joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Enn Koit

Enn Koit (9. juuli 1914 Kalju küla, Valjala kihelkond, Saaremaa – 5. august 1969 Viljandi) oli Eesti keeleteadlane, murdeuurija. Kuni 1938. aastani oli ta nimeks Ernst Johannes Koit.

Haridus 
Enn Koit sai keskhariduse Saaremaa Ühisgümnaasiumis, mille ta lõpetas 1934. aastal. Seejärel õppis ta Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas eesti keelt ja kirjandust ning 1940. aastal lõpetas cum laude. Tema magistritöö rääkis Kihelkonna murde häälikuloost. Enn Koit kaitses 1959. aastal Kihelkonna murraku teemalist monograafiat „Kihelkonna murraku keeleajalooline ülevaade“. See oli täiendatud versioon tema varasemast magistritööst. Monograafia räägib läänepoolseima Eesti kihelkonna murdekeele häälikuloolisest arengust, morfoloogiast, süntaksist ja sõnavarast. Samal aastal sai Koit ka filoloogiakandidaadi kraadi.

Töö 
1940. aastal asus Enn Koit tööle pedagoogina Lihula Keskkoolis, hiljem töötas Viljandi I Keskkoolis. Töö kõrvalt tegeles Koit ka keeleteadusliku tööga. 1960. aastal läks ta tööle Tartu Riiklikku Ülikooli. Tema loengud olid seotud eesti keelega: süntaks, tuletusõpetus, dialektoloogia, eesti keele õpetamine. Samuti juhendas ta üliõpilastöid. 

Enn Koidu peamine huvi oli Eesti saarte keeleainestik. Temalt on ilmunud uurimusi Saaremaa murdesugemetest sealsete literaatide töödes. Enne oma surma uuris ta suures mahus Saaremaa kohanimesid, kuid suri enne selle lõpetamist ning ilmuda jõudsid ainult mõned artiklid.

Perekond 
Enn Koidu vanemad olid talunikud. Enn Koit oli abielus Lindaga.

Ilmunud teadustööd 
 „Saaremaa murde sugemeid Johannes Aaviku keelearendustegevuses“ (1939)
 „Kihelkonna murde häälikulugu“ (1940)
 „Jooni Kihelkonna murraku sõnavarast“ (1957)
 „Jooni Kihelkonna murrakust“ (1958)
 „Valjala kohanimesid“ (1962)
 „Eesti keel ja Saarte murre J. W. L. Luce kajastuses“ (1963)
 „Eitus Saarte murdes“ (1963)
 „Saaremaa kohanimesid“ (1966)
 „Selg ja salu Saaremaa liitsõnalistes kohanimedes“ (1967)

Viited 

Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna õppejõud
Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna vilistlased
Üliõpilasselts Liivika liikmed
Sündinud 1914
Surnud 1969
Sotsiolekt

Sotsiolekt on sotsiaalne murre ehk mingile ühiskonnarühmale omane kõnepruuk, mis oleneb vanusest, soost, sotsiaalsest staatusest jne. Sotsiolekti kohta kasutatakse tihti sõna släng, harvem argoo, žargoon ja erikeel.  Sotsiolekt läbib kogu keelesüsteemi, kuid släng hõlmab üldjuhul vaid sõnavara. Tihti avaldub sotsiolekt ainult häälduses, olles eeskätt sotsiaalne aktsent.

Uurimine

Meetod 
Keskseks meetodiks sotsiolektide uurimisel on kvantitatiivne sotsiolingvistika, mis sai alguse William Labovi töödega 1960.aastate keskpaigas. Uuritakse variaableid, elementide loendeid, millel on erinevad realiseerumisvariandid, näiteks erinev hääldus või morfoloogilised formandivariandid. Informante valitakse igast sotsiaalsest grupist sel viisil, et kõigil oleks potentsiaalselt sama suur võimalus saada valitud. Hüpoteesid ja teooriad peavad põhinema igapäevastes sotsiaalsetes olukordades kasutatavate keelevariantide analüüsil. Järelduste tegemist alustatakse erinevuste kirjeldamisega, peale mida üritatakse uurida, miks keelekasutus erineb. Selleks kasutatakse piirajad, mida saab koondada kolme rühma: sotsiaalsed faktorid, keelelised faktorid ja situatiivsed-stiililised-tekstilised faktorid.

Tulemused 
On leitud, et inimese teatud sotsiaalsesse klassi kuulumine tingib sama keelendi erinevate variantide suhteliselt stabiilse sagedusega kasutamise. Üldistatult on suurimad mõjurid sotsiaalne päritolu ja staatus (klass, kiht, kast, seisus) ning sugu ja vanus. Keskne sotsiolektimääratlus käib enamasti klassikuuluvuse või staatusgrupi kaudu.

Eesti keele sotsiolektid 
Territoriaalselt on Eesti keeleala tihedalt liigendatud murreteks ning sotsiaalselt on eesti keel suuremate keeltega võrreldes suhteliselt ühtlane. Erinevused n-ö lihtrahva keele ja haritlaste keele vahel või igapäevase kõnekeele ja normitud kirjakeele vahel pole suured. Eesti keeles on uuritud näiteks Võru murde sotsiolingvistilisi aspekte, magistritöö tasemel -nud/-nd varieerumise ja sellega seotud sotsiaalsete ja keeleliste mõjurite kohta (Keevallik, 1994, 1996) ning bakalaureusetööna h hääldamise varieerumist (Cui, 1999). 

Uurimustest selgub, et eesti keel varieerub enim ametlikes/avalikes situatsioonides, kus valdab normikeelsus ning mitteformaalsetes ehk argistes situatsioonides, mis normikeelest kaugemad. Olulised on veel sugu ja vanus. Ilmneb, et naised järgivad normikeele vorme enam ning omavad tugevamat seost keeleliste innovatsioonidega. Normikeelsus tõuseb ja langeb eaga ning kõrgemalt haritud inimesed kasutavad normingulisi vorme rohkem.

Viited
Keity Meier

Keity Meier (sündinud 27. jaanuaril 1995) on eesti mootorrattasportlane.

Ta on keskendunud trial- ehk trikimootorrattaga (ka traielmootorratas) sõitmisele ning kogunud tuntust riskantsete trikkidega: ta on sõitnud mootorrattaga üle Tartu laululava kaare, Tartu Kaarsilla ning 2021. aasta oktoobris tegi oma mootorrattaga 11-meetrise hüppe Tornimäe 7 katuselt Swissôteli katusele. Kuna hüpe toimus 117 meetri kõrgusel, oli see sellise mootorrattaga maailmas ainulaadne saavutus.

Haridus 
Keity Meier alustas 2015. aastal ajalooõpinguid Tartu ülikoolis.

Isiklikku 
Keity Meier on Tapalt pärit, ta veetis lapsena palju aega isa garaažis ja esimese mootorratta ostis 12-aastaselt. Trialimootorratta sai 15-aastaselt tänu kohalikule ala entusiastile. Ka tema õde Meriliis Meier alustas 2011. aastal trial-jalgrattaga võistlemist. 2019. aastal osales mootorrattal Marvel Universe'i etendustes erinevates riikides üle maailma.

Saavutused 
Oma esimesel hooajal 2010 võitis Balti Meistrivõistluste juuniorite tiitli. Ta saavutas esimese eestlasena naiste trial'i Euroopa meistrivõistlustel etapivõidu ning lõpetas hooaja kokkuvõttes üheksandal kohal. 2019. aastaks oli temast saanud oma valdkonnas Balti riikide parim. 2017. hooajal saavutas Euroopa Meistrivõistlustel üldarvestuses 6. koha.

Tunnustus 
2017 – Eesti parim naismotosportlane, Eesti parim trialisõitja

2016 – Eesti parim trialisõitja

2015 – Aasta Uustulnuk (FIM Rahvusvaheline Motoföderatsioon) Eesti parim naismotosportlane

2012 – Eesti parim naismotosportlane

Vaata ka 

 mootorrattasport
 trialmoto

Viited 

Eesti mootorrattasportlased
Sünniaeg puudub
Sündinud 1995
Kaskadöörid
Kunstnikupalk

Kunstnikupalk on Eestis professionaalsetele kunstnikele makstav palk, mille eesmärk on võimaldada neile loomingulisele tegevusele pühendumist, ja panustada seeläbi Eesti kultuuri arengusse. Palgaga kaasnevad ka sotsiaalsed garantiid, pakkudes kunstnikule suuremat stabiilsust. Raha palga maksmiseks eraldab Kultuuriministeerium toetusena loomeliidule.

Esimene tähtaeg kunstnikupalgale kandideerimiseks oli 2015. aasta 30. november ja esimesed toetused eraldati valdkonna loomeliidule 2016. aastal. Kui esialgu oli palga suuruseks määratud üle-eelmise aasta keskmine brutopalk koos maksudega, siis alates 2019. aastast on palga suuruseks 1,1-kordne kultuuritöötaja miinimumpalk. Palka makstakse kunstnikule kolme aasta vältel.

Kandideerimine
Kunstnikupalga saajaks kandideerija peab olema erialaselt aktiivne ja tippvormis olev kunstnik, kuraator, kunstiteadlane või kunstikriitik, kes on kas Eesti kodanik või kellel on siinne elamis- ja tööluba. Kandidaat ei pea kuuluma loomeliitu. Taotluste hindamisel arvestatakse eeskätt kandidaadi kolme järgneva aasta loometöö plaaniga, kuid hinnatakse ka haridust, kogemust, varasemat loomingulist tegevust jne. Palga saamisega kaasneb ka kohustus anda loomeliidule igal aastal vabas vormis ülevaade oma erialasest tegevusest.

Kunstnikupalga määramise osas teevad valiku kesksete näitusorganisatsioonide (Kumu, Tartu Kunstimuuseum, Tallinna Kunstihoone, Tartu Kunstimaja, Eesti Kaasaegse Kunsti Muuseum), Kaasaegse Kunsti Eesti Keskuse ja Eesti Kaasaegse Kunsti Arenduskeskuse esindajad.

Kunstnikupalga saajad

2016–2018
Tähtajaks 30.11.2015 laekus liidule 73 taotlust ja Eesti Kunstnike Liidu määratud komisjon otsustas määrata kunstnikupalga järgmistele kunstnikele:
 Kaido Ole;
 Marge Monko;
 Kris Lemsalu;
 Mark Raidpere;
 Anu Vahtra.

2017–2019
Tähtajaks 30.11.2016 laekus liidule 41 taotlust ja Eesti Kunstnike Liidu määratud komisjon otsustas määrata kunstnikupalga järgmistele kunstnikele (Kultuuriministeeriumi poolt eraldatud kolmele kunstnikupalgale lisas liit omavahenditest neljanda kunstnikupalga):
 Dénes Farkas;
 Kiwa;
 Flo Kasearu;
 Jaanus Samma.

2018–2020
Tähtajaks 30.11.2017 laekus liidule 37 taotlust ja Eesti Kunstnike Liidu määratud komisjon otsustas määrata kunstnikupalga järgmistele kunstnikele:
 Edith Karlson;
 Tanja Muravskaja;
 Tõnis Saadoja.

2019‒2021
Tähtajaks 05.11.2018 laekus liidule 48 taotlust ja Eesti Kunstnike Liidu määratud komisjon otsustas määrata kunstnikupalga järgmistele kunstnikele:
 Jass Kaselaan;
 Jüri Kask;
 Marko Mäetamm;
 Kärt Ojavee;
 Laura Põld.

2020‒2022
Tähtajaks 04.11.2019 laekus liidule 53 taotlust ja Eesti Kunstnike Liidu määratud komisjon otsustas määrata kunstnikupalga järgmistele kunstnikele:
 Merike Estna;
 Raul Keller;
 Karel Koplimets;
 Paul Kuimet;
 Kristina Norman.

2021‒2023
Tähtajaks 16.11.2020 laekus liidule 50 taotlust ja Eesti Kunstnike Liidu määratud komisjon otsustas määrata kunstnikupalga järgmistele kunstnikele:
 Eike Eplik;
 Anders Härm;
 Tiina Sarapu;
 Jevgeni Zolotko;
 Sigrid Viir.

2022‒2024
Taotlusi laekus 50 ning kunstnikupalga saajateks määrati:
 Edith Karlson;
 Kristi Kongi;
 Kadri Mälk;
 Hanno Soans;
 Jaan Toomik.

Viited

Eesti kunst
Eric Wieschaus

Eric Francis Wieschaus (sündinud 8. juunil 1947 South Bendis, Indiana osariigis) on Ameerika Ühendriikide evolutsioonilise arengu bioloog ja 1995. aasta Nobeli auhinna laureaat.

Noorus 
Sündinud South Bendis Indiana osariigis, õppis ta John Carrolli keskkoolis Birminghamis Alabama osariigis, enne kui astus Notre Dame'i ülikooli bakalaureuseõppe ja Yale'i ülikooli doktoriõppe jaoks.

Teaduskarjäär 

Aastal 1978 siirdus ta oma esimesele iseseisvale tööle Saksamaal Heidelbergis asuvasse Euroopa molekulaarbioloogia laborisse ja 1981. aastal Ameerika Ühendriikidesse Princetoni ülikooli

Suur osa tema uuringutest on keskendunud Hariliku äädikakärbse Drosophila melanogaster embrüogeneesile. Enamik geeniprodukte, mida embrüo nendes etappides kasutab, on juba viljastamata munas ja need toodeti ema transkriptsiooni teel ovogeneesi ajal. Väike arv geeniprodukte tarnitakse aga transkriptsiooni teel embrüos endas. Ta on keskendunud nendele "sügootiliselt" aktiivsetele geenidele, kuna usub, et nende transkriptsiooni ajaline ja ruumiline muster võivad pakkuda käivitajaid, mis kontrollivad embrüonaalse arengu normaalset järjestust. Eric Wieschaus uuringud keskendusid kõigi võimalike mutatsioonide küllastumisele igas kromosoomis, juhuslike sündmuste abil, et testida embrüonaalset surmavust. Seda teadusharu nimetati lõpuks Heidelbergi ekraaniks.

1995. aastal pälvis ta koos Edward B. Lewise ja Christiane Nüsslein-Volhardiga Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna töö eest, mis paljastas embrüonaalse arengu geneetilise kontrolli.

2018. aasta seisuga on Wieschaus Princetoni molekulaarbioloogiaprofessor.

Eraelu 
Tal on kolm tütart ja ta on abielus molekulaarbioloog Gertrud Schüpbachiga, kes on samuti Princetoni ülikooli molekulaarbioloogia professor.

Autasud 
 Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia liige, valitud 1993
 Rahvusliku Teaduste Akadeemia liige, valitud 1994
 Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhind, 1995
 Ameerika Filosoofiaseltsi liige, valitud 1998
 Geneetikaühingu Mendeli medal, 1999

Viited 

Ameerika Ühendriikide bioloogid
Ameerika Ühendriikide geneetikud
Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna laureaadid
Ameerika Ühendriikide Rahvusliku Teaduste Akadeemia liikmed
Sündinud 1947
Sputnik V

Sputnik V (Gam-COVID-Vac) on adenoviirusel põhinev kaheosaline vaktsiin SARS-CoV-2 koroonaviiruse vastu. Vaktsiin registreeriti 11. augustil 2020 Venemaa Föderatsiooni tervishoiuministeeriumi poolt (registreerimistunnistuse number LP-006395), tuginedes I / II faasi kliiniliste uuringute tulemustele. Need uurimistulemused avaldati hiljem, 4. septembril 2020 ajakirjas The Lancet. Vaktsiini ohutust on tõestatud ka III faasi uuringute vahetulemustega.

Briti tabloidleht The Sun kirjutab julgeolekuteenistustele viidades, et Venemaa varastas Oxfordi Ülikooli ja AstraZeneca koroonavaktsiini valemi ja kasutas seda oma vaktsiini Sputnik V loomiseks.

2021. aastal teatati, et vastavalt Sputnik V mõlema komponendiga vaktsineeritud 3,8 miljoni venelase andmete analüüsi tulemusele oli selle vaktsiini efektiivsus 97,6%. 

Venemaal on Sputnik V vaktsineerimine elanikele tasuta. Massilist vaktsineerimist Venemaal alustati detsembris 2020.

Viited

Välislingid
 Kodulehekülg

COVID-19 vaktsiinid
Feliks Breede

Feliks Breede (ka Feliks Brede; 21. detsember 1900 Jamburg – 12. mai 1942 Solikamsk) oli Eesti sõjaväelane, major.

Ta sündis aastal 1900 Jamburgis. Ta teenis Eesti kaitseväes. Ta on teeninud 5. jalaväepolgus. Aastal 1937 lõpetas ta Kõrgema Sõjakooli. Aastal 1940 oli ta sõjaväe esindaja ja sõjaväeatašee Leedus.

Ta arreteeriti 2. juulil 1941 Tallinnas. 31. märtsil 1942 mõisteti ta Permi oblastis Solikamskis §58-4, §58-10 ja §58-11 alusel surma. Kohtuotsus viidi täide 12. mail 1942 Usollagis Solikamskis.

Isiklikku 
Ta oli abielus ja poja isa. Poeg Ago Breede (1923–2000) oli soomepoiss ja metsavend, hiljem töödejuhataja Tartu Ehitus- ja Restaureerimistööde Valitsuses; pojapoeg Lauri Breede on eesti koorijuht ja muusikapedagoog.

Viited

Välislingid 
 Ohvitseride andmekogu

Eesti sõjaväelased
5. Üksiku Jalaväepataljoni koosseis
Eesti represseeritud isikud
Sündinud 1900
Surnud 1942
Rein Tomback

Rein Tomback (ka Rein Tombak; 18. juuli 1896 Tallinn – 29. juuni 1942 Norilsk) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).

Ta teenis aastast  inseneripataljonis. Aastatel 1919–1927 teenis ta 3. diviisi staabis. Aastatel 1927–1936 teenis ta Kaitseväe peastaabis. 1936. aastast oli Sidepataljoni ülema kohusetäitja, 1938. aastast ülem. 1939 oli sõjaväe esindaja Poolas ja Rumeenias. Aastatel 1939–1940 oli Sõjavägede Staabi 3. osakonna ülem. 1940. aastal oli lühikest aega Sõjavägede Staabi II osakonna ülem, misjärel vangistati Venemaa julgeolekujõudude poolt ja hukati 1942. aastal Norilskis.

Talle anti 1937. aastal Rumeenia Tähe ohvitseri orden.

Välislingid 
 Ohvitseride andmekogu

Eesti sõjaväelased
Eesti represseeritud isikud
Sündinud 1896
Surnud 1942
Arleux-en-Gohelle

Arleux-en-Gohelle on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Küla asub 12 km Arrasist kides, teede N919 ja D50 ristumiskoha ümbruses.

Valla nimi ilmus esmakordselt 1119. aastal (Haluth). Küla purustati täielikult Esimeses maailmasõjas.

Vaatamisväärsused 

 St. Martini kirik, pärineb 20. sajandist
 Esimese maailmasõja kalmistu

Viited 

Pas-de-Calais' departemangu vallad
Annika Altmäe

Annika Altmäe (sündinud 2. aprillil 1987 Kullamaal) on Eesti keskkonnakaitsja, Erakond Eestimaa Rohelised peasekretär ja Eesti Inimõiguste Keskuse saadik Läänemaal.

Ta lõpetas 2005. aastal Käina Gümnaasiumi ja astus Eesti Maaülikooli, kus omandas bakalaureusekraadi loodusvarade kasutamise ja kaitse erialal. Viimasel ülikooliaastal võitis konkursil Euroforesteri stipendiumi, millega jätkas magistriõpinguid Rootsi Põllumajandusülikoolis (SLU) säästva metsanduse erialal. Rootsis õppides kandideeris järgmisse stipendiumiprogrammi, mis võimaldas õpinguid jätkata Helsingi Ülikoolis ja Põhja-Carolina Osariigi Ülikoolis (NCSU). Magistriõpingud lõpetas 2012. aastal. Ta veetis aasta Eestis ja suundus seejärel Austraaliasse.

2016. aastal sai Elupäästja 3. klassi medali.

2018. aastal mängis Kangarilla FC esimeses naiskonnas Austraalia jalgpalli.

2019. aastal naasis püsivalt Eestisse ja 2020 astus Erakond Eestimaa Rohelistesse, kus valiti volikogu asejuhiks. 2021. aprillist alates on erakonna peasekretär.

2021. aasta maist on Eesti Inimõiguste Keskuse vabatahtlik saadik Läänemaal.

2021. aastal kandideeris kohalike omavalitsuste valimistel Lääne-Nigula vallas Keskerakonna nimekirjas.

Viited

Eesti poliitikud
Eesti Maaülikooli vilistlased
Sündinud 1987
Laur Kaunissaare

Laur Kaunissaare (sündinud 16. aprillil 1982) on eesti dramaturg.

Ta lõpetas 2004. aastal Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli lavastaja erialal.

Aastatel 2007–2008 töötas ta Tallinna Linnateatris dramaturgina ja oli muu hulgas ka teatrifestivali “Talveöö unenägu” kunstiline juht. Aastatel 2008–2009 oli ta Kanuti Gildi SAALi dramaturg, aastatel 2009–2012 Euroopa kultuuripealinn Tallinn 2011 etenduskunstide ja interdistsiplinaarsete projektide koordinaator. Aastatel 2012–2018 oli ta Teater NO99 dramaturg.

29. juunist 2021 töötab Laur Kaunissaare Kultuuriministeeriumi teatrinõunikuna.

Tunnustus 

 2019 Eesti Teatriliidu algupärase dramaturgia auhind (koos Aare Pilve, Jarmo Rehaga, Aleksei Gastevi loomingu alusel: lavastusdramaturgia, mis loob tervikliku teatrikogemuse ruumi-, aja- ja sõnatasandil)

Viited 

Eesti lavastajad
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia vilistlased
Sündinud 1982
Raua tänav (Rakvere)

Raua tänav on tänav Rakveres ja paikneb linna põhjaosas. Kaugus linna keskväljakust linnulennul mõõdetuna on 1,2–1,3 km.

Raua tänav on 203 meetrit pikk ja 13–18 meetrit lai ning asub Lennuvälja linnaosas. Tänav saab alguse Raudtee tänava ristmikult, kulgeb põhja suunas ja lõpeb Lennuki tänava ristmikul, ristuvaid tänavaid ei ole. Raua tänava alguses on ca 50 meetri pikkune teelõik, mis on ette nähtud vaid kergliiklejatele ja seetõttu on ta umbtänav.

Raua tn 1 asub Kuusakoski AS-i vanaraua kokkuostu piirdega ümbritsetud maa-ala. Tänava ääres paiknevad veel ühepereelamud, osaliselt koos abihoonetega, samuti üks korterelamu (Lennuki tn 3) ja laste mänguväljak (Lennuki tn 5). Hooned on rajatud 20. sajandi teises pooles. Tänaval kõnniteed puuduvad, paigaldatud on asfaltkatend.

Viited 

Rakvere tänavad
Indrek Nuume

Indrek Nuume (sündinud 1976 Tallinnas) on eesti pangandustegelane.

Lõpetanud 1994. aastal Tartu 10. Keskkooli. Lõpetanud 1998. aastal Tartu Ülikooli majandusteaduskonna ja 2002. aastal Tartu Ülikooli majandusteaduskonna ärijuhtimise magistriõppe.

Töötanud aastaid panganduses, 2009. aastast LHV Panga juhatuse liige (ettevõtete panganduse juht).

Korporatsiooni Vironia liige; erakonna Eesti 200 ja Energiaühistu asutajaliige.
Eesti pankurid
Metsasõda

Metsasõda on sõnaühend, millega tähistatakse taasiseseisvumise järel ühiskonnas alanud vahelduva intensiivsusega avalikku arutelu metsa üle, kus vastaspoolteks on harilikult metsamajandajad ja looduskaitsjad.

Euroopa Komisjon hoiatas oma ametlikus kirjas 9. juunil 2021 rikkumismenetluse algatamise eest seoses metsaraietega Natura 2000 aladel ja Eestit ähvardab metsatrahv, kui ei hakata kooskõlas Euroopa õigusaktidega adekvaatselt hindama raiete mõju looduslikele elupaikadele.

Vaata ka
Soodesõda
Fosforiidisõda
Ökotsiid
Eesti looduse kannatuste aastad

Viited

Välislingid 
 Metsapoleemika neljas aasta: aeg rääkida riigist - Asko Lõhmus - Sirp - 04.09.2020
Farištamo Eller: metsasõda – on või ei ole? - ERR Uudised - 06.08.2021
https://www.bioneer.ee/tags/metsas%C3%B5da
Sõda metsa pärast - Vikerkaar
Metsasõjast peab uuesti saama sisukas debatt - Siim Kuresoo, Liis Kuresoo, Mariliis Haljasorg, Liis Keerberg - Eesti Loodus - 5/2020
Metsasõda? Aarne Ots - Eesti Loodus - 5/1999

Eesti metsandus
Eesti keskkonna- ja looduskaitse
Teliku tänav

Teliku tänav on tänav Rakveres ja paikneb linna põhjaosas. Kaugus linna keskväljakust linnulennul mõõdetuna on 2,0 km.

Teliku tänav on 176 meetrit pikk ja  25 meetrit lai ning asub Lennuvälja linnaosas. 

Tänav saab alguse Papiaru tänava ristmikult, kulgeb põhja suunas ja lõpeb Rakvere valla piiril umbtänavana, ristuvaid tänavaid ei ole. Tänav sai nime 2020. aastal ja on iseloomulik Lennuvälja linnaosale, kuna siin paikneb lennuvälja maandumisrada.

Tänava-ala ja selle ääres paiknevad krundid on lahendatud Rakvere tööstuspargi detailplaneeringu alusel. Teliku tn 2 paikneb sõiduautode Škoda müügiesindus, teised krundid on veel hoonestamata. Teliku tänava taristu ehitati välja 2021. aastal.

Viited

Välislink 
Rakvere võib saada Propelleri tänava. Virumaa Teataja,  13. oktoober 2005.

Rakvere tänavad
Sirje Karis

Sirje Karis (neiuna Sirje Jädal; sündinud 9. augustil 1956 Pärnus) on eesti museoloog, alates 11. oktoobrist 2021 Vabariigi Presidendi abikaasa. 

Ta on lõpetanud 1974. aastal Tartu 2. Keskkooli ja 1981. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloolasena ning õppinud aastatel 2002–2010 Tartu Ülikooli kultuurikorralduse magistriõppes.

Sirje Karis on töötanud aastatel 1974–1981 Tartu ülikooli raamatukogu filosoofiaraamatukogu koguhoidjana, 1981–2000 Tartu ülikooli ajaloo muuseumi teaduri, peavarahoidja, restaureerimisosakonna juhataja ja museoloogina. Seejärel töötas Sirje Karis aastatel 2000–2001 Tartu Linnamuuseumi arendusdirektorina ja aastatel 2002–2005  direktorina.

Aastatel 2006–2018 oli Sirje Karis Eesti Ajaloomuuseumi direktor. Sellel ajal renoveeriti muuseumi Suurgildi hoone ja Maarjamäe hoonete kompleks ning loodi uued püsiekspositsioonid, samuti ehitati uus hoone Eesti filmimuuseumile, kus tutvustatakse filmitegemise protsessi ja eesti kino ajalugu. Eesti Ajaloomuuseumi Suurgildi hoone sai 2014. aastal esimesena Eestis Euroopa kultuuripärandi märgise, mille eesmärgiks on tõsta esile Euroopa ühtsust, arengut ja ühiseid väärtusi rõhutavaid paiku. Eesti Ajaloomuuseumi puhul tõstis rahvusvahelistest sõltumatutest ekspertidest koosnev žürii esile muuseumi professionaalset meeskonda ning selget arusaama sellest, kuidas jõuda üha laiema publikuni. 

Alates 2018. aastast oli Sirje Karis Tartu Linnaajaloo Muuseumide direktor.  8. juunil 2022 teatas ta, et lahkub ametist 30. juunil 2022. 

Juunis 2022 valiti Karis Tartu Ülikooli Sihtasutuse patrooniks. 

Ta on Eesti Muuseumiühingu ja Rahvusvahelise Muuseumide Nõukogu (International Council of Museums, ICOM) Eesti rahvuskomitee liige. Sirje Karis on toimetanud juhendeid "Kogude hoolduse taseme hindamine" (2008) ja "Kostüümide ja tekstiilide hooldusjuhend muuseumidele" (2007) ning osalenud "21. sajandi Eesti muuseumid. Arengu põhisuunad 2006–2015" koostamise töögrupis.

Sirje Karis on Tartu Ülikooli rahvusmõtte auhinna komisjoni liige ja SA Tartu Kultuurkapital nõukogu liige, Viljandi Muuseumi nõukogu liige, Eesti Rahva Muuseumi nõukoja juht ning osaleb rahvuskaaslaste programmi arhiiviprojektide komisjoni töös.

Ta on olnud Reformatsioon 500, EELK 100 ja Eesti Vabariik 100 töögrupi liige, Eesti muuseumide aastaauhindade (Muuseumiroti auhinna) komisjoni liige, Eesti Rahva Muuseumi nõukoja liige, Tallinna Tehnikaülikooli muuseumi nõukogu liige, Eesti Tuletõrjemuuseumi nõukogu liige, Tallinna Ülikooli ajaloo instituudi nõukogu liige, Tartu Ülikooli Muuseumide nõukogu liige, Kultuuriministeeriumi juures asuva Muuseuminõukogu liige, Tartu Linnaraamatukogu nõukogu liige ja Tartu Ülikooli kunstimuuseumi nõukogu liige.

Isiklikku 
Sirje ja Alar Karise peres on üles kasvanud kolm last, sh endine saalihokimängija Martin Karis.

Tunnustus
 2006 Tartu medal
 2013 Valgetähe IV klassi teenetemärk

Viited

Eesti muuseumitöötajad
Miina Härma Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli ajalooteaduskonna vilistlased
Eesti esileedid
Sündinud 1956
Louis Ignarro

Louis José Ignarro (sündinud 31. mail 1941)  on Ameerika Ühendriikide farmakoloog. 

Ignarro sündis 1941. aastal Itaalia immigrantide peres. 1962. aastal sai ta Columbia Ülikoolist bakalaureusekraadi farmakoloogias ning asus seejärel õppima Minnesota Ülikooli, kust ta sai farmakoloogia doktorikraadi. 1973. aastal sai ta Tulane Ülikooli abiprofessoriks. 1985. aastal asus ta tööle California Ülikooli.

1998. aastal sai Ignarro koos Ferid Muradi ja Robert Furchgottiga Nobeli meditsiiniauhinna, sest avastas, et lämmastikoksiid toimib kardiovaskulaarse süsteemi töö reguleerimisel signaalmolekulina.

Viited

Ameerika Ühendriikide arstiteadlased
Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna laureaadid
Sündinud 1941
Helga Lilleorg

Helga Lilleorg (24. veebruar 1912 Viljandi – 27. detsember 1997 Tartu) oli eesti näitleja (sopran).

Isiklikku 
Tema poeg oli näitleja ja teatriadministraator Tiit Lilleorg.

Välislingid 
 Helga Lilleorg Eesti Entsüklopeedia digiversioonis
Teodors Bļugers

Teodors Bļugers (inglispäraselt Theodor "Teddy" Blueger; sündinud 15. augustil 1994 Riias) on Läti jäähokimängija, kes mängib ründajana NHL-i klubis Pittsburgh Penguins.

Alates 2009. aastast on Bļugers mänginud Põhja-Ameerika liigades. Aastatel 2012–2016 mängis ta Minnesota State University jäähokimeeskonnas.

2015. aastal valis Pittsburgh Penguins ta NHL-i draftis 52. valikuna. Hooaja 2015–16 lõpus debüteeris ta American Hockey League'is (AHL) Penguinsi noorteklubis Wilkes-Barre/Scranton Penguins. Ka järgmistel hooaegadel mängis ta põhiliselt AHL-is.

NHL-is debüteeris Bļugers 30. jaanuaril 2019 mängus Tampa Bay Lightningi vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 1. veebruaril mängus Ottawa Senatorsi vastu.

Läti jäähokikoondise koosseisus osales Bļugers esmakordselt maailmameistrivõistlustel 2017. aasta maailmameistrivõistlustel.

Välislingid 
 Teodors Bļugers NHL.com lehel
 Teodors Bļugers hockeydb.com lehel

Läti jäähokimängijad
Pittsburgh Penguinsi mängijad
Sündinud 1994
Tiiviku tänav

Tiiviku tänav on tänav Rakveres ja paikneb linna põhjaosas. Kaugus linna keskväljakust linnulennul mõõdetuna on ca 2,0 km.

Teliku tänav on 150 meetrit pikk ja  25 meetrit lai ning asub Lennuvälja linnaosas. 

Tänav saab alguse Papiaru tänava ristmikult, kulgeb põhja suunas ja lõpeb Rakvere valla piiril umbtänavana, ristuvaid tänavaid ei ole. Tänav sai nime 2020. aastal ja on iseloomulik Lennuvälja linnaosale, kuna siin paikneb lennuvälja maandumisrada.

Tänava-ala ja selle ääres paiknevad krundid on lahendatud Rakvere tööstuspargi detailplaneeringu alusel. Tänava ääres asuvad kaks äri- ja laohoonet, mõned krundid on veel hoonestamata. Tiiviku tänava taristu ehitati välja 2021. aastal.

Viited

Välislingid 
Geoportaal
Vaade Tiiviku tänavale põhja suunas, looduslik situatsioon
Rakvere võib saada Propelleri tänava. Virumaa Teataja,  13. oktoober 2005.

Rakvere tänavad
Esimene Korea Vabariik

Esimene Korea Vabariik (korea keeles 제1공화국, Jeil Gonghwaguk, "esimene vabariik") oli Lõuna-Korea riik aastatel 1948–1960. Esimene Vabariik rajati 15. augustil 1948, kui pärast Jaapani okupatsiooni riiki valitsenud Ameerika Ühendriikide Armee Sõjaväevalitsus võimu üle andis. Lõuna-Koreast sai Korea esimene iseseisev kapitalistlik vabariik. Mais 1948 valiti Syngman Rhee riigi esimeseks presidendiks. Seoulis kogunenud Rahvusassamblee võttis juulis 1948 vastu esimese põhiseaduse, millega sai Lõuna-Koreast presidentaalne vabariik.

Esimene Vabariik nõudis suveräänsust kogu Korea poolsaare üle, kuid reaalsuses olid nende võimu all vaid 38. põhjaparalleelist lõunas asuvad alad. Piir muutus veidi pärast Korea sõda. Esimest Vabariiki iseloomustas Rhee autoritarism, korruptsioon, aeglane majanduslik areng, tugev antikommunism ning viiekümnendate lõpus ka kasvav poliitiline ebastabiilsus ja Rhee ebapopulaarsus. Aprillis 1960 toimunud aprillirevolutsioon viis Rhee tagasiastumise ja Teise Vabariigi perioodi alguseni.

Vaata ka
 Lõuna-Korea ajalugu
 Korea ajalugu

Lõuna-Korea ajalugu
Aasia ajaloolised riigid
Ameerika Ühendriikide Armee Sõjaväevalitsus Koreas

Ameerika Ühendriikide Armee Sõjaväevalitsus Koreas (inglise keeles United States Army Military Government in Korea, USAMGIK, korea keeles 재조선미육군사령부군정청) oli Korea poolsaare lõunaosa valitsus aastatel 1945–1948.

Riik oli sellel perioodil mitmel põhjusel suuresti poliitilises ja majanduslikus kaoses. Jaapani okupatsiooni järelmõjud olid endiselt tuntavad nii Korea lõunaosas kui Nõukogude Liidu kontrolli all olevas põhjaosas. Rahvale tekitas meelepaha ka USA sõjaväevalitsuse toetus Jaapani koloniaalvalitsusele, mille valitsejad jäeti pärast Jaapani võimu lõppu Koreasse nõustajateks. Toimuvat ja rahva seas populaarset Korea Rahvavabariiki (KRV) ignoreeriti ja tsenseeriti võimu poolt, lõpuks kaotati see täielikult. Ameerika Ühendriigid toetasid Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni valimisi, mis jaotasid Korea kaheks.

Lisaks polnud USA sõjavägi riigi juhtimiseks valmis: ei osatud kohalikku keelt ega tuntud poliitilist maastikku. Selle tõttu destabiliseerisid paljud USA sõjaväe poliitilised otsused riiki veelgi. Riigi stabiliseerimisele ei aidanud kaasa ka Korea põhjaosast (u 400 000) ja välismaalt saabuvad migratsioonilained.

Vaata ka
 Operatsioon Blacklist Forty
 1946. aasta septembri Korea üldstreik
 Lõuna-Korea ajalugu
 Põhja-Korea Ajutine Rahvakomitee
 Nõukogude Tsiviilvalitsus
 1946. aasta kedavülestõus

Viited

Välislingid
 Unofficial list of US National Archives documents concerning USAMGIK
 Paramilitary politics under the USAMGIK and the establishment of the ROK, Kim Bong-jin, Korea Journal 43 (2), pp. 289–322 (2003).

Lõuna-Korea ajalugu
Aasia ajaloolised riigid
Kyle Connor

Kyle David Connor (sündinud 9. detsembril 1996 Clinton Township'is, Michiganis) on USA jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Winnipeg Jets ründajana vasakäärel.

Aastatel 2012–2015 mängis ta United States Hockey League'i klubis Youngstown Phantoms.

Hooajal 2015–16	mängis ta Michigani Ülikooli jäähokimeeskonnas. Ta oli sel hooajal ülikooliliigas suurim väravakütt (35 väravat) ja resultatiivseim mängija (71 punkti). Samal hooajal valiti ta USA ülikooliliiga hooaja kõige väärtuslikumaks uustulnukaks.

2015. aastal valis Jets ta NHL-i draftis 17. valikuna. Jetsiga sõlmis ta lepingu 2016. aasta aprillis. Suurema osa hooajast 2016–17	mängis ta American Hockey League'i klubis Manitoba Moose. NHL-is lõi ta Jetsi meeskonnas esimese värava 27. oktoobril 2016 mängus Dallas Starsi vastu. Hooajal 2017–18 lõi ta NHL-is 31 väravat. Samal hooajal jõudis ta Jetsiga Läänekonverentsi finaali, kus kaotati Vegas Golden Knightsile. NHL-is on tema seni resultatiivseim hooaeg olnud 2019–20 (38+35). 2019–20 põhihooajal oli ta Jetsi suurim väravakütt ja Mark Scheifele kõrval klubi resultatiivseim mängija. 2020–21 põhihooajal oli Connor taas Jetsi suurim värvakütt (26 väravat).

2014. aastal tuli Connor USA kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistriks. USA jäähokikoondise koosseisus osales ta 2016. aasta maailmameistrivõistlustel, kus saavutati neljas koht.

Välislingid 
 Kyle Connor NHL.com lehel
 Kyle Connor hockeydb.com lehel

Ameerika Ühendriikide jäähokimängijad
Winnipeg Jetsi mängijad
Sündinud 1996
Reiu Tüür

Reiu Tüür (sündinud 29. juulil 1974 Haapsalus) on eesti kunstnik.

Reiu Tüür on saanud magistrikraadi Eesti Kunstiakadeemias 1998. aastal ning omandanud magistrikraadi kunstijuhtimise alal London City University`s 2001. aastal. Täiendanud ennast Bologna ülikoolis Itaalias. Läbinud Albe Steineri keskuses mosaiigikursuse. Oli 1996. aastal UNESCO Pariisi keskuse stipendiaat. 

Töötanud Tallinna Kunstihoone juhatajana, Eesti Kunstiakadeemia Pärnu Kolledži Academia Grata direktori ja õppejõuna ning Academia Non Grata rektori ja õppejõuna.

Alates 1993. aastast on ta kuulunud ühendusse Kursi koolkond ja alates 1994. aastast Eesti Kunstnike Liitu. Alates 1993. aastast on ta esinenud näitustel paljudes galeriides üle maailma.

Isiklikku 
Reiu Tüüri vennad on muusik ja helilooja Tõnis Tüür, arhitekt Mihkel Tüür ja filmiprodutsent Madis Tüür. Tema õde on arhitekt Maia Tüür.

Isikunäitused 

 2000. Taevane armastus. Illegaard
 2018 Dialogai (koos: Majd Kara, Peeter Krosmann). Leedu Meditsiini- ja Farmaatsiaajaloo Muuseum
 2019 Diapozityvas (koos: Peeter Krosmann). Vilniuse Ülikooli raamatukogu, Leedu
 2020 12 runo vihmaveele. Tallinna Jaani kirik

Grupinäitused 

 1996 Kursi koolkond. Legend galerii
 1999 III Kursi Koolkonna Päevad Tartus. Tartu Kunstimaja
 2002 Ars Longa. Raatuse galerii
 2002 IV Kursi Koolkonna Päevad Tartus. Tartu Kunstimaja
 2004 Kursi Koolkond. Hobusepea galerii
 2004 Olen olnud Haapsalus. Evald Okase Muuseum
 2005 V Kursi Koolkonna Päevad. Tartu Kunstimaja
 2007 Õige valik. Tartu Kunstimaja
 2008 Armastus 21. sajandil. ArtDepoo
 2008 Vabaduse väljak. Tallinna Kunstihoone
 2011 VII Kursi Koolkonna Päevad Tartus. Tartu Kunstimaja
 2013 Kursi Koolkond veerandsada. Tartu Kunstimaja
 2018 Kursi Koolkond XXX I. Teater Vanemuine
 2018 Kursi Koolkond XXX. Tartu Kunstimaja
 2018 Kursi Koolkond XXX. Teater Ugala
 2019 Kursi Koolkond XXXI. Jõgeva Kultuurikeskus

Kureeritud näitused 

 1997. Noored tarbekunsti tipud. Eesti Rahva Muuseum

Viited 

Eesti kunstnikud
Eesti Kunstiakadeemia õppejõud
Eesti Kunstiakadeemia vilistlased
Sündinud 1974
Navi tänav

Navi tänav on tänav Rakveres ja paikneb linna põhjaosas. Kaugus linna keskväljakust linnulennul mõõdetuna on 1,4–1,6 km.

Navi tänav on 327 meetrit pikk ja  16 kuni 21 meetrit lai ning asub Lennuvälja linnaosas. 

Tänav saab alguse Lennuki tänava ristmikult, kulgeb põhja suunas ja lõpeb Navi tn 11 kinnistu piiril umbtänavana. Ristuvaks tänavaks lääne poolt on Varju tänav. Tänava nimi on iseloomulik Lennuvälja linnaosale, kuna siin paikneb lennuvälja maandumisrada. Tänava taristu, kõva kattega sõidu- ja kõnniteed on välja ehitatud ca 130 meetri pikkuselt Varju tänavani. Edasi põhja poole on tänava-ala rajamata, seal paikneb rohumaa. 

Tänava alguses paiknevad kaks Nõukogude Liidu aegset korterelamut, mis olid ehitatud okupatsioonivägede sõjaväelastele ja nende perekondadele.  Muud tänava-äärsed krundid on hoonestamata, sinna on vastavalt detailplaneeringule kavandatud ehitada korter- ja pereelamud.

Viited

Välislingid 
Geoportaal
Vaade Navi tänava algusest põhja suunas enne tänava rekonstrueerimist
Rakvere võib saada Propelleri tänava. Virumaa Teataja,  13. oktoober 2005.
Rakvere leidis meremiinidele sobiva koha. Eesti Päevaleht, 14. september 2006.

Rakvere tänavad
Varju tänav (Rakvere)

Varju tänav on tänav Rakveres ja paikneb linna põhjaosas. Kaugus linna keskväljakust linnulennul mõõdetuna on 1,3–1,4 km.

Varju tänav on 330 meetrit pikk, algosas 6,5 meetrit ja lõpus 15 meetrit lai ning asub Lennuvälja linnaosas. 

Tänav saab alguse Lennuki tänava ristmikult, kulgeb looklevalt kirde suunas ja lõpeb Navi tänava ristmikul. Ristuvaid tänavaid pole. Varju tänava kitsas algosa on killustikkattega, edasi on tänava-ala välja ehitamata ning siin paiknevad rohealad.

Varju tänav eraldab Nõukogude Liidu aegseid korterelamuid, mis olid ehitatud okupatsioonivägede sõjaväelastele ja nende perekondadele, lääne ja põhja pool asuvatest hoonestamata kruntidest (praegu haljasalad), mis on moodustatud detailplaneeringu alusel.

Viited

Välislingid 
Geoportaal
Vaade Varju tänava algusest põhja suunas

Rakvere tänavad
Jaan Tammsaar

Jaan Tammsaar (sündinud 28. augustil 1949) on eesti illustraator ja kunstiõppejõud.

Illustreeritud raamatuid
Abhaasi muinasjutte / [vene keelest] tõlkinud Valli Helde ; pildid joonistanud Jaan Tammsaar. Tallinn : Eesti Raamat, 1979
Armeenia muinasjutte / [armeenia keelest tõlkinud A. Jaaksoo ; illustreerinud J. Tammsaar]. Tallinn : Eesti Raamat, 1973
Balkaari muinasjutte / [vene keelest tõlkinud H. Michelson ; illustreerinud J. Tammsaar]. Tallinn : Eesti Raamat, 1981
Eesli aasta : romaan / Vladimir Beekman ; [illustreerinud Jaan Tammsaar]. Tallinn : Eesti Raamat, 1979
Jalgrataste talveuni : [luuletused : nooremale koolieale] / Jaan Kaplinski ; illustreerinud Jaan Tammsaar. Tallinn : Eesti Raamat, 1987
Kalevipoeg / Friedrich Reinhold Kreutzwaldi järgi lastele jutustanud Eno Raud ; illustreerinud Jaan Tammsaar. Tallinn : Tiritamm, 1998. ISBN 9985550560 
Kodused asjad : [jutud] / Tiia Toomet ; illustreerinud Jaan Tammsaar. Tallinn : Eesti raamat, 1987

Eesti illustraatorid
Sündinud 1949
Meelis Liivlaid

Meelis Liivlaid (sündinud 11. aprillil 1976) on Eesti jurist ja merekirjanik.

Meelis Liivlaid on lõpetanud Tartu Ülikooli juristina 2005. aastal.

Ta on muu hulgas käsitlenud Käsmu kapteniküla ajalugu ning on 2018. aasta suvel ilmunud raamatu "Kaksteist põlve Käsmus" autor. Meelis Liivlaidi sulest on 2019. aastal ilmunud ka rannarahva ajalugu käsitlevad teosed "Randlase ajaraamat" ja "Rannaküla tark ehk Käss muu".

Viited

Välislingid 
 https://teadus.postimees.ee/4372067/kohtukaik-teispool-maakera-ehk-kuidas-eesti-meremehed-oma-laeva-noukogude-voimu-eest-kaitsesid
 https://sirp.ee/s1-artiklid/c6-kunst/ueks-muuseumilugu-nii-nagu-lugu-on/
Kati Kivitar

Kati Kivitar (sündinud 25. mail 1977) on eesti koreograaf ja lavastaja.

Kati Kivitar lõpetas 1995. aastal Tartu 8. Keskkooli. 2000. aastal lõpetas ta Tallinna Pedagoogikaülikooli kultuuriteaduskonna koreograafia õppetooli koreograafina ja 2007. aastal Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia lavakunstide osakonna teatrikunsti eriala lavastajana. Ta on õppinud aastatel 2000-2003 Tallinna Tallinna Pedagoogikaülikooli magistriõppes kultuuriajalugu ja aastatel 2006-2008 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli magistriõppes.

Aastatel 1995-1996 töötas Kati Kivitar Tartu Lasteteatris näitlejana. 1996. aastal oli vabakutseline koreograaf-lavastaja ja liikumisjuht. Aastatel 1996-1997 töötas TV 3s režissööri assistendina. Aastatel 1996-2000 oli ta Eesti Tantsuagentuuri algatusmeeskonna liige, tansija, koreograaf. Aastatel 1997-2002 seadis Salong-Teatri lavastustele liikumist ja tantse. 2006. aastal oli Kati Kivitar Theater MOGUL Balti regiooni produktsiooni konsultant. Aastatel 2007-2010 oli ta vabakutseline lavastaja.

Aastatel 2008-2011 oli Kati Kivitar Rakvere Teatris lavastaja. Alates 2010. aastast töötab ta [[Rahvusooper Estonia] näitejuhina. Alates 2011. aastast on ta Tallinna Ülikooli ning Tallinna Ülikooli Balti filmi, meedia ja kunstide instituudi näitlemise ja dramaturgia lektor.

Kati Kivitar on loonud koreograafiat ka eriprojektidele:

 Eesti Vabariigi 91. aastapäeva kontsert-vastuvõtt Jõhvi kontserdimajas (koos Üllar Saaremäega), 24. veebruar 2009; 
 rattaballett, koreograafiline etüüd kuuekümnele jalgratturile “Otse vaadates ei näe te tihti midagi” Rakveres Arvo Pärdi monumendi "Noormees jalgrattaga muusikat kuulamas" avamisel helilooja 75. sünnipäeval, 11. september 2010.

Kati Kivitar on mänginud Kanada-Briti telesarjas „Zero Hour” (2005) ja filmis „Nõid” (2006, Mosfilm).

Tunnustus 

 2014 Eesti Teatriliidu aasta lavastuse auhind (lavastuse "Tannhäuser" lavastusmeeskonna liige)

Viited 

Eesti koreograafid
Tallinna Ülikooli vilistlased
Sündinud 1977
Ameerika Ühendriikide põhiseaduse paranduste loend

Ameerika Ühendriikide põhiseaduse paranduste loendis on Ameerika Ühendriikide Kongressi poolt Ameerika Ühendriikide põhiseadusesse pärast põhiseaduse jõustumist 4. märtsil 1789 vastu võetud parandused, mis on osariikide poolt ratifitseeritud. 33 vastu võetud parandusest on jõustunud 27. Esimesed kümme parandust on tuntud kui Bill of Rights.

 Ameerika Ühendriikide põhiseaduse esimene parandus
 Ameerika Ühendriikide põhiseaduse teine parandus
 Ameerika Ühendriikide põhiseaduse kolmas parandus
 Ameerika Ühendriikide põhiseaduse neljas parandus
 Ameerika Ühendriikide põhiseaduse viies parandus
 Ameerika Ühendriikide põhiseaduse kuues parandus
 Ameerika Ühendriikide põhiseaduse seitsmes parandus
 Ameerika Ühendriikide põhiseaduse kaheksas parandus
 Ameerika Ühendriikide põhiseaduse üheksas parandus
 Ameerika Ühendriikide põhiseaduse kümnes parandus
 Ameerika Ühendriikide põhiseaduse üheteistkümnes parandus
 Ameerika Ühendriikide põhiseaduse kaheteistkümnes parandus
 Ameerika Ühendriikide põhiseaduse kolmeteistkümnes parandus
 Ameerika Ühendriikide põhiseaduse neljateistkümnes parandus
 Ameerika Ühendriikide põhiseaduse viieteistkümnes parandus
 Ameerika Ühendriikide põhiseaduse kuueteistkümnes parandus
 Ameerika Ühendriikide põhiseaduse seitsmeteistkümnes parandus
 Ameerika Ühendriikide põhiseaduse kaheksateistkümnes parandus
 Ameerika Ühendriikide põhiseaduse üheksateistkümnes parandus
 Ameerika Ühendriikide põhiseaduse kahekümne esimene parandus
 Ameerika Ühendriikide põhiseaduse kahekümne teine parandus
 Ameerika Ühendriikide põhiseaduse kahekümne kolmas parandus
 Ameerika Ühendriikide põhiseaduse kahekümne neljas parandus
 Ameerika Ühendriikide põhiseaduse kahekümne viies parandus
 Ameerika Ühendriikide põhiseaduse kahekümne kuues parandus
 Ameerika Ühendriikide põhiseaduse kahekümne seitsmes parandus
Sudaani Vabariik (1956–1969)

Mitte segi ajada Sudaaniga.

Sudaani Vabariik (araabia keeles جمهورية السودان, Jumhūrīyat as-Sūdān) oli aastatel 1956–1969 eksisteerinud iseseisev riik. Riik rajati 1. jaanuaril 1956, kui lõppes Inglise-Egiptuse Sudaani kondoomium, mille raames valitsesid Sudaani ühiselt Egiptus ja Suurbritannia. Enne 1955 oli kondoomiumi all tegutsenud Sudaani autonoomne valitsus Ismail al-Azhari juhtimisel iseseisvusprotsessi ajutiselt seisatanud, kuna loodeti Egiptusega ühineda. Kuigi egiptusemeelne Demokraatlik Unionistlik Partei (NUP) oli 1953. aasta valimised võitnud, otsustas Azhari Egiptusega liitumise plaanid rahva vastumeelsuse tõttu lõpuks katki jätta. Azhari, kes oli varem olnud "Niiluse oru ühtsuse" suur eestkõneleja, hakkas seega hoopis Sudaani iseseisvusvõitlejaks. Sudaani parlament võttis Azhari juhtimisel 19. detsembril 1955 ühehäälselt vastu iseseisvusdeklaratsiooni, mis jõustus 1. jaanuaril 1956. Azhari nõudis võõrvägede lahkumist riigist ning palus Egiptuselt ja Suurbritannialt toetust referendumi korraldamiseks.

Vaata ka
 Sudaani ajalugu

Allikad
Mohamed Hassan Fadlalla, Short History of Sudan, iUniverse, 30. aprill 2004, ISBN 0-595-31425-2.
Mohamed Hassan Fadlalla, The Problem of Dar Fur, iUniverse, Inc. (21. juuli 2005), ISBN 978-0-595-36502-9.

Sudaan
Aafrika ajaloolised riigid
Ants Tuur

Ants Tuur (sündinud 17. veebruaril 1949) on eesti lastekirjanik ja graafiline disainer.

Tema töid peetakse nii Eestis kui ka teistes endistes Nõukogude riikides klassikaks.

Tuur kanti 1976. aastal rahvusvahelise noorte raamatute nõukogu (IBBY) aunimekirja.
Mihkel Kohava

Mihkel Kohava (sündinud 17. juunil 1995) on eesti näitleja ja lavastaja.

Ta lõpetas 2020. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli lavastajana ja on töötanud seejärel vabakutselise lavastaja ja draamaõpetajana.

Aastatel 2015–2016 tegi Mihkel Kohava kaasa Tartu Üliõpilasteatri lavastustes näitlejana.

Lavastused 

 2019 "Liiga palju armastust", Anton Tšehhovi novellide põhjal (kaaslavastajad Elise Metsanurk ja Andreas Aadel), Kuressaare Teater Sadamaaidas
 2020 August Kitzberg, "Tuulte pöörises", NUKU teater
 2020 "Odüsseia ühele", Homerose eepose põhjal tehnoloogiline kogemuslavastus, ELEKTRON.ART

Viited 

Eesti lavastajad
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia vilistlased
Sündinud 1995
Otto von Scheiding

Otto von Scheiding oli Keila vabahärra; Jägala, Valingu ja Lehola mõisa omanik, päris Welkowi ja Starkowitzi mõisad; Liivimaa maanõunik.

Eluloolist ja perekond 
Otto von Scheiding (vanemad Philipp ja selle teine abikaasa Catharina Luhre) sündis 1637, suri 1714 Tallinnas. Õppis Uppsala ülikoolis (1654). Abiellus (1665) Elisabet Dorotea Wrangel af Lindebergiga, 8 last. Pojad olid sõjaväelased eri riikides Hollandist Hispaaniani; tütar Amalia Charlotta abiellus 1702 Mauritz Fredrik Wrangel af Lindenbergiga ja teist korda 1728 Otto Johan Maydelliga; suri 1760, maetud Kullamaal.
Karl Koppelmaa

Karl Koppelmaa (sündinud 28. septembril 1992) on eesti lavastaja.

Ta õppis aastatel 2000–2012 Vanalinna Hariduskolleegiumis ja aastatel 2012–2016 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikoolis.

Alates 2016. aastast on ta Teatri Kelm kunstiline juht ja lavastaja.

Aastatel 2018–2020 oli Karl Koppelmaa Eesti Lavastajate ja Dramaturgide Liidu juhatuse liige.

Lavastused 

 2016 Gabor Görgey "Vader, kus tukk on?" põhjal "Revolver", VAT Teater
 Karl Koppelmaa, "Savann", Teater Kelm / Kuressaare Linnateater
 Koppelmaa/Baudelaire/Tšehhov/Wjikmark, "Morten Mortensoni aed", Teater Kelm
 Otso Kautto, Markku Hoikkala, "Päästame ema", Rakvere Teater
 Karl Koppelmaa, "Läbi/mäng", Teater Kelm
 Karl Koppelmaa, "Järgmine peatus: Kosmos", Kuressaare Linnateater
 Karl Koppelmaa, "AV Maria", Teater Kelm Kanuti Gildi Püha Vaimu SAALis
 Yasmina Reza, “Kolm versiooni elust”, VAT Teater Rahvusraamatukogu Teatrisaalis
 Karl Koppelmaa, “sest meid on õpetatud madusid kartma”, Teater Kelm Kanuti Gildi Püha Vaimu SAALis
 Karl Koppelmaa, “Stendhali sündroom”, Teater Kelm Rakvere Teatri kinos festivalil Baltoscandal
 Karl Koppelmaa, “Katk.Est.Used”, Rakvere Teater

Tunnustus 

 2017 – Eesti Teatri Agentuuri näidendivõistluse äramärgitud töö ("Tr0ll ehk Socrates peab surema")

Isiklikku 
Tema abikaasa on näitleja Lauli Koppelmaa.

Viited 

Eesti lavastajad
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia vilistlased
Sündinud 1992
École supérieure de physique et de chimie industrielles de la ville de Paris

École supérieure de physique et de chimie industrielles de la ville de Paris (ESPCI) on 1882. aastal Pariisi linna poolt asutatud mainekas grande école. See annab füüsika, keemia ja bioloogia alast haridust ning teeb kõrgetasemelisi teadusuuringuid nendes valdkondades. See on 2017. aasta Shanghai edetabelis esikohal Prantsuse école d'ingénieur.

Kuulsad lõpetajad 
 Steven Chu, Ameerika Ühendriikide füüsik ja riigitegelane
 Paul Langevin, prantsuse füüsik

Viited

Välislingid
 Ametlik koduleht

Ülikoolid
Pariis
Alar Karise presidendivisiidid

Allpool on ülevaade Eesti presidendi Alar Karise ametialastest välisvisiitidest.

Eesti presidendid
Oleg Sõnajalg

Oleg Sõnajalg (sünninimi Vitjuk, sündinud 5. oktoobril 1959) on Eesti ettevõtja.

Enim tuntust kogus ta pereansamblis Sõnajalg, kus olid ka tema vend Andres Sõnajalg ning mõlema kaksikõdedest abikaasad Siiri ja Viivi Sõnajalg.

Abikaasa Viiviga kasvatas ta üles viis last.

Eesti ettevõtjad
Eesti muusikud
Sündinud 1959
Viktor Liina

Viktor Liina (vene: Виктор Николаевич Лиина; sündinud 19. juulil 1968, Petserimaa, Pihkva oblast) on setu juurtega Venemaa sõjaväelane (viitseadmiral) (2018). Ta on alates 5. oktoobrist 2021 Vene mereväe Balti laevastiku ülem.

Viited

 Venemaa sõjaväelased
 Setud
 Sündinud 1968
Pierre Engvall

Pierre Ove Tommy Engvall (sündinud 31. mail 1996 Ljungbys) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib ründajana NHL-i klubis Toronto Maple Leafs.

Hooajal 2014–15 debüteeris ta Rootsi kõrgliigas Frölunda HC. Aastatel 2015–2017 mängis ta Rootsi esiliiga klubis Mora IK. Hooajal 2017–18 mängis ta Rootsi kõrgliiga klubis HV71.

2014. aastal valis Toronto Maple Leafs ta NHL-i draftis 188. valikuna. Hooaja 2017–18 lõpus asus ta mängima American Hockey League'is (AHÖ) Maple Leafsi noorteklubis Toronto Marlies ning võitis samal hooajal klubiga Calder Cup'i. 2018. aasta mais sõlmis ta Maple Leafsiga kaheaastase lepingu. NHL-is debüteeris Engvall 19. novembril 2019 mängus Vegas Golden Knightsi vastu ja lõi esimese värava kaks päeva hiljem mängus Arizona Coyotesi vastu. 2020. aasta veebruaris pikendas ta Maple Leafsiga lepingut kahe aasta võrra.

Viited

Välislingid 
 Pierre Engvall NHL.com lehel
 Pierre Engvall hockeydb.com lehel

Rootsi jäähokimängijad
Toronto Maple Leafsi mängijad
Sündinud 1996
Tervisealastele hädaolukordadele reageerimise Euroopa asutus

Tervisealastele hädaolukordadele reageerimise Euroopa asutus (inglise keeles European Health Emergency Preparedness and Response Authority (HERA)) on koroonapandeemia kandel Euroopa Liidus tervisealastele hädaolukordadele reageerimiseks loodav asutus.

Euroopa Komisjoni president Ursula von der Leyen teatas asutuse loomise kavast 2020. aastal. 2021. aasta 15. septembril teatati HERA asutamisest ning asutus peaks hakkama täies mahus toimima 2022. aasta alguses.

Vaata ka
 COVAX

Viited

Euroopa Liit
Euroopa Liidu institutsioonid