joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Friedrich Theodor Paul von der Osten-Sacken

Parun Friedrich Theodor Paul von der Osten-Sacken (24. august (vkj 12. august) 1880, Jelgava – 25. juuli 1934, Riia) oli Eesti baltisaksa ajaloolane, arhivist ja pedagoog.

Elulugu
Lõpetas Riia linnagümnaasiumi, õppis 1902–04 TÜ-s ning 1904–06 Peterburi ja 1906 Theodor Schiemanni õpilasena Berliini Ülikoolis ajalugu, dr. phil. (1908, Berliini Ülikool), väitekiri "Livländisch-russische Beziehungen während der Regierungzeit des Grossfürsten Witowt von Litauen (1392–1430)" (Riga, 1908). Oli 1908–09 õpetaja Riia erakoolides, ühtlasi Riia Ajaloo ja Muinasteaduse Seltsi sekretär, 1909–18 Eestimaa rüütelkonna arhivaar ning Eestimaa Kirjandusliku Ühingu (Estländische Literärische Gesellschaft) ajaloo- ja muinasteaduse sektsiooni juhataja. 1918–24 töötas Saksamaa arhiivides, 1924–34 oli Riia Lutheri kooli õpetaja. Korrastas Eestimaa rüütelkonna arhiivi, erilist rõhku pani vanematest (perioodist 1240–1841) ürikutest regestide valmistamisele. Püüdis rüütelkonna arhiivi arendada Eestimaa maa-arhiiviks, koondades sinna ka mõisate ja aadlisuguvõsade materjale. 1918 päästis hävitamisest osa Eestimaa kubermanguvalitsuse arhiivist.

Viited

Teoseid
 Th. Schiemann zum 60. Geburtstage. Berlin, 1907
 Zur Kapitulation der estländischen Ritter- und Landschaft am 29. September 1710. Reval, 1910
 Die estländische Ritterschaft im ersten Jahre russischer Herrschaft. // Baltische Monatsschrift 71. Riga, 1911
 Livländische Geschichtsliteratur 1908. Riga, 1911
 Der Kampf der livländischen Städte um die Vorherrschaft im Hansekontor zu Novgorod bis 1442. Reval, 1912

Kirjandus
 Eesti biograafiline leksikon. Täiendusköide. Tartu, Tallinn, 1940, 230
 Deutschbaltisches biographisches Lexikon 1710–1960. Köln, Wien, 1977, 567
 

Baltisaksa ajaloolased
Eesti ajaloolased
Eesti arhivaarid
Eesti pedagoogid
Läti ajaloolased
Eestimaa Kirjanduse Ühingu liikmed
Sündinud 1880
Surnud 1934
Arhivistid
Ivika Ostonen-Märtin

Ivika Ostonen-Märtin (sündinud 25. veebruaril 1973 Jõgeval) on Eesti botaanik, taimeökoloog ja -füsioloog.

Elulugu

Lõpetas 1991 Jõgeva Ühisgümnaasiumi, 1997 Tartu Ülikooli bioloogiaosakonna, M.Sc. botaanikas ja ökoloogias (1997, TÜ), väitekiri "Hariliku kuuse imijuurte ökomorfoloogia", Ph.D. (taimeökoloogia ja ökofüsioloogia, 2003, TÜ), väitekiri "Fine root structure, dynamics and proportion in net primary production of Norway spruce forest ecosystem in relation to site conditions" (Tartu, 2003). Täiendas end Austrias, Soomes, Rootsis jm. Oli 1996–99 TÜ geograafia instituudi ökoloogia spetsialist, 1999–2001 Eesti Metsakaitsealade Võrgustiku botaanik, 2001–03 TÜ geograafia instituudi ökoloogia spetsialist, 2003–04 erakorraline teadur, 2004–06 järeldoktorant - erakorraline teadur, 2006–2009 erakorraline vanemteadur, alates 2009 vanemteadur.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: Eesti enamuspuuliikide peente juurte funktsionaalsus looduslikel ja tehnogeensetel muldadel; juuresümbioosid; peente juurte dünaamika, produktsioon, eluiga, lagunemine ja risosfääriprotsessid metsade süsinikuringes. Olnud aastast 1996 mitme grandi ja uurimisprojekti vastutav või põhitäitja. COST E38 Woody Root Processes esimese töörühma "Roots as indicators of environmental change" liige. LUS-i, Rahvusvahelise Juureteadlaste Ühingu (ISSR) liige. Üle 20 teadustrükise.

Teoseid
 The role of soil conditions in fine root ecomorphology in Norway spruce (Picea abies (L.) Karst.) (kaasautorid K. Lõhmus, R. Lasn). // Plant and Soil 208 (1999)
 Proportion of fungal mantle, cortex and stele of ectomycorrhizas in Picea abies (L.) Karst. in different soils and site conditions (kaasautor K. Lõhmus). // Plant and Soil 257 (2003), 2
 Fine root biomass, production and its proportion of NPP in a fertile middle-aged Norway spruce stand: comparison of soil core and ingrowth core methods (kaasautorid K. Lõhmus, K. Pajuste). // Forest Ecology and Management 212 (2005)
 Functional diversity of culturable bacterial communities on the rhizosphere in relation to fine-root and soil parameters in alder stands forest, abandoned agricultural, and oil-shale areas (kaasautor). // Plant and Soil 283 (2006), 1–2
 Phytocentric approach of morphological and anatomical fine root parameters from sheet (kaasautor K. Lõhmus). // Handbook of Methods Used in Rhizosphere Res. 172 (2006)

Viited

Kirjandus

Välislingid 
 

Eesti botaanikud
Eesti ökoloogid
Eesti taimefüsioloogid
Sündinud 1973
Aino Ostrat

Aino Ostrat (16. oktoobril 1935 Tallinn – 21. detsember 2021) oli Eesti arstiteadlane ja reumatoloog.

Elulugu
Aino Ostrati isa oli arhitekt Johann Ostrat.

Lõpetas 1958 Tallinna Meditsiinikooli, 1964 Leningradi Pediaatria Meditsiiniinstituudi, meditsiinikandidaat (1986, Jaroslavli Riiklik Meditsiiniinstituut), väitekiri "О роли санаторной школы в реабилитации детей, больных ревматизмом". Oli 1967–1981 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi (EKMI) laborant ja nooremteadur, 1981–1987 EMHI (aastast 1988 PMI) nooremteadur, 1987–1997 vanemteadur.

Teadustöö
Uurimisvalkond: laste reumatoloogia, reumahaigete laste ja noorukite rehabilitatsioon sanatoorsetes koolides; laste tervisliku seisundi sõltuvus füüsilisest koormusest. Korraldanud skriininguuringute ekspeditsioone üle Eesti. Aktiivne matkasportlane. Pidanud loenguid matkameditsiinist Tallinna Turismiklubi matkakoolis. Eesti Reumatoloogide Seltsi asutajaliige (1979), Hügienistide Seltsi liige. Üle 50 teadustrükise.

Teoseid
 Kui kooli tuleb reumahaige laps. // Nõukogude Kool (1976) 9
 Õppeedukuse muredest sanatoorses koolis. // Nõukogude Kool (1985) 5
 Õuesviibimise ja liikumisaktiivsuse tähtsusest reumahaigete laste rehabilitatsioonis (kaasautorid K. Saveljeva, J. Rahu). // Nõukogude Kool (1987) 9
 Osteogenic deformation in Sillamäe, Narva, Kohtla-Järve and Tartu children. // Development and health of Estonian youth. Tallinn, 1991
 Veel kord rahhiiditaolistest luude deformatsioonidest. // Eesti Arst (1996) 5

Viited

Kirjandus
 

Eesti arstiteadlased
Eesti reumatoloogid
Eesti sportlased
Sündinud 1935
Surnud 2021
Aleksis Ostrat

Aleksis Ostrat (ka Aleksei; 3. mai (vkj)/16. mai 1915 Tartu – 8. november 1980 Bradford, Inglismaa) oli Eesti metsateadlane ja dendroloog.

Elulugu
Aleksis Ostrat oli talupidaja poeg.

Lõpetas 1934 Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumi, 1939 Tartu Ülikooli metsaosakonna. Akadeemiliselt oli ta Üliõpilasselts Liivika liige. 

Oli 1938–1940 Tartu Ülikooli Loodusvarade Instituudi vanemassistent, 1940–1944 Tartu Ülikooli õppe- ja katsemetskonna vanemassistent. Uuris mitmesuguste võõrpuuliikide kasvatamise võimalusi Eestis. Akadeemilise Metsaseltsi auhinnatööde kahekordne laureaat. 

Mobiliseerituna 1944 Saksa sõjaväkke sattus Saksamaale, oli 1944–1946 Mecklenburgis Lopkowitzi mõisa metsaülem, 1946–1947 Lübecki Eesti Metsatehnikumi õpetaja, ühtlasi Balti Ülikooli (Hamburg/Pinneberg) külalisõppejõud. 

Läks 1947 Inglismaale, töötas seal 1947–1949 läbikäigulaagri vanemana ja 1949–1976 tekstiilitööstuses, aastast 1976 pensionil. Oli Bradfordi Eesti Kodu juhatuse liige.

Teadustöö
Uurimusi dendroloogiast, metsakasvatusest ning Inglismaa ja Iirimaa metsapoliitikast.

Teoseid
Umbes 20 teadustrükist.
Halli pähklipuu (Juglans cinerea L.) kultuur Jõgeva metskonnas. // Eesti Mets, 12 (1940)
Kuriili lehise (L. Gmelini var japonica Pilger) kultuurid TÜ õppe- ja katsemetskonnas. // Eesti Mets, 5 (1944)
Sitkakuusk (Picea Sitchensis (Bong.) Carr.) Suur-Britannia metsamajanduses. // Eesti Metsamees Eksiilis. Stockholm, 32 (1960)
Andmeid Sardiinia korgitoodangust. // Eesti Metsamees Eksiilis. Stockholm, 33 (1960)
Omavoliline raiumine ja selle kohta kehtivate normide ajalooline areng Eestis. // Akadeemilise Metsaseltsi Toim XII. Töid Eesti metsanduse ajaloost III. Tartu 2000

Viited

Kirjandus
Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944, köide III. Tartu 1994. Lk 229
 Dpl. metsateadlane A. Ostrat 50. aastane. // Eesti Metsamees Eksiilis. Stockholm, 44 (1965), 30
 Margus, M. 80 aastat Aleksis Ostrati sünnist. // Eesti Mets 7 (1995), 25
Toivo Meikar. "Aleksis Ostratist ja tema diplomitööst". // Akadeemilise Metsaseltsi Toim XII. Töid Eesti metsanduse ajaloost III. Tartu 2000, 7–10

Välislingid
Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944

Eesti metsateadlased
Eesti dendroloogid
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna vilistlased
Üliõpilasselts Liivika liikmed
Balti Ülikooli õppejõud
Eestlased Suurbritannias
Sündinud 1915
Surnud 1980
Jaak Ostrat

Jaak Ostrat (sündinud 8. juunil 1943 Valgas) on Eesti õigusteadlane ja patentoloog.

Elulugu
Jaak Ostrat on juristi poeg.

Lõpetas 1961 Tartu 1. Keskkooli, 1966 Tallinna Polütehnilise Instituudi automaatikateaduskonna, 1971 Üleliidulise Patendiinstituudi, õiguskandidaat (1982, NSVL TA Riigi ja Õiguse Instituut), väitekiri "Правовые вопросы охраны рационализаторских предложений". Täiendas end Berliinis, Strasbourgis ja Münchenis. Oli 1972–79 EKE Projekti patendiinsener, 1979–1982 ETKVL Koondise Auto patendiinsener, 1982–1994 Küberneetika Instituudi arvutustehnika erikonstrueerimisbüroo patendiosakonna juhataja, 1994– patendibüroo LASVET patendivolinik (aastast 1992 registreeritud patendivolinik).

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: tööstusomandi õiguskaitse; patendiõigus; intellektuaalse omandi kaitse. Eesti Patendivolinike Seltsi juhatuse liige (1998–), Euroopa patendivolinik (2002–). Mitme rahvusvahelise erialaorganisatsiooni (AIPPI, FICPI jt) liige. Üle 100 teadustrükise, sh 7 raamatut.

Tunnustus
1985 Eesti NSV teeneline ratsionaliseerija

Teoseid
 Disainilahenduste õiguskaitse probleeme. // Juridica (1996) 5
 Kaubamärgiseaduse kohaldamise probleeme. // Juridica (1998) 3
 Õiguste ammendumise doktriin Eesti tööstusomandi õiguskaitses. // Juridica (1999) 8
 Tööstusomandi vaidluste kohtueelne lahendamine. // Juridica (2002) 4
 Eesti kaubamärgimaastik pärast ühinemist Euroopa Liiduga. Euroopa Ühenduse kaubamärk ja Eesti ettevõtja. // Juridica (2004) 4
 Leiutis ja patendinõudlus (kaasautor R. Kartus). 2001, 2. trükk 2006
 Kaitsmata toodang on probleemide allikas. // Juura. Tallinn, 2006
 Töösuhtes või muu lepingu täitmisel tehtud leiutise õigusliku reguleerimise probleeme. Kas lepinguvabadus või eraldi seadus? // Juridica (2007) 3

Viited

Kirjandus

Välislingid
 Patendivolinikud
 Jaak Ostrat Juridica

Eesti õigusteadlased
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1943
Kārlis Ozols

Kārlis Ozols (18. detsember 1860 Zaļenieki, Läti – surmaaeg ja -koht teadmata) oli läti loomaarstiteadlane.

Elulugu
Õppis 1879–84 Tartu Veterinaariainstituudis, veterinaariamagister (1885, TVI), väitekiri "Experimentelle Untersuchungen über das Anthraxvirus". Töötas Derkulis, Orenburgis ja 1897–1912 Kamjanets-Podilskõi hobusekasvanduses. TVI-s uuris professor E. Zemmersi juhendamisel eksperimentaalselt siberi katku batsillide resistentsust.

Viited

Kirjandus
 Альбом имматрикулированных в ДВИ, 114–115
 А. А. Виксна. Первые латышcкие ветеринарные врачи (до 1900 г.) // Из истории медицины. XIII. Рига, 1983, 96–97
 

Eesti loomaarstiteadlased
Venemaa teadlased
Tartu veterinaariinstituudi vilistlased
Sündinud 1860
Surmaaeg puudub
Ando Ots

Ando Ots (sündinud 17. märtsil 1941 Kudina vallas Tartumaal) on eesti füüsik.

Elulugu
Ando Ots on talupidaja poeg.

Lõpetas 1959 Tartu 8. Keskkooli, 1965 TÜ füüsika-matemaatikateaduskonna optika erialal, aspirantuuri 1971, füüsika-matemaatikakandidaat (1971, TÜ), väitekiri "Исследование F-центров в сульфиде цинка методом ЭПР". Täiendas end 1974–75 Turu Ülikoolis, olnud teaduslikes välislähetustes Rootsis, Saksamaal, Austrias ja korduvalt Soomes. Oli 1966 TÜ eksperimentaalfüüsika kateedri stažöör, 1971–73 vanemõpetaja, 1973–75 Eesti Põllumajandusakadeemia füüsikakateedri juhataja, dotsendi kohusetäitja, 1975–78 TÜ eksperimentaalfüüsika kateedri vanemteadur, aastast 1978 eksperimentaalfüüsika ja tehnoloogia instituudi dotsent, vanem- ja juhtivteadur. Lugenud tahkisefüüsika, elektroonika, kompuuterelektroonika, digitaalse andmetöötluse, mikroprotsessorite ja telekommunikatsiooni aluste kursusi.

Teadustöö
Uurimusi elektronide paramagnetilisest resonantsist ja võredefektide struktuurist, teinud kindlaks anioon- ja katioonvakantsidel baseeruvate defektide detailse struktuuri, tekkemehhanismi ja termilise stabiilsuse ZnS, ZnO, CaS jt A2B6 ühenditel. Eesti Füüsika Seltsi liige.

Teoseid
 Thermal stability of Fe3+ centres and thermoluminescence of ZnS single crystals (kaasautor). // Phys. Status Sol. B 129 (1985)
 EPR of V centres in plastically deformed CaS (kaasautor). // J. Phys. Chem. Solids 57 (N 9) (1996)
 V- centres and cation vacancies in neutron-irradiated CaS (kaasautor). // Solid State Communications, 113 (2000)
 EPR of [Li]º, [Na]º and [K]º centres in SrS and CaS polycristals (kaasautor). // Phys. Status Solidi (b) 241 (2004)

Viited

Kirjandus
 Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu bio-bibliograafiline teatmeteos 1951–1981. Trt, 1981, 143
 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 276
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 121
 Eesti entsüklopeedia 14, 346
 

Eesti füüsikud
Eesti Maaülikooli õppejõud
Tartu Ülikooli õppejõud
Sündinud 1941
Hans Ots

Hans Ots (sündinud 5. detsembril 1921 Tallinnas – 12. veebruar 2018) oli eesti tehnikateadlane ja insener.

Elulugu
Hans Ots on ettevõtja poeg.

Lõpetas 1941 Tallinna Reaalkooli, õppis mehaanika tehnoloogiat 1941–1943 TTÜ-s, 1946–1948 Karlsruhe Tehnikaülikoolis ja 1950–1952 Melbourne'i Ülikoolis, sooritas 1959 inseneri kutseeksamid The Institution of Engineers, Australia juures, tehnikamag (1986, Melbourne'i Ülikool), väitekiri "Carbon producing volatile burner". Oli 1950–1981 Austraalias Victoria osariigi Riikliku Elektrikomisjoni teenistuses: 1950–1952 kõrgepingeseadmete operaator, 1952–1959 Richmondi elektrijaamas insener, aastast 1959 kütusevarustuse ning varustuspoliitika ja arendusosakonna insener ja peainseneri assistent. Hiljem tegutses peamiselt tehnilise nõustajana, oli ka Londoni Marine Tribunali ekspert.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: tahkekütuste töötlemise tehnoloogia ja transport. Selgitanud solaarselt kuivatatud pruunsöelobri sobivust elektrijaamade kütteks, täiustanud tsemendiklinkri püstahjus põletamise tehnoloogiat, konstrueerinud söebriketi laadimisvahendeid, uurinud söebriketi isesüttimise vältimise võimalusi, arendanud pruunsöebriketi suuremahulise laevatamise põhimõtteid, osalenud söebriketi vedude korraldamisel Austraaliast ja Euroopast Jaapanisse ja Lõuna-Koreasse. The Institution of Engineers, Australia aastaauhind parimale mehaanikatehnika teadustrükisele (1966). 7 teadustrükist, 3 Austraalia patenti.

Teoseid
 Combustion of brown coal briquettes in industrial installations (kaasautor). // Mech. & Chem. Eng Trans. of the Institution of Engineers, Australia MC2 (1966) 1
 Auxilary fuel for power stations, the solar dried brown coal slurry option (kaasautor). // S.E.C. Report No SO/81/27
 Control of self heating in bulk shipment of briquettes – case histories (kaasautor). // 5th Australian Coal Sci. Conf. The University of Melbourne, 30.11–2.12 1992. Melbourne, 1992

Viited

Kirjandus

Välislingid
http://isik.tlulib.ee/index.php?id=2638

Austraalia teadlased
Eesti insenerid
Eesti tehnikateadlased
Eestlased Austraalias
Sündinud 1921
Surnud 2018
Indrek Ots

Indrek Ots (sündinud 19. novembril 1972 Tartus) on eesti zooloog ja loomaökoloog.

Elulugu
Indrek Ots on teenistujate poeg.

Lõpetas 1991 Ülenurme Keskkooli, 1996 Tartu Ülikooli bioloogiaosakonna, magister loomaökoloogias (1997, TÜ), väitekiri "Hematological health state indices of reproducing great tits. Methodology, sources of natural variation and a response to brood size manipulation" (Tartu, 1997), Ph.D. (loomaökoloogia, 1999, TÜ), väitekiri "Health state indices of reproducing great tits (Parus major): sources of variation and connections with life-history traits".

Oli 1994–95 ja 1997–99 EPMÜ ZBI laborant ja vanemlaborant, 1995–96 TÜ zooloogia ja hüdrobioloogia instituudi laborant, 1999–2001 teadur; 2001–2006 loomaökoloogia õppetooli vanemteadur, 2006– Haridus- ja Teadusministeeriumi teadusosakonna peaekspert.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: immunoloogiline ökoloogia ja elukäiguevolutsioon, evolutsiooniline loomaökoloogia, loomade käitumise evolutsioonilis-ökoloogilised aspektid, suguline valik ja sugudevahelised konfliktid. 28 teadustrükist.

Eesti Vabariigi teaduspreemia 2002. aastal bio-geoteadustes (koos Raivo Männi, P. Hõraku ja T. Tammaruga).

Viited

Teoseid
 Great tits (Parus major) trade health for reproduction (kaasautor P. Hõrak). // Proc. of the Royal Society of London. Biology. 263 (1996)
 Health impact of blood parasites in breeding great tits (kaasautor P. Hõrak). // Oeceol. 116 (1998)
 Haematological health state indices of reproducing Great Tits: methodology and sources of natural variation (kaasautor A. Murumägi ja P. Hõrak). // Functional Ecol. 12 (1998)
 Immune challenge affects basal metabolic activity in wintering great tits (kaasautor). // Proc. Royal Soc. London. Biol. 268 (2001)
 Carotenoid-based plumage coloration reflects hemoparasite infection and local survival in breeding great tits (kaasautor). // Oecol. 126 (2001)
 Baasuringud evolutsioonilise loomaökoloogia vallas – bioloogilise mitmekesisuse huvides (kaasautor). // Eesti Vabariigi teaduspreemiad 2002. Tallinn, 2002
 Immune response is energetically costly in white cabbage butterfly pupae (kaasautor). // Suppl. Proc. Royal Soc. London. Biol. 270 (2003)
 Effects of ultraviolet-B radiation on metamorphic traits in the common frog Rana temporaria (kaasautor). // J. Zool. 259 (2003)
 Carotenoid-based plumage coloration of male greenfinches reflects health and immunocompetence (kaasautorid L. Saks, P. Hõrak) // Oeceol. 134 (2003)
 Bone alkaline phosphatase as a sensitive indicator of skeletal development in birds: A study of the great tit nestlings (kaasautorid Vallo Tilgar, Raivo Mänd). // Physiol. Biochem. Zool. 77 (2004)
 When not to avoid inbreeding (kaasautor H. Kokko). // Evolution 60 (2006)

Kirjandus
 Eesti entsüklopeedia 14, 347
 Eesti Vabariigi teaduspreemia (2002), 65–67
 

Eesti zooloogid
Eesti ökoloogid
Sündinud 1972
Mai Rosenberg

Mai Rosenberg (kuni 2007 Mai Ots; sündinud 28. septembril 1958 Tartus) on eesti arstiteadlane ja nefroloog.

Elulugu
Mai Ots on viiuldaja tütar.

Lõpetas 1976 Tartu 8. Keskkooli, 1984 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna, 1992–97 Tartu Ülikooli sisekliiniku doktorant, meditsiinidoktor (1998 TÜ), väitekiri "Characteristics of the progression of human and experimental glomerulopathies". Täiendas end 1995–97 Harvardi Ülikoolis, Torontos (2000), Heidelbergis (2002), Philadelphias (2002), Gdanskis (2002). Oli 1984–85 intern, 1986–88 Jõgeva Rajoonihaiglas Põltsamaal terapeut, 1988–89 Tartu Kiirabi arst, 1989–92 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna sisehaiguste kateedri assistent, 1997–99 Tartu Ülikooli sisekliiniku assistent ja Tartu Ülikooli Kliinikumi sisekliiniku nefroloog, 1999–2000 vanemassistent, 2000–05 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna sisehaiguste õppetooli nefroloogia dotsent, 2005– erakorraline vanemteadur.

Teadustöö
Uurinud krooniliste neeruhaiguste epidemioloogiat ja progresseerumist ning kroonilise neerupuudulikkuse rehabilitatsiooni. Osalenud teaduskonverentside korraldamisel, mitmete kodu- ja välismaiste erialaliste töörühmade liige ning saanud uurimisgrante. International Society of Nephrology, Comm-n of Global Advancement of Nephrology (Euroopa alamkomitee), American Society of Nephrology, European Dialysis & Transplantation Associationi liige, Eesti Kudede ja Organite Transplantatsiooni Ühingu asutajaliige, Eesti Nefroloogide Seltsi liige. Üle 60 teadustrükise.

Teoseid
 Neerubiopsia tähtsusest glomerulopaatiate diagnoosimisel. // Eesti Arst (1993) 3
 The epidemiology of end-stage renal disease in the Baltic countries: an evolution ficture (kaasautor). // Nephrol. Dial. Transplant. (2001) 16
 Beneficial effects of water-based exercise in patients with chronic kidney disease (kaasautor). // Int. J. Rehabil. Res. (2003) 26
 Kroonilise neerupuudulikkusega haigete kompleksse taastusravi võimalusi (kaasautorid Ü. Pechter, J. Maaroos). // Eesti Arst (2003) 1
 Regular Low-intensity aquatic exercise improves cardiorespiratory functional capacity and reduces proteinuria in chronic renal failure patients (kaasautor). // Nephrol. Dial. Transplant. (2003) 18
 Kiiresti progresseeruv luupusnefriit (kaasautorid K. Metsküla, A. Kulla). // Eesti Arst (2003) 5
 Oxidative stress status in early stages of experimental renal failure (kaasautor). // Nephron Exp. Nephrol. (2004) 97
 Impact of the supplementation of kidney mass on blood pressure and progression of kidney disease (kaasautor). // Nephrol. Dial. Transplant. (2004) 19
 Neeruhaige õigeaegne avastamine. // Eesti Arst (2006) 1
 Ultrastructural analysis of the human kidney biopsies. // Papers Anthrop. XVI (2007)

Viited

Kirjandus
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 121
 Mikelsaar, M. Meditsiinidoktor Mai Ots. // Eesti Arst (1999) 3, 284

Välislingid 
 

Eesti arstiteadlased
Eesti arstid
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna õppejõud
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Sündinud 1958
Meelis Ots

Meelis Ots (sündinud 10. augustil 1970 Tallinnas) on Eesti loomakasvatusteadlane.

Elulugu
Meelis Ots on teenistujate poeg.

Lõpetas 1988 Tallinna 21. Keskkooli, 1993 loomakasvatajana EPMÜ, põllumajandusmagister (1999, EPMÜ), väitekiri "Looma- ja linnukasvatuses kasutatavad bioloogilised toimeained", põllumajandusdoktor (2005, EPMÜ), väitekiri "Energia- ja proteiiniallika mõju mikroobse proteiini sünteesile mäletsejalistel". Oli 1992–96 Tartu Seakasvatuse Katsejaama loomakasvatuspetsialist, 1997–2004 EPMÜ Loomakasvatuinstituudi spetsialist, teadur ja lektor, 2005– veterinaarmeditsiini ja loomakasvatusinstituudi lektor.

Teadustöö
Uurinud sigade nuuma- ja lihajõudlust, bioloogilisi toimeaineid ning proteiini kvaliteeti mäletsejate söötmisel. 20 teadustrükist.

Teoseid
 Somatotropiin – veiste jõudluse suurendaja. / Proc. from a symp. Dairy Production in Estonia – Today and Tomorrow. // Estonian Agricultural Univ. Tartu, June 7, Uppsala, 1999
 Lähtekohad lüpsilehmade jõusööda söötmiseks silotüübiliste ratsioonide kasutamisel (kaasautor O. Kärt). // EPMÜ loomakasvatusinstituudi tead töid 70 (1999)
 The effect of barley meal on dairy cow's dry matter intake, allantoin excretion and microbial protein synthesis in feeding alfalfa silage ad libitum (kaasautor). // Agraarteadus (2001) 3
 Prediction of the in vivo digestibility of grass silage from gas production kinetics (kaasautor). // J. Dairy Science 84 (2001
 Temperatuuri mõjust rapsikoogi proteiini lõhustuvusele vatsas (kaasautor). // Agraarteadus (2003) 2
 Effect of grain species on purine derivative excretion via urine in feeding leguminous silage to rams (kaasautor O. Kärt). // Veterinarija ir Zootechnika 44 (2003) 22
 Jõusööda tärklise- ja proteiiniallika mõju uuslüpsiperioodil lüpsvate lehmade toodangule, toitainetega varustatusele ja mõningatele vere biokeemilistele näitajatele (kaasautor). // Agraarteadus XV (2004) 1
 Piima karbamiidisisalduse ja ratsiooni toitefaktorite vahelistest seostest (kaasautorid O. Kärt, E. Rihma). // Agraarteadus XV (2004) 3

Viited

Kirjandus

Välislingid
 

Eesti loomakasvatusteadlased
Eesti Maaülikooli õppejõud
Sündinud 1970
Rein Otsepp

Rein Otsepp (28. august 1935 Tallinn – 13. oktoober 2020) oli Eesti majandusteadlane.

Elulugu
Rein Otsepp oli raudteetöölise poeg.

Lõpetas 1954 Tallinna 22. Keskkooli, 1959 Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna, 1964–1967 TÜ aspirant, majanduskandidaat (1968, TÜ), väitekiri "Materiaalse vastutuse suhted ja toodangu kvaliteet". Oli 1959–1962 Tallinna TSN TK büroojuhataja, aseesimees ja esimehe abi, 1962–1992 TPI/TTÜ poliitilise ökonoomia (majandusteooria) kateedri õppejõud, aastast 1973 dotsent, 1981–1992 kateedri juhataja, 1992–1999 Eesti Krediidipanga osakonnajuhataja, 1999–2001 panga nõukogu esimees, aastast 2001 nõukogu liige; võttis vahetult osa panga loomis-, kujunemis- ja juhtimisprotsessist, ühtlasi oli 1999–2003 eraülikooli Veritas professor, 2003–2005 Audentese Ülikooli õppeülesande täitja.

Teadustöö
Uurinud tootjate majandusliku ja materiaalse vastutuse aspekte ja toodangu kvaliteedi probleeme. Pidanud loenguid ja ettekandeid Budapesti, Varssavi, Rostocki ja Praha kõrgkoolides. Ligi 70 teadustrükist.

Teoseid
 Rahvusvahelise tööjaotuse probleeme (kaasautorid T. Made, I. Soidra). Tallinn, 1981
 Die Probleme der Wirtschaftliche Verantwörtlichkeiten. Rostock (Saksamaa), 1984
 Felelösség az érdekeltségi rendszerben. Budapest, 1988
 Stimuláció és szociális igazságosság. Budapest, 1988

Viited

Kirjandus
 Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn, 1986, 363–367, 497
 Eesti majanduse biograafiline leksikon. Tallinn, 2000, 344
 

Eesti majandusteadlased
Eesti pankurid
Tallinna Tehnikaülikooli õppejõud
Jakob Westholmi Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Sündinud 1935
Surnud 2020
Liilia Otsmaa

Liilia Otsmaa (aastani 1955 Liilia Tint; 6. jaanuar 1925 Lasva, Võrumaa – 11. oktoober 2017) oli Eesti saksa filoloog.

Elulugu
Liilia Otsmaa oli käsitöölise tütar.

Lõpetas 1944 Võru 1. Keskkooli, 1949 Tartu Riikliku Ülikooli saksa filoloogia erialal. Stažeeris Leipzigi Ülikoolis. 1949–1951 Tartu Riikliku Ülikooli saksa filoloogia kateedri õpetaja, 1951–1954 aspirant, 1954–1966 õpetaja, 1966–1992 vanemõpetaja, 1992–1997 germaani-romaani osakonna lektor. Õpetanud saksa keelt, leksikoloogiat ja fraseoloogiat; koostanud õppevahendeid.

Ta on maetud Tartu Pauluse kalmistule.

Teadustöö
Uurinud alamsaksa keele mõjusid eesti ja baltisakslaste saksa keelele, sealhulgas Balthasar Russowi "Liivimaa kroonikas". Umbes 20 teadustrükist.

Teoseid
 Texte für Physiker. Tallinn, 1958
 Saksa keele õpik algajaile: kõrgematele õppeasutustele (kaasautorid A. Habermann, V. Liiv). Tartu, 1961, 2. trükk 1963; Tallinn, 1964; 2. trükk 1970
 Eesti laenudest balti alamsaksa keeles. // TÜ Toimetised 131 (1963)
 Alamsaksa keelest Baltimail XIII–XVI sajandil. // TÜ Toimetised 149 (1964)
 О русских заимствованиях в балтийском ниженемецком языке. // Linguistica. 6. Tartu, 1975
 Zur verbalen Wortverbindungen in der livländischen Chronik von Balthasar Russov. // TÜ Toimetised 713 (1985)

Viited

Kirjandus
 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 234
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 121
 

Eesti keeleteadlased
Tartu Ülikooli õppejõud
Pauluse kalmistule maetud
Sündinud 1925
Surnud 2017
Svea Otsmaa

Svea Otsmaa (aastani 1956 Svea Palis; sündinud 18. oktoobril 1932 Tallinnas) on Eesti majandusteadlane.

Elulugu
Svea Otsmaa on teenistujate tütar ja Vello Otsmaa abikaasa.

Lõpetas 1950 Tallinna 7. Keskkooli, 1956 TPI ehitusinsenerina, 1965 Eesti NSV TA Majanduse Instituudi (MI) aspirantuuri, majanduskandidaat (1967, Eesti TA), väitekiri "Monteeritavate ehituskonstruktsioonide unifitseerimise majanduslik efektiivsus ja optimaalne tase". Oli 1959–62 ja 1965–68 MI teadur, 1968–71 TPI vanemõpetaja, 1971–94 ehitustootluse instituudi ehitusökonoomika ja juhtimise õppetooli dotsent.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: ehituse ja ehitusmaterjalide tööstuse ökonoomika, sh monteeritavate raudbetoondetailide ja konstruktsioonide unifitseerimine. Üle 40 teadustrükise.

Teoseid
 Matemaatiliste meetodite rakendamine ehitusökonoomikas I. Tallinn, 1973
 Matemaatiliste meetodite rakendamine ehitusökonoomikas II. Tallinn, 1978
 Matemaatiliste meetodite rakendamine ehitusökonoomikas III. Tallinn, 1983
 Ehitusökonoomika küsimusi (kaasautor). Tallinn, 1996
 Ettevõtte ökonoomika probleeme (kaasautor) Tallinn, 1999

Viited

Kirjandus

Välislingid
 

Eesti majandusteadlased
Tallinna Tehnikaülikooli õppejõud
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Sündinud 1932
Raimond Otsman

Raimond Otsman (aastani 1941 Raimond Otsmann, 5. oktoober 1916 Gattšina, Venemaa – 18. detsember 2002 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane.

Elulugu
Raimond Otsman oli vedurijuhi poeg.

Lõpetas 1935 Tallinna Reaalkooli. Õppis 1935 ja 1936 Tallinna Konservatooriumis (ühtlasi mängis orkestris Kuldne Seitse) ja Riigi Kunsttööstuskoolis skulptuuri. 1936–1937 oli ajateenistuses Eesti kaitseväes, lõpetas Tallinna sõjakooli aspirantide kursuse, 1937–1941 õppis TTÜ-s. 1941 mobiliseeriti Punaarmeesse, lõpetas 1943 leitnandina suurtükiväekooli. Tema sõjatee lõppes 1945 Eesti Laskurkorpuse suurtükiväedivisjoni staabiülemana. Lõpetas 1947 TPI ehitusteaduskonna, tehnikakandidaat (1955, TPI), väitekiri "Kukersiitpõlevkivi tolmkütte tsükloontuha kasutamine vastutusrikkamate ehitusdetailide tootmisel". Oli 1947–1951 TPI vanemlaborant, nooremteadur ja assistent, 1951–1975 TPI ehituskonstruktsioonide kateedri vanemõpetaja ja dotsent, 1975–1981 ehitusmaterjalide kateedri dotsent.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: ehitusmaterjalid, peamiselt tolmpõlevkivituhk ja sellest valmistatavad tooted. Rahvamajanduse Saavutuste Näituse pronks- (1963) ja hõbemedal (1965), Nõukogude Eesti preemia (1972, kollektiivis). 30 teadustrükist, 3 autoritunnistust.

Isiklikku
Raimond Otsman harrastas skulptuuri.

Teoseid
 Ehitusmaterjalid 2. Laboratoorsete tööde katsemetoodika. Tallinn, 1966
 Ehitusmaterjalid. Tallinn, 1976

Viited

Kirjandus
 Ehitusinsenerid TPI-st. Tallinn, 1986, 218
 Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn, 1986, 148, 191, 243, 456, 458, 497
 TTÜ aastaraamat 2003. Tallinn, 2004, 394–395
 

Eesti skulptorid
Eesti tehnikateadlased
Tallinna Tehnikaülikooli õppejõud
8. Eesti Laskurkorpuse koosseis
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Sündinud 1916
Surnud 2002
Mikk Otsmann

Mikk Otsmann (sündinud 15. juulil 1944 Pärnus) on eesti geofüüsik.

Elulugu
Mikk Otsmann on õpetaja poeg.

Lõpetas 1962 Pärnu 4. Keskkooli, 1973 Tartu Riikliku Ülikooli füüsikaosakonna. Oli 1973–90 TEFI nooremteadur, 1990–92 Ökoloogia Instituudi teadur, aastast 1992 TÜ Eesti Mereinstituudi teadur.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: Läänemere ja Eesti suurjärvede ökosüsteem, selle modelleerimine. Üle 40 teadustrükise.

Teoseid
 A model for water exchange between the Baltic Sea and the Gulf of Riga (kaasautorid V. Astok, Ü. Suursaar). // Nordic Hydrology 28 (1997)
 Water exchange as the main physical process in semi-enclosed marine systems: the Gulf of Riga case (kaasautor).// Hydrobiol. 393 (1999)
 Modelling currents along the western coast of Estonia as superposition of Helmholtz oscillators (kaasautorid Ü. Suursaar, T. Kullas).// Coastal Eng. and Marina Developments. Southampton, Boston, 3 (1999)
 The oscillatory nature of the flows in the system of straits and small semienclosed basins of the Baltic Sea (kaasautorid Ü. Suursaar, T. Kullas). // Continental Shelf Res. 21 (2001)
 Modelling of extreme sea levels in the coastal waters of West Estonia (kaasautor). // Continental Shelf Res. 22 (2002)
 Extreme sea level events in the coastal waters of western Estonia (kaasautor).// J. Sea Res. 49 (2003)
 Cyclone Gudrun in January 2005 and modelling its hydrodynamic consequences in the Estonian coastal waters (kaasautor).// Boreal Envir. Res. 11 (2006)

Viited

Kirjandus

Välislingid
 

Eesti geofüüsikud
Tartu Ülikooli õppejõud
Sündinud 1944
Herbert Joseph Alexander Ottas

Herbert Joseph Alexander Ottas (31. märts (vkj 12. aprill) 1897 Tartu – 11. juuni 1985 Tartu) oli Eesti keemik.

Elulugu
Herbert Joseph Alexander Ottas oli maalri poeg.

Lõpetas 1916 Tartu Reaalkooli. Õppis Riia Polütehnilises Instituudis ja 1921–1925 Tartu Ülikoolis, lõpetas 1925 mag. chem. techn. kraadiga (ü.a. keemiakandidaadiks 1949), väitekiri "Spiritus, Spiritusgemische und Kukkersitöl als Betriebsstoffe für leichte Motoren in Eesti". Oli 1925–1928 keemik-pürotehnik Sõjaministeeriumis, 1929–1940 Tallinnas värvimistööstuse Livo keemik, siis juhataja ja omanik. Sai patendi põlevkiviainetest väävelvärvainete valmistamise kohta, alustas selles valdkonnas professor Paul Kogermani juhendamisel doktoritööd. 1941. aastal saadeti 5 aastaks asumisele. Vabanes ennetähtaegselt, töötas Volskis (Saraatovi oblastis) keemikuna. 1945 naasis Eestisse. Oli 1945–46 Tartu Riikliku Ülikooli anorgaanilise keemia kateedri assistent ja vanemõpetaja, 1946–1948 dotsent, 1948–1953 analüütilise keemia kateedri juhataja, dotsent, 1953–1955 dotsent. Luges anorgaanilise ja analüütilise keemia kursusi, keemia analüüsimeetodeid ning mikroanalüüsi.

Viited

Kirjandus
 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, I, 175
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 122
 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 298
 TÜ Keemiaosakond (1947–72). Tartu, 1972, 73, 107, 116
 TÜ keemiaosakond 1947–2000, 17
 

Eesti ettevõtjad
Eesti keemikud
Tartu Ülikooli õppejõud
Sündinud 1897
Surnud 1985
Juhan Ottas

Juhan Ottas (ka Johann Ottas, 6. september 1870 Karlova vald, Tartumaa – 25. jaanuar 1941 Tartu) oli eesti psühhiaater ja silmaarst.

Elulugu
Juhan Ottas oli talurentniku poeg.

Lõpetas 1891 Tartu Kroonugümnaasiumi, 1896 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna, meditsiinidoktor (1903, TÜ), väitekiri "К вопросу об отмене веществ при прогрессивном параличе помешанных". Oli 1896–1904 TÜ närvikliiniku assistent, 1905–11 TÜ silmakliiniku ja Pimedate Kuratooriumi silmaarstliku lendsalga arst, I maailmasõja ajal vanemarst, Vabadussõja ajal vabalt praktiseeriv silmaarst, 1919–36 Tartu maakonna arst ja silmaarst, võttis vastu ka psühhoneuroloogilisi haigeid.

Teadustöö
Esimene eesti rahvusest psühhiaater TÜ-s. Uurimusi psühhoneuroloogia ja silmahaiguste alalt.

Viited

Teoseid
Silma marjad (trahoma) ja nende vastu võitlemine. Tartu, 1909

Kirjandus
Merila-Lattik, H. Eesti arstid 1947–1997. Tallinn, 1997, 274–275

Eesti arstid
Eesti oftalmoloogid
Eesti psühhiaatrid
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Sündinud 1870
Surnud 1941
Margareete-Helge Otter

Margareete-Helge Otter (9. september 1937 Tartu – 9. november 2006 Tartu) oli eesti bioloog ja farmakoloog-biokeemik.

Elulugu
Margareete-Helge Otter oli ehitusettevõtja Jaan Otteri tütar. Karin Otteri  ja Arne Otteri ema.

Lõpetas 1954 Tartu 2. keskkooli, 1959 Tartu Riikliku Ülikooli farmaatsiaosakonna, 1964–1967 EBI aspirant, bioloogiakandidaat (1968, EBI), väitekiri "Antotsüaanpigmentide tekke sõltuvus lämmastikainete ainevahetusest tatra (Esculentum sagopyrum Moench) idandeis". Oli 1959–1964 EBI keemik, 1967–1976 teadur, 1977–1981 TRÜ eksperimentaalse ja kliinilise psühhofarmakoloogia labori vanemteadur, 1982–1986 farmakoloogiakateedri vanemõpetaja, 1986–1992 dotsent, 1992–2003 farmakoloogiainstituudi dotsent. Lugenud farmakoloogia kursust ja farmakoloogia ajaloo, arengu ja ealise farmakoloogia ning ravimtaimede meditsiinis kasutamise valikkursusi, koostanud arvukalt õppevahendeid.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: kronopsühhofarmakoloogia. Välja selgitanud psühhofarmakonide toimes esinevaid ööpäeva- ja aastarütme ning sellest tulenevaid optimaalseid kasutamise võimalusi. Eesti Farmakoloogide Seltsi, Eesti Füsioloogia Seltsi, Pharmacia Estica terminoloogiakomisjoni liige. Umbes 400 teadus- ja aimetrükist, sh 8 raamatut

Teoseid
 Daily and seasonal rhythm of indolamine and catecholamine content in mouse brain. // TA Toim. Biol (1981) 4
 Реакция организма на действие барбитурата и активность моноаимнергических процессов в мозге. // Фармакoл. и токсикол. (1983), 3
 Intracerebroventricular administration of cholecystokinin inhibits the activity of the dopaminenergetic and serotoninergic systems of the brain. // Neurosci. Behav. Physiol. 15 (1985) 3
 Сезонные изменения поведенческих эффектов нейролептиков у белых крыс. // Бюлл. эксп. биол. мед. 102 (1986) 11
 Farmaatsia ja farmakoloogia ajaloost. Tartu, 1990
 Ravimite biotransformatsioon ja seda mõjustavad tegurid. Tartu, 1990
 Rakenduslik farmakokineetika (kaasautor L. Nurmand). Tartu, 1991
 Ravimid ja toit. Tallinn, 1991, 2. trükk 1992
 Arengufarmakoloogia peatükke. Tartu, 1991
 Пряные растения и их применение. Трт, 1992
 Bioperiodical changes of antihypoxic effect of neuroleptic drugs in albino mice. // Лабораторные животные. Рига (1933) 3
 Tervis ja ilu taimedest (kaasautor L. Nurmand). Tallinn, 1994, 2. trükk 1999
 Arstliku retseptuuri põhijooni (kaasautor), Tartu, 1994
 Arsti- ja rohuteaduse ajaloost. Pärnu, 1995
 Narkootikumid. Tallinn, 1997
 Toidu- ja maitsetaimede raviomadusi. Tartu, 1998
 Raviainete farmakokineetika ja seda mõjustavad tegurid (kaasautor K. Otter). Tartu, 2001

Viited

Kirjandus
 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 107
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 122
 Dots. Margareete Otter 60. // Eesti Rohuteadlane (1997) 3, 45–46
 Alliksaar, L. Margareete-Helge Otter 09.09.1937–09.11.2006. In memoriam. // Eesti Arst (2007) 2, 152

Välislingid 
 Margareete-Helge Otter 09.09.1937–09.11.2006

Eesti biokeemikud
Eesti farmakoloogid
Eesti farmatseudid
Tartu Ülikooli õppejõud
Ülikooli kalmistule maetud
Sündinud 1937
Surnud 2006
Richard August Eduard Ottow

Richard August Eduard Ottow (aastani 1900 Otto; 22. aprill 1851 Kursk – 15. jaanuar 1931 Hildesheim, Saksamaa) oli Eesti arstiteadlane ja ajaloolane.

Elulugu
Richard August Eduard Otto oli baltisakslane, pastori poeg ja Benno Richard Ottowi isa.

Lõpetas 1870 Tartu Kubermangugümnaasiumi, õppis 1871–1876 ja 1877–1878 Tartu Ülikoolis arstiteadust, dr. med. (1881, TÜ), väitekiri "Pharmacologische Studien über Amylnitrit, Aethylnitrit, Nitropentan Pikrinsäure, Ortho- und Paranitrophenol". Oli 1878–1880 Sindi ja 1881–1885 Hiiu-Kärdla kalevivabriku arst, 1885–1918 eraarst ja kõrva-nina-kurguhaiguste spetsialist Tartus. 1918 lahkus Saksamaale, tegutses 1918–1927 arstina Hildesheimis. Arstiameti kõrval uuris Tartu ajalugu, määras Tartu linnaarhiivi andmete põhjal kindlaks linna kinnisvaraomanikud 16. ja 17. sajandil ning kandis saadud andmed skemaatilistele kaartidele, mida säilitatakse TÜ raamatukogus.

Teoseid
 Über salicylsäure inhalationen bei Tussis convulsiva. // St. Petersburger medizinische Wochenschrift (1877) 22, 23
 Über einen congenitalen behaarten Rachenpolypen. // Virchows Archiv, 115 (1889). Ueber die Dorpater Klöster und ihre Kirchen. // Verhandlungen der GEG XXII, 2. Dorpat, 1910
 Ortsbeschreibung und Entstehungsgeschichte von Burg und Stadt Dorpat. // Aus Dorpat Vergangenheit. Dorpat, 1918

Viited

Kirjandus
 Deutschbaltisches biographisches Lexikon 1710–1960. Köln, Wien, 1977, 569–570
 Eesti biograafiline leksikon. Trt, 1926–1929, 356–357
 Brennsohn, I. Die Aerzte Livlands von den ältesten Zeiten bis zur Gegenwart. Riga, 1905, 308
 Album Livonorum. Lübeck, 1972, 250
 

Baltisaksa arstiteadlased
Baltisaksa ajaloolased
Eesti arstiteadlased
Eesti ajaloolased
Tartu linnaelanikud
Õpetatud Eesti Seltsi liikmed
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Korporatsioon Livonia liikmed
Sündinud 1851
Surnud 1931
Maya Paabo

Maya Paabo (kuni 1933 Maya Gehrke; aastani 1951 Maya Lannesto; 11. juuni 1929 Võru – 17. veebruar 2013) oli eesti keemik.

Elulugu
Maya Paabo oli juuksuri tütar.

Põgenes 1944 Saksamaale. Lõpetas 1949 Augsburgi Eesti Gümnaasiumi, siirdus samal aastal USA-sse. Lõpetas 1956 George Washingtoni Ülikooli Washingtonis, keemiamagister (1962, samas). Oli 1956–1990 Riiklike Standardite ja Tehnoloogia Instituudi (Gaithersburg) ja aastani 1988 Riiklike Standardite Büroo uurimiskeemik.

Oli The Estonian Fund for Economic Education üks asutajaliikmeid.

Isiklikku

Tema abikaasa oli Gunnar Paabo.

Teadustöö
Uurinud happelisuse skaala väljaarendamist vee/alkoholi ja raske vee lahustes, identifitseerinud sünteetiliste materjalide põlemisel tekkinud toksilisi produkte. Phi Beta Kappa, Ameerika Keemiaseltsi jt teadusühingute liige. Üle 75 teadusartikli.

Teoseid
 Standardization of analytical data obtained with silver-silver chloride (kaasautor). // Anal. Chem. 37 (1965)
 Standards for practical scale of pD in heavy water (kaasautor). // Anal. Chem. 41 (1969)
 Generation of hydrogen cyanide from flexible polyurethane foam under different combustion conditions (kaasautor). // Fire and materials 9 (1985) 3
 Toxikological intreactions between carbon monoxide and carbon dioxide (kaasautor). // Toxikology 47 (1987)
 A standard reference material for calibration of the cup furnace smoke toxicity method for assessing the acute inhalation toxicity of combustion products (kaasautor). // J. Res. Natl. Inst. Standard Technol. (1991) 96

Viited

Kirjandus
 Eesti teadlased väljaspool kodumaad: biograafiline teatmik = Estonian scholars and scientists abroad: biographical directory. Stockholm, 1984, 86
 American Men and Women of Science, 20th ed. (1998–99, vol. 5, 1016
 

Eesti keemikud
Ameerika Ühendriikide keemikud
Eestistatud nimega inimesed
Eestlased Ameerika Ühendriikides
Sündinud 1929
Surnud 2013
Valdur Paakspuu

Valdur Paakspuu (16. aprill 1934 Kuressaare – 31. jaanuar 1991 Tallinn) oli eesti ornitoloog ja looduskaitsja.

Elulugu
Valdur Paakspuu lõpetas 1958. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia osakonna. Ta oli aastatel 1958–1965 ja 1968–1972 Matsalu Riikliku Looduskaitseala vanemteadur, 1965–1968 juhataja ning aastast 1972 teadusdirektor.

Teadustöö
Ta on uurinud vee- ja rannikulindude rännet, pesitsemist ja sulgimist. Ta oli aastast 1971 ilmuma hakanud Matsalu Riikliku Looduskaitseala teadustööde kogumiku "Loodusvaatlusi" koostaja (1971–1972) ja kaasautor, Eesti Looduse toimetuskolleegiumi liige (aastast 1985), üks Eesti Looduskaitse Seltsi asutajaliikmetest (1966) ja Lihula osakonna juhataja, Eesti TA Looduskaitse Komisjoni liige (1971–1974) ning Rahvusvahelise Veelindude Uurimise Büroo (IWRB) töörühma liige. Valdur Paakspuu on välja andnud üle 60 teadustrükise.

Teoseid
 Hallhane ökoloogiast Matsalu lahel. // Loodusuurijate Seltsi aastaraamat 56 (1964)
 Matsalu Riikliku Looduskaitseala haudelinnustikust aastail 1963–1969. // Loodusvaatlusi 1971 (1972)
 Kajaklaste kolooniate dünaamikast Matsalu Riiklikul Looduskaitsealal. // Matsalu maastik ja linnud. Ornitoloogiline kogumik VI (1973)
 Matsalu roostikes, randadel ja vetel. Tallinn, 1980
 Matsalu looduskaitseala zooloogiast 3 (1982)
 Matsalu loodusest. // Eesti NSV riiklike looduskaitsealade tead tööd 4 (1984)
 Lindude ränne Matsalu alal (kaasautor T. Kastepõld). // Matsalu – rahvusvahelise tähtsusega märgala. Tallinn, 1985
 Hanede arvukusest Väinamere saartel 1958–1992 (kaasautorid E. Mägi, T. Kastepõld). Loodusvaatlusi 1992 (1993)

Viited

Kirjandus
 Eesti entsüklopeedia 14, 349
 V. Paakspuu ornitoloogiline bibliograafia (koost L. Rootsmäe). // Loodusvaatlusi 1991 (1993), 99
 

Eesti ornitoloogid
Eesti looduskaitsjad
Sündinud 1934
Surnud 1991
Agu Paal

Agu Paal (sündinud 22. juunil 1937 Tartus) on Eesti majandusteadlane.

Elukäik
Agu Paal on kooliõpetajate poeg.

Ta lõpetas 1955. aastal Saku Maakorraldus- ja Maaparandustehnikumi, 1960 Eesti Põllumajandusakadeemia insener-hüdromelioraatori erialal; 1973–79 EMMI aspirant ja nooremteadur, majanduskandidaat (1979, Läti Põllumajanduse Akadeemia), väitekiri käsitles tööviljakuse tõstmist ekskavaatoritöödel maaparandusehituses (Eesti NSV näitel). Oli 1955–73 Võru Maaparandusvalitsuse projekteerija, Eesti Põllumajandustehnika Võru osakonna turbajaosakonna juhataja, Eesti Põllumajandustehnika ning 1980–92 Põllumajandusministeeriumi Tehnoloogia ja Konstrueerimise Büroo maaparandusehituse normeerija, 1992– sama ministeeriumi Maaparanduse Ehitusjärelevalve- ja Ekspertiisibüroo peatehnoloog.

Teadustöö
Tegevusvaldkond: maaparandusehituse ökonoomika, sh töönormide analüüs ja koostamine, eri tehnoloogiate majanduslik analüüs ja ehitajatele soovituste koostamine, uue tehnika efektiivsuse uurimine, tööde omahinna analüüs ja hinna prognoosimine, normatiivide väljatöötamine eelarvehinnete koostamiseks.

Teoseid
 Maaparandussüsteemide kalkulatiivsed ehitus- ja hoiukulud ning maksumused (kaasautorid E. Rahuvarm ja G. Vassiljev). Tallinn, 2001

Viited

Kirjandus
 Eesti Maaviljeluse Instituut 1946–2006. Saku, 2006, 30
 

Eesti majandusteadlased
Eesti põllumajandustegelased
Sündinud 1937
Arthur Paal

Arthur Paal (11. aprill 1902 Meeri vald, Tartumaa – 25. aprill 1978 Perth, Austraalia) oli Eesti õigusteadlane.

Elulugu
Arthur Paal oli talupidaja poeg.

Lõpetas 1921 Tartu Õhtugümnaasiumi, 1925 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna, 1925–1926 õppis filosoofiateaduskonnas, õigusteaduse doktor (1948, Tübingeni Ülikool). 

Võttis osa Vabadussõjast. Oli 1922–1924 Elva algkooli ja 1925–1928 Tartu Õhtugümnaasiumi õpetaja, 1925–1929 Tartu-Võru rahukogu kohtuameti kandidaat, 1929–1932 Rakvere jaoskonna ja 1932–1935 Tartu 4. jaoskonna kohtu-uurija, 1935–1937 Tartu ringkonnakohtu abiprokurör, 1944 kohtuametniku kandidaat. 

Läks 1944 Saksamaale, sealt 1949 Austraaliasse, kus oli 1955–1967 Tervishoiuministeeriumi ametnik.

Teadustöö
Uurinud pärilikkuse, sotsiaalse keskkonna ja muude tegurite osa kuritegelikus käitumises.

Teoseid
 Pärilikkus ja kurikalduvus. // Austraalia eestlased sõnas ja teos. EV Tartu Ülikooli 50. a. juubeli 1919–1969 tähisteos. Sidney, 1969
 Kuritegevust põhjustavaid tegureid. Belmonth, Berth, 1973

Viited

Kirjandus
 AAUT II, 177
 

Eesti õigusteadlased
Eestlased Austraalias
Eesti õpetajad
Eesti ametnikud
Eesti prokurörid
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Korporatsioon Fraternitas Liviensise liikmed
Vabadussõja veteranid
Sündinud 1902
Surnud 1978
Harry Paalberg

Harry Paalberg (20. detsember 1927 Tallinn – 26. aprill 1993 Tallinn) oli Eesti majandusteadlane.

Elulugu
Harry Paalberg oli talupidaja poeg.

Lõpetas 1948 Tallinna 9. Keskkooli, 1953 TPI, majanduskandidaat (1967, Eesti TA), väitekiri "Eesti NSV linnade peamised arengusuunad ja neid mõjutavad tegurid". Oli 1961–67 MI teadur, 1967–78 vanemteadur, 1978–92 TPI majandusteaduskonna tööstuse planeerimise ja juhtimise (hiljem juhtimise ja plaanimise) kateedri vanemõpetaja, aastast 1980 dotsent. Lugenud peamiselt majanduse ja sotsiaalse arengu planeerimise kursusi.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: linnastumine, territoriaalne planeerimine ja ratsionaalse asustussüsteemi kujundamine.

Teoseid
 Majandus. Tööstus ja põllumajandus (kaasautor E. Vint). Tallinn, 1973
 Tallinna arengu probleeme (koost, kaasautor). Tallinn, 1978
 Territoriaalne planeerimine. 1. Tallinn, 1987
 Smithist Friedmanini. Lääne majandussüsteemi kujunemisest. Tallinn, 1990
 Lääne majandussüsteemi kujunemisest. Tallinn, 1992

Viited

Kirjandus
 Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn, 1986, 346, 347, 498
 Eesti majanduse biograafiline leksikon. Tallinn, 2000, 345

Eesti majandusteadlased
Tallinna Tehnikaülikooli õppejõud
Rahumäe kalmistule maetud
Sündinud 1927
Surnud 1993
Vilma Paalma

Vilma Paalma (10. aprill 1928 Tallinn – 8. mai 2022) oli eesti muusika- ja teatriteadlane.

Elulugu
Vilma Paalma oli majandusteadlase tütar. 

Lõpetas 1946 Tallinna Arve- ja Plaanindustehnikumi, õppis 1946–1950 TPI majandusteaduskonnas ja ühtlasi 1948–1950 Tallinna muusikakoolis muusikateooriat, lõpetas 1956 Moskva Konservatooriumi muusikateaduse erialal. Oli 1956–1957 TRK muusikaajaloo õppejõud, 1957–1958 Üleliidulise Raadio ja 1958–1971 Eesti Raadio muusikasaadete toimetaja, 1971–1973 ja 1978–1984 Estonia teatri kirjandusala juhataja, 1973–1976 Ajaloo Instituudi teadur, 1976–1978 toimetaja, 1984–2008 arhivaar. Koostanud raadio- ja telesaateid.

Teadustöö
Uurinud peamiselt Eesti muusikateatri ajalugu, kirjutanud muusikateatriarvustusi ja -ülevaateid. Koostanud ja toimetanud teatri- ja muusikateoseid, sh koguteos ""Estonia" lauluteatri rajajaid" (kaaskoost M. Vaitmaa, U. Heinapuu; Tallinn, 1981), "Estonia Selts" (koost, Tallinn, 1990), K. Leichter, ""Estonia" muusikalise arengu keskusena" (toim, Tallinn, 1992); ""Estonia" "Luikede järv" läbi aegade" (koost, Tallinn, 2002) jt. 

Ta oli Eesti Heliloojate Liidu (1962) ja Eesti Teatriliidu (1973) liige.

Tunnustus 
 2001 Priit Põldroosi nimeline auhind
2004 Valgetähe V klassi teenetemärk

Teoseid
 Eesti heliloojad ja muusikateadlased (kaasautor). Tallinn, 1966
 Eesti muusika I (kaasautor). Tallinn, 1968
 Elsa Maasik. Tallinn, 1973
 E. Tambergi "Joanna tentata" muusikast. // Teatrimärkmik 1970/71. Tallinn, 1973
 Эстонский театр (kaasautorid K. Kask, L. Tormis). Tallinn, 1978
 "Estonia". Tallinn, 1978
 Kohtumine Prokofjevis. // Teatrielu 1982. Tallinn, 1985
 Традиции и обновление в опере театра "Эстония". // Прибалтийский музыковедческий сборник. III. Рига, 1987
 Estonia muusikateatriks kujunemine. // Teatrielu. Tallinn, 1997
 "Eesti teatri biograafiline leksikon" (kaaskoost K. Haan, H. Aassalu). Tallinn, 2000

Viited

Kirjandus
 Eesti muusika biograafiline leksikon. Tallinn, 1990, 172–173
 Eesti teatri biograafiline leksikon. Tallinn, 2000, 460
 Eesti entsüklopeedia 14, 350
 Vastab Vilma Paalma. // Teater. Muusika. Kino 1998, 4
 

Eesti muusikateadlased
Eesti teatriteadlased
Eesti ajakirjanikud
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1928
Surnud 2022