Taskuhääling

Taskuhääling (inglise keeles podcast) on standard, mis võimaldab taskuhäälingusaadete tellija arvutis jooksval programmil märgata lisandunud saateid ning neid automaatselt tema arvutisse (ja MP3-mängijasse) laadida.

Taskuhäälingu olemus
Taskuhäälingu puhul saab tellija ise valida, millal ja milliseid saateid ta kuulab. Seetõttu räägitakse taskuhäälingust ka kui „asünkroonsest“ ehk „on demand“ raadiost. „On demand radio“ võiks näiteks tõlkida ka „nõuderaadioks“. Samas on „on demand“ raadio ja taskuhäälingu vahel teatud erinevused. „On demand“ raadios võib kuulaja samuti ise oma mängukava koostada, lugusid taasmängida jne, ent taskuhäälingu puhul ei pea kuulaja ise uusi saateid ega lugusid kontrollimas käima, vaid need salvestatakse otse kasutaja kettale ja neid saab kergesti teiste seadmete vahel jagada. Adam Curry nimetab taskuhäälingut ka “meediumiks, mis loob tulevikus võimaluse kõikidel teha ise raadiot, selle asemel, et seda lihtsalt kuulata“.

Ingliskeelses igapäevakasutuses tähendab podcast ehk taskuhääling tihti digitaalset audio- või videofaili, mida levitatakse Internetis ühiskasutuseks ning mida saab alla laadida veebikanalite kaudu kaasaskantavatesse meediapleieritesse ja personaalarvutitesse. Taskuhäälingut eristab teistest digitaalse meedia formaatidest see, et ühe ja sama sisuga materjali on võimalik eri veebisaitidel korraga kasutada, seda saab endale tellida ning see laaditakse automaatselt alla, niipea, kui taskuhäälingu omanik lisab uue materjali. Taskuhääling töötab samal põhimõttel kui RSS-voo lugeja või uudisteagregaator (news aggregator). Ainuke erinevus on siin see, et antud juhul on tekstifaili asemel tegemist audio- või videofailiga.

RSS ja Atom

RSS, mida taskuhääling kasutab, on ingliskeelne lühend sõnadest Rich Site Summary või Really Simple Syndication. RSS on väike mitmeotstarbeline laiendatav metaandmete kirjeldamise ja sündikeerimise vorming.. Taskuhäälingusaadete avaldajad kirjeldavad uut materjali XML (Extensible Markup Language) RSS failis, märkides kuupäeva, pealkirja, kirjelduse ning lingi MP3 failile. Automaatselt genereeritud faili nimetataksegi RSS-vooks. Audiofail, mis muudab voo tavalisest RSS voost taskuhäälingusaateks, on lisatud RSS manusesse lingina. Niisuguse manuse lisamist võimaldab RSS-vormingusse tehtud täiendus, mis on olemas RSS 2.0-s. Mõnes mõttes on see sarnane e-kirja manusega. Taskuhäälingusaateid on võimalik lisaks RSSile levitada ka Atom-vormingut kasutades. Ka Atomi puhul on tegemist XML-põhise sündikeerimisvorminguga, mida kasutatakse veebipäevikute ja veebisaitide uusimate pealkirjade publitseerimiseks, et neid saaksid alla laadida kasutajad ja teised veebisaidid. 

Nagu juba mainitud, ei hõlma taskuhääling ainult audiofaile, vaid ka videofaile. Ka videoid saab levitada RSS- või Atom-vormingut kasutades. Video taskuhäälingusaateid ehk vidcaste kasutatakse lisaks ajaveebidele ka mittelineaarsete televisioonikanalite puhul. Lineaarse televisiooni puhul on tegemist meediaga, kus vaataja näeb eelnevalt paika pandud programmi vaid kindlalt kanalilt ja kindlaksmääratud ajal. Mittelineaarne televisioon on selle vastand – vaataja saab ise määrata saadete vaatamise aja ja koha. Valitud saateid saab vaataja tellida näiteks oma arvutisse, televiisorisse, digiboksi, meediakeskusse või kaasaskantavasse multimeediumiseadmesse.

Terminoloogia
Ingliskeelsed terminid podcast ja podcasting võeti maailmas kasutusele 2004. aastal, kombineerides sõnu „iPod“ ja „broadcast“ (ringhääling). Nagu ka termin „broadcast“ võib ka „podcast“ viidata kas materjalide hulgale või meetodile, millega neid materjale üheaegselt avaldatakse – seda viimast nimetatakse ka „podcastinguks“. Näiteks Wikipedias nimetatakse podcasti omanikku või autorit „podcasteriks“, podcasti kasutamist aga „podcatchinguks“. Vastav tarkvara on aga „podcatcher“, mida Peeter Marvet nimetab podcasti tutvustavas saates „taskuhäälingu kliendiks“. Sõna „podcatching“ aga on Wikipedia põhjal tuletis sisuliselt sünonüümsest sõnast „broadcatching“.

Termini „podcasting“ pakkus 2004. aastal esimesena välja Ben Hammersley ajalehes The Guardian ilmunud artiklis „Audible revolution“ (Kuuldav revolutsioon). Ta kirjutab: „MP3-mängijad, nagu Apple'i iPod, paljude inimeste taskutes, audio loomiseks mõeldud odav või tasuta tarkvara ning veebilogid Internetis – sellega on olemas kõik eeldused amatöörraadiote buumi tekkimiseks. Aga kuidas seda nimetada? Audioblogging? Podcasting? GuerillaMedia?“ 

Podcast kirjeldab tehnoloogiat, mis kasutab audiaalse materjali väljastamist veebilehtedelt vastava materjali kasutajatele, kes tavaliselt kasutavad iPodi või mõnda muud MP3 vormingut toetavat seadet. Kuigi podcast ei ole otseselt seotud Apple’i iPodiga, oli Apple esimene, kes arendas välja ja hakkas kasutama oma kaasaskantavas meediapleieris iPodis podcastingu skripte. Kui aga iPodi kõrvale hakkasid tekkima teisedki seadmed, mis suutsid käidelda podcasti voogusid, defineerisid mõned pooled termini ümber, sõnastades seda kui lühendit väljendist „Personal On Demand broadCASTING“ või soovitasid kasutada hoopiski väljendit „netcast“. 

Eesti keelde on IT-alase tõlke ja lokaliseerimisega tegeleva firma Tilde peatoimetaja Valli Voor tõlkinud sõna „podcast“ kui „taskuhääling“, mis oleks analoogne sõnaga „ringhääling“ ning sõna „podcasting“ kui „taskuhäälingusaade“. Ühte osa taskuhäälingusaatest (episode) soovitatakse aga nimetada „saatelõiguks“.

Nimetus „taskuhääling“ on kasutajate seas ka hästi vastu võetud, seda on laiemalt tutvustanud podcasti üks maaletoojaist, Peeter Marvet. Tema pakub välja ka sõnad „paunhääling“ ja „rahvahääling“, kuigi viimane viitab eelkõige nn isetehtud raadiotele. Kuna podcasti kasutaja ei pea olema vajalikul hetkel raadio ees (ehk sünkroonis), siis räägitakse podcastist ka kui asünkroonsest raadiost. IT ja sidetehnika seletav sõnaraamat annab podcasti vasteks aga „netisaade“ ning kirjeldab seda kui „audio- ja videofailide levitamist Internetis RSS või Atom vormingus kuulamiseks ja vaatamiseks arvuti või pleieriga“. Selle ning Podhead.net leheküljelt kirjeldatud „netcast“ eeskujul võiks põhimõtteliselt kasutada ka näiteks terminit „netihääling“. Samas võib see aga eksitav olla, sest neti kaudu võib edastada saateid ka muudel viisidel kui vaid podcasti kujul.

eMug nimetab sõna „audioblogging“ eeskujul podcasti ka „heliblogiks“. Samuti oleks ilmselt üsna mõistetav ka termin „audioblogi“, eriti kuna see moodustab loogilise paari ka video podcasti eestikeelsele vastele „videoblogi“. E-õppe terminite sõnastik toob sisse mõiste „audiovoog“ ning pakub selle sünonüümina ka mõistet „audiosööde“. Podcastile on pakutud veelgi mitmesuguseid vasteid. Näiteks on Eesti Internetifoorumites olnud välja pakutud sõna „mäluraadio“ ning rootsikeelsest vastest „podradio“ võiks eesti keelde kujundada sõna „podraadio“. Ilmselt oleks võimalusi veelgi, ent sõna „taskuhääling“ on Eesti meediamaastikul juba üsna kindlalt kanda kinnitanud. Kuna tegemist on nüüdseks juba ametlike tõlgetega, siis on soovitatav „podcasti“ tähistamiseks kasutada terminit „taskuhääling“ ning „podcastingu“ tähistamiseks terminit „taskuhäälingusaade“. 

Video podcasti kutsutakse mõnikord lühidalt ka „vidcastiks“ või „vodcastiks“. Samuti kasutatakse termineid „videoblog“ ehk „vlog“, seda eelkõige ajaveebide kohta, kus postitusteks on videoklipid. Neid termineid kohtab ka eestikeelses meedias, kõige levinum on ilmselt „vlog“. E-õppe terminoloogia sõnastik pakub välja ka terminid „videovoog“, „videohääling“ ja „videosööde“.

Taskuhäälingu ajalugu

1999. aastal arendas India informaatik Ramanathan V. Guha välja esimese RSS versiooni. 2000. aasta detsembris lasi Ameerika tarkvaraarendaja Dave Winer välja RSS 0.92, millele oli lisatud manusemärgend, mis võimaldas RSS voo kaudu edastada ka audiofaile ning andis tõuke ka taskuhäälingu tekkele. 2001. aasta jaanuaris demonstreeris Dave Winer RSS manust, lisades oma ajaveebi ühe Grateful Dead laulu. 2003. aasta oktoobris korraldas Dave Winer Harvardi ülikoolis esimese Blogger Coni ajaveebikonverentsi, kus üheks arutlusteemaks olid ka audioblogid. Harold Gilchrist demonstreeris seal esimest Windowsile mõeldud RSS manuse ekstraktimisprogrammi ning Kevin Marks esitles skripti, mis võimaldas RSS manuseid alla laadida ning edastada neid iTunesile, mis omakorda kandis need üle iPodile. Pärast seda konverentsi pakkus Adam Curry oma ajaveebi lugejatele välja RSS-to-iPod skripti, mis tõstis MP3 failid automaatselt Radio Userlandist iTunesi. 2004. aasta veebruaris sai taskuhääling (podcast) kui nähtus ka omale praeguse nime, mille pakkus The Guardianis välja Ben Hammersley.

Taskuhääling Eesti meedias
Eestis hakati taskuhäälingut kasutama juba 2005. aasta veebruaris, mil Peeter Marvet pani üles Kuku raadio "Libauudised". 2. märtsil 2005 ilmus taskuhäälingusaatena ka esimene "Tehnokrati" saade, kus Peeter Marvet ja Henrik Roonemaa tutvustasid taskuhäälingut kui nähtust.

2009. aasta seisuga kasutavad Eestis taskuhäälingut 7 raadiojaama ligikaudu 40st:
Kuku raadio
Vikerraadio
Raadio 2
Klassikaraadio
SkyPlus
Raadio Uuno
Raadio 3

Lisaks raadiotele kasutavad taskuhäälingut ka teised organisatsioonid ja meediakanalid. Antud nimekiri ei ole lõplik, toodud on vaid mõned näited. Ilmselt saab niisuguseid taskuhäälinguid veel nimetada ja neid tuleb ka järjest juurde. Hetkel võib siiski öelda, et kuigi taskuhääling on Eestis kanda kinnitanud, ei ole ta veel leidnud väga laia kõlapinda võrreldes välismaaga.
Eesti podcastid – koondab kõik Eesti taskuhäälingud ühele lehele kokku.
Eesti TOP podcastid – Eesti kõige populaarsemad taskuhäälingud ja saated.
Filmimöla – Lauri Kaare ja Timo Dieneri filmiteemaline taskuhääling
Ööülikool
Kevadpäev Euroopas
Eesti Džässiklubi
Astronoomia taskuhääling – Taavi Tuvikese ja Tõnis Eenmäe astronoomiaalane taskuhääling

Taskuhäälingusaate valmimise etapid
Jonathan Sterne et al toovad välja kolm põhilist etappi, mis läbitakse taskuhäälingusaate ehk podcasti ideest kuulamiseni. Samuti on Podcasting Tools veebilehel kirjeldatud mõned sammud, mis läbitakse ideest saate kuulamiseni. Järgnevalt on nimetatuid kombineerides toodud välja 8 etappi.

A Taskuhäälingusaate tegemine ja üleslaadimine
 Taskuhäälingu koostaja loob audio- (või video- või teksti-) faili, kusjuures algselt pole tähtis, kas tegu on analoog- või digitaalsalvestisega, tingimusel et lõpptulemus on digiteeritud ning sobiks veebis madala ribalaiusega levitamiseks.
 Saade laaditakse seejärel üles veebiserverisse. Taskuhääling toetab järgnevaid failivorminguid: M4A, MP3, MOV, MP4, M4V, ja PDF

B Taskuhäälingusaate häälestamine võrgus „leitavaks“
(see protsessi osa toimub tavaliselt automaatselt).
 Saate koostaja kirjutab faili, kasutades RSS manusemärgendeid, mis sisaldavad infot (audio)faili kohta, sealhulgas faili asukoht veebiserveris.
 Saate tegija avaldab faili staatilisel veebiaadressil, mis võimaldab kasutajatel lisada lingikataloogi oma järjehoidjate hulka. Sellisele kataloogifailile võib juurde panna infot lisatud audiofailide kohta ning audiofailide hulka võib lisada RSS voo.
 Lõpuks teavitab saate tegija kuulajaid taskuhäälingu olemasolust. Selleks võib kasutada mitmeid veebilehti, lisades sinna oma taskuhäälingu, näiteks http://www.podcasternews.com/ või http://www.ipodder.org.

C Taskuhäälingusaate allalaadimine ja kuulamine
 Kuulaja, kes on saanud teada taskuhäälingu olemasolust, laadib endale alla uudisteagregaatori või RSS-lugeja, mis toetab taskuhäälingut ja/või sünkroonib oma arvutiga traadita side seadme, nagu näiteks iPodi. Selliseid programme on palju ning nendest võib lähemalt lugeda peatükist Taskuhäälingu tarkvara.
 Teiseks sisestab kuulaja soovitud taskuhäälingu veebiaadressi uudisteagregaatorisse või taskuhäälingu tarkvarasse. Mitmed taskuhäälingusaated on varustatud juba vastava nupuga, mis sellele vajutades automaatselt võtab ühendust arvutis oleva vastava programmiga ning laadib tellitud taskuhäälingusaate kuulaja arvutisse. Sellised programmid on näiteks iTunes ja Juice Receiver.
 Lõpuks vaatab kasutaja uue saate agregaatorisse ilmumisel üle vastavate taskuhäälingusaadete kirjelduse ja kuulab neid, mis teda huvitavad. Taskuhäälingusaateid on võimalik kuulata nii netis, arvutis kui ka kaasaskantavas meediapleieris.

Taskuhäälingu kasutusvaldkonnad

Lisaks raadiole on taskuhäälingul tänapäeval rohkesti kasutusvaldkondi meditsiinist hariduseni. Näiteks kasutatakse taskuhäälingut lisaks eelpoolnimetatutele muuseumides, meelelahutuses, poliitikas ja paljudes muudes valdkondades.

Taskuhäälingu tarkvara

Lähtuvalt taskuhäälingu loomise etappidest on esmalt vaja luua digitaalne audio- või videofail, see Internetti üles laadida ning lisada audiofail RSS või Atom voole. Kui taskuhäälingusaade on veebis üleval, laadib taskuhäälingu tellija selle vastavat tarkvara kasutades omale arvutisse ning kuulab seda kas oma arvutis või mõnes kaasaskantavas meediapleieris. Taskuhäälingu üks ideid on see, et tegu ei ole ainult professionaalse meedia pärusmaaga, vaid seda võib sisuliselt teha igaüks. See tähendab, et ka vajaminev tarkvara ja riistvara ulatub kallitest professionaalsetest vahenditest lihtsate, igale huvilisele kättesaadavate tasuta vahenditeni. Peatükis Taskuhäälingu tarkvara on ülevaade taskuhäälinguga seotud tarkvarast. Samuti on eelistatult vaatluse alla võetud vabavaralised vahendid, mis oleksid kättesaadavad kõikidele, ent mainimist leiavad ka tuntumad tasulised programmid.

Vaata ka
ringhääling

Viited

Välislingid
Podcast.com
Podcast Alley
Podcaster News
Kuku raadio taskuhääling
Apple iTunes podcasts
How to start podcast
Podcasting Tools