Harilik mürt

Harilik mürt (ka mirt) (Myrtus communis) on mürdilaadsete seltsi mürdiliste sugukonna taimeliik.

Botaaniline lühikirjeldus

Harilik mürt on igihaljas kuni 4 m kõrguseks kasvav põõsas või väike puu.

Hariliku mürdi lehed on vastakud, elliptilised kuni munajad, terveservalised.

Hariliku mürdi õied on valge värvusega, lõhnavad ja paiknevad lehtede kaenlas.

Hariliku mürdi vili on ümar või ovaalne tumesinine mari.

Klassifikatsioon

Varieteedid: Myrtus communis var. italica L.;

Levik

Harilik mürt kasvab looduslikult Euroopas, Aasias ja Põhja-Ameerika lähistroopilises osas.

Kultuurtaimena kasvatatakse harilikku mürti paljudes maades.

Kasutus ja toime

Maitsetaimena kasutatakse mürdilehti teatud piirkondades, sarnaselt loorberilehtedega, kastmete maitsestamiseks.

Mürditaimi külastanud mesilastelt on varem saadud mürdimett.  
 
Itaalias valmistatakse marjadest ja lehtedest alkohoolseid jooke Mirto Rossot ja Mirto Biancot.

Droogina kasutatakse hariliku mürdi lehti (Myrti folium) ja eeterlikku õli (Myrthi aetherolum).

Pikaajalisest kasutamisest hoolimata, ravivõtteid mürdiosadega kirjeldas juba arvatavasti Hippokrates, pole mürdi toimed (bioaktiivsus) teaduslikult tõestatud.

Tervistavate väidetena on mainitud mürdi toimet külmetus- ja seenhaiguste leevendamisel, närvisüsteemi rahustamisel ja uneaja pikendamisel.

In vitro katsetes on mürdi eeterlikul õlil tuberkuloosi mükobakteri kliinilistele isolaatidele inhibeeriv toime.

Vastunäidustusena on mainitud eeterliku õli ja selle preparaatide toimet lastele – näopiirkonda määritult võib see põhjustada bronhiaalastmat, ja seespidiselt manustatuna mõjub halvasti neile, kellel esineb seedeelundite (eriti maksa ja sapiteede) põletikke.

Eeterliku õli mürgine annus on üle 10 grammi. Õlis leiduv tsineool langetab vererõhku, tekivad hingamisraskused ja võib kujuneda kollaps. Mürgistuse korral vajab inimene arstiabi – hapnikumaski, diasepaami, atropiini jt aineid.

Kultuuris

Vanarooma mütoloogias oli see põõsas pühendatud armastusjumalanna Venusele. Legendi järgi oli Venus merevahust sündides ehitud mürdiokstega ning tema templite ümber kasvasid mürdipõõsad.

Mürdipärga on seostatud ka Jupiteri ja Ceresega.

Kreeklastele on mürt olnud armastuse ja surematuse sümbol.

Viited

Allikad

Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit :fr:Myrtus communis seisuga 16.06.2015.

Kirjandus
 Sedat Serce, Sezai Ercisli, Memnune Sengul, Kazim Gunduz, ja Emine Orhan, Antioxidant activities and fatty acid composition of wild grown myrtle (Myrtus communis L.) fruits, Pharmacogn Mag. 2010 jaanuar-märts; 6(21): 9–12., doi: 10.4103/0973-1296.59960, PMCID: PMC2881653 
 Toivo Niiberg, Mürt – põõsas otse paradiisist, 5. veebruar 2015

 Varieteedid
 Wissem Aidi Wannes, Baya Mhamdi, Jazia Sriti, Mariem Ben Jemia, Olfa Ouchikh, Ghaith Hamdaoui, Mohamed Elyes Kchouk, Brahim Marzouk, Antioxidant activities of the essential oils and methanol extracts from myrtle (Myrtus communis var. italica L.) leaf, stem and flower, Food and Chemical Toxicology, 48. väljaanne, nr 5, mai 2010, lk 1362–1370

 Kultuuris
 TOALILLED: Mürt – paradiisist pagendatud Aadama lill, pruudi ehe, 19.10.2004
 Myrtle

 Ehted
 Hellenistic Gold Myrtle Wreath, 4th-3rd Century BC, THEGUARDIAN.COM, 1. november 2014

Välislingid 
 

Mürdilised
Ravimtaimed