "Suhtlemisoskused". Väike Vanker, 1998
Tibor Fisher "Kogujate koguja". Varrak, 2001
Nick Hornby "Elu edetabelid". Varrak, 2001
Lawrence Norfolk "Lemprière'i sõnaraamat". Varrak, 2001
Lawrence E. Saphiro "Kuidas kasvatada lapses emotsionaalset intelligentsust". Väike Vanker, 2002
Mark Haddon "Kentsakas juhtum koeraga öisel ajal". Varrak, 2003
Hanif Kureishi "Gabrieli and". Varrak, 2003
Stephen Baker "Kuidas elada koos närvilise koeraga". Eesti Ekspressi Kirjastus, 2004
Jennifer Johnston "Illusionist". Varrak, 2004
Zadie Smith "Valged hambad". Varrak, 2005
Ali Smith "Juhuslik". Varrak, 2007
Lionel Shriver "Me peame rääkima Kevinist". Varrak, 2008
John Boyne "Poiss triibulises pidžaamas". Fookus Meedia, 2009
Hanif Kureishi "Midagi sulle öelda". Varrak, 2009
Khaled Hosseini "Tuhat hiilgavat päikest". Eesti Ajalehed AS, 2010
 Nick Hornby "Julia, alasti". Varrak, 2010
David Nicholls "Üks päev". Varrak, 2011
Rawi Hage "De Niro mäng". Varrak, 2012
Siri Hustvedt "Meesteta suvi". Varrak, 2013
 John Burnside "Uppumiste suvi". Varrak, 2013
 Lydia Davis "Arved klaariks" . Loomingu Raamatukogu, 2015
 Tan Twan Eng "Õhtuste udude aed". Varrak, 2015
 Nick Hornby "Naljakas tüdruk". Varrak, 2015
 Will Self "Vihmavari". Varrak, 2016
 Hanif Kureishi "Äärelinna Buddha". 1996. a. tõlke parandatud versioon. Varrak, 2017
 Hanif Kureishi "Eimiski". Varrak, 2017
 Mia Kankimäki "Asjad, mis panevad südame kiiremini põksuma". Varrak, 2018
Mark Haddon "Kentsakas juhtum koeraga öisel ajal". 2003. aasta tõlke täiendatud versioon. Draakon & Kuu, 2018
Sally Rooney "Vestlused sõpradega". Varrak, 2019
Marcia Willett "Kojutulekud". Varrak, 2019
Mia Kankimäki "Naised, kellest ma öösiti mõtlen". Varrak 2020
Ben Okri "Vabadusekunstnik". Varrak 2020
Aino Havukainen ja Sami Toivonen "Teedu ja Peedu, õudne Koletis-Koletis ja teised kentsakad lood". Hea Lugu 2020
Wanda Gág "Miljonid kassid". Hea Lugu 2020
Miriam Toews "Kõik mu mured mannetud". Hea Lugu 2021
Aino Havukainen ja Sami Toivonen "Teedu ja Peedu raju rongisõit". Hea Lugu 2021
Richard Powers "Ilmapuu". Varrak 2021
Paula Havaste "Pronkstäht" (värsid). Hea Lugu 2021
Jenny Offill "Ilm". Varrak 2021
Aino Havukainen ja Sami Toivonen "Teedu ja Peedu veidrad leiutised läbi aegade". Hea Lugu 2021
Tony Oppedisano "Sinatra ja mina. Hilisöisel tunnil." Ühinenud Ajakirjad 2021
Anja Portin "Raadio Popov". Ühinenud Ajakirjad 2021
Sally Rooney "Kaunis maailm, kus sa oled". Varrak 2022
Laura Pörsti "Viimane aasta. Ülestähendusi mõningatest riidekappidest". Hea Lugu 2022

Viited. 

Eesti tõlkijad
Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1973
Kirgas unenägu

Kirgas unenägu ehk teadvusel uni (inglise keeles lucid dream) on unenägu, mille nägija on teadlik sellest, et ta näeb und. 

Kirkas unenäos saab inimene kontrollida kõike, samuti on võimalik sooritada asju, mis on füüsiliselt võimatud. Kirgas unenägu võib olla äärmiselt reaalne ja elav olenevalt inimese eneseteadvuse tasandist unenäo jooksul.

Kirgas unenägu võib alata mitmel viisil. Esimene on inglise keeles dream-initiated lucid dream (DILD), mis algab nagu tavaline unenägu ja mille käigus und nägev isik millalgi saab aru, et ta näeb und. Teine viis on inglise keeles wake-initiated lucid dream (WILD), mille puhul und nägev inimene läheb normaalsest ärkveloleku faasist otse une faasi ilma, et teadvuselolek katkeks. Ja see nimekiri läheb veel edasi.

Kirgaste unenägude nägemist on teaduslikult uuritud ja nende olemasolu on tõestatud. Teadlased, nagu Allan Hobson on neurofüsioloogilise lähenemisega unenäole aidanud avada kirka unenäo tagamaid.

Teaduslik minevik 
Esimene teadaolev raamat, mis viitab kirgastele unenägudele ja nende teaduslikule potentsiaalile, oli 1968. aastal avaldatud Celia Greeni teos "Kirkad unenäod". See andis ülevaate varasemast kirjandusest ja tema enda uuringute käigus avastatust. Green analüüsis selliste unenägude karakteristikat ja jõudis järeldusele, et need on uus kogemuste kategooria, mis on üsna kaugel tavalisest unenäost. Ta ennustas, et need võivad olla seotud REM-unega. Green oli esimene, kes viis kirkad unenäod kokku nn võltsärkamise fenomeniga.

Filosoof Norman Malcolmi 1959. aastal avaldatud tekst "Dreaming" vaidles unenägude aruande täpsuse kontrollimise võimalusele vastu. Arusaam, et silma liikumine unenägudes mõjutas und nägeva inimese füüsilisi silmi, lõi siiski võimaluse tõestada, et tegusid, mis on magaja elu jooksul aset leidnud, oleks võimalik uuesti esile kutsuda ja läbi elada kirkas unenäos. Esimese tõestuse selle kohta esitas 1970. aastate lõpus Briti parapsühholoog Keith Hearne. Vabatahtlik nimega Alan Worsley kasutas silma liikumist, et anda märku kirkuse olemasolust, mis talletati polüsomnograafiga (polüsomnograafia või PSG on mitmeparameetriline test, mida kasutatakse une õppimisel. Testi tulemust kutsutakse polüsomnogrammiks [< kr poly 'palju', lad somnus 'uni', kr graphein 'kirjutama'].)

Hearne'i tulemusi ei levitatud väga laialt. Esimese artikli avaldas paar aastat hiljem Stephen LaBerge Stanfordi ülikoolis, kes iseseisvalt leiutas sarnase tehnoloogia oma doktoriõpingute käigus.

1980. aastate jooksul levis kirgaste unenägude uurimine laiemalt. Teaduslikud uuringud kinnitasid, et kirgaste unenägude nägijad on suutelised uurijatele demonstreerima, et nad on oma une käigus täiesti ärkvel (kasutades silma liigutamise signaali). 

Psühholoogia
Uni
Ali Smith

Ali Smith (sündinud 1962) on Šoti kirjanik.

Ali Smithi romaan "Juhuslik" ("The Accidental") võitis 2005. aasta Whitbreadi kirjanduspreemia romaani kategoorias. Teos on ilmunud ka eesti keeles 2007. aastal kirjastuses Varrak Triin Taela tõlkes.

Šoti kirjanikud
Sündinud 1962
Meeruse sadam

Meeruse sadam (sadama kood: EE MRS) on sadam Kopli lahe kirdeosas Kopli poolsaare edelarannikul Bekkeri sadama kõrval. 

Meeruse ja Bekkeri sadamal on ühised omanikud. 
Sadama maa-ala on 59 893 m2 ja veeala 52 000 m2. Sadamas on 11 kaid kogupikkusega 770 m, suurim sügavus kai ääres on 4,4 m. 

Suurim laev, mis võiks Meeruse sadamas silduda, on kuni 143 m pikk ja kuni 24 m lai süvisega kuni 4,2 m.

Ajalugu
Nõukogude armee topograafilistel kaartidel (o42, 1:25 000) (1961, 1987) on tänast Bekkeri sadamat ja Meeruse sadamat kokku nimetatud Kopli Lõunasadamaks. 

Sadam kuulus enne Eesti taasiseseisvumist Tallinnas asunud kalurikolhoosile "Majak", mistõttu sadamas oli ka külmhoone, mis enam kasutuses pole.

Viited

Välislingid
Meeruse sadam Sadamaregistris

Tallinna sadamad
Põhja-Tallinna ehitised
Bronisław Geremek

Bronisław Geremek (sünninimega Benjamin Lewertow; 6. märts 1932 – 13. juuli 2008) oli Poola ajaloolane ja poliitik.

Geremek oli Poola Demokraatliku Liidu üks rajajaid ja Demokraatliku Liidu parlamendifraktsiooni esimees aastatel 1990–1997. 1991. aastal palus president Lech Wałęsa Geremekil moodustada valitsus, kuid see ei õnnestunud.

Aastatel 1989 kuni 2001 oli Geremek Poola parlamendi alamkoja liige, juhtides põhiseaduskomisjoni (1989–1991), välisasjade komisjoni (1989–1997) ning Euroopa asjade komisjoni (2000–2001). Aastatel 1997–2000 pidas Geremek välisministri ametit Jerzy Buzeki valitsuses. Geremek kirjutas alla Poola liitumislepingule NATOga (1999).

2004. aastal valiti Geremek Euroopa Parlamenti.

Geremeki isa oli rabi, kes suri Auschwitzi koonduslaagris.

Geremek hukkus liiklusõnnetuses.

Tunnustused 
 1998 Karl Suure auhind
 2002 Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk

Poola välisministrid
Poolast valitud Euroopa Parlamendi liikmed
Poola ajaloolased
Maarjamaa Risti I klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1932
Surnud 2008
Holden

Holden on Austraalia automark ja autosid tootev ettevõte asukohaga Port Melbourne'is. Ettevõtte J.A Holden and Co asutas James Alexander Holden 1856. aastal ja see oli algselt naha- ja sadulsepaettevõte. 1908 hakati tegelema autode hooldusega ja hakati tootma moottorrattakülgkorve. 1913 valmistati esimene auto. 1919 hakati valmistama autokeresid eri automarkidele, peamiselt Chevrolet'le. 1931. aastast on see General Motorsi (GM) tütarfirma. 2005. aastast on ettevõtte ametlik nimi GM Holden Ltd.

2007. aasta novembris oli ettevõtte palgal 6500 inimest.

Holdeni turuosa Austraalias oli 27,5% aastal 2000 ja 15,2% aastal 2006.

2017. aastaks plaanitakse Holdeni autode ja automootorite tootmine lõpetada. Peale seda hakkab Holden tegelema vaid autode ja varuosade müügi ning autode disainimisega.

Mudelid 

Mitmed Austraalias Holdeni kaubamärgi all müüdavad mudelid vastavad teise GM tütarfirma Opeli mudelitele.

 Adventra
 Apollo
 Astra
 Barina
 Berlina
 Calais
 Caprice
 Captiva
 Combo
 Commodore
 Crewman
 Cruze
 Monaro
 Nova
 Rodeo
 Statesman
 Tigra
 Ute
 Vectra
 Viva

Välislingid 

 Holdeni koduleht
 18. detsember 2013, Heiki Suurkask, Holdeni viimsed päevad, ehk kuidas kauged omanikud Austraalia uhkusele lõpu teevad, forte.delfi.ee

Autotootjad
Austraalia ettevõtted
Éowyn

Èowyn on J. R. R. Tolkieni kolmikteose "Sõrmuste Isand" tegelasi.

Taust 
Tema isa Eomund oli Ratsuri Margi liider ja ta ema Theodwyn oli Rohani kuningas Théodeni õde. Éowynil oli vanem vend Eomer, kes sündis aastal 2991. Nende isa Eomund tapeti 3002. aastal orkide poolt. Nende ema aga haigestus ja suri varsti pärast seda. Orvuks jäädes oli Èomer umbes 11-aastane ja Èowyn 7-aastane.

Pärast vanemate surma viis nende onu kuningas Thèoden lapsed enda juurde elama ja kasvatas nad üles koos oma poja Théodrediga. Onu oli neile kui pärisisa ja Théodred oli neile kui lihane vend.

Èowyn kasvas kauniks naiseks. Tal olid pikad blondid juuksed ja hallid silmad. Ta õppis hobusega ratsutama ja mõõka käsitlema. Ta armastas palavalt oma rahvast ning oli tugev ja kartmatu. Samuti oli temas Lossarnachi vanaema Morwnilt päritud uhkus ja graatsia.

3014. aastal jääb kuningas Thèoden haigeks. Ta vananeb enneaegu ja tema otsustusvõime on häiritud. Tema nõunik Grima on aga tema ja Rohani rahva teadmata Sarumani käsilane. Grima kasutab ära kuninga nõrkust ning mürgitab ta meeli, et kiirendada veelgi kuninga allakäiku ning nõrgestada Rohani riiki. Grima ihaldab palavalt Èowyni ning võis olla, et Saruman on Grimale Èowyni lubanud kui tema teenete tasu.

Haige Thèodeni eest hoolitsemise kohus laskub Èowyni õlule. Viis aastat näeb Èowyn, kuidas tema armastatud jääb üha viletsamaks, abitumaks. Èowyni mure oma onu pärast seguneb pettumusega, sest tema jääb haiget onu põetama samal ajal kui Èomer ja Thèodred kaitsevad Rohani piire vaenlase eest. Grima teravad sõnad tekitavad veelgi enam Èowynis meeleheidet ja masendust, justkui oleks tema ja Rohani kuninglik koda kaotanud oma au. Èowyni käitumine muutub aina külmemaks ja eemalolevamaks. Ta on justkui kaunis lill, mida puudutanud pakane.

25. veebruaril 3019 Thèorded tapetakse. Hiljem selgub, et see oli Sarumani soov, et kõrvaldada kuninga ainus poeg ja pärija.

2. mail, kui Èowyn ootab Thèodeni, saabuvad Kuldsesse Halli Gandalf, Aragorn, Legolas ja Gimli. Gandalf vabastab Thèodeni Sarumani mõju alt ja Thèoden tõuseb ja läheb välja ning hingab taas vaba õhku. Èowyn aitab oma onul kõndida, kuid Thèoden ütleb, et enam pole midagi karta, ja Èowyn usaldab oma onu Gandalfi hoolde.

Siis näeb Èowyn esimest korda Aragorni selgelt. Aragorn tundub talle kuninglik – täis elujõudu ja väge, kõike mida ta on ihaldanud, ja Èowyn usub enese olevat temasse armunud.

Sõrmuste Isand
Keskmaa tegelased
Troofsus

Troofsus ehk toitelisus on mingis veekogus selle aineringes liikuvad orgaanilised (humiinained) ja anorgaanilised ained (mineraalained ja biogeenid), mis ringlevad nii veesambas kui ka veekogu setteis, kusjuures see väljendab nende ühendite hulka, liikumiskiirust ja põhjasetteisse akumuleerumise intensiivsust. 

Troofsuse alusel saab eristada järvetüüpe, mille hulka kuuluvad näiteks oligotroofsed, düstroofsed ja eutroofsed järved.

Limnoloogia
Hüdrobioloogia
Ökoloogia
Fjodor Taranovski

Fjodor Taranovski (vene keeles Федор Васильевич Тарановский; 24. mai 1875 Płońsk, Poola – 23. jaanuar 1936 Belgrad) oli õigusteadlane.

Sündinud Varssavi lähedal segaperekonnas. Isa oli venelane, ema poolatar. Fjodor (Theodor) Taranovski õppis Varssavis gümnaasiumis, aastal 1896 lõpetas kuldmedaliga Varssavi ülikooli õigusteaduskonna, kuhu jäi ka pärast lõpetamist tööle. Aastatel 1902–1903 stažeeris Heidelbergi, Göttingeni ja Berliini ülikoolis. 

Aastal 1905 kaitses Peterburi ülikoolis magistrikraadi. 1908 valiti Taranovski Jaroslavli juriidilise lütseumi erakorraliseks professoriks, 1911 kaitses Peterburi ülikoolis doktorikraadi. 

Oli aastatel 1908–1917 Tartu ülikooli vene õiguse ajaloo professor. Alates 1917. aasta sügisest töötas Petrogradi ülikoolis vene õiguse ajaloo korralise professorina. Aastal 1920 lahkus Venemaalt Belgradi ning töötas seejärel Belgradi ülikoolis professorina.

Välislingid 
 Teoseid
 Biograafiline artikkel (vene keeles)
 Valentin Ovtšinnikov ja Fjodor Taranovski. Kaksikportree

Tartu Ülikooli õigusteaduskonna professorid
Õigusteadlased
Sündinud 1875
Surnud 1936
Gustav Tammann

Gustav Heinrich Johann Apollon Tammann (28. mai 1861 Jamburg – 17. detsember 1938 Göttingen) oli baltisaksa keemik.

Gustav Tammann oli baltisakslane (mõnedel andmetel isa poolt eesti päritolu). Sündis Peterburi kubermangus Jamburgi linnahaigla arsti perekonnas.

Pärast Tartu Kubermangugümnaasiumi lõpetamist alustas ta 1879. aastal füüsikaõpinguid Tartu Ülikoolis, kuid õppejõudude Carl Ernst Heinrich Schmidti ja Wilhelm Ostwaldi mõjul valis lõpuks keemia. Lõpetamise järel jäi Tammann tööle ülikooli keemiakateedri juurde, kaitses seal 1885. aastal magistrikraadi ning 1890. aastal doktorikraadi. Oli 1887–1889 eradotsent, 1889–1892 dotsent, 1892–1902 professor Tartus, 1903–1929 professor Göttingenis.

Gustav Tammann lõi Tartus laialdase tunnustuse võitnud füüsikalise keemia koolkonna ning oli üks füüsikalis-keemilise analüüsi rajajaid.
 
Aastal 1900 avastas ta jää erinevate struktuursete vormide olemasolu. Need erinevad vormid moodustuvad kõrgel rõhul.

Tunnustus
1910 – valiti Göttingeni Teaduste Seltsi liikmeks 
1912 – valiti Keiserliku Peterburi Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks (1917–1925 Venemaa Teaduste Akadeemia, 1925–1927 NSV Liidu Teaduste Akadeemia korrespondentliige, 1927. aastast auliige (välisliige))
1919 – valiti Preisi Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks

Isiklikku 
Tema lapselaps on astronoom Gustav Andreas Tammann.

Viited

Kirjandus 
Vello Past, "Keemia suurkuju Gustav Tammann: 150 aastat Tartu ülikoolis koolitatud kuulsa keemiku sünnist", Akadeemia 2011, nr 6, lk 1127–1134.

Välislingid 
 Werke von Gustav Heinrich Johann Tammann
 Teoseid
 

Eesti keemikud
Baltisaksa teadlased
Tartu Ülikooli professorid
Sündinud 1861
Surnud 1938
Piiumetsa mõis

Piiumetsa mõis (saksa keeles Piometz) oli rüütlimõis Türi kihelkonnas Järvamaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Türi valda Järva maakonnas.

Ajalugu
Piiumetsa mõis rajati 1623. aastal ning selle esimene omanik oli Kiltsi mõisnik Otto von Uexküll. Hiljem läks see tema tütrele Sophie Gertrudele ja tema abikaasale Fabian von Zoegele. 

1678. aastal müüsid Zoeged mõisa Otto Reinhold von Taubele, kes omakorda selle 1686. aastal Gustav Johann von Essenile edasi müüs. Essenite valdusse jäi Piiumetsa 1732. aastani. 

1750. aastal läks mõis Adam Friedrich von Stackelbergile ja 1799. aastal Carl Alexander von Sternile.

19. sajandil kuulus mõis veel Helffreichidele. 1899. aastal ostsid mõisa Rausch von Traubenbergid Lokuta mõisast. Nende kätte jäi see kuni võõrandamiseni. Mõisakeskus kuulus neile kuni 1939. aastani.

Mõisakompleks
Piiumetsa mõisa uus peahoone valmis 1903. aastal. Heimatstiilis hoone esimene korrus on kivist ja teine puidust. Pärast mõisa võõrandamist rajati sinna korterid, kuhu majutati peamiselt 9. Mai kolhoosi töötajaid, sh mujalt Nõukogude Liidust sisserännanuid. Mõisa saalis peeti kolhoosipidusid. Hoone taheti 1980. aastate algul renoveerida kultuurikeskuseks, kuid seoses Eesti iseseisvumisega jäid tööd pooleli ning hoone on seisnud aastaid tühjana.

Mõisa endine peahoone ja ka suurem osa kõrvalhooneid jääb uuest härrastemajast umbes sada meetrit loodesse. Enamikust kõrvalhoonetest on alles varemed.

2016. aasta sügisel põles mõisa peahoone, järele jäid vaid esimese korruse kiviseinad.

Vaata ka
 Eesti mõisate loend
 Piiumetsa

Viited

Kirjandus
Alo Särg, "Järvamaa mõisad ja mõisnikud" Argo, Tallinn 2005

Välislingid
Piiumetsa mõisast Eesti mõisaportaalis
Vana pilt: Piiumetsa mõis Järva Teataja (2011)

Järvamaa mõisad
Türi vald
Türi kihelkond
Ujumise olümpiarekordid

Ujumise olümpiarekordid 

Rahvusvaheline Olümpiakomitee kinnitab olümpiamängudel basseinipõhistel ujumisvõistlustel kiireimaid aegu olümpiarekorditena. Meeste ujumine on kuulunud suveolümpiamängude ametlikku programmi alates kaasaegsete olümpiamängude loomisest 1896. aastal Ateenas; alates 1912. aastast lubati naisi osalema olümpiamängudel. 1896. aasta olümpiamängude ujumisvõistlused toimusid Egeuse mere lahes, kus ujujatelt oodati kaldale ujumist - Ungari ujuja Alfréd Hajós võitis sel aastal kaks kuldmedalit, öeldes: „Minu tahe elada ületas täielikult minu soovi võita ." 1900. aasta suveolümpiamängudel Pariisis ujumisvõistlused toimusid Seine'i jões ja 1908. aasta suveolümpiamängude ujumisvõistlused peeti 100-meetrises basseinis, mida ümbritses kergejõustikurada Valge linna staadionil Londonis. 

Võistlused toimuvad neljas ujumiskategoorias: vabaujumises, seliliujumises, rinnuliujumises ja libliujumises, erinevatel vahemaadel ja kas individuaalsel või teatevõistlusel. Samuti peetakse nii kompleksujumise ujumisvõistlusi, nii individuaalselt kui ka teatevõistluses, kus kasutatakse kõiki nelja ujumise kategooriat. Rio de Janeiros toimunud 2016. aasta suveolümpiamängudel ujumises võistlesid nii mehed kui naised kuueteistkümnel võistlusel, mõlemast soost samadel võistlustel, välja arvatud 800 m vabaujumises (ainult naistele) ja 1500 m vabaujumises (ainult meestele). 32-st basseinipõhisest võistlusest on USA ujujatel kaheksateist olümpiarekordit, sealhulgas üks on kahasse Kanadaga. Austraalia ja Hiina ujujatel on igaühel kolm rekordit, Ungarile kuulub kaks rekordit ja ühe rekordiga on tabelis Hollandi, Brasiilia, Jaapani, Suurbritannia, Singapuri ja Rootsi. 2016. aasta suveolümpiamängudel püstitati kolmteist praegust olümpiarekordit.

Mehed

Naised

Vaata ka
Olümpia medalivõitjad ujumises (mehed)
Olümpia medalivõitjad ujumises (naised)
Ujumine olümpiamängudel
Ujumise maailmarekordid

Ujumine
Rekordid
Olümpiamängud
Aleksei Severtsov

Aleksei Nikolajevitš Severtsov (vene Алексей Николаевич Северцов; 29. september 1866, Moskva – 19. veebruar 1936, Moskva) oli Vene zooloog ja evolutsiooniteoreetik.

Lõpetas 1889 Moskva ülikooli professor M. A. Menzbieri õpilasena, jäi seejärel tema juurde tööle ja kaitses samas 1895 magistri- ja 1898 doktorikraadi. Töötas seejärel lühikest aega Moskva ülikoolis zooloogia eradotsendina, kust kutsuti 1898. aastal Tartu Ülikooli erakorraliseks professoriks. 1902 nimetati TÜ zooloogiakateedri korraliseks professoriks, kuid siirdus veel samal aastal Kiievi ülikooli, kus töötas 1911. aastani. Aastatel 1911–1930 oli Moskva ülikooli zooloogiaprofessor. NSV Liidu Teaduste Akadeemia akadeemik (1920), Ukraina NSV Teaduste Akadeemia akadeemik (1925). On loomade evolutsioonilise morfoloogia rajajaid.

Tartu Ülikooli professor 1899–1902.

Välislingid 
 Teoseid
 Aleksei Severtsovi rindportree
 Biograafiline artikkel (vene keeles)

Tartu Ülikooli professorid
Sündinud 1866
Surnud 1936
Venemaa zooloogid
Akadeemikud
Manolo Fábregas

Manolo Fábregas (pärisnimega Manuel Sánchez Navarro; 15. juuli 1921 Vigo, Hispaania – 4. veebruar 1996 México, Mehhiko) oli hispaania päritolu Mehhiko filmi- ja teatrinäitleja ning -lavastaja. Ta on mänginud üle 50 mehhiko mängufilmis.

Ta võttis endale nime oma vanaema Virginia Fábregasi järgi, kes oli tuntud näitlejanna nii Hispaanias kui Mehhikos.

Osatäitmisi 

"La barraca" (1945)
"La Mujer Legitima" (1947)
"El mártir del calvario" (1952)
"Two Mules for Sister Sara" (1969)
"Mecánica nacional" (1971)
"Lagunilla, mi Barrio" (1979)

Välislingid 
IMDB sissekanne

Mehhiko näitlejad
Sündinud 1921
Surnud 1996