joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Radehhiv

Radehhiv (ukraina Радехів, poola Radziechów) on linn Ukrainas Lvivi oblastis Tšervonohradi rajoonis. Kuni 2020. aastani oli linn Radehhivi rajooni halduskeskus. Radehhiv asub Lvivist umbes 67 km kirdes.

Radehhivit on esmamainitud 1472. aasta, Magdeburgi linnaõigused sai 1752. aastal. Esimese Poola jagamise tulemusel läks linn 1772. aastal Austria keisririigi võimu alla. 1919–1939 oli Radehhiv Poola koosseisus.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Radehhivi elanikest ukrainlasi 98,94%, venelasi 0,73% ja valgevenelasi 0,11%.

Viited

Ukraina linnad
Lvivi oblast
Rudkõ

Rudkõ (ukraina Рудки, poola Rudki) on linn Ukrainas Lvivi oblastis Sambiri rajoonis. Rudkõ asub Lvivi kesklinnast umbes 88 km lääneedelas.

Rudkõt on esmamainitud 1472. aastal, linnaõigused sai 1645. aastal. Esimese Poola jagamise tulemusel läks linn 1772. aastal Austria keisririigi võimu alla. Lühikest aega oli linn 1918–1919 Lääne-Ukraina Rahvavabariigi koosseisus. 1919–1939 oli Rudkõ Poola võimu all.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Rudkõ elanikest ukrainlasi 98,47%, poolakaid 0,75% ja venelasi 0,65%.

Viited

Ukraina linnad
Lvivi oblast
Kamjanka-Buzka

Kamjanka-Buzka (ukraina Кам'янка-Бузька; poola Kamionka Bużańska) on linn Ukrainas Lvivi oblastis Lvivi rajoonis. Kuni 2020. aastani Kamjanka-Buzka rajooni keskus. Asub 96 km Lvivist edelas.

Kirjalikes allikates on asulat esmakordselt mainitud 1411. aastal Dymoszyni nime all.

1471 sai Magdeburgi linnaõigused ning Kamionka Strumiłowa nime. Teise Põhjasõja ajal hävitati linn suures osas. Rzeczpospolitale, pärast teist Poola jagamist kuulus Austria Galiitsia koosseisu.

1921–1939 oli Poola Tarnopoli vojevoodkonna koosseisus. 1939–1941 ja alates 1944 kuulus Ukraina NSV-le.

2017. aasta alguses oli linnas 10 762 elanikku.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kamjanka-Buzka elanikest ukrainlasi 95,49%, venelasi 3,29%, poolakaid 0,52 ja valgevenelasi 0,34%.

Viited

Välislingid 

http://kb-mr.org.ua/

Ukraina linnad
Lvivi oblast
Javoriv

Javoriv (ukraina Яворів, poola Jaworów) on linn Ukrainas Lvivi oblastis, Javorivi rajooni halduskeskus. Javoriv asub Poola piirist umbes 16 km kaugusel, Lvivist ligikaudu 48 km lääneloodes.

Javorivi on esmamainitud 1376. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1569. aastal.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Javorivi elanikest ukrainlasi 96,54%, venelasi 2,66%, poolakaid 0,24%, valgevenelasi 0,23% ja armeenlasi 0,08%.

Javorivis asub sõjaväebaas(en). 13. märtsil 2022 tabas baasi Venemaa relvajõudude raketirünnak, mille tulemusel hukkus kümneid ja sai vigastada enam kui 100 inimest.

Viited

 

Ukraina linnad
Lvivi oblast
Skole

Skole (ukraina Сколе, poola Skole) on linn Ukrainas Lvivi oblastis, Strõi rajoonis. Skole asub Opiri jõe vasakul kaldal, Strõist umbes 35 km edelas ja Lvivist ligikaudu 95 km lõunaedelas.

Skolet on ürikutes esimest korda mainitud 1397. aastal, mil asula sai Magdeburgi linnaõigused, kuid asula oli olemas juba 11. sajandi alguses. 1660. aastal rajati Skole kõrvale krahv 
Aleksander Janusz Zasławskile kuuluv alev Aleksandria. Kuid Aleksandria nimi ei jäänud kasutusele ja kohalikud elanikud kutsusid linna jätkuvalt Skoleks. 18. sajandi algul saabus piirkonda hulgaliselt saksa käsitöölisi. Esimese Poola jagamise tulemusel läks linn 1772. aastal Austria keisririigi võimu alla. Raudteeühenduse sai Skole 1885. aastal. 30. märtsil 1888 hävis tulekahjus peaaegu kolmandik linnast. 1919–1939 oli linn Poola koosseisus. Punaarmee hõivas Skole 19. septembril 1939 ja mõni aeg hiljem inkorporeeriti linn Ukraina NSV osana Nõukogude Liitu. Saksa väed vallutasid Skole 26. juunil 1941. Punaarmee vallutas linna tagasi 9. augustil 1944.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Skole elanikest ukrainlasi 97,30%, venelasi 1,80%, valgevenelasi 0,28% ja poolakaid 0,26%.

Viited

Ukraina linnad
Lvivi oblast
Mostõska

Mostõska (ukraina keeles Мостиська, poola keeles Mościska) on linn Ukrainas Lvivi oblastis Javorivi rajoonis. Kuni 2020. aastani oli Mostõska rajooni halduskeskus. Mostõska asub Poola piirist umbes 12 km kaugusel, Lvivist umbes 63 km läänes.

Asulat on esmamainitud 1244. aastal. Alates 1387. aastast oli Mostõska Poola Kuningriigi koosseisus. Mostõska sai Magdeburgi linnaõigused 1404. aastal. Esimese Poola jagamise tagajärjel läks Mistõska 1772. aastal Austria keisririigi võimu alla. 1919–1939 oli linn Poola koosseisus.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Mostõska elanikest ukrainlasi 79,32%, poolakaid 18,84%, venelasi 1,42%, valgevenelasi 0,18%.

Viited

Ukraina linnad
Lvivi oblast
Sudova Võšnja

Sudova Võšnja (ukraina Судова Вишня, poola Sądowa Wisznia) on linn Ukrainas Lvivi oblastis Javorivi rajoonis. Sudova Võšnja asub Poola piirist umbes 26 km kaugusel, Lvivist ligikaudu 48 km läänes.

Asulat on esmamainitud 1230. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1368. aastal. Esimese Poola jagamise tulemusel läks linn 1772. aastal Austria keisririigi võimu alla. 1861. aastal sai Sudova Võšnja raudteeühenduse. 1870. aastal ehitati paberivabrik, mis oli üks esimesi tööstusettevõtteid linnas. Seejärel rajati veski ja tellisetehas. 1918. aasta lõpul ja 1919. aasta algul oli linn lühikest aega Lääne-Ukraina Rahvavabariigi koosseisus. 1919–1939 oli Sudova Võšnja Poola võimu all. 1939. aasta septembris hõivas linna Punaarmee ja mõni aeg hiljem annekteeriti Sudova Võšnja Ukraina NSV osana Nõukogude Liidu koosseisu. Saksa väed vallutasid Sudova Võšnja 26. juunil 1941, Punaarmee vallutas linna tagasi 24. juulil 1944.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Sudova Võšnja elanike seas ukrainlasi 97,85%, poolakaid 1,26% ja venelasi 0,83%.

Viited

Ukraina linnad
Lvivi oblast
Kavastu külakool

Kavastu vallas töötas kool juba 1845. aastal, mil seal õppis 12 last. Koolmeistriks oli Simuna kihelkonnakooli haridusega mees Kustav Vebermann. Kool suleti kaheaastase tegevuse järel. Uue koolimaja ehitamisega tehti algust 1860. aastal parun Maydellilt saadud maatükile. 1862. aastal alustaski kool tegevust uues majas, koolmeistriks oli Aabram Vebermann ja tema juhatusel õppis 30 last. Õppetöö toimus poistele ja tüdrukutele eraldi – poisid käisid nädala alguses neli päeva ja tüdrukud nädala lõpus kaks päeva. Kooli astudes pidid õpilastel lugemise alged selged olema, et piibliloo ja katekismuse õppimine raskusi ei valmistaks. Õppekavas oli lugemine, kirjutamine, rehkendamine, kirikulaul ja piiblilugu, mõned õppisid ka geograafiat.
Metsiku külakool

Metsiku kool asutati 1863. aastal Metsiku vallas Koduvere külas. Õpetajaks sai Jädivere seminari lõpetanud kohalik elanik Kristjan Joosepi p Brinfeld, kelle mõisnik parun Uexküll-Gülgenbandt oli suunanud sinna õppima. Koolitöö kestis 15. oktoobrist kuni 15. aprillini viis päeva nädalas. Lastele õpetati lugemist, kirjutamist, rehkendamist, laulmist, geograafiat, usuõpetust ja hiljem vene keelt. K. Brinfeldt töötas koolis 1894. aastani. Vaid 1890–1891 asendas teda poeg Fritz (Friedrich), mil isa oli vene keele mitteoskamise pärast vallandatud, ent vallavalitsuse ettepanekul lubati tal siiski tööd jätkata. 1894. aastast kuni Metsiku vallakooli likvideerimiseni töötas seal koolmeistrina Jaan Piibemann, kes olevat olnud väga vali vene keele suhtes – kui mõni laps vene keelt ei olsanud, sai ta karistuseks pliidirõnga kaela. Väike vallakool ei suutnud talurahvale küllaldast haridust anda. 20. sajandi algul lõpetas rida vallakoole tegevuse, kui need liideti üheks Vihula ministeeriumikooliks.

Viited
Vihula kool

Vihula kool oli kool Vihula külas.

Kooli mainitakse kooliaruannetes esmakordselt 1866. aastal. Maa ja materjali kooli jaoks andis mõisnik von Schubert, maja ehitas vald oma kuludega. Vihula külas asunud uus kool oli väike talumaja, kus lõuna pool oli õpetaja korter, vastas aga suurem klassiruum ahju ja oreliga. 

Esimeseks õpetajaks Vihula vallakoolis oli Aabram Vebermann, kes töötas seal 1868. aastani, mil ametisse asus Mart Mänd. Õpiti usuõpetust, lugemist, kirjutamist, rehkendamist, laulmist ja geograafiat. Mart Männi ajal hakati õpetama vene keelt. Mänd olevat laste kallal ohtrasti ihunuhtlust kasutanud, pannud lapsi põlvili ja silmili nurka maha. 1890. aastal valis vallavolikogu õpetajaks Eduard Langsepa, kes oli tubli õpetaja ja energiline seltskonnategelane. Ta asutas Vihulasse laulukoori, mis osales Tallinna laulupeol, organiseeris näiterühma, õpetas lastele viiulimängu ja organiseeris koolipidusid. 20. sajandi algul ühendati Vihula ja Metsiku vallakoolid Vihula ministeeriumikooliks.

Viited 

Haljala kihelkond
Eesti endised koolid
Karula (Iilpalu) kool

1868. aastal asutasid Karula ja Annikvere vallad ühiselt Iilpalu külla kooli. Õppeained olid samad, mis teisteski vallakoolides: usuõpetus, rehkendus, kirjutamine, lugemine, geograafia, laulmine, vene keele lugemine ja kirjutamine. Esimene koolmeister Villem Linkgreim oli hea laulumees, ta asutas laulukoori, mida ise ka juhatas. Kehvade palgaolude tõttu vahetusid õpetajad sageli, üks – Mart Mathias – sunniti koolist lahkuma vene keele mitteoskamise pärast.
Dubljanõ

Dubljanõ (ukraina Дубляни, poola Dublany) on linn Ukrainas Lvivi oblastis Lvivi rajoonis. Dubljanõ asub Lvivi kesklinnast umbes 8 km kirdes.

Dubljanõt on esmamainitud 1440. või 1468. aastal. Linnaõigused sai Dubljanõ 1978. aastal.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Dubljanõ elanikest ukrainlasi 98,53%, venelasi 0,93% ja armeenlasi 0,18.

Dubljanõs asub Lvivi Riiklik Põllumajandusülikool.

Viited

Ukraina linnad
Lvivi oblast
Suure järvistu regioon

Suure järvistu regioon koosneb kaheksast Ameerika Ühendriikide osariigist ja  ühest Kanada provintsist Suure järvistu kallaste ääres.

Jaotus

Kanada provints
Ontario

Ameerika Ühendriikide osariigid
Illinois
Indiana
Michigan
Minnesota
New York
Ohio
Pennsylvania
Wisconsin

Kanada geograafia
Ameerika Ühendriikide geograafia
2014. aasta pretendentide turniir

2014. aasta male MM-võistluste tiitlipretendentide turniir (inglise keeles World Chess Championship Candidates Tournament 2014) oli 2014. aastal Hantõ-Mansiiskis peetud male MM-võistluste pretendentide turniir. 

Turniiri võitis Indiat esindav 44-aastane eksmaailmameister Viswanathan Anand, kes sai õiguse kohtuda MM-tiitlimatšis valitseva maailmameistri Magnus Carlseniga. 

2014. aasta pretendentide turniir peeti märtsis 2014 Hantõ-Mansiiskis. Osavõtjaid oli kaheksa. Mängiti kaks ringi ringsüsteemis (kokku 14 vooru), ajakontrolliga 120 minutit 40 käigule, seejärel 60 minutit järgmisele 20 käigule, pärast mida anti 15 minutit mängu lõpuni ühes 30 sekundi lisandumisega iga käigu kohta. 

Reglement määratles, et kui osavõtjad kogusid võrdse arvu punkte, siis sai määravaks omavaheliste kohtumiste seis, kui see osutus viigliseks, siis sai määravaks suurem võitude arv, kui ka see oli võrdne, siis sai määravaks parem Bergeri koefitsient. Kui ka see oli võrdne, siis otsustas lisapartiide tulemus.    

Turniir kuulus 21. kategooriasse. 

Auhinnafond moodustas 420 000 eurot (esikohale tulnud maletaja sai 95 000 eurot).

Osavõtjate kvalifitseerumine

¹) Reitingud on antud 2014. aasta märtsi seisuga

Turniiri lõpptulemus

¹) Kramnik oli edukam omavahelistes kohtumistes

Vaata ka
2014. aasta MM-tiitlimatš

Välislingid
World Chess Championship Candidates Tournament 2014. chessgames.com
Rules & regulations for the Candidates Tournament of the FIDE World Championship cycle 2012-2014. fide.com

Pretendentide turniirid ja matšid
Hantõ-Mansiisk
2014. aasta spordis
Rava-Ruska

Rava-Ruska (ukraina Рава-Руська, poola Rawa Ruska, vene Рава-Русская) on linn Ukrainas Lvivi oblastis Lvivi rajoonis. Rava-Ruska kesklinn asub Poola piirist vähem kui 5 km kaugusel, Lvivist umbes 52 km põhjaloodes.

Rava-Ruska on raudteesõlm.

Asulat on esmamainitud 1455. aastal. Rava-Ruska sai Magdeburgi linnaõigused 1622. aastal. Poola esimese jagamise tagajärjel läks linn 1772. aastal Austria keisririigi võimu alla. Aastatel 1919–1939 oli linn Poola koosseisus. Saksa väed hõivasid linna 14. septembril 1939. Vastavalt Molotovi-Ribbentropi pakti salajastele lisaprotokollidele anti linn sama kuu lõpus üle Nõukogude Liidule.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Rava-Ruska elanikest ukrainlasi 96,23%, venelasi 2,54%, poolakaid 0,66% ja valgevenelasi 0,25%.

Viited

Ukraina linnad
Lvivi oblast
2013. aasta pretendentide turniir

2013. aasta male MM-võistluste tiitlipretendentide turniir (inglise keeles World Chess Championship Candidates Tournament 2013) oli 2013. aastal Londonis peetud male MM-võistluste pretendentide turniir. 

Turniiri võitis Norrat esindav 22-aastane suurmeister Magnus Carlsen, kes sai õiguse kohtuda MM-tiitlimatšis valitseva maailmameistri Viswanathan Anandiga. 

2013. aasta pretendentide turniir peeti märtsis 2013 Londonis. Osavõtjaid oli kaheksa. Mängiti kaks ringi ringsüsteemis (kokku 14 vooru), ajakontrolliga 120 minutit 40 käigule, seejärel 60 minutit järgmisele 20 käigule, pärast mida anti 15 minutit mängu lõpuni ühes 30 sekundi lisandumisega iga käigu kohta. 

Reglement määratles, et kui osavõtjad kogusid võrdse arvu punkte, siis sai määravaks omavaheliste kohtumiste seis, kui see osutus viigliseks, siis sai määravaks suurem võitude arv, kui ka see oli võrdne, siis sai määravaks parem Bergeri koefitsient. Kui ka see oli võrdne, siis otsustas lisapartiide tulemus.    

Turniir kuulus 22. kategooriasse. Peakohtunikuna tegutses Austria rahvusvaheline arbiiter Werner Stubenvoll.

Auhinnafond moodustas 510 000 eurot (esikohale tulnud maletaja sai 115 000 eurot).

Osavõtjate kvalifitseerumine

¹) Reitingud on antud 2013. aasta märtsi seisuga

Turniiri lõpptulemus

¹) Carlsen võitis viis, Kramnik neli partiid. See sai otsustavaks turniiri võitja selgitamisel; Svidler tuli kolmandaks, sest võitis Aronjani omavahelistes kohtumistes 1,5:0,5

Vaata ka
2013. aasta MM-tiitlimatš

Välislingid
Candidates Tournament 2013. chess-results.com
Rules & regulations for the Candidates Tournament of the FIDE World Championship cycle 2011-2013. fide.com

Pretendentide turniirid ja matšid
London
Upstate New York

Upstate New York ('New Yorgi ülemosariik') on New Yorgi osariigi põhjaosa, mis jääb New Yorgi suurlinnapiirkonnast ja Hudsoni orust põhja poole.

Vaata ka
Downstate New York

New Yorgi osariigi geograafia
Nadvirna

Nadvirna (ukraina Надвірна, poola Nadwórna) on linn Ukrainas Ivano-Frankivski oblastis, Nadvirna rajooni halduskeskus. Nadvirna asub Ivano-Frankivskist umbes 34 km lõunaedelas.

Nadvirna sai Magdeburgi linnaõigused 1591. aastal. Esimese Poola jagamise tagajärjel läks linn 1772. aastal Austria keisririigi võimu alla. 1919–1939 kuulus Nadvirna Poola koosseisu. 1939. aasta septembris hõivas Punaarmee Nadvirna ja mõni aeg hiljem annekteeriti linn Ukraina NSV osana Nõukogude Liidu koosseisu. Saksa väed vallutasid Nadvirna 1941. aasta juuli algul, Punaarmee vallutas linna tagasi 27. juulil 1944.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Nadvirna elanikest ukrainlasi 94,26%, venelasi 3,32%, poolakaid 0,25%, valgevenelasi 0,24% ja moldaavlasi 0,06%.

Viited

Ukraina linnad
Ivano-Frankivski oblast
Horodenka

Horodenka (ukraina Городенка, poola Horodenka) on linn Ukrainas Ivano-Frankivski oblastis Kolomõja rajoonis. Kuni 2020. aastani oli Horodenka rajooni halduskeskus. Horodenka asub Ivano-Frankivskist ligi 45 km idakagus.

Horodenkat on esmamainitud 1195. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1668. aastal.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Horodenka elanikest ukrainlasi 98,47%, venelasi 1,11% ja poolakaid 0,22%.

Viited

Ukraina linnad
Ivano-Frankivski oblast
Georg von Ritter

Georg Christian Gottlieb von Ritter (Venemaal tuntud kui Georgi Ivanovitš, vene keeles Георгий Иванович фон Риттер) (1731 või 1742 − 10. aprill (vkj) 1807 Pärnu) oli Venemaa keisririigi sõjaväelane (kindralleitnant) ning Kuressaare ja Pärnu komandant.

Elulugu
Pärit ilmselt Saksamaalt. 1760. astus ta Württembergi teenistusse, kust lahkus 1765. aastal. Järgmisel aastal astus Venemaa teenistusse ja temast sai 1. Moskva jalaväepolgu alamporutšik. Läks juba 1767. aastal erru, kuid naasis teenistusse 1770. aastal ja teenis Peterburi leegionis. Osales Vene-Türgi sõjas. Porutšikuks ülendatuna osales sõjas Poola Bari konföderatsiooni vastu. 1776. aastal sai kapteni auastme ja määrati teenima Tallinna jalaväepolku. Alates 1780. aastast teenis majorina Polotski garnisonis. Osales 1794. aasta Poola sõjakäigul. 1797. aastal määrati ta Polotski garnisonipolgu komandöriks. 1798−1800 oli ta Polotski komandant ja Polotski garnisonipataljoni šeff. 1800. aastal läks ta kindralleitnandi auastmes erru, kuid astus juba samal aastal taas teenistusse ja nimetati Permi musketäripolgu šeffiks. 1801−1804 oli ta Kuressaare komandant. Seejärel määrati samale ametikohale Pärnus, kus oli ametis surmani.

Auastmed

Autasud
 Püha Vladimiri ordeni IV klass (10. november 1806)

Viited

Kirjandus
Erik Amburgeri andmebaas. Nr 75819 .
Русский биографический словарь. Томь 16. Москва: Типография Г. Лисснера и Д. Собко, 1896-1918. Lk 231 .

Välislink
Georg von Ritteri portree ja eluloolised andmed

Komandandid
Venemaa keisririigi sõjaväelased
Kuressaare ajalugu
Pärnu ajalugu
Sergi Martšenko

Sergi Martšenko (ukraina keeles Сергій Михайлович Марченко; sündinud 24. jaanuaril 1981 Makarivis Kiievi oblastis) on Ukraina majandustegelane ja poliitik. Ta on 20. märtsist 2020 Ukraina rahandusminister.

Elulugu 
Ta sündis aastal 1981 Makarivis Makarivi rajoonis Kiievi oblastis. Ta sai keskhariduse Makarivi 1. Keskkoolis. Seejärel lõpetas ta aastal 2002 omandas ta magistrikraadi riigi rahanduse juhtimises Ukraina Riiklikust Maksuteenistuse Akadeemiast.

Riigi teenistuses 
Ta oli 27. maist 2016 kuni 26. juulini Ukraina aserahandusminister. 21. augustist 2018 kuni 19. maini 2019 oli ta Ukraina Presidendi Administratsiooni ülema Igor Rainini asetäitja. Alates 20. märtsist 2020 on ta Ukraina rahandusminister.

Isiklikku 
Ta on abielus ning on tütre ja poja isa.

Ukraina poliitikud
Rahandusministrid
Majandusteadlased
Sündinud 1981
Terebovlja

Terebovlja (ukraina Теребовля, poola Trembowla) on linn Ukrainas Ternopili oblastis, Terebovlja rajooni halduskeskus. Terebovlja asub Ternopilist umbes 30 km lõunas.

Terebovljat on esmamainitud 1097. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1389. aastal. Esimese Poola jagamise tagajärjel läks linn 1772. aastal Austria keisririigi võimu alla. Lühikest aega kuulus Terebovlja aastatel 1810–1815 Venemaa Keisririigile. 1918. aasta novembrist kuni 1919. aasta juunini oli Terebovlja Ukraina Rahvavabariigi koosseisus. 1919–1939 kuulus linn Poola koosseisu. 1939. aasta septembris hõivas Terebovlja Punaarmee ja mõni aeg hiljem annekteeriti linn Ukraina NSV osana Nõukogude Liidu koosseisu. Saksa väed vallutasid Terebovlja 6. juulil 1941, Punaarmee vallutas linna tagasi 23. märtsil 1944.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Terebovlja elanikest ukrainlasi 97,92%, venelasi 1,46%, poolakaid 0,30% ja valgevenelasi 0,10%.

Viited

Ukraina linnad
Ternopili oblast
Monastõrõska

Monastõrõska (ukraina Монастириська, poola Monasterzyska) on linn Ukrainas Ternopili oblastis, Monastõrõska rajooni halduskeskus. Monastõrõska asub Ternopilist umbes 61 km edelas.

Monastõrõskat on esmamainitud 1433. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1454. aastal.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Monastõrõska elanikest ukrainlasi 98,87%, venelasi 0,72% ja poolakaid 0,21%.

Viited

Ukraina linnad
Ternopili oblast
Zalištšõkõ

Zalištšõkõ (ukraina Заліщики, poola Zaleszczyki) on linn Ukrainas Ternopili oblastis, Zalištšõkõ rajooni halduskeskus. Zalištšõkõ paikneb Dnestri vasakul kaldal, Ternopili oblasti ja Tšernivtsi oblasti piiril. Zalištšõkõ asub Ternopilist umbes 102 km lõunas.

Zalištšõkõt on esmamainitud 1340. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1766. aastal.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Zalištšõkõ elanikest ukrainlasi 98,17%, venelasi 1,40% ja poolakaid 0,17%.

Viited

Ukraina linnad
Ternopili oblast
Artur Kuznetsov

Artur Ivanovitš Kuznetsov (vene Артур Иванович Кузнецов; sündinud 12. märtsil 1945  Saura külanõukogus Petseri rajoonis Pihkva oblastis) on Venemaa ametnik ning endine Eesti NSV riigitegelane ja füüsik.

Kuznetsov lõpetas 1969. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna. 1975. aastal kaitses füüsika-matemaatika kandidaadi kraadi.

1968–1990 töötas Kuznetsov Teaduste Akadeemia füüsika instituudis.

Ta oli 24. aprill 1990 – 29. jaanuar 1991 rahvussuhete problemaatika eesti vastutav minister Edgar Savisaare valitsuses.

1991. aasta detsembris võttis Kuznetsov Venemaa kodakondsuse. Peale Eestist lahkumist asus ta tööle Venemaa välisministeeriumis. 1992. aasta jaanuaris määrati Kuznetsov Venemaa suursaadikuks Eestis, kuid Eesti valitsus ei olnud nõus Kuznetsovi suursaadikuna aktsepteerima. Ta oli 1995–2002 Vene välisministeeriumi suursaadiku auastmes esindaja Kaliningradis.

Viited

Välislingid 
 Кузнецов Артур Иванович
 Kadri Liik, Artur Kuznetsov: Venemaa ei kavatse Kaliningradi maha müüa, Postimeees 29. märts 2001

Venemaa ametnikud
Eesti füüsikud
Tartu Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1945
Eesti ministrid
Šumsk

Šumsk (ukraina Шумськ, poola Szumsk) on linn Ukrainas Ternopili oblastis, Šumski rajooni halduskeskus. Šumsk asub Ternopilist umbes 77 km põhjakirdes.

Asulat on esmamainitud 1149. aastal. Linnaõigused sai Šumsk 1999. aastal.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Šumski elanikest ukrainlasi 97,92%, venelasi 1,02% ja poolakaid 0,82%.

Viited

Ukraina linnad
Ternopili oblast
Pidhaitsi

Pidgaitsi (ukraina Підгайці, poola Podhajce) on linn Ukrainas Ternopili oblastis, Pidgaitsi rajooni halduskeskus. Pidgaitsi asub Ternopilist umbes 46 km edelas.

Asulat on esmamainitud 1416. aastal. Ürikutes on Pidgaitsit linnaks nimetatud esimest korda 1463. aastal. Magdeburgi linnaõigused sai Pidgaitsi 1539. aastal. 1772. aastal läks linn Esimese Poola jagamise tulemusel Austria keisririigi võimu alla. 1867. aastal sai Pidgaitsi maakonnakeskuseks. 1889. aasta mais hävis tulekahjus 75% linnast. 1919–1939 oli linn Poola koosseisus. 1939. aasta septembris hõivas linna Punaarmee ja mõni aeg hiljem annekteeriti Pidgaitsi Nõukogude Liidu koosseisu.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Pidgaitsi elanikest ukrainlasi 99,50% ja venelasi 0,41%.

Viited

Ukraina linnad
Ternopili oblast
Gennadi Golubkov

Gennadi Golubkov (sündinud 13. märtsil 1937 Jaroslavli oblastis) on Eesti poliitik.

Ta lõpetas aastal 1959 Mari Riikliku Pedagoogilise Instituudi matemaatik-füüsiku erialal.

Ta asus aastal 1961 tööle Aseri Keraamikatehasesse. Aastatel 1983–1990 oli ta Aseri Keraamikatehase direktor.

11. aprillist 1990–29. jaanuarini 1992 oli ta ehitusminister Edgar Savisaare valitsuses.

Ta oli NSV Liidu Rahvasaadikute Kongressi liige.

1994. aastast on ta Keskerakonna liige.

Tunnustused 
 Riigivapi IV klassi teenetemärk (2002)
 Riigivapi III klassi teenetemärk (2006)

Viited 

Eesti poliitikud
NSV Liidu Ülemnõukogu saadikud
Riigivapi IV klassi teenetemärgi kavalerid
Riigivapi III klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1937
Kaluš

Kaluš (ukraina Калуш, poola Kałusz) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Ivano-Frankivski oblastis, Kaluši rajooni halduskeskus (ei kuulu ise rajooni koosseisu). Kaluš asub Ivano-Frankivskist umbes 27 km loodes.

Kalušit on esmamainitud 1437. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1549. aastal.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kaluši elanikest ukrainlasi 94,66%, venelasi 3,46%, valgevenelasi 0,20%, poolakaid 0,14%, moldaavlasi 0,06% ja juute 0,03%.

Viited

Ukraina linnad
Ivano-Frankivski oblast
Kolomõja

Kolomõja (ukraina Коломия, poola Kołomyja) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Ivano-Frankivski oblastis, Kolomõja rajooni halduskeskus (ei kuulu ise rajooni koosseisu). Kolomõja asub Pruti jõe vasakul kaldal, umbes 49 km Ivano-Frankivskist lõunakagus.

Kolomõjat on esmamainitud 1240. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1405. aastal.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kolomõja elanikest ukrainlasi 92,35%, venelasi 5,01%, poolakaid 0,49%, valgevenelasi 0,29%, moldaavlasi 0,10% ja juute 0,08%.

Kolomõjas asub Põssanka muuseum.

Galerii

Viited

Ukraina linnad
Ivano-Frankivski oblast
Snjatõn

Snjatõn (ukraina Снятин, poola Śniatyn) on linn Ukrainas Ivano-Frankivski oblastis Kolomõja rajoonis. Kuni 2020. aastani oli Snjatõni rajooni halduskeskus. Snjatõn asub Pruti jõe vasakul kaldal, Ivano-Frankivskist umbes 84 km kagus ja Tšernivtsist ligikaudu 33 km loodes.

Snjatõnit on esmamainitud 1158. aastal, linnaõigused sai 1448. aastal.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Snjatõni elanikest ukrainlasi 97,98%, venelasi 1,20%, poolakaid 0,29% ja valgevenelasi 0,15%.

Viited

Ukraina linnad
Ivano-Frankivski oblast
Sarnõ

Sarnõ (ukraina Сарни, poola Sarny) on linn Ukrainas Rivne oblastis, Sarnõ rajooni halduskeskus. Sarnõ asub Slutši jõe vasakul kaldal, Rivnest umbes 86 km põhjakirdes.

Sarnõ on raudteesõlm.

Asula sai alguse 1885. aastal, kui rajati Rivne–Łuninieci ja Kovel–Korosteni raudteeliinide sõlmjaam.

Aastatel 1919–1939 kuulus Sarnõ Poola koosseisu. Sarnõ sai linnaõigused 1939. aastal.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Sarnõ elanikest ukrainlasi 94,67%, venelasi 
3,54%, valgevenelasi 1,05%, mustlasi 0,22%, poolakaid 0,14%, juute 0,06%, armeenlasi 0,05% ja asereid 0,04%.

Viited

Ukraina linnad
Rivne oblast
Hunter x hunter

Hunter x Hunter(Jaapani keeles: ハンター×ハンタ) on Yoshihiro Togashi  manga ja animatsiooni sari, kus 12 aastane poiss Gon Freecss otsib enda isa, Ging Freecss´i, ja selle käigus õpib, saab tugevamaks ning leiab sõpru. Togashi hakkas manga seeriat avaldama 16. märtsil 1998, ning ta avaldab seda tänapäevani. Esimene animatsiooni sari tuli välja aastal 1999 Nippon Animation režissöör Kazuhiro Furuhashi poolt, kus oli 62 episoodi. Esimele sarjale kaasnes ka kolm väiksemat sarja: ,, Hunter x Hunter: Yorkshin City Kanketsu-hen´´(8osa), ,,Hunter x Hunter: Greed Island´´(8osa), ,,Hunter x Hunter: Greed Island Final´´(14osa).

Teine animatsiooni sari tuli välja 2011 Madhouse  režissöör Hiroshi Kojina poolt. Sarjas on 148 episoodi, ning sinna järgnevad 2 filmi: ,,Hunter x Hunter Movie 1: Phantom Rouge´´ ja ,,Hunter x Hunter Movie 2: The Last Mission´´. Mõlema animatsiooni sarja lugu on sama aga 2011 aasta oma on välimuselt ümbertehtud.

Kokkuvõte 
Gon Freecss on 12-aastane poiss, kes elab Vaala saarel koos enda tädi Mito Freecss´i ja Mito vanaemaga. Vaala saar on väike kalastajate saar, kus on vananev põlvkond. Gon Freecss sai 9-aastaselt teada, et tema isa pole surnud ning et tema isa on ,,Hunter´´. Tema isa, Ging Freecss, oli 12-aastaselt püüdnud kinni tohutult suure kala nimega Numa no Nushi, et ta pääseks Hunter eksamit tegema. Sari hakkab sellega, et Gon on soos seda tohutut kala püüdmas, et tema saaks ka 12-aastaselt Hunter eksamit tegema minna. Goni tädi Mito oli Hunter eksami vastu, kuna see oli eksam, kus inimesed võivad surra. Kui Gon oli teel eksami asukoha poole, tekkis merel tohutu torm. Teised kandidaadid, kes läksid ka eksamit tegema, olid tormi pärast pikali maas ja oksendasid. Laeva kapten kutsus tema ja kaks isikut veel enda kabinetti. Need teised kaks inimest olid Kurapika ja Leorio Paladinight.
Radõvõliv

Radõvõliv (ukraina Радивилов, poola Radziwiłłów) on linn Ukrainas Rivne oblastis, Radõvõlivi rajooni halduskeskus. Radõvõliv asub Brodõst umbes 9 km kirdes ja Rivnest ligikaudu 88 km edelas.

Radõvõlivit on esmamainitud 1564. aastal. 1940–1993 oli linna nimi Tšorvonoarmiisk.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Radõvõlivi elanikest ukrainlasi 97,75%, venelasi 1,66% ja valgevenelasi 0,19%.

Viited

Ukraina linnad
Rivne oblast
Jānis Vitenbergs

Jānis Vitenbergs (sündinud 8. mail 1985) on Läti poliitik, Läti majandusminister alates 3. juunist 2021. Ta oli majandusminister ka 2. aprillist 2020 kuni 14. maini 2021. Ta kuulus erakonda Kellele kuulub riik?, kuid vahetas 2021. aasta aprilli lõpus erakonda ning liitus  Rahvuslaste Ühendusega.

Ta lõpetas 2005. aastal Läti kultuurikolledži ja 2008. aastal bakalaureusekraadiga Liepāja Ülikooli.

Ta on töötanud müügimehena mitmes ettevõttes.

2018. aasta Läti parlamendivalimistel Kellele kuulub riik? nimekirjas seimi liikmeks. Ta on kuulunud seimis rahvamajanduse, põllumajanduse ning keskkonna- ja regionaalpoliitika komisjoni.

Ta oli 2. aprillist 2020 kuni 14. maini 2021 Läti majandusminister (Arturs Krišjānis Kariņši valitsuses).

Viited 

Läti poliitikud
Majandusministrid
Sündinud 1985
Ly Lasneri kõrvarõngad

Ly Lasneri kõrvarõngad on Eesti teatri rändauhind.

Ly Lasner tellis kõrvarõngad Alexandre Dumas’ näidendi „Daam kameeliatega“ esietenduseks Draamateatris. Kõrvarõngad on vormitud hõbedast ja mäekristallist ning neid kandis Ly Lasner ka August Sunne lavastuses. Hiljem olid kõrvarõngad Ly Lasneri ja Felix Moori tütre Sirje Moori käes. 4. mail 2010. aastal pärast lavastuse „Ma armastasin sakslast“ etendust andis teatriloolane Lea Tormis kõrvarõngad üle Tallinna Linnateatri näitlejannale Külli Teetammele.

Viited 

Eesti teatriauhinnad
Oscar Paulsen

Oscar Paulsen (1896–19XX) oli Tallinnas elanud baltisakslasest keemik, kes leiutas 1896. aastal veekindla puiduliimi. 

Ta töötas alates 1893. aastast Alexander Martin Lutheri vineerivabriku laboratooriumis. Teda assisteerisid laboris naine Therese Paulsen (1870–19XX) ning alates 1930. aastast poeg Georg Paulsen (1905–?). Paulsenid tegelesid vineeritehnoloogiaalase uurimistööga. Oscar oli Carl Wilhelm ja Christian Wilhelm Luther noorema nõbu. Paulsenid töötasid Lutheri vabrikus kuni 1939. aastani, mil nad lahkusid Eestist Saksamaale.

Vaata ka 
 Lutheri vabrik
 Carl Wilhelm Luther
 Christian Wilhelm Luther

Viited 

Tööstus
Eesti
Baltisaksa teadlased
Keemia
Chomutov

Chomutov (saksa Komotau) on linn Tšehhis Ústí maakonnas, Chomutovi ringkonna keskus. Linna läbib Chomutovka jõgi.

Alates 1992. aasta septembrist on Chomutovi vanalinn ajalooline linnakaitseala.

Viited

Välislingid 

 Koduleht

Tšehhi linnad
Ústí maakond
Kopõtšõntsi

Kopõtšõntsi (ukraina Копичинці, poola Kopyczyńce) on linn Ukrainas Ternopili oblastis Gusjatõni rajoonis. Kopõtšõntsi asub Ternopilist umbes 55 km lõunakagus.

Kopõtšõntsit on esmamainitud 1443. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1564. aastal. Lühikest aega oli Kopõtšõntsi aastatel 1672–1683 Osmanite riigi võimu all. 

Esimese Poola jagamise tulemusel läks linn 1772. aastal Austria keisririigi võimu alla. Lühikest aega oli linn Venemaa Keisririigi võimu all aastatel 1810–1815. Aastatel 1919–1939 oli linn Poola koosseisus.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kopõtšõntsi elanikest ukrainlasi 97,96%, venelasi 1,17%, poolakaid 0,31% ja armeenlasi 0,20%.

Viited

Ukraina linnad
Ternopili oblast
Subotica

Subotica (serbia kirillitsas Суботица; ungari keeles Szabadka) on linn Serbia põhjaosas Vojvodina autonoomses piirkonnas, Põhja-Bačka ringkonna keskus, Subotica valla keskus.

Subotica on Serbia põhjapoolseim linn, suuruselt Serbia viies ja Vojvodina teine linn (Novi Sadi järel). 2011. aasta seisuga oli linnas 97 910 ja tiheasustusalal 105 681 elanikku.

Subotica jääb Novi Sadist 95 km kaugusele põhja suunas. Suboticast on Ungari piirini 5 km.

Kolmandik elanikkonnast on ungarlased.

Linnas asuvad Novi Sadi Ülikooli majandusteaduskond, ehitusteaduskond ja ungarikeelse õppega pedagoogikateaduskond.

Aastatel 1897–1974 oli linnas trammiliiklus.

Välislingid 

 Serbia linnad
Linarese maleturniir

Linarese rahvusvaheline maleturniir (hispaania keeles Torneo Internacional de Ajedrez Ciudad de Linares) on Hispaanias Linareses korraldatav rahvusvaheline maleturniir. 

Linarese turniiri korraldatakse alates 1978. aastast; alates 1988. aastast kuni 2010. aastani peeti turniiri iga-aastaselt (1996. aastal jäi ära). Pärast 2010. aastat pole turniiri finantsiliste raskuste tõttu korraldatud.

Esimese turniiri (nn meistriturniiri, V kategooria turniir) võitjaks tuli rahvusvaheline meister Jaan Eslon Rootsist. Edaspidi toimusid suurmeistriturniirid, mis hiljem (1998. aastast) muutusid maailma tugevaimate maletajate jõukatsumiseks (XX ja XXI kategooria turniirid).

Aastatel 2006–2008 peeti turniiri esimene ring Mehhikos Morelias ja teine ring Linareses.

Võitjad

{|class="sortable wikitable"
!Jrk nr
!Aasta
!Võitja
!Riik
!Turniiri kategooria
|-
|1. || 1978 ||  Jaan Eslon ||  ||<div align="center"> V
|-
|2. ||1979 ||  Larry Christiansen ||  || <div align="center"> IX
|-
|3. || 1981 ||  Anatoli Karpov  Larry Christiansen ||    ||<div align="center"> XIII  
|-
|4. || 1983 ||  Boriss Spasski ||  || <div align="center"> XV
|-
|5. || 1985 ||  Ljubomir Ljubojević Robert Hübner ||   || <div align="center"> XIV 
|-
|6. || 1988 ||  Jan Timman ||  || <div align="center"> XV
|-
|7. || 1989 ||  Vassili Ivantšuk ||      || <div align="center"> XVI
|-
|8. || 1990 ||  Garri Kasparov ||  || <div align="center"> XVI
|-
|9. || 1991 ||  Vassili Ivantšuk ||  || <div align="center"> XVII
|-
|10. ||1992 ||  Garri Kasparov ||  || <div align="center"> XVII
|-
|11. || 1993 ||  Garri Kasparov ||  || <div align="center"> XVIII 
|-
|12. || 1994 ||  Anatoli Karpov ||  || <div align="center"> XVIII 
|-
|13. || 1995 ||  Vassõl Ivantšuk ||  || <div align="center"> XVII
|-
|14. || 1997 ||   Garri Kasparov ||  || <div align="center"> XIX
|-
|15. || 1998 ||  Viswanathan Anand ||  || <div align="center"> XXI
|-
|16. || 1999 ||  Garri Kasparov ||  || <div align="center"> XX
|-
|17. || 2000 ||  Garri Kasparov Vladimir Kramnik ||  || <div align="center"> XXI  
|-
|18. || 2001 ||   Garri Kasparov ||  || <div align="center"> XIX 
|-
|19. || 2002 ||  Garri Kasparov ||  || <div align="center"> XX
|-
|20. || 2003 ||  Péter Lékó ||  || <div align="center"> XX
|-
|21. || 2004 ||  Vladimir Kramnik ||  || <div align="center"> XX
|-
|22. || 2005 ||  Garri Kasparov||  || <div align="center"> XX  
|-
|23. || 2006 ||   Levon Aronjan ||  || <div align="center"> XX
|-
|24. || 2007 ||  Viswanathan Anand ||  || <div align="center"> XX
|-
|25. || 2008 ||  Viswanathan Anand ||  || <div align="center"> XXI
|-
|26. || 2009 ||  Aleksandr Grištšuk ||  || <div align="center"> XXI
|-
|27. || 2010 ||   Veselin Topalov ||  || <div align="center"> XXI
|}

Vaata ka
Tata Steeli maleturniir
Saint Louise maleturniir

Välislingid

Morelia – Linares 2008. previews.chessdom.com, 17. detsember 2007
Turniiride lõpptabelid (1990–2006). toledochess.org
 

Hispaania sport
Maleturniirid
Andaluusia
Okte lennuväli

Okte lennuväli või Lauciene lennuväli on sertifitseerimata lennuväli Talsi piirkonnas Lauciene vallas Garlene küla lähistel. 

Lennuväli rajati XX sajandi seitsmekümnendatel aastatel majanditevahelise põllumajandusliku lennuväljana ja sel otstarbel kasutati seda aastani 2010. Seejärel läks lennuväli eravaldusesse. Lennuvälja lääneküljel asub platvorm, millel seisab angaar.

Viited

Läti lennuväljad
Talsi piirkond
Moršõn

Moršõn (ukraina Моршин, poola Morszyn) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Lvivi oblastis Strõi rajoonis. Moršõn asub Strõist ligi 13 km ja Lvivist umbes 77 km lõunas.

Moršõn on balneoloogiline kuurort.

Moršõnit on esmamainitud 1482. aastal. Linnaõigused sai 2002. aastal.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Moršõni elanikest ukrainlasi 94,58%, venelasi 4,43%, poolakaid 0,32% ja valgevenelasi 0,22%.

Viited

Ukraina linnad
Lvivi oblast
Novõi Rozdil

Novõi Rozdil (ukraina Новий Розділ, poola Nowy Rozdół) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Lvivi oblastis Strõi rajoonis. Novõi Rozdil asub Lvivist umbes 42 km lõunas.

Novõi Rozdil asutati 1953. aastal seoses väävlileiukohtade kasutuselevõtuga. Alevi staatuse sai Novõi Rozdil 1959. aastal ja linnaõigused 1963. aastal.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Novõi Rozdili elanikest ukrainlasi 96,74%, venelasi 2,72%, valgevenelasi 0,17%, poolakaid 0,12% ja sakslasi 0,04%.

Viited

Ukraina linnad
Lvivi oblast
Doreen Massey

Doreen Barbara Massey FRSA FBA FAcSS (3. jaanuar 1944 Manchester – 11. märts 2016 London) oli Briti geograaf ja sotsiaalteadlane. Ta tegeles peamiselt marksistliku geograafia, feministliku geograafia ja kultuurigeograafiaga. Ta oli Open University geograafiaprofessor.

Massey õppis Oxfordi ülikoolis ja USA Pennsylvania ülikoolis. Tema peamisteks uurimisteemadeks olid globaliseerumine, ebavõrdsus regionaalarengus, linnad ja koha mõiste. Lisaks tänapäeva Lääne ühiskonnale, uuris ta ka Nicaraguat, Lõuna-Aafrikat ja Venezuelat. Tema teooriad ruumi, koha ja võimu kohta on olnud väga mõjukad erinevates distsipliinides. Ta on kirjutanud ja toimetanud arvukalt raamatuid, neist olulisemad on "Ruum, koht ja sugupool" (Space, place, and gender, 1994), "Ruumiline tööjaotus: sotsiaalsed struktuurid ja tootmise geograafia" (Spatial divisions of labour: social structures and the geography of production, 1995) ja "Ruumile" (For Space, 2005).

Geograafid sündinud 1944 surnud 2016
Sokal (Ukraina)

Sokal (ukraina Сокаль) on linn Ukrainas Lvivi oblastis Tšervonohradi rajoonis. Kuni 2020. aastani oli linn Sokali rajooni halduskeskus. Sokal asub Bugi jõe paremal kaldal, Poola piirist umbes 15 km kaugusel, Lvivist ligikaudu 76 km põhjas.

Sokalit on esmamainitud 1377. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1424. aastal. Esimese Poola jagamise tagajärjel läks 1772. aastal Austria keisririigi võimu alla. 1918–1939 oli Sokal Poola koosseisus.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Sokali elanikest ukrainlasi 95,64%, venelasi 3,15%, valgevenelasi 0,43% ja poolakaid 0,18.

Viited

 
Ukraina linnad
Lvivi oblast
Keila Terviserajad

Keila Terviserajad on loodusrajad Keila linna edelaosas umbes 72-hektarisel männimetsaga kaetud maa-alal. Terviseradadel asuvad liikumis-, rulluisu- ja suusarajad ning 2 kettagolfi parki. Lisaks on seal jalgpalliväljakud, miniseikluspark lastele, kelgunõlv ja välijõusaal. Keila Terviseradadelt algab 7 km pikkune matkarada.

Ajalugu 
Pärast võõrvägede lahkumist 1990. aastatel hakati endise tankipolgu asukohale rajama suusaradasid. Terviseradade hoogsam ülesehitus algas 2007. aastal, kui leiti rahastus Norra ja Euroopa Majanduspiirkonna finantsmehhanismide kaudu . Suvel kasutati radasid looduses matkamiseks, rattasõiduks, jooksmiseks, jalutamiseks või kepikõnniks.  

28. augustil 2007 asutati piirkonna haldamiseks Sihtasutus Keila Terviserajad. 2008. aastal sai alguse kunstmurukattega jalgpalliväljaku ehitamine. 2013. aasta augustis anti Keila terviseradade haldamine üle Keila Tervisekeskusele.

Tegevusvõimalused 
 3 terviserada tervisejooksu ja -kõnni, kepikõnni jaoks
 2 kettagolfi parki kokku 36 rajaga
 murdmaasuusarajad pikkusega 4 km, 5 km ja 7,5 km, lisaks 3 km valgustatud suusarada
 3 eri pikkusega kiir-rulluisurada pikkusega 0,7–2,5 km
 jõulinnak harrastusvõimlemiseks

Galerii

Viited 

Eesti terviserajad
Keila
Eesti Näitlejate Liidu auraha

Eesti Näitlejate Liidu auraha on Eesti Näitlejate Liidu antav iga-aastane auhind, mille pälvib tunnustatud näitleja, kes on millegipärast jäänud ametliku tunnustuseta.

Auraha antakse ühele näitlejate liidu liikmele üle reeglina rahvusvahelisel teatripäeval.

Laureaadid 

 1999 Kärt Tomingas
 2000 Andrus Vaarik
 2001 Hannes Kaljujärv
 2002 Helle Meri
 2003 Lembit Ulfsak
 2004 Raine Loo
 2005 Sepo Seeman
 2006 Lii Tedre
 2007 Jaan Willem Sibul
 2008 Raivo Rüütel
 2009 Kais Adlas
 2010 Toomas Suuman
 2011 Ester Pajusoo
 2012 Helle Laas
 2013 Peeter Jakobi
 2014 Külliki Saldre
 2015 Raivo E. Tamm
 2016 Luule Komissarov
 2017 Andres Tabun
 2018 Ene Järvis
 2019 Volli Käro
 2020 Raivo Adlas 
 2021 Andres Ots
 2022 Raimo Pass

Viited 

Eesti teatriauhinnad
Rohatõn

Rohatõn (ukraina Рогатин, poola Rohatyn) on linn Ukrainas Ivano-Frankivski oblastis Ivano-Frankivski rajoonis. Kuni 2020. aastani oli Rohatõni rajooni halduskeskus. Rogatõn asub Ivano-Frankivskist umbes 56 km põhjas ja Lvivist ligikaudu 64 km kagus.

Rohatõnit on esmamainitud 1184. aastal, linnaõigused sai 1415. aastal. 

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Rohatõni elanikest ukrainlasi 98,91% ja venelasi 0,73%.

Legendi järgi oli Rohatõnist pärit Hürrem Sultan (Roksolana).

Viited

Ukraina linnad
Ivano-Frankivski oblast
Matsi rand

Matsi rand asub Lääne-Pärnumaal Lääneranna vallas (endine Varbla vald). Matsi ranna meri on pikalt madalapõhjaline ja liivane, milles esineb üksikuid suuremaid kive. Kohati on põhjas läbivaid kruusaseid jooni. Rannaosal esineb ka kiviseid lõike. Matsi rand on looduslikult tekkinud ehk metsik rand.

Randa ümbritsevad kadastikud ja männimetsad, samuti ka ranna- ja puisniidud. Aastate jooksul kasvav turism on meelitanud randa puhkajaid, mille tagajärjel on rajatud rohkesti puhkemaju ja matkaplatse. Matsi rand ei ole ametlikult suplusrand.

Ajalugu 
Varblat mainiti esmakordselt 1426. aastal. 1883-1889 kandusid üle paljud kohalikud talupojad vene õigeusku.  Varbla valla vapp kinnitati 3. juuni 1996. Vapil kujutatakse sinisel kilbil hõbedast ujuvat kühmnokkluike ja hõbedasel lainealusel sinist lainelatt. Varbla valla vapil kujutatud laine viitab 60 km pikkusele rannaäärele. 

Esialgselt oli rand kalurite ja hülgeküttide sadam, millest on säilinud mõrrakuur. Mõrrakuuris toimuvad täna meelelahutusüritused.

Varbla murre 
Matsi ranna teeb eriliseks- täna on seal üksikuid isikuid, kes kasutavad kõnekeeles kohalikku murret. Antud murde kohta on tehtud audiosalvestusi, mida on võimalik kuulata Eesti Keele Instituudi eesti murrete ja soome-ugri keelte arhiivi kataloogist "Kihelkond Varbla".

Üritused 
Matsi rannas korraldab Riigimetsa majandamise keskus iga aasta augusti alguses liivaskulptuuride meisterdamist. 2007; 2008; 2009; 2010. aastal toimus Rannajalgpalli turniir. Igal aastal, enamuselt suvel, toimuvad komöödiaõhtud, kontserdid ja muud meelelahutusüritused.

Filmivõtted 
Matsi rannas on toimunud mitme suursuguse filmi võtted. 

Saksa-Austria-Eesti koostöös filmitud ajalooline mängufilm “Polli päevikud” pälvis Rooma rahvusvahelisel filmifestivalil žüriilt eripreemia. Filmi otstarbeks püstitati merre suurejooneline mõis. 

August Gailiti romaani põhjal vändatud filmi "Karge meri" põhiline võttekoht oli Matsi rannas. Seal on filmitud ka “Mehed ei nuta”, “Tuletorn”, "Tuuline rand" ja “Tütarlaps mustas”.

Viited 

Eesti rannad
MicroLED-kuvar

MicroLED on ekraanitehnoloogia, mille pildielememendid (pikslid) koosnevad üliväikestest (mikromeetri suurusjärgus) valgusdioodidest (LED on lühend inglise keele sõnadest Light Emitting Diode). Erinevalt orgaanilistest valgusdioodidest (OLED) koosnevad mikrodioodid anorgaanilisest materjalist (indiumgalliumnitriidist). Nende tehnoloogia töötati välja Texas Tech Universitys 2000. aastal.

MicroLED-ekraanid (kuvapaneelid, kuvarid) on mõeldud asendama eelkõige OLED-ekraane. 

LED-kuvapaneelid on seni olnud kasutusel peamiselt suurte infotabloodena avaliku teavituse ja reklaami otstarbel. Neis on pildipunktide alampiksliteks tavalised valgusdioodid.

MicroLED-ekraane on võimalik valmistada kõrge eraldusvõime  juures (kuni 16K) väga  erinevas suuruses, näiteks nii nutikelladele kui ka mitme meetri suuruste teleriekraanidena (sel juhul on võimalik koostada terviklik ekraan vajalikust arvust moodulist).

MicroLED-tehnoloogia peamised väljatöötajad on Samsung, LG ja Sony (CrystalLED).

MicroLED-ekraanide võrdlus LCD- ja OLED-ekraanidega 
MicroLED-pikslid koosnevad poojuhi mikroskoopilistest elementidest, mis paiknevad suhteliselt suurepinnalisel sügavmustal substraadil. Kuna valgusdiood on ise kiirguse allikas (nagu ka OLED), siis erinevalt LCD-pikslitest ei vaja nad tagantvalgustust, värvifiltreid ega polarisaatoreid. Seetõttu on niisugustel ekraanidel olulisi eeliseid seniste ekraanitehnoloogiatega võrreldes:
suur valgusviljakus (kõrge elektrilis-optiline kasutegur);
väga suur heledus (kuni 5000 cd/m2 ehk nitti), perfektne must ja seetõttu suur kontrastsus (kuni 106:1);
avar värviruum ja vastavalt loomulikud värvid;
lühike reageerimisaeg (nanosekundites);
orgaaniliste (polümeersete) valgusdioodidega (OLED) võrreldes pikem eluiga ja seejuures püsiv heledus, samuti puudub oht, et kestvalt paigalseisev kujutisosa ekraanile n-ö sisse põleb.

Nende suurepäraste näitajat juures on saritootmisele takistuseks esialgu kõrged tootmiskulud: peamiselt näituseeksponaatidena esitletud suurte (mitme meetri laiuste) 4K ja 8K MicroLED-telerite hind ulatub kümnetesse ja sadadesse tuhandetesse dollaritesse (2019).

Viited

Välislingid 
  MicroLED tehnoloogia on lähitulevik   
  MicroLED info    
 Mikro-LED-Displays – Berechtigte Euphorie?

 Kuvarid
Kitsman

Kitsman (ukraina Кіцмань, rumeenia Cozmeni) on linn Ukrainas Tšernivtsi oblastis, Kitsmani rajooni halduskeskus. Kitsman asub Tšernivtsist 21 km kirdes.

Kitsmani on esmamainitud 1413. aastal, linnaõigused sai 1940. aastal.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kitsmani elanikest ukrainlasi 96,37%, venelasi 2,35%, rumeenlasi 0,51%, moldaavlasi 0,33% ja valgevenelasi 0,16%.

Viited

Ukraina linnad
Tšernivtsi oblast
Karviná

Karviná (saksa Karwin; poola Karwina) on linn Tšehhis Morava-Sileesia maakonnas, Karviná ringkonna keskus. Asub Poola piiri ääres. Linna läbib Olše (Olza) jõgi. Karviná on tööstuslinn, rasketööstuse keskus.

1980. aastal oli linna elanike arv 78 334 ning 2011. aastal 56 897. 2001. aastal olid 8,5% elanikest slovakid ja 8% poolakad. Minevikus oli linnas ka suur saksa kogukond.

20. sajandini oli Karviná küla Fryštáti linna lähedal. 1923. aastal sai linnaõigused. 1944. aastal, saksa okupatsiooni ajal liideti linnad üheks linnaks nimega Karwin-Freistadt. 1948. aastal liideti Karviná, Fryštát ning naaberkülad Darkov, Ráj ja Staré Město üheks linnaks, mille nimeks sai Karviná. Tänapäeval koosneb Karviná 9 linnaosast.

Linna läbib Žilina–Bohumíni raudtee.

Viited

Välislingid 

 Koduleht

Tšehhi linnad
Morava-Sileesia maakond
Hertsa

Hertsa (ukraina Герца, rumeenia Herța) on linn Ukrainas Tšernivtsi oblastis, Hertsa rajooni halduskeskus. Hertsa kesklinn asub Rumeenia piirist umbes kolme ja poole km kaugusel, Tšernivtsist umbes 29 km kagus.

Hertsat on esmamainitud 1437. aastal, linnaõigused sai 1864. aastal.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hertsa elanikest rumeenlasi 71,18%, ukrainlasi 17,88%, venelasi 6,35% ja moldaavlasi 3,40%.

Viited

Ukraina linnad
Tšernivtsi oblast
Soome Luuüdi Doonorite Register

Soome Punase Risti Vereteenistuse Luuüdi Doonorite Register loodi 1992. aastal. Soome Luuüdi Doonorite register vahendab vereloome tüvirakke nii Soome kui ka teiste riikide registritest Soome ja Eesti patsientidele ning Soome registri liikmete poolt annetatud tüvirakke teiste riikide patsientidele. 2009. aastal vahendati tüvirakke kokku 83 patsiendile, millest veerand pärines Soome registri liikmetelt, ülejäänud aga teiste riikide registrite liikmetelt.
 
Alates 2005. aastast vahendab Soome Luuüdi Doonorite register vastavalt Soome Punase Risti Vereteenistuse, Tartu Ülikooli Kliinikumi ja Eesti Haigekassa vahelisele lepingule registridoonoritelt pärinevaid vereloome tüvirakke ka Eesti patsientidele. Aastatel 2005−2010 on Tartu Ülikooli Kliinikum saanud Soome Luuüdi Doonorite registri vahendusel siirdamiseks vajalikke tüvirakke 40-le Eesti patsiendile. Soome Luuüdi Doonorite Registris on hetkel umbes 20 000 liiget.

Vaata ka 
Soome Punase Risti Vereteenistus

Viited 

Raviviisid
Siirdemeditsiin