joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Helmut Pärnamägi

Helmut Pärnamägi (kuni 28. aprill 1937 Lindeberg; 11. august 1930 Vahastu vald, Türi kihelkond, Järvamaa – 5. september 2014) oli eesti ehitusinsener ja õppejõud.

Hariduskäik
Ta lõpetas 1950. aastal kiitusega Tallinna Arhitektuuri- ja Ehitustehnikumi tööstus- ja tsiviilehituse erialal ning asus samas koolis tööle. 1956. aastal lõpetas Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna õhtuse osakonna ehitusinsenerina, spetsialiseerudes ehitusmaterjalidele.

Töökäik
Ta töötas ligi 60 aastat Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumis / Tallinna Tehnikakõrgkoolis ehitusala õppejõuna. Ta on töötanud ka administratiivsetel ametikohtadel.

Looming
Ta on koostanud ehitusalaseid õpikuid:
Ehitustehnika alused. 1.: loengukonspekt. Tallinn: Eesti NSV Kõrgema ja Keskerihariduse Ministeerium, 1975
Ehitustehnika alused. 2.: loengukonspekt. Tallinn: Eesti NSV Kõrgema ja Keskerihariduse Ministeerium, 1975
Ehitusmaterjalid ja -detailid: programm, metoodilised juhised ja kontrolltööde teemad kaugõppeosakonna õpilastele. Tallinn: Eesti NSV Kõrgema ja Keskerihariduse Ministeerium, 1978
Ehitusjoonestamine: loeng-konspekt tehnikumidele. Tallinn: Eesti NSV Kõrgema ja Keskerihariduse Ministeerium, 1979
Ehitusmaterjalid. Tallinn: Tallinna Tehnikakõrgkool, 1999
Ehitusmaterjalid: õppematerjal. Tallinn: Tallinna Tehnikakõrgkool, 2002

Tunnustus 
1974 Eesti NSV teeneline õpetaja

Kirjandus
Nekroloog. Postimees, 11. september 2014. Lk 22

Välislingid
"Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumi Eesti NSV teeneline õpetaja Helmut Pärnamägi ehitusmaterjalide tundi andmas". Foto: Oskar Vihandi. 1977 

Eesti ehitusinsenerid
Eesti pedagoogid
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Tallinna Tehnikakõrgkooli õppejõud
Eesti NSV teenelised õpetajad
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1930
Surnud 2014
Ameerika Ühendriikide riigivõlg

Ameerika Ühendriikide riigivõlg on USA föderaalvalitsuse võlg oma võlausaldajate ees. USA riigivõla hulka ei kuulu osariikide, ettevõtete ega üksikisikute võlad.  

Alates 1960. aastatest ületavad Ameerika kulud tulusid, mis põhjustab eelarve puudujääki. Riigivõla suhe SKPsse oli maksimaalne 1946. aastal, kuna USA-s oli sel ajal liiga suured sõjalised kulutused II maailmasõjas – 121%. Majanduskasv 1940.–1960. aastatel vähendas see suhtarvu 34%-ni. Alates 1980. aastatest hakkas riigivõlg kiiresti kasvama ning 2000. aastatel SKP ja riigivõla vahel sai suur vahemik. 

Kriitiline olukord oli 31. detsembril 2012, kui riigivõlg ületas seadusega lubatud piiri ning vabariiklastel ja demokraatidel tuli kokku leppida 10 päeva jooksul eelarvedefitsiiti vähendamist, viivitades sellega langemist.

Kuna Ameerika Ühendriikidel on AAA hinnangupunktid, siis maksejõuetus ei ole tõenäoline ning võib tuleneda tehnilisest põhjustest – sellised riskid olid 2011. aasta jooksul Ameerikas palju korda ning hinnangupunktid olid langenud AAA-st AA+ks.

Võla vähendamise meetmeid  
Riigivõla järsk kasv Ronald Reagani ajal tekitas kongressis muret, mis tõi kaasa Grammi-Rudmani-Hollingsi seaduse – puudujääk pidi stabiliseeritama 1991. aastaks, kuid hiljem seda tähtaega pikendati mitu korda.

Vaata ka  
 Välisvõlg

Välislingid  
 Riigivõlg reaalajas
 Aruanded riigivõla kohta 
 Finantsprognoosid ja võlg 
 "Rahaline ümberpööramine" või "Kuidas maailm hakkas USA riigivõla müüma".
 US National Debt Clock
 Hindamatu dollar

Ameerika Ühendriikide majandus
Krüoonika

Krüoonika on surnud inimese või looma keha säilitamine madalal temperatuuril eesmärgiga oodata ära elluäratamise ja ravimise võimalus.

Viited 

Meditsiin
Ray Kurzweil

Raymond Kurzweil (sündinud 12. veebruaril 1948 New Yorgis Queensis) on USA arvutiteadlane, leiutaja, futurist ja publitsist.

Välislingid 
 Mait Kraun Rikkad võivad muutuda vaestest tuhat korda targemateks Äripäev, 6. august 2016

Ameerika Ühendriikide teadlased
Ameerika Ühendriikide leiutajad
Sündinud 1948
Urmo Raus

Urmo Raus (sündinud 27. veebruaril 1969) on eesti maalikunstnik.

Haridus
Raus õppis aastatel 1989–1991 Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis maali erialal ja astus 1991. aastal kunstikõrgkooli École nationale supérieure des Beaux-Arts (ENSBA), mille lõpetas 1996. aastal cum laude. Samal aastal andis ENSBA kunstifond Urmo Rausile graafika aastaauhinna Prix de la gravure de la Fondation d'ENSBA.

Looming
Lisaks maalidele ja graafikateostele on Raus loonud nüüdisaegseid vitraaže. Tuntuim neist on Tartu Jaani kiriku vitraažiprojekt, mis pälvis kümnendi parimaks monumentaalkunstiteoseks tunnistatuna 2002. aastal Kristjan Raua preemia. Aastatel 2000–2003 valmisid terviktööna Rausi kavandatud ja maalitud Kuressaare Laurentsiuse kiriku vitraažaknad, Tallinna linna korraldatud konkursi võidutööna valminud Tallinna Reaalkooli söögisaali akende terviklahendus ning Viljandi hotellihoone EVE moodsad klaasseinad. Protsendikunsti võidutööna "Lääs", valmisid Riigi Kaitseinvesteeringute Keskuse tellimusel, kolm vitraažakent Vahipataljoni kasarmule Paldiskis. 2022 aastal Rausi vitraažiprojekte on eksponeeritud rahvusvahelises vitraažikeskuses Centre International du Vitrail Chartresis ja Eesti Rahva Muuseumis Tartus.

Rausi maaliloomingut ja graafikat leidub paljudes era- ning avalikes kunstikogudes nii kodu- kui välismaal.

Kirjutised
Urmo Rausil on ilmunud nii artikleid ajakirjanduses kui ilukirjanduslikke tekste. 2020. aastal ilmus kirjastuses Tammerraamat Urmo Rausi kultuurilooline jutustus “Parnass, Pariis 1991–1993” ja kirjastuses Studio Raus ilmus 2021 aastal kunstniku reisimemuaaride kogumik "Õhtumaade rännakud".

Tunnustus 
 1996 École des Beaux-Artsi fondi graafika aastaauhind
 1997 Vaal Galerii aastaauhind Harpuun
 1998 Konrad Mäe preemia
 2002 Kristjan Raua preemia (Tartu Jaani kiriku vitraažiprojekt)
 2003 Eesti Kultuurkapitali kujutava ja rakenduskunsti sihtkapitali aastapreemia (isikunäitus Tallinna Kunstihoones)

Teoseid

Viited

Eesti maalikunstnikud
Sündinud 1969
Loit Lepalaan

Loit Lepalaan (sündinud 23. aprillil 1951 Kullamaal) on eesti muusik ning muusika- ja kultuurielu edendaja.

Ta on õppinud Silla 8-klassilises Koolis, Lihula Keskkoolis, Tallinna Riiklikus Konservatooriumis ning Peterburi Nikolai Rimski-Korsakovi nimelises Muusikakoolis.

Loit Lepalaan on tuntud kui soolotrompetist, mitmekülgne džässmuusik ja arranžeerija. Ta on töötanud Eesti Riikliku Sümfooniaorkestri trompetistina ja rühma kontsertmeistrina üle 10 aasta. Loit Lepalaan on olnud Pärnu Linnaorkestri asutaja ja dirigent, puhkpilliorkestri Tartu dirigent, Tartu Junior Big Bandi juhataja ning korraldanud aastaid Haapsalu kuursaali suvist kontserdisarja Promenaadi Sümfonietid. 

Alates 2004. aastast on Loit Lepalaan Kullamaa kultuurimaja juhataja ning valla kultuuri- ja muusikaelu eestvedaja. 

Loit Lepalaan on õpetanud muusikat Ülenurme Muusikakoolis, Pärnu muusikakoolis, Pärnu Koidula Gümnaasiumis, Pärnu Vanalinna Põhikoolis ja Haapsalu Muusikakoolis.

Tunnustus

 2005 Eesti Muinsuskaitse Seltsi teenetemedal
 2006 Läänemaa kultuuripärl
 2012 Valgetähe V klassi teenetemärk

Viited

Välislingid 
 Muusikaline visiitkaart Rahvusringhäälingu arhiivis

Eesti muusikud
Eesti muusikapedagoogid
Eesti trompetistid
Eesti džässmuusikud
Eesti dirigendid
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1951
Surnud 7. septembril

Siin loetletakse 7. septembril surnud tuntud isikuid.

 1833 – Hannah More, inglise kirjanik ja filantroop
 1881 – Sidney Lanier, ameerika kirjanik ja muusik
 1893 – Adalbert Willigerode, baltisaksa kirjanik, muusikategelane ja pastor
 1910 – William Holman Hunt, inglise maalikunstnik
 1923 – Nikolai von Glehn, mõisnik, Nõmme rajaja
 1956 – Otto Schmidt, nõukogude matemaatik, astronoom, geofüüsik, polaaruurija, riigitegelane ja akadeemik
 1956 – Harald Freimuth, eesti poksija
 1958 – Oskar Abori, eesti kommunist
 1960 – Wilhelm Pieck, Saksamaa poliitik, Saksa Demokraatliku Vabariigi partei- ja riigitegelane
 1962 – Karen Blixen, taani kirjanik
 1964 – Heinrich Israel, eesti maletaja
 1969 – Elmo Raadik, eesti kunstiteadlane 
 1969 – Anatoli Pravdin, Eesti keeleteadlane
 1978 – Keith Moon, briti muusik (The Who)
 1984 – Aleksandr Žarov, vene luuletaja
 1986 – Omar Ali Saifuddien III, Brunei sultan
 1986 – Leo Jürgenson, eesti ehitusteadlane 
 1988 – Werner Felfe, Saksa DV riigitegelane
 1990 – Ahti Karjalainen, soome poliitik
 1994 – Terence Young, briti filmirežissöör
 1995 – Oleg Golubitski, vene näitleja
 1997 – Mobutu Sese Seko, Zaïre'i riigipea
 2001 – Spede Pasanen, soome meelelahutaja
 2002 – Eugeniu Coșeriu, rumeenia semiootik ja keeleteadlane
 2002 – Erma Franklin, ameerika laulja
 2003 – Warren Zevon, USA muusik
 2003 – Villem Kinnas, Bradfordi Eesti Kodu asutaja
 2003 – Tiit Purre, eesti tehnikateadlane
 2005 – Sergio Endrigo, itaalia laulja
 2006 – Endel Eero, eesti majandusteadlane ja poliitik
 2006 – Efraim Allsalu, eesti maalikunstnik 
 2006 – Richard Blinder, USA arhitekt
 2006 – Peter Hyndman, Kanada poliitik
 2007 – Sir John Compton, Saint Lucia poliitik, kauaaegne peaminister
 2007 – Joseph Rudolph Grimes, Libeeria poliitik, välisminister
 2007 – Gabriel Baccus Matthews, Libeeria poliitik, välisminister 1980–1981 ja 1990–1993
 2007 – Mark Vail, juudi-vene päritolu Usbekistani teatrilavastaja
 2008 – George Kahn-Ackermann, Saksamaa ajakirjanik ja poliitik
 2008 – Peter Glossop, Briti ooperilaulja
 2008 – Ilarion Ciobanu, rumeenia näitleja
 2008 – Larry Shaben, Kanada poliitik
 2008 – Wendelin Schmidt-Dengler, austria keele- ja kirjandusteadlane
 2009 – Chrístos Vartzákis, kreeka kergejõustiklane
 2009 – Medea Tšahhava, gruusia näitlejatar
 2009 – Fred Mills, Kanada muusik
 2009 – Raanan Naim, Iisraeli poliitik
 2011 – Kārlis Skrastiņš, läti jäähokimängija
 2012 – Ilmar Heinsoo, eestluse hoidja Kanadas
 2012 – Leszek Drogosz, poola poksija ja filminäitleja
 2013 – Jüri Tikk, eesti riigiametnik 
 2013 – Ilmo Liive, eesti arhitekt
 2014 – Ottniell Jürissaar, eesti helilooja, luuletaja ja soomepoiss 
 2015 – Ülle Udam, eesti munitsipaalpoliitik
 2016 – Norbert Schemansky, USA tõstja
 2018 – Mac Miller, Ameerika Ühendriikide räppar, laulja ja muusikaprodutsent

September, 07.
Sotecle linnus

Sotecle linnus oli 13.–14. sajandil Tālavas, tänapäeva Põhja-Lätis asunud linnus.

Esmakordselt mainitakse Soteclet Henriku Liivimaa kroonikas, mille järgi see oli 13. sajandi alguses latgali üliku Russini elupaigaks ja ilmselt ka Sotecle linnusepiirkonna keskuseks. Teist ja viimast korda mainitakse seda 1318. aastast pärinevas dokumendis.

Kuna kumbki allikas linnuse täpsemat asukohta ei avalda, siis on erinevad autorid paigutanud seda paljudele erinevatele linnamägedele. Levinuim on arvamus, et see asus Kvēpene linnamäel Raiskumsi lähedal. Sellele vaidleb vastu Läti ajaloolane Ēvalds Mugurēvičs, kes juhib tähelepanu asjaolule, et kroonika ja 14. sajandi dokumendi teksti tõlgendades võib väita, et linnus pidi asuma Koiva vasakul kaldal, kuna Sotecles elanud Russinit on vastandatud jõe parema kalda latgalitele ja liivlastele, ja hilisemal Riia peapiiskopi maal. Kvēpene linnamägi neile kriteeriumitele ei vasta. Mugurēvičsi arvates on kõige tõenäolisem Sotecle linnuse koha kandidaat Rauna Tanīsa linnamägi. Selle kasuks räägivad ka arheoloogilised leiud, mille kohaselt oli tegemist 13.–14. sajandil kasutuses olnud latgali elanikkonnaga kindlusega. Samuti asub see suhteliselt lähedal Võnnule, mis seletab Russini tihedaid sidemeid sealse komtuuri Bertoldiga, ja samas eemal peamisest liiklussoonest Riia–Pihkva teest, mis seletab, miks kroonikas Soteclet nii vähe mainitakse.

Veel mõned usutavamad linnuse asupaiga spekulatsioonid seostavad seda Nītaure linnamäega, kus samuti leiduvad 13.–14. sajandist pärinevad latgali asustusele viitavad leiud, kuid tegemist on hilisemal ordumaal ja Võnnust kaugemal asunud kohaga. Vecpiebalga lähedane Ineši valla Lejasburkāni linnamägi jääb Võnnust veel kaugemale ja on õhukese kultuurikihiga. Vijciemsi Celītkalns ja Kauguri Pekaskalns asuvad samuti ordu territooriumil. Mõned varasemad autorid on Soteclet paigutanud näiteks ka Urga mõisa kohale Aloja lähedal (13. sajandi kindlustused puuduvad ja jääb liivlaste asualale), Plāņi mõisa lähedale (latgali asustus puudus) ja isegi Tartu lähistele.

Vaata ka
 Autine linnus
 Beverini linnus
 Liivimaa ristisõda

Viited

Läti muinaslinnused
Ozolnieki

Ozolnieki on asula Lätis, Ozolnieki piirkonna halduskeskus. Küla asub Iecava jõe kaldal, merepinnast 4 meetri kõrgusel. Küla lähistel asub Ozolnieki raudteepeatus.

Kuramaa hertsogiriigi ajal asus küla kohal Ozolmuiža mõis (Eckhofen, Paulsgnade). Riigimõis kadus koos Kuramaa hertsogiriigiga ja selle asemele tekkis Ozolnieki küla. Aastal 1846 asutati külas kool. Aastal 1950 rajati sinna Jelgava maaparandajate masinapark, sellest ajast peale on Ozolnieki maaparandajate asula. Aastal 1979 sai Ozolniekist alev, aleviks jäi see aastani 1990. Tänapäeval on Ozolniekis piirkonnavalitsuse hooned.

Ozolniekis on kinnisvara ostnud paljud hiinlased, et saada Läti elamisluba ja Schengeni viisa. Aastal 2005 oli külas 3314 elanikku.

Viited

Läti külad
Ozolnieki piirkond
Tērvete

Tērvete (vanasti ka Kalnamuiža) on asula Lätis Tērvete piirkonnas Tērvete vallas. Tērvete küla asub Tērvete jõe ääres.

Tērvete asub paigas, kus asus semgalite Tērvete muinaslinnus. Kirjalikult on seda paika esmakordselt mainitud aastal 1219. Aastal 1286 toimus seal suur lahing semgalite ja Saksa ordu vahel. Nii püstitas ordu lähedalasuvasse Mežmalieši külla linnuse, millest hiljem kasvas välja Kalnamuiža mõis. Mõisa kõrts asub Tērvetes.

Tērvetes asus ka endine Kalnamuiža kirik, mille asemele ehitati aastal 1962 tuberkuloosisanatoorium. Tänapäeval asub hoones Kurzeme rehabilitatsioonikeskus. Teine tähtsam hoone külas on aastal 1840 ehitatud vesiveski, kuhu hiljem rajati kool.

Tērvete on Tērvete maastikukaitseala keskuseks. Külas asub Anna Brigadere majamuuseum.

Tuntud elanikke 
 Anna Brigadere – Läti kirjanik
 Christoph Friedrich Neander – Baltisaksa vaimulik ja literaat
 Kristaps Helmanis -Läti mikrobioloog
 Jānis Rapa – Läti toimetaja

Vaata ka
Kalnamuiža ordulinnus

Välislingid

Läti külad
Babīte

Babīte on asula Lätis, Babīte piirkonnas ja Babīte vallas. Küla asub merepinnast 7 meetri kõrgusel.

Babīte tekkis Pūpe kõrtsi juurde. Ka Kreemikoogikõrtsiks (Schmantkuchenkrug) kutsutud kõrtsi juurde rajati aastal 1877 Riia-Tukumsi raudtee, mille juurde tekkis Pūpe peatus. Peatuse juurde tekkis Babīte suvilapiirkond. Raudteejaama hoone on aastast 1926, seda renoveeriti aastal 1950. Tänapäeval kannab ka jaam Babīte nime.

Babītes asub lisaks raudteejaamale ka algkool.

Läti külad
Piņķi

Piņķi on asula Lätis, Babīte piirkonnas ja Babīte vallas; Piņķis asub  nende mõlema halduskeskus. Küla asub merepinnast 8 meetri kõrgusel.

Piņķit mainitakse esimest korda aastal 1255, aastast 1266 kuulus Riia linnasarasesse. Bermondtiaadi ajal toimus küla juures lahing. Külas on keskkool, muusikakool, seal asub luteri kirik. Aastal 2006 oli seal 3033 elanikku.

Viited 

Läti külad
Jonathan Hill

Jonathan Hopkin Hill (Hill of Oarefordi parun) (sündinud 24. juulil 1960 Londonis) on Briti Konservatiivide poliitik, aastatel 2010–2014 minister David Cameroni valitsuses,2014–2016 oli ta Euroopa Komisjoni volinik.

Tunnustus ja tiitel
 Briti impeeriumi ordu komandör (1995).
 Parun (2010)

Viited

Välislingid
 www.elections2014.eu
 Debrett's People of Today
 www.bbc.co.uk
 Pressiteates parun Hill

Euroopa Komisjoni volinikud
Suurbritannia poliitikud
Sündinud 1960
Juudakristlus

Juudakristlus (ka juudikristlus) oli Jeruusalemmas 30. aastatel m.a.j tekkinud algkristluse rühmitus. Juudakristlased olid juuda suguharu inimesed, kes hakkasid arvama, et oodatud messias on juba saabunud.

Juudakristlased oli Jeruusalemma algkogudusest alguse saanud ristiusu suund, kes pidasid kinni pärimuslikest tavadest (söögieeskirjad ja puhtusnõuded). Jeruusalemmas tegutsesid nad kuni linna hävinguni aastal 70 m.a.j.

Juudakristlus levis seejärel Jordani-tagusel alal, Galilea maakonda, Süüriasse ja mujale (nad olid juba Roomas 60-datel). Püsis seal 7 sajandini.

Üheks selliseks piirkonnaks, kus tekkis juudakristlik kogukond, oli Adiabene ja eriti selle pealinn Arbela. Adiabene oli pooliseseisev, Iraaniga tihedalt seotud kuningriik. Riigis oli üsna suur ja mõjukas juudi kogukond. Ajaarvamise 40. aasta paiku pöördus riigi kuningakoda judaismi. Oletatavasti jõudis juudakristlus siia juba esimese aastasaja lõpul.

Juudakristluse erakonnad:
 Natsareenid 
 Ebionid (u 66/67 või 70-dad; Ida-Jordan; Süüria)
 Elkesaid (u 100 m.a.j; Süüria)
 Mandad (peale 100 m.a.j; Süüria, Iraak)
Juudakristlus jäi alla nii pauluse-markioni kreekakeelsele kristlusele (=hellenistlikule kristusele) kui ka sünagoogi judaismile. Areng kahes eri suunas on algkristluse esimene usulahknemine. Juudakristlased eitasid areneva ristiusu ja hellenismi ühendust (sünteesi), mis iseloomustas hellenistliku kristlust.

Juudakristlased, eelkõige natsareenid, pidasid Jeesust Maarja ja Joosepi loomulikuks pojaks, kes sai ristimisega Jordanis prohvetiks ning tulevaseks messiaks. Juudakristlaste esindajatena mainitakse Apostlite raamatus Peetrust (Siimon) ja Jaakobit. Nad järgisid Moosese seadusi. Vt ka Jaakobuse kiri.

Varakristlus
Surnud 8. septembril

Siin loetletakse 8. septembril surnud tuntud isikuid.

1656 – Joseph Hall, inglise vaimulik, moralist ja satiirik
1780 – Jeanne-Marie Leprince de Beaumont, prantsuse pedagoog ja kirjanik
1894 – Hermann von Helmholtz, saksa arst, füsioloog ja füüsik
1895 – Adam Opel, saksa insener, tollal õmblusmasinaid ja jalgrattaid tootnud firma Opel asutaja
1922 – Léon Bonnat, prantsuse kunstnik
1932 – Christian von Ehrenfels, austria filosoof
1940 – Karl Kaddak, eesti ärimees ja tööstur
1943 – Julius Fučík, Tšehhoslovakkia ajakirjanik
1946 – Lilly Walther, baltisaksa tarbe- ja maalikunstnik ning restauraator
1947 – Victor Horta, Belgia arhitekt
1948 – Aleksander Läte, eesti helilooja
1949 – Richard Strauss, saksa helilooja
1950 – Hanka Ordonówna, poola laulja ja näitleja
1953 – Johannes Baumann, Šveitsi poliitik
1954 – André Derain, prantsuse maalikunstnik ja skulptor
1959 – Elmar Saal, Eesti sõjaväelane
1960 – Juhan Jürgo, eesti näitleja
1965 – Hermann Staudinger, saksa keemik
1968 – Alfred Rõude, eesti kunstikoguja
 1968 – August Topman, eesti organist ja dirigent
1969 – Alexandra David-Néel, Belgia-Prantsuse orientalist, tibetoloog, kirjanik ja laulja
1970 – Franz Wiedemeier, saksa poliitik
1973 – Karl Vanaveski, eesti tarbegraafik 
1977 – Valter Biiber, eesti jalgpallur
1979 – Jean Seberg, ameerika näitlejanna
1981 – Hideki Yukawa, jaapani füüsik, Nobeli füüsikaauhind 1949
1989 – Enn Parve, eesti insener
1993 – Jüri Kerem, eesti karikaturist
1994 – Ilja Gurin, vene filmirežissöör
1995 – Henn Laanpere, eesti keemik
1996 – Semjon Aranovitš, Vene filmirežissöör
1999 – Moondog (Louis Thomas Hardin), ameerika helilooja
1999 – Henn Saari, eesti keeleteadlane
1999 – Vaclovas Blėdis, leedu näitleja ja teatrilavastaja
1999 – Vladimir Samoilov, vene näitleja
1999 – Lev Razgon, vene kirjanik ja inimõiguste aktivist
2003 – Leni Riefenstahl, saksa režissöör ja fotograaf
2005 – Johannes Lepiksaar, eesti zooloog
2006 – Jaakko Pöyry, soome insener ja ettevõtja
2006 – Thomas Judge, USA poliitik
2007 – Nicholas Bethell, Briti ajaloolane
2007 – Kaja Irjas, eesti muusikaajakirjanik ja -teadlane
2008 – Hjördis Schymberg, rootsi ooperilauljanna
2008 – Nathan Green Gordon, USA poliitik
2008 – Ralph Plaisted, USA polaaruurija
2009 – Aage Niels Bohr, taani füüsik
2009 – Evi-Valentine Kull, eesti arhitekt
2009 – Ray Barrett, Austraalia näitleja
2009 – Indrek Jürjo, eesti ajaloolane
2012 – Aleksandr Beljavski, vene teatri- ja filminäitleja
2012 – Mārtiņš Roze, läti poliitik
 2012 – Thomas Szasz, Ameerika Ühendriikide akadeemik, psühhiaater ja psühhoanalüütik
2014 – Magda Olivero, itaalia ooperilaulja
2015 – Leo Valdma, eesti tehnikateadlane
 2015 – Peeter Luksep, eesti päritolu Rootsi majandustegelane ja poliitik
2020 – Rein Lüüs, eesti tennisist ja ehitusinsener
2021 – Jevgeni Zinitšev, Venemaa riigitegelane ja sõjaväelane 
 2021 – Uno Loop, eesti estraadilaulja, kitarrist ja pedagoog
2022 – Elizabeth II, Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendatud Kuningriigi kuninganna
 2022 – Ingo Normet, eesti teatripedagoog ja lavastaja

September, 08.
Surnud 9. septembril

Siin loetletakse 9. septembril surnud tuntud isikuid.

1809 – August Ludwig von Schlözer, saksa ajaloolane ja publitsist
1866 – Gottfried Wilhelm Osann, saksa keemik
1869 – Otto Jahn, saksa klassikaline filoloog, arheoloog, epigraafik ja muusikaajaloolane
1891 – Jules Grévy, prantsuse poliitik, Prantsusmaa president 1879–1887
1898 – Stéphane Mallarmé, prantsuse luuletaja
1901 – Henri de Toulouse-Lautrec, prantsuse kunstnik
1921 – Virginia Rappe, USA filminäitleja
1926 – Anton Jörgen Andersen, norra helilooja
1940 – Raymond Bööcke, eesti tšellist ja pedagoog
 1940 – Aleksander Kapp, eesti vaimulik
1942 – Martin Prikask, eesti usutegelane, Eesti Metodisti Kiriku üks loojaid
1956 – August Mätlik, eesti aiandus- ja mesindustegelane
1956 – Aadu Adari, eesti ajakirjanik
1960 – Jussi Björling, rootsi laulja
 1960 – Helmuth Freymuth, eesti füüsik 
1962 – Paavo Aaltonen, soome sportlane
1964 – Sakari Tuomioja, Soome poliitik
1972 – Martti Merenmaa, soome kirjanik
1973 – Nikolai King, eesti piimandusteadlane
1975 – Johannes Brenner, eesti jalgpallur
 1975 – Karl Eerme, eesti ajakirjanik ja luuletaja
1976 – Mao Zedong, Hiina Kommunistliku Partei juht
1978 – Peeter Malvet, eesti õigusteadlane
1981 – Jacques Lacan, prantsuse psühhoanalüütik, psühhiaater ja arst
1984 – Yılmaz Güney, kurdi rahvusest Türgi filmirežissöör, stsenarist, kirjanik ja näitleja
1990 – Nicola Abbagnano, itaalia eksistentsialistlik filosoof
 1990 – Ella Kallas, eesti leelotaja, koori- ja rahvatantsujuht
 1990 – Aleksandr Men, Vene Õigeusu Kiriku vaimulik ja teoloog
1995 – Sauli Lehtonen, soome laulja
1996 – Bill Monroe, USA bluegrass'i laulja, laulukirjutaja ja muusik 
1997 – Burgess Meredith, ameerika näitleja
1998 – Viktor Mutt, eesti biokeemik 
 1998 – Eik Järvi, eesti veiniasjatundja ja -koolitaja
2003 – Edward Teller, USA füüsik, Ameerika vesinikupommi isa
2005 – Harald Leppikson, eesti fotograaf
 2005 – Prokop Murra, Albaania kommunistlik riigitegelane
2006 – Lucjan Kydryński, poola ajakirjanik ja telesaatejuht
2006 – Richard Dyer, Uus-Meremaa laulja ja näitleja
2006 – Gérard Brach, prantsuse stsenarist ja filmirežissöör
2008 – Maria Edenhofer, rootsi ooperilaulja
2008 – Nouhak Phoumsavanh, Laose poliitik
2008 – Ruth Paimre, eesti neuroloog ja neurokirurg
2008 – Warith Deen Mohammed, USA moslemite usujuht
2009 – Aage Bohr, taani füüsik
2010 – Bent Larsen, taani maletaja
2010 – Rauno Mäkinen, soome Kreeka-Rooma maadleja
2012 – Siiri Lauk, eesti raamatukogutöötaja ja terminoloog
2013 – Arūnas Žebriūnas, leedu filmilavastaja ja -stsenarist
2013 – Alberto Bevilacqua, itaalia kirjanik ja filmilavastaja
2013 – Susan FitzGerald, iiri filminäitleja
2014 – Montserrat Abelló i Soler, katalaani luuletaja ja tõlkija
2014 – Tõnu Karma, eesti keele- ja raamatuteadlane
2014 – Ingrid Polding, eesti tekstiilikunstnik
2016 – Marion Piisang, eesti spordipedagoog ja kergejõustiklane
 2016 – Roman Rugin, handi kirjanik
2017 – Frank Aarebrot, norra politoloog
2018 – Frank Andersson, rootsi maadleja
 2018 – Vello Linnamägi, eesti looduskaitsja ja riigiametnik

September, 09.
Krasnoarmiiske

Krasnoarmiiske on mitme küla nimi:

Krasnoarmiiske, Ukrainas Donetski oblastis Slovjanski rajoonis asuva Novoselivka küla endine nimi
Krasnoarmiiske, küla Ukrainas Donetski oblastis Novoazovski rajoonis
Tallinna värav

Tallinna värav oli Pärnu muldkindlustusvööndis ehitatud vallivärav, aadressil Vana-Tallinna tn 1, Pärnu.

Värava juurest viis sild üle vallikraavi Tallinna poole suunduvale Riia–Pärnu-Tallinna postimaanteele. Kuni 1710. aastani nimetati väravat Kuninga ehk Carl Gustafi väravaks.

1670. aastal hakkasid Rootsi võimud Pärnu ümber rajama kindlustusvööndit, milles oli kolm linnaväravat: Riia värav, Tallinna värav ja Pärnu jõe äärde viivnud Vee värav. Värav valmis 1669. aastal. Värava jooniste autor oli Rootsi fortifikatsiooniohvitser ja insener Paul von Essen, Rootsi sõjaväe kindralkortermeistri ja hilisema Liivimaa kindralkuberneri Erik Dahlbergi kaastööline.

Väravahoone on ehitatud maakividest ja tellistest, fassaadide välisvooder poorsest Riia dolomiidist. Sirget väravatunnelit katab keskelt 4,95 m lai ja 6,85 m kõrge silindervõlv. Väravatunnel on mõlemast otsast suletav tugevate tiibustega. Väravahoone keskel oli algselt langevõre. Tallinna väravaga sarnased Kuningavärav ja mitu bastioni rajati Rootsi ajal ka Narva ja Riiga.

Tallinna värav asus Mercuriuse ja Luna (eesti keelde tõlgituna Merkuuri ja Kuu) bastioni vahelises kurtiinis. Tallinna värava ees oli Õhtutähe raveliin (Abendstern), Riia värava ees Hommikutähe raveliin (Morgenstern).

17. sajandi keskel kavandasid Rootsi võimud moderniseerida kogu Pärnu linna kindlustused bastionaalsüsteemis, millega linn laienes lõuna suunas lausa kolmekordselt. Uueks linnakeskuseks sai ruudukujuline Uus Turg (praegune Lastepark), uuteks ida-läänesuunalisteks peatänavateks Rüütli ja Kuninga tänavad. Viimane ühendas nn Kuningaväravad uues bastionaalsüsteemis, millest lähtusid magistraalid Riiga ja Tallinna.

Ümber linna planeeritud bastionid kandsid taevakehade nimesid: Venus, Saturnus, Mars, Luna, Jupiter, Mercurius ja Sol. Muldkindlustusi ümbritses lai ja sügav vallikraav.

19. sajandi 60. aastatel Pärnu kindluse lammutamise käigus purustati Pärnu vallikraav ja Pärnu linna ümbritsenud bastionid. Säilitati vaadeldavana vaid Tallinna värav ning vallid ja vallikraav selle juurest kuni Venuse bastionini jõe ääres – praegune vallikraav.

Vaata ka
Tallinna muldkindlustusvöönd
Tartu muldkindlustusvöönd
Pärnu muldkindlustusvöönd

Viited

Välislingid

Jaak Juskega kadunud Eestit avastamast: Eesti ainsa säilinud barokse vallivärava lugu, forte.delfi.ee, 13.08.2016
Tallinna väravad, Eesti Rahvusraamatukogu digitaalarhiivis DIGAR
Tallinna värav, Google kaart

Pärnu ehitised
Pärnu maakonna kultuurimälestised
Surnud 10. septembril

Siin loetletakse 10. septembril surnud tuntud isikuid.

 1607 – Luzzasco Luzzaschi, itaalia helilooja
 1883 – Otto Pius Hippius, baltisaksa arhitekt
 1909 – Heinrich Traun, saksa tööstur ja poliitik
 1923 – Joosep Teinman, eesti üliõpilasliikumise tegelane, näitekirjanik ja tõlkija
 1937 – Sergei Tretjakov, vene näitekirjanik, publitsist ja luuletaja
 1942 – Rein Tooma, eesti insener, lendur ja Saksamaa sõjaväelane
 1953 – Oskar Urgart, eesti kirjanduskriitik ja bibliograaf
 1956 – Mart Järvik, eesti piimandustegelane
 1961 – Leo Carrillo, ameerika näitleja ja karikaturist
 1974 – Melchior Wańkowicz, poola kirjanik, ajakirjanik ja publitsist
 1975 – George Paget Thomson, inglise füüsik
 1979 – Agostinho Neto, Angola vabadusvõitleja, luuletaja ja Angola esimene president
 1981 – Reinier Cornelis Keller, hollandi kabetaja
 1983 – Balthazar Johannes Vorster, Lõuna-Aafrika poliitik
 1983 – Felix Bloch, Šveitsi-USA füüsik
 1985 – Ernst Öpik, eesti astronoom
 1986 – Johannes Tammeorg, eesti farmakoloog ja pedagoog
 1987 – Boriss Rõtov, Eesti maletaja
 1988 – Virginia Satir, ameerika pereterapeut
 1990 – Stanisław Horak, poola luuletaja ja proosakirjanik
 1990 – Anatoli Sofronov, vene proosakirjanik, luuletaja, publitsist ja stsenarist
 1991 – Jaan Sarv, eesti põllumajandusteadlane
 1992 – Eero Tuomaala, soome kirjanik
 1993 – Aita Teder, eesti koorijuht ja muusikapedagoog
 1993 – Paul Madalik, eesti arhitekt
 1994 – Jevgeni Dolmatovski, vene luuletaja
 1995 – Salme Ekbaum, eesti kirjanik 
 1996 – Joanne Dru, ameerika näitlejanna
 1997 – Oļģerts Dunkers, läti näitleja ja filmirežissöör
 1997 – Richard Brandt, USA moraalifilosoof
 2000 – Boriss Kumaritov, vene näitleja
 2002 – Edgar Mattisen, eesti ajaloolane
 2004 – Kalju Reitel, eesti kujur
 2006 – Tāufa'āhau Tupou IV, Tonga kuningas
 2007 – Jane Wyman, USA näitleja, Ronald Reagani esimene abikaasa
 2008 – Paul Williams, Briti poliitik
 2008 – David Chipp, Briti ajakirjanik
 2008 – Vernon Handley, Briti dirigent 
 2008 – Richard Monette, Kanada näitleja ja lavastaja
 2008 – Şalāḩ al-'Arīḍī, Liibanoni poliitik
 2008 – Reginald Shepherd, USA luuletaja
 2009 – Lyn Hamilton, Kanada kirjanik
 2011 – Jüri Sillart, eesti filmirežissöör ja -operaator
 2011 – Cliff Robertson, USA filminäitleja
 2012 – John Moffatt, inglise näitleja ja näitekirjanik
 2012 – Lance LeGault, USA filminäitleja
 2012 – Tadahiro Matsushita, Jaapani poliitik
 2013 – Valjo Masso, Eesti põllumajandusteadlane ja poliitik
 2014 – Richard Kiel, USA näitleja
 2015 – Silvia Rang, eesti keemik
 2015 – Kärt Jänes-Kapp, eesti teadusajakirjanik ja toimetaja
 2016 – Aarne Rannamäe, eesti ajakirjanik ja väliskommentaator
 2018 – Karl Karlep, eesti eripedagoog
 2019 – Ants Ronk, eesti tehnikateadlane
 2021 – Jorge Sampaio, Portugali jurist ja poliitik
 2022 – Leo Rohlin, eesti keraamik ja õppejõud

September, 10.
Surnud 11. septembril

Siin loetletakse 11. septembril surnud tuntud isikuid.

 1695 – Jost Weymer, Kuressaare raehärra
 1823 – David Ricardo, inglise majandusteadlane
 1893 – Karl August Hermann, eesti literaat, keeleteadlane ja helilooja
 1893 – Adolphe Yvon, prantsuse maalikunstnik
 1910 – Louis Henri Boussenard, prantsuse kirjanik
 1919 – Géza Csáth, ungari kirjanik, muusikakriitik ja arst
 1939 – Konstantin Korovin, vene kunstnik
 1950 – Jan Smuts, Lõuna-Aafrika ja Briti poliitik ja sõjaväelane
 1956 – Lucien Febvre, prantsuse ajaloolane
 1961 – Liina Reiman, eesti näitleja
 1968 – Andrei Christiansen, eesti laulja
 1971 – Nikita Hruštšov, Nõukogude Liidu riigitegelane
 1973 – Salvador Allende, Tšiili poliitik, aastatel 1970–1973 Tšiili president
 1973 – Josef Rudolf Hiden, Austria jalgpallur
 1974 – Nikolai Jakovtšenko, vene näitleja
 1974 – Hugo Magnus Tschakkar, eesti loomaarst
 1975 – Maciej Bardel, Poola sõjaväelane
 1978 – Georgi Markov, Bulgaaria dissident ja kirjanik
 1978 – Vello Kõlu, eesti teatrikriitik
 1982 – Johanna Koppel, eesti nahakunstnik
 1986 – Noel Streatfeild, inglise näitleja
 1987 – Peter Tosh, Jamaica reggae-muusik
 1987 – Ida Kongas, eesti baleriin 
 1990 – Glafira Roi, eesti klaveripedagoog 
 1990 – Lydia Vohu-Viksten, eesti näitleja
 1994 – Jessica Tandy, Briti-USA näitleja
 1994 – Karl Sillakivi, eesti pianist ja pedagoog
 1995 – Vladislav Strželtšik, vene näitleja
 1997 – Hannah Weiner, ameerika luuletaja
 1998 – Dane Clark, ameerika näitleja
 2001 – Berry Berenson, USA fotograaf, näitlejanna ja modell
 2002 – Kim Hunter, USA filminäitleja
 2003 – Anna Lindh, Rootsi poliitik
 2006 – William Auld, šoti luuletaja ja proosakirjanik
 2006 – Kwan Hoi-shan, Hongkongi näitleja
 2006 – Joachim Fest, saksa ajaloolane
 2007 – Joe Zawinul, Austria džässmuusik
 2007 – Willie Tee, USA laulja ja muusikaprodutsent
 2008 – Bennett Campbell, Kanada poliitik
 2009 – Geórgios Papoúlias, Kreeka poliitik ja diplomaat 
 2009 – Larry Gelbart, USA stsenarist
 2009 – Einar Maasik, eesti kirjanik
 2009 – Zakes Mokae, LAV-i päritolu USA näitleja
 2009 – Jim Carroll, USA kirjanik ja muusik
 2010 – Taavi Peetre, eesti kuulitõukaja
 2010 – Tiit Rääk, eesti spordikommentaator
 2010 – Kevin McCarthy, USA filminäitleja ja produtsent
 2010 – Harold Gould, USA teatri- ja filminäitleja
 2012 – Irving Reed, USA matemaatik ja insener
 2012 – Tibor Csernai, ungari jalgpallur
 2012 – Christopher Stevens, USA diplomaat
 2013 – Jimmy Fontana, itaalia näitleja, kontrabassist ja laulja-laulukirjutaja
 2014 – Antoine Duhamel, prantsuse helilooja ja dirigent
 2014 – Joachim Fuchsberger, saksa näitleja
 2017 – Afanassi Ossipov, jakuudi maalikunstnik ja õppejõud
 2017 – Abdul Halim, Kedahi sultan, Malaisia kuningas
 2017 – Jüri Selirand, eesti ajaloolane, arheoloog ja tõlkija
 2019 – Villu Ojassalu, eesti sporditegelane
 2019 – Aasa Randvere, eesti arstiteadlane, terapeut ja kardioloog
 2022 – Javier Marías, hispaania kirjanik ja tõlkija

September, 11.
Surnud 12. septembril

Siin loetletakse 12. septembril surnud tuntud isikuid.

1612 – Vassili IV, Vene tsaar aastatel 1606–1610
1680 – Per Brahe, rootsi sõjaväelane ja riigitegelane
1764 – Jean-Philippe Rameau, prantsuse helilooja ja muusikateoreetik
1819 – Gebhard Leberecht von Blücher, preisi sõjaväelane, kindralfeldmarssal
1874 – François Guizot, prantsuse ajaloolane ja riigitegelane
1908 – Alexander von Poehl, saksa päritolu Venemaa farmatseut, keemik ja terapeut
1919 – Leonid Andrejev, vene kirjanik
1923 – Jules Violle, prantsuse füüsik ja leiutaja
1929 – Rainis, läti luuletaja, näitekirjanik, tõlkija ja poliitik
1939 – Fjodor Raskolnikov, Nõukogude Liidu riigitegelane, diplomaat, sõjaväelane, kirjanik ja ajakirjanik
1956 – Hans Carossa, saksa kirjanik ja luuletaja
 1956 – Harald Parrest, eesti kirjandusteadlane
1960 – Curt Goetz, Saksa-Šveitsi kirjanik
1963 – Eugen Einman, eesti jalgpallur
1975 – Eduard Vedler, eesti näitleja ja lavastaja
1977 – Steve Biko, Lõuna-Aafrika Vabariigi apartheidivastane aktivist
1979 – Sara Mustonen, soome suusataja
1981 – Eugenio Montale, itaalia luuletaja
1988 – Jaan Kitzberg, eesti ajakirjanik 
1992 – Anthony Perkins, USA näitleja
1994 – Boriss Jegorov, vene kosmonaut ja arst
1997 – Idel Jakobson, juudi rahvusest NKVD ohvitser
1997 – Stig Anderson, ansambli ABBA mänedžer
1998 – Veikko Saar, eesti astronoom
2000 – Konrad Kujau, võltsitud "Hitleri päevikute" autor
2001 – Evald Aavik, eesti näitleja
2003 – Johnny Cash, USA kantrilaulja
2003 – John Ritter, USA näitleja
2004 – Toomas Tiikma, eesti tehnikateadlane
2006 – Raymond Mikesell, USA majandusteadlane
2006 – Marc François, prantsuse teatrilavastaja ja näitleja
2006 – Lauri Pääslane, eesti kaitseväelane ja noorteinstruktor
2007 – Loreida Põder, eesti zooloog
2007 – Bobby Byrd, USA soulimuusik
2007 – Konrad Oberhuber, austria kunstiajaloolane, Albertina muuseumi direktor
2008 – Simon Hantaï, ungari päritolu Prantsusmaa kunstnik
2008 – Charlie Walker, USA kantrilaulja
2008 – David Foster Wallace, USA kirjanik
2008 – Aleksei Hrõnov, vene rokkmuusik
2009 – Pille Valk, eesti teoloog ja ajaloolane
2009 – Norman Borlaug, USA põllumajandusteadlane
2009 – Antônio Olinto, Brasiilia kirjanik
2009 – Fred Sherman, USA majandusteadlane
2009 – Christopher Kelly, USA poliitik
2009 – George Eckstein, USA telestsenarist ja produtsent
2010 – Leo Villand, eesti pedagoogikateadlane
2010 – Claude Chabrol, prantsuse filmirežissöör
2012 – Radoslav Brzobohatý, tšehhi näitleja
2012 – Arkadi Dragomoštšenko, vene luuletaja
2013 – Joan Regan, briti poplaulja
2013 – Otto Sander, saksa näitleja
2013 – Juri Vella, metsaneenetsi kirjanik
2013 – Vladimirs Kaijaks, läti kirjanik
2014 – Ian Paisley, Põhja-Iirimaa poliitik ja usutegelane
2015 – Kalevi Wiik, soome keeleteadlane
2016 – Uno Veenre, eesti orkestrijuht ja helilooja
 2016 – Kalle Holmberg, Soome teatrilavastaja ja näitleja
2020 – Helve Raik, eesti õpetaja ja koolijuht

September, 12.
Surnud 20. augustil

Siin loetletakse 20. augustil surnud tuntud isikuid.

1153 – Bernard Clairvaux'st, abt
1639 – Martin Opitz, saksa luuletaja
1823 – Pius VII, paavst
1854 – Friedrich Schelling, saksa filosoof
1915 – Paul Ehrlich, saksa arst ja arstiteadlane
1933 – Gustaf Cederström, rootsi kunstnik
1939 – Harald Põld, eesti vaimulik, piiblitõlkija ja grammatikate autor
1941 – Aleksander Pulk, eesti sõjaväelane, kindralmajor 
1941 – Peter Rubel, eesti põllumajandusteadlane
1944 – Aleksander Tilgre, Eesti sõjaväelane
1946 – Vojtech Tuka, slovaki poliitik ja jurist (hukati)
1948 – Emery Roth, Ungari juudi päritolu Ameerika Ühendriikide arhitekt
1952 – Kurt Schumacher, Saksa poliitik
1959 – Alfred Kubin, austria graafik ja kirjanik
1959 – Arveds Švābe, läti jurist, publitsist ja ajaloolane
1960 – Peeter Kõpp, eesti põllumajandustegelane
1961 – Percy Williams Bridgman, ameerika füüsik ja teadusfilosoof
1967 – Tiit Lehto, eesti helilooja
1968 – August Lepasaar, eesti majandijuht
1972 – Jefim Doroš, vene kirjanik
1974 – Mart Tapupere, eesti kodu-uurija
1977 – Groucho Marx, USA filminäitleja
1980 – Joe Dassin, ameerika päritolu Prantsuse laulja
1982 – Ulla Jacobsson, rootsi näitleja
1984 – Arnolds Tauriņš, läti jalgpallur
 1984 – Šmuel Haitov, ENSV teeneline arst
1987 – Evald Nikolai Peebsen, eesti loomaarstiteadlane
1988 – Jean-Paul Aron, Prantsuse kirjanik ja filosoof
1991 – Henno Lender, eesti arstiteadlane ja kultuuriloolane 
1992 – Hans Jalasto, eesti majandusteadlane
1994 – Alfred Käsper, eesti tšellist 
 1994 – Hugo Jaanus, eesti vaimulik ja teoloog
2001 – Fred Hoyle, astronoom ja kirjanik
2002 – Villu Aabne, eesti korvpallur ja ehitusinsener
2006 – Renate Brausewetter, saksa tummfilminäitlejanna
2006 – Joe Rosenthal, USA fotograaf
2006 – Claude Blanchard, kanada laulja ja näitleja
2007 – Eduard Isabekjan, armeenia maalikunstnik ja kunstiteadlane
2007 – Ants Tohver, eesti bioloog
2008 – Chao Yao-dong, Taiwani poliitik
2008 – Leo Abse, Briti poliitik
2008 – Hua Guofeng, Hiina poliitik
2008 – Mario Bertok, Horvaatia maletaja ja ajakirjanik
2008 – Pierre-André Boutang, prantsuse režissöör 
2008 – Phil Guy, USA kitarrist
2008 – Stephanie Tubbs Jones, USA poliitik
2008 – Adrian Sudbury, Briti ajakirjanik
2009 – Semjon Farada, vene näitleja
2009 – Ion Săsăran, rumeenia näitleja
2009 – Larry Knechtel, USA muusik
2011 – Kalju Kajak, eesti geoloog
2012 – Dom Mintoff, Malta poliitik
2012 – Phyllis Diller, USA näitleja
2012 – Meles Zenawi, Etioopia poliitik, aastatel 1995–2012 peaminister 
2012 – Urmas Oja, eesti ajakirjanik
2013 – Elmore Leonard, USA krimikirjanik ja stsenarist
2013 – Erik Neutsch, saksa kirjanik
2013 – Aet Maasik, eesti sisearhitekt
2013 – Sirje Ohu, eesti agronoom
2014 – Edmund Szoka, USA vaimulik, roomakatoliku kiriku kardinal
2014 – Andres Haamer, eesti ettevõtja, eesti skautluse taasrajaja
2014 – Boriss Dubin, vene sotsioloog ja tõlkija
2014 – Viiva Väinmaa, eesti pianist
2015 – Armin Prinz zur Lippe, Lippe vürstliku perekonna pea

August, 20.
Ilse Thiele

Ilse Thiele (sünninimi Ilse Neukrantz; 4. november 1920 Berliin – 10. jaanuar 2010 Berliin) oli Saksa DV riigi- ja ühiskonnategelane.

Ilse Thiele oli pärit töölisperekonnast. Aastatel 1937–1945 ja ka vahetult sõja järel töötas ta stenotüpistina. Teise maailmasõja lõppemise järel astus ta 1945. aastal Saksamaa Kommunistlikku Parteisse, mis 1946. aastal sotsiaaldemokraatide liitumise järel nimetati ümber Saksamaa Sotsialistlikuks Ühtsusparteiks. 1947. aastal õppis ta parteikoolis. 1948–1950 töötas ta Berliinis Lichtenbergi linnaosa sotsiaalnõunikuna. 1950. aastal sai ta Saksamaa Demokraatliku Naiste Liidu Berliini piirkonnasekretäriks. Aastatel 1950–1951 õppis Karl Marxi Parteikõrgkoolis. 1952. aastal sai ta Saksamaa Demokraatliku Naiste Liidu Berliini piirkonna esinaiseks.

11. septembrist 1953 kuni 16. novembrini 1989 oli ta Saksamaa Demokraatliku Naiste Liidu esinaine.

Alates 1954. aasta aprillist oli Ilse Thile Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liige. 1954. aasta veebruarist kuni 1990. aastani oli ta Rahvakoja (parlamendi) liige. 1954. aastast alates oli ta ka Saksa DV Rahvarinde presiidiumi liige ja 1971. aastast kuni 1990. aasta jaanuarini Saksa DV Riiginõukogu liige.

Viited

Saksamaa poliitikud
Saksa DV poliitikud
Sündinud 1920
Surnud 2010
David James O’Brock-Kaljuvee

David James O’Brock-Kaljuvee (sündinud 8. aprillil 1970 Ohio, USA) on Eestis tegutsev Ameerika ettevõtja, 2009–2016 oli ta Molycorp Silmet AS-i, Eesti ühe suurema teaduspõhise kõrgtehnoloogiaettevõtte juhatuse esimees.

Elukäik 

David James O’Brock-Kaljuvee on sündinud ja üles kasvanud Ohio osariigis talus, kus pidi juba väikse poisina kaasa lööma kõikvõimalikes töödes. Noorena soovis ta diplomaadiks saada ning lõpetas Ohio State Universitys rahvusvaheliste suhete eriala. 

1994. aastal tuli vahetusprogrammi kaudu kuueks kuuks Eestisse, kus tutvus oma tulevase abikaasaga. Mõnda aega elati USA-s, kus David töötas Victoria’s Secretsi kataloogi leviosakonnas ja abikaasa lõpetas ülikooli. Kui aga perre oli järelkasvu oodata, tuldi Eestisse tagasi. Eestis asus David tööle Kohtla-Järve Soojuses.  

Sealt kutsuti ta 1999. aastal Silmetisse müüki juhtima. Vahepeal töötas mõne aasta Viru Keemia Grupis, 2007. aastast võttis taas üle Silmeti müügi ja seejärel kogu ettevõtte juhtimise. Sillamäel asuv Silmeti haruldaste muldmetallide tehas kuulub alates 2011. aastast Molycorpi kontserni. Nõukogude perioodil toodeti tehases uraani, 1990. aastate algusest toodab tehas haruldasi metalle (tantaal, nioobium) ja muldmetalle (lantaan, tseerium jt), mida kasutatakse elektroonikas, lennunduses, autoklaaside tootmisel jm. 2012. aastal sai Molycorp Silmet Eesti parima eksportööri ja Äripäeva TOP 100 võitja auhinna.

Ühiskondlik tegevus 

Sillamäel asuva ettevõtte juhatuse esimehena pidas David James O’Brock-Kaljuvee oma südameasjaks Sillamäe elu edendamist. Tema eestvõttel toetas Molycorp Silmet AS Sillamäe kultuuri- ja spordielu. Alates 2014. aasta kevadest on ta olnud Sillamäe kultuurikeskuse nõukogu liige.

David James O’Brock-Kaljuvee initsiatiivil toetab Molycorp Silmet Eesti Kunstimuuseumi. 2014. aasta kevadel pälvis ta toonaselt kultuuriministrilt Urve Tiiduselt kultuurisõbra auhinna. 

David James O’Brock-Kaljuvee hobiks on laulmine ning klassikalise muusika kontsertide ja teatrietenduste külastamine. 2012. aastal andis ta koos ansambliga Kukerpillid välja CD „Connected Country“. 2013. aasta suvel andis koos Kukerpillidega üheksa kontserti, esinedes ka Molycorp Silmeti sportlikul perepäeval. 2014. aasta jaanuaris esines koos Lembit Saarsalu, Toivo Undi ja Vladimir Võssotskiga Sillamäel džässkontserdiga. 2015. aastal andis the koos ansambliga Kukerpillid välja CD "Connected Country 2".

Isiklikku 

Abielus Triin Kaljuvee-O’Brockiga, peres on tütar Teele ja poeg Toomas.

Tunnustus 

 2014 – Valgetähe IV klassi teenetemärk
 2014 – aasta kultuurisõber
2015 – Eesti Kaubandus-Tööstuskoja II klassi aumärk

Allikad 

 Postimees, 21.09.2014 David O’Brock päästab katastroofist

 Virumaa Teataja, 04.07.2012, Persoon: David O’Brock – eestimeelne ameeriklane 

 Äripäev Gentleman, 20.03.2014, Muusikakirega kultuurisaadik David O’Brock juhib haruldast äri

 Õhtuleht, 23.03.2014, Kultuuritoetaja David O’Brock: kunstinäitusel veedan ikka tunde

 Ajakiri Director, september 2013, Molycorp Silmeti juhi David O’Brocki uskumatu teekond: Ohio kitsefarmerist Tiit Vähi mantlipärijaks ja Kukerpillide solistiks

Viited 

Eesti ettevõtjad
Sündinud 1970
Ambla Vabadussõja mälestussammas

Ambla Vabadussõja mälestussammas on mälestusmärk Ambla kalmistul. See on pühendatud Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas langenud Ambla kihelkonnast pärit sõduritele. Mälestusmärk avati 27. septembril 1925.

Ajalugu 

Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas langenud Ambla kihelkonnast pärit sõdurite mälestussamba kavandid tegi skulptor Anton Starkopf. Mälestussammas avati 27. septembril 1925. Sammas lõhuti 1949. aasta oktoobris ja tükid veeti Ambla jõe äärde ning inglikuju visati Soodla jõkke. Samba koopia tööjoonised valmistas arhitekt Allan Murdmaa. Kivitöö tegi Hannes Starkopf ja kooperatiiv Dolokivi Volli Saia eestvedamisel. Sammas taasavati 23. juunil 1990.

Kirjeldus

Sammas on esialgse täpne koopia. Monument kujutab endast kolmel astmel ja kuubikujulisel alusel seisvat obeliski, mille otsas on inglikuju. Samba esikülje ülaosas on reljeefne Vabadusristi kujutis ja tekst: "EESTI / VABADUSSÕJAS / 1918-1920". Järgnevad 42 langenu nimed, selle all reljeefne mõõk ja loorberioks. All soklil on tekst: "AMBLA / KIHELKONNA / LANGENUD / KANGELASTELE".

Obeliski tagumise külje ülaosas on Georgi risti kujutis ja tekst "ILMASÕJAS / 1914-1918" ja 132 langenu nimed, selle all reljeefne mõõk ja loorberioks. Soklil on tekst: "TÕESTI ÜTLEB VAIM, / ET NEMAD PEAVAD / HINGAMA OMAST VAEVAST / JA NENDE TEOD KÄIVAD / KA NENDE JÄRELE".

Obeliski vasakul küljel on kaks lamereljeefi. Ülemine kujutab meest (poega) sõtta saatvat naist (ema) oma kallil viimast korda kätt surumas. Alumisel tahvlil on kujutatud sõdurit, kes on toonud oma langenud kaaslase koju ta lesele. All soklil on kiri "ILUS ON SURRA / ISAMAA EEST".

Obeliski paremal küljel on kujutatud kahte lahingustseeni. Ülemisel on näha kahte mõõga järele haaravat, õlg õla kõrval lahinguisse astuvat sõdurit. Alumisel tahvlil on kujutatud ratsameest ja kilbile toetuvat haavatud sõdurit. Tekst soklil: "MEHISE MEELELE / ASUTA KODA / PRIIUSEL PÜHENEND / EESTLASTE MULD".

Kõik tekstid sambal on reljeeftähtedes välja raiutud. Ingel ja reljeeffiguurid on riietatud roomapärasesse rüüsse. Samba ülemine ots koondus kolmeastmelise trepina, mille otsas on 1,83 m kõrgune, kivist väljaraiutud, seisev inglifiguur – rahu sümbol. Paremas, alla lastud käes ta hoiab põlevat tungalt, vasakus – võitjatele toodud loorberipärga.

Välislingid 

Eesti Vabadussõja mälestusmärgid
Järva maakonna kultuurimälestised
Järva vald
UEFA Meistrite Liiga 2014–2015

UEFA Meistrite Liiga 2014–15 hooaeg oli Euroopa parimate klubimeeskonnade vaheliste võistluste 23. hooaeg (UEFA Meistrite Liiga eelkäija, Euroopa karika 60. hooaeg).

2014–2015 hooaja finaalmäng toimus Berliini Olümpiastaadionil 6. juunil 2015. Turniiri võitjaks tuli Barcelona, kes alistas finaalis Juventuse 3:1. Hispaania klubi Madridi Real oli tiitlikaitsja.

Klubide Razgradi Ludogorets ja Malmö FF jaoks oli 2014–2015 hooaeg esimene UEFA Meistrite Liigas (grupifaasis).

Alagrupiturniir

A-alagrupp

B-alagrupp

C-alagrupp

D-alagrupp

E-alagrupp

F-alagrupp

G-alagrupp

H-alagrupp

Väljalangemismängud

Kaheksandikfinaalid 
Rohelises – järgmisesse ringi jõudnud meeskonnad.

Esimesed mängud

Teised mängud

Madridi Real võitis väravatevahega 5:4.

Porto võitis väravatevahega 5:1.

Väravatevahe 3:3. Paris Saint-Germain võitis tänu võõrsil löödud väravateleMüncheni Bayern võitis väravatevahega 7:0.Väravatevahe 1:1. Madridi Atlético võitis penaltidega 3:2.3:3 väravatevahega. Monaco võitis tänu võõrsil löödud väravatele.Barcelona võitis väravatevahega 3:1.Juventus võitis väravatevahega 5:1Veerandfinaalid

Esimesed mängud 

Teised mängudBarcelona võitis väravatevahega 5:1.Müncheni Bayern võitis väravatevahega 7:4.Madridi Real võitis väravatevahega 1:0.Juventus võitis väravatevahega 1:0.Poolfinaalid

Esimesed mängud

Teised mängudBarcelona võitis väravatevahega 5:3.Juventus võitis väravatevahega 3:2.''

Finaal

Suurimad väravakütid

Välislingid 
 UEFA Meistrite Liiga ametlikul kodulehel

UEFA Meistrite Liiga
2014. aasta spordis
2015. aasta spordis
Rameko

Rameko (ka Rameke; nime tähendus ilmselt "vaikne, rahulik") oli 13. sajandi latgali ülik Tālavas, Talibaldi poeg.

Andmed Rameko elu kohta pärinevad peamiselt Henriku Liivimaa kroonikast. Esmakordselt mainitakse seal teda seoses ta isa Talibaldi ja venna Waribule röövimisega leedulaste sõjaväe poolt, kui Rameko koos ordumeister Bertoldiga neid jälitama asus. Rameko loobus võimalusest leedulasi selja tagant rünnata, kartes, et nad seepeale ta isa tapavad, ja üritas ebaõnnestunult ringiga mööda minnes neil tee sulgeda. Talibaldil õnnestus hiljem siiski omal jõul põgeneda ja koju jõuda. Lisaks Waribulele oli tal veel vähemalt üks vend – Drivinalde. Kui 1214. aastal hakati ehitama Turaida piiskopilinnust, tuli sinna ka Rameko oma vendadega, kes andsid end Riia piiskopi Alberti võimu ja kaitse alla ning lubasid vahetada oma senise õigeusu Riia kiriku katoliikluse vastu ja maksta piiskopile makse.

Pärast seda, kui 1215. aastal Trikātasse tunginud ugalaste ja sakalaste vägi vangivõetud Talibaldi surnuks piinas, kui ta neile oma poegade raha asupaika keeldus avaldamast, tegi Rameko koos Drivinaldega kättemaksuks mitu rüüsteretke Ugandisse, Jogentaganasse ja Vaigasse, mille käigus olevat nad lisaks teistele tapetutele üle 100 mehe surnuks piinanud. Viimast korda mainib kroonika Ramekot, kui ta 1223. aastal taas puhkenud konflikti ajal käis Ugandit rüüstamas ja pärast seda Tālavasse tunginud ugalaste, sakalaste ja venelaste väega võitles. 1224. aastal Riia piiskopi ja Mõõgavendade ordu vahel sõlmitud Tālava jagamise lepingus tuuakse Rameko välja kui ühe osa sealsete maade valitseja. Tema valdusi mainib ka üks 1259. aastast pärinev dokument. Nende põhjal on arvatud, et talle kuulusid Asti järvest ida poole jäävad alad Säde jõe ja Trikāta vahel ning pärast Talibaldi surma ka Trikāta.

Vaata ka
 Liivimaa ristisõda
 Russin
 Waridote

Viited

Liivimaa ristisõda‎
Läti ajalooga seotud isikud‎
Läti inimesed