joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Rein Aidma

Rein Aidma (sündinud 28. septembril 1950 Sälliksaarel Avinurme külanõukogus Mustvee rajoonis) on eesti poliitik ja pedagoog.

Haridus- ja töökäik
Ta lõpetas 1970. aastal Nõo Keskkooli ja 1975. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsika erialal. Ta töötas 1975–1989 Iisaku Keskkooli direktori ja õpetajana ning 1991–1993 Ontika Täiskasvanute Koolituskeskuses.

Tegevus NLKP-s
Aidma oli NLKP liige aastatel 1988–1990.

Poliitiline tegevus
Ta oli Eesti Komitee liige 1990–1992, Ida-Viru maavalitsuse täitevkomitee esimehe asetäitja 1989–1991 ja Ida-Viru maavanem 1994–2003. Alates 2002. aastast kuulub ta Eesti Reformierakonda.

2007. aastal esitas Aidma kuluhüvitiste seas 27. detsembrist Saka Cliff hotelli ja spaa toitlustusarve 5523 krooni ulatuses, märkides arvele, et üritus oli aastakokkuvõtte tegemine valijatega. Õhtulehe küsimustele vastas Aidma: "Nad on minu valijad ja see pole ajakirjanduse asi, kellega ma kohtun. See pole teiste erakondade jaoks avalikustatav. Punkt. See on minu valijate ring!"

Aidma oli X Riigikogu ja XI Riigikogu liige. Ta kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel ja sai 1250 häält, kuid ei osutunud valituks. Ta sai XII Riigikokku, kui Euroopa Parlamendi liige Kristiina Ojuland oma riigikogukohast loobus.

2013. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimisel kandideeris Aidma Avinurme valla volikokku, kuid ei osutunud valituks. Ta sai 7 häält.

2015. aasta Riigikogu valimistel sai Ida-Viru maakonnas Valimisringkonnas nr 7 kandideerinud Aidma 655 häält, millega ei osutunud valituks.

Tunnustus
Valgetähe III klassi teenetemärk 2001
Ida-Virumaa teenetemärk 2003
Piirivalve, Päästeameti ja Kaitseliidu teenetemärgid
Kaitseväe teenetemärk
Kaitseväe eriteenete rist

Viited

Välislingid
Lühitutvustus Riigikogu lehel

Eesti õpetajad
Eesti koolijuhid
Ida-Viru maavanemad
Eesti Reformierakonna poliitikud
X Riigikogu liikmed
XI Riigikogu liikmed
XII Riigikogu liikmed
Nõo Reaalgümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna vilistlased
Valgetähe III klassi teenetemärgi kavaleridKaitseväe teeneteristi kavalerid
Kaitseväe teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1950
Kikepera raba

Kikepera raba on soo Pärnu ja Viljandi maakonnas Soomaa rahvuspargis.

Kikepera raba piirab idast Halliste jõgi ja läänest Kurina jõgi. Raba pindala on 3300 hektarit.

Vaata ka
Eesti soode loend

Viited

Välislingid

Pärnu maakonna sood
Viljandi maakonna sood
Soomaa rahvuspark
Lavašš

Lavašš (armeenia լավաշ) on Armeenia päritolu lame leib.Armeenia köögi põhitoiduaine. Lavašitaolist nisujahust leiba tuntakse ka Vahemere idapoolsetes regioonides, Iraanis ja teisteski Kaukaasia riikides.

Vormid 
Lavašid võivad olla õhukesed ja pehmed ning õhukesed ja krõbedad. Mõnikord on müügil ka õhukese pätsi kujuline, samuti lavaši nime kandev leib, kuid kõik alljärgnev käib just õhukese lavaši kohta.

Eestis müüakse paljudes suuremates toidupoodides ka leivatööstustes valmistatud lavašši, riidetüki kombel kokkulapatuna, kilepakendis.

Koostisosad 
Lavašitainas valmistatakse kergitusainest, nisujahust ja veest ning soovi korral lisatakse soola ja maitsetaimi.

Valmistamisest 
Lavašitaina valmistamist alustatakse traditsiooniliselt leivajuuretise valmistamisest.
Tänapäeval kasutatakse üha enam ka poest ostetud pärmi.
Taina jaoks segatakse kas juuretis (ehk pärm), jahu ja kuum vesi ning sool ühtlaseks tainaks ning asetatakse sooja kohta kerkima. Kerkinud tainas tükeldatakse ja vormitakse 300–400-grammisteks kukliteks. Edasi rullitakse ning töödeldakse iga kukkel ükshaaval õhukeseks leivaks. Töötlemise järgselt asetatakse leivad maa sisse ehitatud ahju küpsema, mida traditsiooniliselt köeti kuivanud lehmasõnnikuga.

Küpsetamine 
Lavašši küpsetatakse maa sisse ehitatud saviahjus, mille nimeks on tannur. Niihästi nimetus, küpsetusahju ehitus, kui ka leiva tarbimine sarnanevad Põhja-India tandoori ja selles küpsetatavate leibadega.

Korraga küpsetatakse suur kogus lavašši. Värsked lavašid on pehmed, kuid kuivavad õhu käes kiiresti krõbedaks. Krõbedad lavašid on pika säilivusajaga, tarvitamiseks ripsitakse neid veega ning kuumutatakse, nii muutuvad leivad jälle pehmeks.

Kasutamine 
Lavašši süüakse nagu leiba, kuid lavašs võib täita ka söögiriista rolli, kui sellega ammutatakse sööginõust hautisi. Sageli keeratakse lavašš ümber vürtsikate toiduainete nende mugavamaks suhu toimetamiseks.

Lavašši kasutavad Armeenia Apostliku Kiriku kirikutegelased usulise sisuga seotud toimingutel, traditsiooniselt ka abielu sõlmisel.

Viited

Välislingid 
Alan Davidson, "The Oxford Companion to Food", Oxford University Press, lk 445, 1999, ISBN 0 19 211579 0
Petrosian, Irina; Underwood, David,Armenian food: Fact, fiction & folklore, Bloomington, 27-32, 2006, ISBN 1-4116-9865-7
 Lavašist saab trendikaid suupisteid

Teraviljatooted
Peeter Kreitzberg

Peeter Kreitzberg (14. detsember 1948 Pärnu – 3. november 2011 Pekingi hotellituba) oli Eesti pedagoogikateadlane ja poliitik. Ta oli Tiit Vähi teises valitsuses kultuuri- ja haridusminister (1995).

Poliitiline tegevus 

Kuulus Eesti Keskerakonda aastatel 1994 kuni 2004. Alates 1996 oli Keskerakonna Tallinna abilinnapea kuni 1999. aastani. Kuulus Vihula vallavolikogusse 1999–2002. Aastal 1995 oli kultuuri- ja haridusminister. Alates 1999 oli Keskerakonna fraktsioonis IX Riigikogus kuni aastani 2003 ja ka riigikogu aseesimees. Alates 2001 oli X Riigikogus kuni aastani 2005 ja aseesimees 2003 kuni 2005. Aastal 2001 kandideeris Keskerakonna poolt Eesti Vabariigi presidendi ametikohale ja jõudis koos kolme kandidaadiga ka valimiskogusse. Teises voorus osutus valituks Arnold Rüütel. Samaaegselt kuulus ka Tallinna Linnavolikogusse 2003–2005. Alates 2005. aastast oli ta Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige. Ta oli XI ja XII Riigikogu liige.

Haridus 
 Rakvere 1. Keskkool 1967 
 Tartu Ülikool, matemaatika, 1972 
 Tartu Ülikool, doktorantuur 1988–1992, pedagoogika aspirantuur 1977 
 Leningradi Täiskasvanute Üldhariduse Instituut, pedagoogikakandidaat 1978 
 Lundi Ülikool, doktorantuur 1992–1993, filosoofiadoktor 1993

Töökohad 
Tartu Ülikooli Üliõpilaste Kompleksse Teadusliku Uurimistöö Büroo: õpetaja, vanemõpetaja, dotsent, professor 1977–1996, juhataja 1972–1974
Tallinna Ülikooli professor 1997–

Autasud 
Riigivapi III klassi teenetemärk 2003 
Portugali Vabariigi Prints Dom Henrique ordeni suurohvitseririst 
Prantsuse Vabariigi Teeneteordeni suurohvitseririst 2001

Viited

Välislingid 
 Riigikogu
 Peeter Kreitzberg saates "Kukul külas", 7. detsember 2003, 1. osa 2. osa
 
 Peeter Kreitzberg võitis Keskerakonna sisevalimised Postimees, 29. märts 2004
Vargad murdsid kolmandat korda Peeter Kreitzbergi suvilasse Postimees, 12. aprill 2005
Peeter Kreitzberg: Lesepõlve ei tohi kinni jääda! Naisteleht 2006
 Peeter Kreitzberg: Kas kütame maju või anname haridust? EPL, 5. detsember 2008
 Peeter Kreitzberg: Mulluseid sõnu ei korda Maaleht, 19. veebruar 2009

Eesti haridusministrid
Sotsiaaldemokraatliku Erakonna poliitikud
IX Riigikogu liikmed
X Riigikogu liikmed
XI Riigikogu liikmed
XII Riigikogu liikmed
Eesti kasvatusteadlased
Tartu Ülikooli professorid
Tartu Ülikooli matemaatikateaduskonna vilistlased
Riigivapi III klassi teenetemärgi kavalerid
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1948
Surnud 2011
Toomas Trapido

Toomas Trapido (sündinud 15. aprillil 1972 Tallinnas) on eesti bioloog ja pedagoog, ökoloogilise maailmavaate uurija ja tutvustaja. Olnud Riigikogu XI koosseisu liige. 

Ta on tuntud avaliku esinejana, kes on sõna võtnud inimühiskonna ja looduse suhte teemadel ning kirjutanud artikleid ja esseid. Õpetanud Tallinna Vabas Waldorfkoolis, Tallinna Ülikoolis, Tartu Ülikoolis, Gaia Koolis ja Gaia Akadeemias.

Haridus
1990. aastal lõpetas Tallinna 7. Keskkooli ja 1994. aastal Tartu Ülikooli bioloogia erialal. 2013. aastal lõpetas Viljandi Kultuuriakadeemias magistriprogrammi „Design and Development of Virtual Environments”.

Töökäik

 1995 Eestimaa Looduse Fondis inventeeris puisniite ja juhtis Jakob von Uexkülli Keskust.
 1995–1997 töötas Karula Rahvuspargis.
 1997–2005 juhtis Eestimaa Looduse Fondi.
 2005-2006 oli Eestimaa Looduse Fondi meediaagentuuri Roheline Värav vastutav väljaandja.
 2007–2011 oli Riigikogu liige (Erakonna Eestimaa Rohelised fraktsioonis, kuulus Riigikogu rahanduskomisjoni).
 2011–2014 töötas projektis "Teeme ära!" ja Keskkonnaagentuuris. 
 2014 asutas Gaia Akadeemia.
 2014–... õpetab Tallinna Vabas Waldorfkoolis, Gaia Koolis, Tallinna Ülikoolis ja Tartu Ülikoolis.

Toomas Trapido on alates 2012. aastast osalenud Võrumaal Kaia-Kaire Hundi algatatud Hundiallika Retriidi- ja Koolituskeskuse rajamisel ja tööshoidmisel. Hundiallika Keskuses korraldatakse üritusi, koolitusi, laagreid ja retriite.

Isiklikku
Tema isa oli spordifotograaf Isi Trapido, ema Laine Trapido (neiuna Rettau) on kopsuhaiguste arst.

Artikleid
 Toomas Trapido. "Ökokogukonnad – muutuva maailma laborid" Õpetajate Leht, nr. 27, 8. august 2008
 Toomas Trapido. "Permakultuur – igaühe ökoloogiline võimalus" Bioneer, 10. juuni 2009

Viited

Välislingid
Toomas Trapido koduleht

 Toomas Trapido raadiosaates "Kukul külas", 30. juuli 2006, 1. osa, 2. osa
 Toomas Trapido Ööülikooli saadetes
 Tanel Tammet ja Toomas Trapido saates „Tähenduse teejuhid”, vestlus Gaia teooriast
 Toomas Saarepera ja Toomas Trapido saates „Intrigeeriv pärastlõuna”

Eesti Tulevikuerakonna poliitikud
Elurikkuse Erakonna poliitikud
Erakonna Eestimaa Rohelised poliitikud
XI Riigikogu liikmed
Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna vilistlased
Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia vilistlased
Sündinud 1972
Jüri Tamm

Jüri Tamm (5. veebruar 1957 Pärnu – 22. september 2021) oli Eesti poliitik ja kergejõustiklane (vasaraheitja). Ta oli maailmarekordiomanik vasaraheites (80,46).

Haridus
Ta lõpetas Kiievi Kehakultuuri Instituudi.

Karjäär poliitikuna
Tamm oli IX, X ja XI Riigikogu liige (1999–2011). Ta pääses XI Riigikokku asendusliikmena pärast Liina Tõnissoni loobumist Riigikogu liikme kohast oktoobris 2007. Tamm kuulus Euroopa Liidu asjade komisjoni ja majanduskomisjoni ning Eesti-Hiina parlamendirühma, Eesti-Ukraina parlamendirühma ja Eesti-Hispaania parlamendirühma. Ta kuulus detsembrini 2010 Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda. 7. detsembril 2010 teatas ta, et lahkub nii Sotsiaaldemokraatlikust Erakonnast kui ka SDE riigikogu fraktsioonist.

Maetud Harku vallas. Rannamõisa kalmistul.

Ühiskondlik tegevus 
Eesti Olümpiakomitee asepresident (2001–2008 ja 2016–2020)
Eesti Sportlaste Ühenduse juhatuse esimees
Vanalinna Rotary klubi liige
Monaco Vürstiriigi aukonsul Eestis (2007–2013)
Ukraina Olümpiakomitee presidendi Sergei Bubka kantselei direktor (2012–2015).

Saavutused sportlasena 
Isikliku rekordiga 84,40 m (Banská Bystrica 09.09.1984) oli Tamm maailma kõigi aegade 8. vasaraheitja.

Olümpiamängudel 

 1980 Moskva 
pronksmedal 78,96
 1988 Seoul 
pronksmedal 83,76
 1992 Barcelona 
5. koht 77,52

Maailmameistrivõistlustel 

 1987 Rooma 
hõbemedal 80,84

Tunnustus
 2003 – Hispaania teenetemärk Cruz de Oficial 
 2006 – Valgetähe IV klassi teenetemärk
 2013 – Eesti Olümpiakomitee teenetemärk

Viited

Välislingid
 
 
Kuidas trullakas Jüri «Juntsu» Tamm maailmarekordimeheks sai Postimees, 3. veebruar 2007
Jüri Tamm kritiseeris aegunud spordipoliitikat Delfi Sport, 2. juuni 2010

Eesti vasaraheitjad
Nõukogude Liidu vasaraheitjad
Eesti 1992. aasta suveolümpiamängudel
IX Riigikogu liikmed
X Riigikogu liikmed
XI Riigikogu liikmed
Sotsiaaldemokraatliku Erakonna poliitikud
Eesti Olümpiakomitee liikmed
Välismaa aukonsulid Eestis
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Rannamõisa kalmistule maetud
Sündinud 1957
Surnud 2021
Vööla meri

Vööla meri ehk Bysholmsvike (ka Võõla meri, Vööle meri; rts Bysholmsviken, Bisolmsvike) on järv Läänemaal Noarootsi vallas Hara ja Kudani külas. Vööla meri jääb Silma looduskaitsealale.

Vööla meri on soolatoiteline rannikujärv. Järve kaldajoone pikkus on 8220 m. Maakerke tagajärjel väheneb Eesti rannikujärvede pindala üsna kiiresti. Maa kerkib siin 3–4 mm aastas. Vööla meri on üks enim viimase sajandi jooksul kahanenud veekogu Eestis (ca 55 %).

Vööla meri on avalikult kasutatav veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m.

Vööla mere keskkonnaregistri kood on VEE2038300.

Vööla meri oli avatud laht, mis nõukogude ajal suleti tammiga. Lahe suudmesse ehitati truubid, kuid need olid liiga väiksed ja ei võimaldanud Vööla mere ning Hara lahe vahel piisavat looduslikku veevahetust. Oktoobris 2011 valmis uus sild ja avar truup, mis ühendab Vööla merd Hara lahega.

Järv on loode-kagu suunas pikliku kujuga ning koosneb kahest tammiga eraldatud osast. Järve põhi on valdavalt savine, kohati ka mudane.

Järve lõunaosas on kariloomade karjamaid.

Kalastik 
2012. aasta kontrollpüüdmisel esines järves enim ogalikku ja roosärge. Esines ka nurgu, kokre, hõbekokre, viidikat ja särge.

Kalapüügi nõuded Silma looduskaitsealal leiab Keskkonnaameti veebilehelt.

Taimestik 

Vööla meres registreeriti 2012. aastal 19 liiki veetaimi – 10 kaldaveetaime, 1 ujutaim ja 8 veesisest taime. Suuri veetaimi (eriti pilliroogu ja penikeeli) leidus rohkelt. 2012. aastal oli palju rohelisi niitvetikaid, mida varem ei täheldatud. Kaldaveetaimestikus domineeris mõlemas järveosas harilik pilliroog, järgnesid järvkaisel ja meri-mugulkõrkjas. Kaldaveetaimestik moodustas pideva, laia, kõrge ning väga tiheda vööndi. Veesiseses taimestikus domineerisid mändvetikad.

Linnustik 
Kevadel ja sügisel võib järvel näha palju rändlinde. 

2017. a kevadrändel on loendatud siin suur laukhanesid, valgepõsk-laglesid, rabahanesid, lühilnokk-hanesid, kanda laglesid ja punakael-laglesid.

Vaata ka
Sutlepa meri
Veskijärv
Kersleti järv (Vormsi saarel)
Tänavjärv

Viited

Välislingid 
 Noarootsis avati nõukogude ajal kinni ehitatud laht

Lääne-Nigula valla järved
Meelis Atonen

Meelis Atonen (sündinud 5. detsembril 1966 Viljandis) on Eesti ettevõtja ja poliitik.

Haridus 
Meelis Atonenil on keskharidus. Lõpetas 1985 C. R. Jakobsoni nimelise Viljandi 1. Keskkooli.

Lisaks õppis 1985–1988 Tartu Ülikoolis matemaatikat (õpingud jäid pooleli), 1989–1992 Tallinna Pedagoogikaülikoolis vene filoloogiat (õpingud jäid pooleli) ja oli 1991–1992 Eesti Humanitaarinstituudis ühiskonnateooria vabakuulaja.

Töökäik 
Atonen on töötanud Viljandi Metsakombinaadis transporditöölisena 1988–1989, Tallinna Pedagoogikaülikooli Üliõpilaskonna Esinduse aseesimehena 1990–1992, AS Dominuses ettevõtjana 1992.

9. aprillil 2007 asus tööle valuutavahetusettevõttes Tavid.

Atonen on AS Eesti Post ja AS Valga Haigla nõukogu esimees, AS Tavid nõukogu liige ja kullasuuna juht, AS Eesti Energia nõukogu ja SA Tehvandi Spordikeskus nõukogu liige. Ta on Eesti esindaja Põhjamaade Investeerimispanga kontrollikomitees.

Poliitiline tegevus 
Atonen oli Eesti Liberaaldemokraatliku Partei (ELDP) liige 1993 ja on alates 1994 Eesti Reformierakonna liige.

Atonen oli Riigikogu Kantselei Isamaa fraktsiooni konsultant, Liberaalide fraktsiooni nõunik 1993–1994, ELDP poliitiline sekretär 1993–1994, kaitseministri nõunik 1994. Ta oli Valga linnapea 1994–1996, Reformierakonna nõunik 1997–1998.

Ta oli Valga Linnavolikogu liige 1996–2003, IX Riigikogu liige 1999–2003, X Riigikogu liige 2003, 2004–2007, XI Riigikogu liige 2007–2008. Meelis Atonen oli majandus- ja kommunikatsiooniminister Juhan Partsi valitsuses 2003–2004. Ametist tagasiastumise avalduse esitas 9. septembril 2004, sest tegi enda sõnul vea parvlaevaliikluse korraldamise ülesande andmisega Tallinna Sadamale .

Muud 
Atonen on Korp! Rotalia vilistlane. Atonen on Kuku Raadios juhtinud saadet "Olukorrast ajakirjanduses". Aastaks 2010 oli Atonen läbinud 56 jooksumaratoni, millest kiireim on olnud Vändras aastal 1992 ajaga 2:44:29. Aastaks 2020 on ta läbinud 188 maratoni.

Meelis Atonen on avaldanud arvamust anonüümsete kommentaaride ja üldse anonüümsuse kohta: "... anonüümsed kommentaarid ei ole üldse vajalikud – pigem võiks võtta selle võimaluse ära kõigilt."

Autasud 
 Malta Vabariigi Aukaaslaste Ordu aumärk 2003
 Portugali Vabariigi Prints Dom Henrique Ordeni rüütlirist 2003
 Itaalia Vabariigi Teeneteordeni suurohvitseririst 2004

Viited

Välislingid 
 Lühitutvustus Riigikogu lehel
 Online-intervjuu: vastas Meelis Atonen Reformierakonnast, PM-online, 26.02.2007
 Arileht.ee lugejate küsimustele vastas Meelis Atonen, 04.07.2007
 Meelis Atonen saates "Kukul külas", 29. veebruar 2004, 1. osa, 2. osa
Atonen: Segway ja linna lepe haiseb kokkumängu järele, 22. juuli 2008
Koeraga jalutanud mees süüdistab Atoneni vägivallatsemises, ERR Uudised, 1. juuli 2009

Eesti majandusministrid
IX Riigikogu liikmed
X Riigikogu liikmed
XI Riigikogu liikmed
Korporatsioon Rotalia liikmed
Eesti ettevõtjad
Eesti Reformierakonna poliitikud
Sündinud 1966
Delfiin

Delfiin (Delphinus) on mereimetajate perekond delfiinlaste sugukonnast.

Eluviis
Delfiin võib vee all viibida 3-4 minutit. Magades hõljub ta umbes 50 cm sügavusel ja tõuseb iga 30 sekundi järel veepinnale hingama, ise sealjuures ärkamata. 

Elab kümnetest või sadadest isenditest koosnevas karjas, millel pole kindlat juhti.

Liigid
Delfiini perekonda kuulub kuni kolm liiki. 

Enne 1990. aastate keskpaika lugesid süstemaatikud perekonda vaid ühe liigi – tavadelfiini (Delphinus delphis). Tänapäeval loetakse delfiinide perekonda kaks liiki: tavadelfiin ja Delphinus capensis. Tavainimene mõistab "hariliku delfiini" all aga hoopis afaliini ehk laiksilm-delfiini, keda on kujutatud mitmes filmis ja seriaalis.

The Cove
Kampaania "The Cove" paljastas rohkem kui 20 000 delfiini tapmise ja selle, kuidas nende liha, mis sisaldab mürgiseid ained, müüdi Jaapanis ja teistes Aasia riikides toiduna, sageli eksponeerides seda kui vaala liha. Suur osa maailmast ei ole selle probleemiga kursis. Sellest on tehtud dokumentaalfilm "The Cove".

Vaata ka
Delfinaarium

Delfiinlased
Celje

Celje (ladina Celeia) on linn Sloveenias Savinja jõe ääres Štajerskas.

Ajalugu 

Celje asutasid keldid. Alates 4. sajandi keskpaigast 9. sajandi alguseni oli Celje piiskopilinn. 2006. aastast on Celje taas piiskopilinn.

Välislingid 

Celje koduleht

Sloveenia linnad
Eiki Nestor

Eiki Nestor (sündinud 5. septembril 1953 Tallinnas) on Eesti poliitik. Ta oli Andres Tarandi valitsuses portfellita minister ja Mart Laari valitsuses sotsiaalminister. Alates 20. märtsist 2014 kuni 29. märtsini 2019 oli ta Riigikogu esimees.

Haridus 
1971 Tallinna 1. Keskkool
1976 Tallinna Polütehniline Instituut, mehaanikainsener autotranspordi erialal

Töökohad 
Keila Autobaasi nr. 14 osakonnajuhataja 1976–1982 
Autotranspordi- ja Maanteetöötajate Ametiühingu töökaitse peainspektor 1982–1989 
Transpordi- ja Teetöötajate Ametiühingu aseesimees, esimees 1989–1992

Poliitiline tegevus
27. detsembrist 1988 oli Eiki Nestor Eestimaa Kommunistliku Partei liige. 

Alates 1994. aastast Sotsiaaldemokraatliku Erakonna (Mõõdukate) liige. VII Riigikogu liige aastatel 1992–1994. Aastatel 1994–1995 oli ta regionaalminister. VIII Riigikogu liige aastatel 1995–1999. Samal ajal kuulus aastatel 1996–1999 ka Tallinna Linnavolikogusse. Sotsiaalminister aastatel 1999–2002. IX Riigikogu 1999 ja 2003. Ta oli X Riigikogu liige 2003–2007, XI Riigikogu liige 2007–2011 ja XII Riigikogu liige 2011–2015. Alates 2014. aastast oli ta Riigikogu esimees. XIII Riigikogu valimistel sai Nestor 3744 häält ja osutus valituks. 30. märtsil 2015 valiti Eiki Nestor 58 Riigikogu liikme häälega tagasi Riigikogu esimeheks. Nestor kandideeris ka 3. märtsil 2019 toimunud XIV Riigikogu valimistel, kuid esmakordselt 27 aasta jooksul ei osutunud valituks.

Ühiskondlik tegevus 
Nestor on 1997. aastast Eesti Transpordi- ja Teetöötajate Ametiühingu volikogu esimees. Ta on 2002. aastast Tagatisfondi nõukogu liige ning 2002. aastast Jalgpalliklubi FC Toompea juhatuse liige.

Ta oli Stabiliseerimisreservi nõukogu liige 2007–2011. Nestor on olnud Eesti Jalgpalli Liidu juhatuse liige.

Aunimetused ja autasud 
 2001 Maksumaksja vaenlane
 2001 Riigivapi V klassi teenetemärk
 2018 Riigivapi II klassi teenetemärk

Artikleid
 Eiki Nestor: No Bananas!. EPL, 19. november 2008
  Eiki Nestor: valed otsused raskel ajal. Postimees, 26. juuni 2009
 Eiki Nestor:Arusaamadest. Sirp, 24. juuli 2009
  Eiki Nestor: pensionid ja strateegiad. Postimees, 14. august 2009

Isiklikku
Talle meeldib mängida keeglit.

Tema äi oli Ahto Vesmes.

Tal on pojad Siim ja Madis.

Viited

Välislingid 

Riigikogu.ee: Eiki Nestor
Koduleht
Peeter Ernits. "Eiki Nestor: Ma tunnen ennast dissidendina. See ei ole meeldiv". Maaleht, 10. detsember 2009

Eesti ametiühingutegelased
Eestimaa Kommunistliku Partei liikmed
Sotsiaaldemokraatliku Erakonna poliitikud
Eesti sotsiaalministrid
VII Riigikogu liikmed
VIII Riigikogu liikmed
IX Riigikogu liikmed
X Riigikogu liikmed
XI Riigikogu liikmed
XII Riigikogu liikmed
XIII Riigikogu liikmed
Gustav Adolfi Gümnaasiumi vilistlased
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Riigivapi II klassi teenetemärgi kavalerid
Riigivapi V klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1953
Akte

Mittetulundusühing "Akte"  (MTÜ AKTE, eng. NGO AKTE)

Ühingu eesmärkideks on:
 ühendada Eesti andekaid noori;
 esindada ja kaitsta Eesti noorte huve nii riigisiseselt kui ka Euroopa ning maailma tasandil;
 pakkuda abi noorte ideede realiseerimiseks; toetada noorte inimeste püüdlusi uute teadmiste omandamisel;
 kaasa aidata rahvusvaheliste koopereerimisele noorte inimeste vahel;
 kaasa aidata teadmiste saamisele; arendada huvi majandusteaduse vastu;# kaasa aidata õpilaste tuleviku teadlikule planeerimisele ja selle kaudu oma võimete parimale realiseerimisele;
 karjäärinõustamine, tööandjate esitlused, vilistlaste- ja tööandjate uuringud,  noorteadlaste teaduskarjääriks olulise info levitamine;
 kaasata noori inimesi ühiskondlikult olulistesse aruteludesse ning otsustusprotsessidesse nii Eestis, Euroopas kui maailmas.

Välislingid
Ühingu kodulehekülg

Eesti mittetulundusühingud
Valdur Lahtvee

Valdur Lahtvee (sündinud 19. jaanuaril 1958 Antslas) on Eesti keskkonnaspetsialist ja poliitik. 

Ta lõpetas Eesti Põllumajanduse Akadeemia 1981. aastal metsamajanduse insenerina.

Töö

Valdur Lahtvee on töötanud üle 30 aasta keskkonnakaitsega seotud ametikohtadel nii mittetulundus-, riigi- kui ka erasektoris strateegilise planeerimise, keskkonnamõju hindamise, keskkonnaauditite, säästva tootmise ja tarbimise, keskkonnajuhtimise süsteemide rakendamise alal ning keskkonnahariduse ja -teadlikkuse arendamise heaks, sh Eesti Energia keskkonnajuhina ja Säästva Eesti Instituudi direktorina. 2017. aastast töötab Läänemeremaade Nõukogu alalises sekretariaadis poliitikanõunikuna. On MTÜ Eesti Rooma Klubi liige.

Poliitiline tegevus 

Valdur Lahtvee oli erakonna Eesti Rohelised liige. Kandideeris 1995. aastal VIII Riigikogusse Eesti Roheliste ja Eesti Rojalistliku Partei moodustatud valimisliidu Neljas Jõud nimekirjas, kuid ei osutunud valituks.

Roheliste taastulekul poliitikasse oli Rohelise erakonna algatusgrupi (REAG) juhatuse liige. Ta on olnud Erakonna Eestimaa Rohelised eestkõneleja. 

Lahtvee kandideeris 2007. aasta Riigikogu valimistel, sai 475 häält ning osutus valituks.

XI Riigikogu koosseisus oli ta Erakonna Eestimaa Rohelised fraktsiooni esimees ja Riigikogu väliskomisjoni liige. 

Ta kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel, sai 457 häält ega osutunud valituks.

Tunnustus
 2004 – Valgetähe V klassi teenetemärk
 2007 – Hispaania Teeneteordeni nummerdatud komandöririst

Viited

Välislingid
 Tutvustus Riigikogu lehel
 Tutvustus SEI lehel
 Tutvustus Euroopa Rohelise Partei lehel
 Tutvustus Läänemeremaade Nõukogu sekretariaadi lehel
 Publikatsioonid Eesti Teadusinfosüsteemi lehel
 Meediakaja

Erakonna Eestimaa Rohelised poliitikud
Eesti Maaülikooli metsanduse ja maaparanduse teaduskonna vilistlased
XI Riigikogu liikmed
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1958
Arnsberg

Arnsberg on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Hochsauerlandi kreisis, Arnsbergi ringkonna halduskeskus.
Asub Ruhri orus. Linna haldusalal suubuvad Röhr ja Möhne Ruhri.

Linn jaguneb 15 linnaosaks.

Ajalugu 

Arnsbergi on esmakordselt mainitud 789. aastal. 11. sajandil tekkis Werli krahvi Arnsbergi asumisega Arnsbergi krahvkond. 1368. aastal müüs viimane Arnsbergi krahv Gottfried IV krahvkonna Kölni kuurvürstile. 14. sajandil oli Arnsberg Vestfaali hertsogiriigi pealinn. Arnsberg kuulus ka Hansa Liitu. 1643. aastal rajati linna kloostrikool Gymnasium Laurentianum, mis munitsipaalkoolina tegutseb tänini. 1816 liideti Arnsberg Preisimaaga.

Teise maailmasõja ajal pommitas linna Briti lennuvägi eesmärgiga purustada seal asunud raudteesild. See õnnestus 19. märtsil 1945 Grand Slami pommiga.

Linna tuntuimaks hooneks on Püha Jüri kabel koos kellatorniga. Arnsbergi lossist on säilinud varemed.

Praegustes piirides loodi linn 1975. aasta kommunaalreformiga, kui 12 valda ja Neheim-Hüsteni linn liideti Arnsbergi linnaga.

Välislingid 

Arnsbergi koduleht

Nordrhein-Westfaleni linnad
Hansalinnad
Koordi mõis

Koordi mõis (saksa keeles Kirrisaar) oli rüütlimõis Peetri kihelkonnas Järvamaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Järva maakonnas Paide linna.

Ajalugu
Koordi mõisat on esmakordselt mainitud 1485. aastal, mil see kuulus Bartholomäos Gohrile. Tema järeltulijaile kuulus mõis kuni 1615. aastani, mil mõis läks Buddenbrockide omandusse. 

Pärast Buddenbrocke kuulus mõis Rosencrantzidele.

1778. aastal ostis mõisa Reinhold von Rosen, kellele kuulus ka Huuksi mõis. Reinhold von Rosen lasi 18. sajandi lõpul rajada Koordi mõisakompleksi.

1850. aastal ostis mõisa Christoph von Brevern, kellele kuulusid ka Vao, Väike-Kareda ja Köisi mõis.

1902. aastal müüdi mõis Roosna-Alliku mõisnikule Georg von Stackelbergile.

Mõisakompleks
Mõisa peahoone on ühekorruseline varaklassitsistlik kivihoone, mille esifassaadile lisati 19. sajandil kinnine puitveranda. Pärast võõrandamist asus hoones Purdi metskonna keskus. Aastast 2004 on mõisahoone eravalduses, ja see on restaureeritud.

Säilinud on ka hulk kõrvalhooneid.

Mõisa kalmistu
Koordi mõisa kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 0,9 km lõunasse.

Vaata ka
Eesti mõisate loend

Kirjandus
Alo Särg, "Järvamaa mõisad ja mõisnikud". Argo, Tallinn 2005

Välislingid 
Koordi mõisast Eesti mõisaportaalis

Eestimaa fideikomissmõisad
Valgete Rosenite mõisad
Järvamaa mõisad
Paide linn
Peetri kihelkond
Georginio Wijnaldum

Georginio Wijnaldum (sündinud 11. novembril 1990 Rotterdamis) on Hollandi jalgpallur. 2021. aastast mängib Paris Saint-Germainis. Enne seda on kuulunud Rotterdami Feyenoordi, PSV Eindhoveni, Newcastle Unitedi ja Liverpooli ridadesse.

2011. aastast alates on ta mänginud Hollandi jalgpallikoondises.

2015. aastal valiti ta parimaks Hollandi liigas mängivaks jalgpalluriks.

Saavutused 
PSV
Eredivisie: 2014–15
KNVB beker: 2011–12
Liverpool
UEFA Meistrite Liiga: 2018–19
UEFA Superkarikas: 2019

Välislingid 

 Profiil Liverpool FC kodulehel

Hollandi jalgpallurid
Feyenoordi mängijad
PSV Eindhoveni mängijad
Newcastle United FC mängijad
Liverpool FC mängijad
Premier League'i mängijad
Sündinud 1990
Mauna Loa

Mauna Loa on tegevvulkaan Hawaii saarel. Ta on maailma suurim kilpvulkaan. Mäe kõrgus merepinnast on 4169 meetrit. Hawaii keeles tähendab Mauna Loa laia mäge.

Vulkaani ulatus saare lõunatipust idarannikuni on 120 km. Mäe ruumala on umbes 75 000 km3. Mäe tipus on 3–5 km läbimõõduga kraater, mis kannab nime Moku'āweoweo.

Esimene kirjapandud Mauna Loa Purse toimus 1794. aastal. 1950. aastal purskus Mauna Loa tipust tohutu laavakogus. Moodustus seitse laavajõge, mis voolasid järgemööda 23 päeva ning katsid laavaga 14 km2. Suuremaid seekord ei esinenud purustusi, kuigi Honokua külad olid osaliselt rusustunud. Viimane Mauna Loa purse oli aastal 1984 ja see oli eelmainitust väiksem, kuid siiski ohtlik.

Observatooriumid

Mauna Loa põhjaküljel asub Ühendriikide riikliku ookeani- ja atmosfääriuurimiskeskuse observatoorium, kus muude mõõtmiste kõrval on registreeritud ka atmosfääri süsihappegaasi kontsentratsiooni. Sealt saadud pikaajalised andmed olid üheks esimeseks kindlaks tõendiks atmosfääri süsihappegaasisisalduse tõusu kohta tõenäoselt antropogeenseil põhjusil, ning neile toetusid kasvuhooneefekti kaudu kliima soojenemist seletavad arvutused.

Eelmainitud observatooriumi lähistel asub ka Riikliku Atmosfääriuuringute Keskuse hallatav Mauna Loa päikeseobservatoorium, mis tegeleb Päikese atmosfääri seirega.

Viited

Välislingid 

 Mauna Loa Ameerika Ühendriikide Geoloogiateenistus võrgulehel 

Hawaii geograafia
Ameerika Ühendriikide vulkaanid
Ameerika Ühendriikide mäed
Neljatuhandelised
T-72

T-72 on alates 1972. aastast Nõukogude Liidus ja hiljem Venemaal toodetud lahingutank.

T-72 on lihtsustatud versioon eliitväeosades kasutuses olnud T-64-st. T-72 on eksporditud hulgaliselt paljudesse maailma riikidesse, kus seda on kasutatud ka lahingutegevuses. T-72 tanke on tänaseks toodetud umbes 20 tuhat.

1979. aastal välja tulnud T-72A liigitatakse teise põlvkonna lahingtankiks ja 2010. aastal välja tulnud T-72B3 liigitatakse kolmanda põlvkonna lahingtankiks.

Jugoslaavias toodeti T-72 litsentsi alusel tanki M-84.

Venemaa tank T-90 on samuti edasiarendatud versioon T-72-st (modifitseeritud T-72B, mis sisaldab mitmeid T-80 komponente).

Kasutajad

Endised kasutajad

Galerii

Viited

Välislingid 
 
 Украина испытывает модернизированный танк Т-72АМТ - видео - Liga Novosti, 13.08.2018 

Nõukogude Liidu tankid
Venemaa tankid
Keskmised tankid
Lahingutankid
Hurling

Hurling (iiri keeles iománaíocht, iomáint) on vana gaeli sportmäng, mida mängitakse keppide ja palliga.

Hurlingut mängivad kaks 15-liikmelist meeskonda ristküliku kujulisel muruväljakul, kus väljaku mõlemas otsas on H-kujulised väravad. Mängijate peamine eesmärk on saada väike pall vastaste väravasse, kasutades selleks kirvekujulisi puidust keppe. Võidab meeskond, kellel on mängu lõpus rohkem punkte.

Väidetavalt on hurling kõige kiirema tempoga väljakuspordiala. Koos gaeli jalgpalliga on hurling üks vaadatumaid ja publikurohkemaid spordialasid Iirimaal. Gaeli jalgpalliga on hurling'ul ka ühine mänguväljak, meeskonnaliikmete arv, väravate asetus ja paljud reeglid. Esmakordselt mainiti hurling'ut enam kui 2000 aastat tagasi. Hurling on üks neljast gaeli sportmängust.

Pallimängud
Iirimaa sport
Lauri Laasi

Lauri Laasi (sündinud 12. septembril 1974 Kilingi-Nõmmes) on endine Eesti poliitik.

Haridus 
Lauri Laasi lõpetas Kilingi-Nõmme Keskkooli 1992 ja Tallinna Pedagoogikaülikooli sotsiaaltöö eriala 2000.

Töökäik 
Laasi töötas Tali Põhikooli geograafia- ja bioloogiaõpetajana 1992–1993, Eesti Keskerakonna esimehe nõuniku-abina 1999–2001, Tallinna Linnavalitsuses linnapea nõunikuna 2001, Kristiine linnaosa vanemana 2002–2004 ning Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumis ministri nõunikuna 2005.

Poliitiline tegevus 
Lauri Laasi on Eesti Keskerakonna liige alates 1997. Laasi oli Tallinna Linnavolikogu liige 2005. aastal. Ta kandideeris 2003. aasta Riigikogu valimistel, sai 1447 häält ja oli X Riigikogu liige 2005–2007. 2007. aasta Riigikogu valimistel sai ta 705 häält ning 2007–2011 oli ta XI Riigikogu liige. Ta kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel ja sai 424 häält, kuid valituks ei osutunud. Ta sai XII Riigikogu liikmeks, kui Tallinna linnapea Edgar Savisaar oma Riigikogu kohast loobus.

27. märtsil 2014 võttis Riigikogu talt saadikupuutumatuse, et prokuratuur saaks koostada süüdistusakti ja alustada kohtumenetlust süüdistatuna eraviisilises jälitustegevuses ja sõnumisaladuse rikkumisele kihutamises. 17. oktoobril 2014 mõistis Harju maakohus Laasi süüdi eraviisilisele jälitustegevusele ja sõnumisaladuse rikkumisele kihutamises ning karistas teda tingimisi üheksa kuu pikkuse vangistusega üheksa kuu pikkuse katseajaga. Laasi lubas kaevata otsuse edasi ringkonnakohtusse. 31. märtsil 2015 otsustas Tallinna Ringkonnakohus mitte rahuldada Keskerakonna ning Toobali ja Laasi kaitsjate apellatsioonkaebusi ning jättis Harju maakohtu süüdimõistva otsuse muutmata.

2015. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta Tallinnas valimisringkonnas nr 1. Üleriigilises nimekirjas oli ta 13. kohal. Ta sai 407 häält (1. valmisringkonna KE kandidaatidest 9. tulemus) kuid osutus valituks kompensatsioonimandaadiga. Ta oli väikseima häältearvuga XIII Riigikokku valitud poliitik. 20. novembril 2015 mõistis Riigikohus Lauri Laasi kriminaalkorras süüdi ja ta pidi Riigikogust lahkuma.

Isiklikku 
2006. aastal abiellus Lauri Laasi Oksana Kostinaga (Oksana Laasi, praegu Ksenja Kostina). Abielu lahutati 2008.

Viited

Välislingid 

Lauri Laasi Riigikogu kodulehel
Rahvasaadik Lauri Laasi luksuslik elu, Naisteleht, 2. veebruar 2007
Poliitik Laasi õpetab Nõmmele villat ehitama, Eesti Ekspress, 7. märts 2008
Sotsid: Lauri Laasi peab riigikogust lahkuma 
Linnapea Edgar Savisaare vastus arupärimisele Lauri Laasi ja Oksana Laasi ebaseadusliku villaehituse kohta (PDF)
 Riigi peaprokurör taotleb Toobalilt, Laasilt ja Vaarmannilt saadikukaitse äravõtmist, ERR, 26. veebruar 2014
 Teder tegi riigikogule ettepaneku Toobalilt, Laasilt ja Vaarmannilt saadikukaitse ära võtta, ERR, 20. märts 2014

X Riigikogu liikmed
XI Riigikogu liikmed
XII Riigikogu liikmed
XIII Riigikogu liikmed
Eesti kurjategijad
Eesti Keskerakonna poliitikud
Sündinud 1974
Inara Luigas

Inara Luigas (sündinud 13. jaanuaril 1959 Novosibirski oblastis Verh-Krasnojarkas) on Eesti poliitik, Riigikogu liige.

Ta on ka endine Mikitamäe vallavanem, Setu kuningriigi ülemsootska ja Sotsiaaldemokraatliku Erakonna peasekretär. Eesti Naisliit andis 2002. aastal Luigasele aasta ema nimetuse.

Haridus 
Inara Luigas lõpetas Väimela Näidissovhoostehnikumi 1978. aastal, Eesti Põllumajanduse Akadeemia zootehnika erialal 1990. aastal ja Eesti Majandusjuhtide Instituudi haldusjuhtimise erialal 1996. aastal.

Töökäik 
Luigas töötas aastatel 1978–1980 Veriora sovhoosis ja 1980–1988 Võhandu sovhoosis veterinaarvelskrina. 1988–1993 töötas ta Võhandu sovhoosis selektsionäär-zootehnikuna ning aastal 1993 OÜ Allmäe esimehena. 1993–2004 oli ta Mikitamäe vallavanem ja 2004–2006.OÜ Jukka Jussila aretusosakonna juhataja.

Poliitiline tegevus 
Inara Luigas oli Eesti Keskerakonna liige alates 1997. aastast. Luigas oli X Riigikogu liige aastatel 2006–2007, XI Riigikogu liige aastatel 2007–2011 ja XII Riigikogu liige aastatel 2011–2015. Riigikogu juhatus registreeris Inara Luigase lahkumise Eesti Keskerakonna fraktsioonist 2012. aasta 9. aprillil. Ta lahkus fraktsioonist koos Rainer Vakra, Deniss Boroditši ja Lembit Kaljuveega. 2. detsembrist 2013 kuulub ta Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda. 2015. aasta juunist kuni 2016. aasta juunini töötas Luigas Sotsiaaldemokraatliku Erakonna peasekretärina. Alates 25. novembrist 2016 on Inara Luigas XIII Riigikogu liige.

Ühiskondlik tegevus
Setu liikumise aktivistina on Luigas korduvalt võtnud sõna setu teemadel ning propageerinud setu kombeid ja tavasid. 2002. aastal avaldas ta ka kokaraamatu "Setu toidud". TV3 telesaates "Õhtusöök viiele" osaledes pakkus ta 2010. aastal söögilauas setu handsat.

Tunnustus 
 Aasta ema 2002
 Setu kuningriigi ülemsootska 2001

Viited

Eesti põllumajandustegelased
Eesti Maaülikooli zooinseneriteaduskonna vilistlased
Eesti Keskerakonna poliitikud
Sotsiaaldemokraatliku Erakonna poliitikud
Eesti vallavanemad
X Riigikogu liikmed
XI Riigikogu liikmed
XII Riigikogu liikmed
XIII Riigikogu liikmed
Ülemsootskad
Sündinud 1959
Europeana

Europeana (ka Euroopa Digitaalraamatukogu; inglise keeles European Digital Library, lühend EDL) on Euroopa Komisjoni algatusel ja toetusel loodud veebipõhine teenus, mille eesmärk on vahendada ühe portaali kaudu avalikkusele Euroopa raamatukogude, muuseumite ja arhiivide digitaalseid kogusid.

Euroopa Digitaalraamatukogu idee kasvas välja Euroopa Komisjoni infoühiskonna strateegia i2010 digitaalraamatukogude alamstrateegiast. Ametlikult teatati Euroopa Digitaalraamatukogu loomise kavast 2. märtsil 2006 avaldatud Euroopa Komisjoni pressiteates. Aastaks 2010 kavandatakse selle vahendusel kättesaadavaks teha vähemalt kuus miljonit digitaalset dokumenti.

Euroopa Digitaalraamatukogu loomisel kasutatakse ära The European Library organisatsiooni ja tehnilist infrastruktuuri, mis on välja arendatud Euroopa Komisjoni toetusel rahvusraamatukogude poolt.

Esimene projekt Euroopa Digitaalraamatukogu arendamiseks kestis juulist 2007 veebruarini 2009 ja kandis nime EDLnet. Tegemist oli üle-euroopalise temaatilise võrgustikuga, mida rahastati Euroopa Liidu eContentplus programmi vahenditest. Projekti raames valmis novembriks 2008 Euroopa Digitaalraamatukogu teenuse esimene prototüüp.

Detsembris 2007 lepiti kokku, et Euroopa digitaalraamatukogu prototüüp hakkab kandma nime Europeana. Selle prototüübi esimest maketti esitleti 1. veebruaril 2008 Frankfurdis toimunud konverentsil "One more step towards the European digital library". Prototüübi avas avalikuks kasutamiseks 20. novembril 2008 Brüsselis Euroopa Komisjoni infoühiskonna- ja meediavolinik Viviane Reding.

Veebruaris 2009 loodud uue temaatilise võrgustiku Europeana v1.0 raames, mida rahastab samuti Euroopa Komisjoni eContentplus programm, luuakse kahe aasta jooksul Europeana täisfunktsionaalne teenus.

Euroopa Digitaalraamatukogu arendamiseks on moodustatud juhtivate mäluasutuste esindajatest koosnev Euroopa Digitaalraamatukogu Sihtasutus (European Digital Library Foundation). Seda juhib Saksa Rahvusraamatukogu direktor Elisabeth Niggemann.

Eestist osaleb Euroopa Digitaalraamatukogu arendamises Eesti Rahvusraamatukogu.

Välislingid
 Europeana
 José Manuel Barroso: uus kultuurivärav – digiraamatukogu Europeana, Postimees, 20. november 2008
 Europeanast Euroopa Komisjoni veebilehel

Raamatukogud
Vladimir Võssotski (admiral)

Vladimir Võssotski (Владимир Сергеевич Высоцкий; 18. august 1954 Komarno Lvivi oblast – 5. veebruar 2021 Moskva) oli Venemaa sõjaväelane, admiral.

Ta lõpetas Sevastopolis Musta mere kõrgema mereväekooli 1976. aastal. Teenis seejärel Vaikse ookeani laevastikus. 1999. aastal lõpetas Venemaa kindralstaabi akadeemia. 2004–2005 oli ta Balti laevastiku juhataja asetäitja. 2005–2007 oli ta Põhja laevastiku juhataja. 2006. aastal sai ta admirali auastme. 12. septembril 2007 nimetati ta Venemaa sõjalaevastiku ülemjuhatajaks. Venemaa president Dmitri Medvedev vabastas Võssotski mereväe juhataja kohalt 2012. aasta mais.

Venemaa Föderatsiooni admiralid
Trojekurovo kalmistule maetud
Sündinud 1954
Surnud 2021
Airi-Alina Allaste

Airi-Alina Allaste (sündinud 1. augustil 1967 Tallinnas) on eesti sotsioloog. 

2006. aastal kaitses ta Helsingi Ülikoolis doktoritöö teemal "Drug Cultures in Estonia – the contexts, meanings and patterns of illicit drug use".

Ta on Tallinna Ülikooli sotsioloogiaprofessor, Tallinna Ülikooli Rahvusvaheliste ja Sotsiaaluuringute Instituudi direktor ning elustiilide uurimise keskuse juhataja.

Airi-Alina Allaste peamised uurimisvaldkonnad on noorsoosotsioloogia, uimastitarvitajad Eestis ja subkultuurid.

Raamatuid
 "Ökokogukonnad retoorikas ja praktikas". Toimetaja Airi-Alina Allaste. Tallinna Ülikooli Kirjastus, Tallinn 2011, 349 lk; ISBN 9789985587126.
 "Subkultuurid. Elustiilide uurimused". Koostanud Airi-Alina Allaste. Autorid: Airi-Alina Allaste, Peeter Vihma, Pirjo Turk, Lii Araste, Maarja Kobin, Madis Altermann, Lee Maripuu, Rene Mäe, Maarin Ektermann, Hannaliisa Uusma ja Kadri Ann Salla. Tallinna Ülikooli Kirjastus, Tallinn 2013, 398 lk; ISBN 9789985587676.

Välislingid

 "Airi-Alina Allaste kaardistas mahemõtlemise Tegija" Eesti Ekspress, 5. juuni 2011
 "Noor, haritud ja töötu?" EPL, 12. jaanuar 2013

Eesti sotsioloogid
Tallinna Ülikooli professorid
Sündinud 1967
Eldar Efendijev

Eldar Efendijev (aserbaidžaanipäraselt Eldar Əfəndiyev; sündinud 29. juunil 1954 Tallinnas) on aseri päritolu Eesti poliitik.

Haridus
Ta lõpetas Narva 6. Keskkooli 1971 ning Herzeni-nim Leningradi Riikliku Pedagoogikainstituudi ajaloo erialal 1976.

Töökäik
Efendijev töötas tehases Baltijets treialina 1971–1972 ning Narva muuseumis teadurina 1976–1978, filiaali juhatajana 1978–1979 ning direktorina 1979–1999 ja 2001–2002.

Poliitiline tegevus
Efendijev on Eesti Keskerakonna liige alates 1997. Ta oli Narva Linnavolikogu liige 1996–1999, 2001–2002 ning Narva linnapea 1999–2000. Efendijev oli X ja XI Riigikogu liige ning on XII Riigikogu liige.

Ta oli rahvastikuminister Siim Kallase valitsuses 2002–2003.

Autasud
Riigivapi IV klassi teenetemärk 2006
Aserbaidžaani orden "Sõprus" («Dostluq» Ordeni) 2011

Viited

Välislingid
Lühitutvustus Riigikogu lehel

Eesti muuseumitöötajad
Eesti Keskerakonna poliitikud
Eesti rahvastikuministrid
X Riigikogu liikmed
XI Riigikogu liikmed
XII Riigikogu liikmed
Riigivapi IV klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1954
Toomas Frey

Toomas Frey (13. detsember 1937 Põltsamaa – 23. september 2020 Tartu) oli eesti ökoloog, geobotaanik ja metsateadlane. Aastatel 1990–1991 oli ta keskkonnaminister.

Elukäik ja teadustöö 
1961. aastal lõpetas ta Eesti Põllumajanduse Akadeemia metsamajandusinsenerina. 1968. aastal kaitses ta bioloogiadoktori kraadi.

Aastatel 1961–1963 ja 1966–1983 töötas ta ENSV Teaduste Akadeemia Zooloogia ja Botaanika Instituudis. 1979. aastal sai temast professor. Aastatel 1983–1990 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli ja 1991–1993 Tartu Ülikooli ökosüsteemide labori juhataja. 1995–2003 oli Frey Eesti Maaülikooli korraline professor, 2003. aastast emeriitprofessor. 

Ta oli aastatel 1988–1990 Eesti Rohelise Liikumise esimees. 

Aastatel 1990–1991 oli ta Eesti keskkonnaminister, 1990–1992 Eesti Kongressi ja Eesti Komitee liige. 

Ta oli Eesti Ökoloogiakogu juhatuse esimees ja üks asutajaid, TA Looduskaitse Komisjoni liige, Eesti Ökoloogiakonverentside ja Ökoloogiapäevade initsiaator ja peamisi korraldajaid. 

Tema algatusel rajati Vooremaa metsaökoloogia jaam. 

Ta on muu hulgas uurinud produktsioonibioloogiat, ökoloogia teoreetilisi ja keskkonnakaitse praktilisi küsimusi.

Artikleid
Pilk üle Carl Linné koduläve. Eesti Loodus, 5/2007
Olukord metsanduses tekitab kõhedustunde. Maaleht, 3. veebruar 2017
Ökoloog ja metsateadlane Toomas Frey riigikogus: meie metsanduse olukord on keeruline ja murettekitav. Pealinn, 13. aprill 2017

Tunnustus
1987 Eesti Eluteaduse Hoidja
1987 Suur looduskaitsemärk 
1988 Karl Ernst von Baeri mälestusmedal 
2003 Eesti Looduseuurijate Seltsi auliige
2006 Eesti Maaülikooli teenetemedal

Kirjandus
Kalevi Kull, Andres Koppel (toim). Vooremaa metsaökoloogia jaam ja Toomas Frey. Tartu: Tartu Ülikooli kirjastus, 2017. [Sisaldab T. Frey bibliograafia]
Andres Põld. Metsateadlane Toomas Frey: me oleme oma metsa juba seitse aastat ette ära raiunud!. Õhtuleht, 5. märts 2018 (intervjuu)

Eesti ökoloogid
Eesti geobotaanikud
Eesti metsateadlased
Eesti Maaülikooli metsanduse ja maaparanduse teaduskonna vilistlased
Eesti Maaülikooli professorid
Eesti Kongressi liikmed
Eesti Looduseuurijate Seltsi auliikmed
Sündinud 1937
Surnud 2020
Põltsamaa kalmistule maetud
Tiiu Kull

Tiiu Kull (sündinud 26. augustil 1958) on eesti botaanik. Uurinud käpaliste populatsioonibioloogiat.

Ta on Eesti Maaülikooli põllumajandus- ja keskkonnainstituudi botaanika professor, Eesti Orhideekaitse Klubi asepresident.

Välislingid 
 Tiiu Kulli koduleht
 

Eesti botaanikud
Eesti looduskaitsjad
Eesti Maaülikooli professorid
Sündinud 1958
Silvi Salupere

Silvi Salupere (kuni 1962 Silvi Tungal; sündinud 11. mail 1956 Jermakovskoje rajoonis Krasnojarski krai  Vene NFSV-s) on Eesti kultuurisemiootik ja semiootika ajaloo õppejõud Tartu Ülikoolis.

Ta sündis küüditatute perekonnas.

1974. aastal lõpetas ta Tartu 1. Keskkooli ja 1979 Tartu Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna vene filoloogia erialal tööga "К вопросу о точности перевода" ("Tõlke täpsusest"; juhendaja Peeter Torop). 

Aastatel 2004–2012 oli ta Tartu Ülikooli semiootika osakonna doktorant. Ta kaitses 2018. aastal samas doktoriväitekirja "О метаязыке Юрия Лотмана: проблемы, контекст, истоки" ("Juri Lotmani metakeelest: probleemid, kontekst, allikad"; juhendaja Irina Avramets) ja sai doktorikraadi.

1981. aastast on ta lugenud Tartu Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna/ Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna vene filoloogia osakonnas ja aastast 1994 semiootika osakonnas. Ta töötab alates 2001. aastast filosoofiateaduskonna semiootika osakonnas (assistent, toimetaja ja lektor) Peamised loengukursused on olnud sissejuhatus semiootikasse, semiootika ajalugu ja semiootika koolkonnad.

Ta on olnud "Tartu Semiootika Raamatukogu" (1998–) ja Acta Semiotica Estica (2005–), samuti mitme raamatu ("Tartu-Moskva semiootikakoolkonna mõistesõnastik", 1999 jms) toimetaja.

Teadustöö
Tema peamised uurimisvaldkonnad on semiootika teooria, metodoloogia ja ajalugu, tähendusloome, semiootilise kultuurianalüüsi transdistsiplinaarne metodoloogia ja Tartu-Moskva koolkonna semiootika.

Teoseid
Üle 20 teadustrükise.
Übersetzung tabuisierter Lexik. Am Beispiel einer Novelle von Peeter Sauter. // Körpertabus und Umgehungsstrategien. Berlin 2005
Semiotics has no beginning (kaasautorid P. Torop, K. Kull). // J. Deely. Basics of semiotics. Tartu 2005
Text transfer and a configuration of the cultural field (kaasautor M. Grišakova). // Different Inputs – Same Output?: Autonomy and Dependence of the Arts under Different Social-Economic Conditions: The Estonian Example. Maastricht 2006
Semiootika teadusena. // Teaduse uuringud: eesmärgid ja meetodid. Tartu 2007
Понятие "перевод" в трудах Юрия Лотмана. // Sign Systems Studies 36 (2008) 2

Liikmesus
1999 Eesti Semiootika Seltsi asutajaliige
2004 juhatuse liige

Isiklikku
Tema ema on Malle Salupere ja õde on Lea Leppik.

Viited

Välislingid
Silvi Salupere TÜ kodulehel

Eesti semiootikud
Vene filoloogid
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli filoloogiateaduskonna vilistlased
Tartu Ülikooli õppejõud
Eesti represseeritud isikud
Sündinud 1956
Riste Keskpaik

Riste Keskpaik (sündinud 6. jaanuaril 1978) on eesti semiootik, kelle uurimisvaldkonnaks on ökoloogia ja semiootika kokkupuuteala.

Tunnustus
2005 – Juri Lotmani stipendium

Välislingid
 

Eesti semiootikud
Sündinud 1978
Anti Randviir

Anti Randviir (sündinud 5. jaanuaril 1975) on eesti semiootik. Ta uurimisvaldkond on ruumi- ja sotsiosemiootika. 

Ta on Tartu Ülikooli semiootika osakonna õppejõud ning Eesti Semiootika Seltsi ja Soome-Ugri Semiootika Seltsi asutajaliige.

Välislingid

Eesti semiootikud
Tartu Ülikooli õppejõud
Sündinud 1975
Ülle Pärli

Ülle Pärli (sündinud 5. septembril 1952) on eesti semiootik ja kirjandusteadlane. 

Ta uurimisvaldkonda kuuluvad troopide semiootika, nimesemiootika ja hermeneutika.

Välislingid 

Eesti semiootikud
Eesti kirjandusteadlased
Sündinud 1952
Hans Trass

Hans-Voldemar Trass (2. mail 1928 Tallinn – 14. veebruar 2017) oli eesti botaanik (lihhenoloog).

Hans Trass on uurinud Eesti samblikke.

Elukäik
Ta lõpetas aastal 1947 Tallinna 10. Keskkooli ja aastal 1952 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogina.

Ta on olnud Tartu Ülikooli botaanika kateedri juhataja (1956–1991), Eesti Looduseuurijate Seltsi president (1964–1973, 1985–1991) ja on Eesti Teaduste Akadeemia liige (1975).

Kirjanduslik tegevus 
Hans Trass on avaldanud luuletusi (Looming 1974, nr 5), reisikirju, publitsistikat ning memuaariraamatu "Üksi ja ühes. Mnemograafia" (Ilmamaa, Tartu 2002, 256 lk), mis sisaldab ka luulepõimiku.

Aastal 2010 ilmus publitsistikakogumik "Hellrange loodus ja inimene" (artikleid aastatest 1970–2007, Ilmamaa, 356 lk).

Isiklikku
Tema tütar esimesest abielust on Riina Kütt. Tema teine abikaasa oli näitleja Raine Loo, nende poeg on helilooja ja organist Toomas Trass.

Tunnustus
 1976 – K. E. von Baeri mälestusmedal
 1991 – Eesti Looduseuurijate Seltsi aupresident
 1998 – Valgetähe III klassi teenetemärk
 2006 – Tartu linna aukodanik ja Tartu Suurtähe kavaler
 2009 – Eerik Kumari looduskaitsepreemia

Viited

Kirjandus
"Meie sõbrad, meie tuttavad" (intervjuude kogumik), III köide, Tallinn 1980, lk 32–41
Erast Parmasto, "Üks nõmmelõokese laulu saatel elatud elu" (raamatu "Üksi ja ühes" arvustus) – Akadeemia 2002, nr 6, lk 1303–08

Välislingid
Nekroloog Eesti TA kodulehel
Aivar Kull, "Akadeemik Trassi ökoloogiline süüme" (raamatu "Üksi ja ühes" arvustus – Postimees 17. mai 2002 (ilmunud ka A. Kulli raamatus "Kulli pilk", Tartu 2005, lk 298–299) 
Peeter Künstler, "Akadeemiku mälu" (raamatu "Üksi ja ühes" ja Uno Mereste raamatu "Toimunust ja kaasaelatust" 1. osa arvustus) – Eesti Ekspress 23. oktoober 2003, lk B9

Eesti lihhenoloogid
Eesti ökoloogid
Tartu Ülikooli professorid
Eesti NSV Teaduste Akadeemia liikmed
Eesti Teaduste Akadeemia liikmed
Eesti Looduseuurijate Seltsi presidendid
Valgetähe III klassi teenetemärgi kavalerid
Eesti Looduseuurijate Seltsi auliikmed
Tartu aukodanikud
Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna vilistlased
Tallinna Nõmme Gümnaasiumi vilistlased
Vana-Jaani kalmistule maetud
Sündinud 1928
Surnud 2017