joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Erika (laev)

Erika, pardatähisega KL-101 oli Kaitseliidule kuulunud Jaroslavets-klassi kaater.

Ajalugu 
Laeva nimi oli ehitusjärgselt RK-134 ja see kuulus Riia ALMAVÜ -le. 

Eestisse toodi laev 1991. aasta detsembris ja Kaitseliidu omandusse läks see 24. juunil 1992. aastal nimega Erika. Erika seisis 1990. aastate algul Pirita sadamas, seejärel Paljassaares. Laeva üritati vahepeal anda ka Noorte Kotkaste kasutusse. Väljasõite ei toimunud ja laev kippus lõpuks sadamas uppuma. 

Hiljem tõsteti laev Miinisadamas veest välja ja lõigati vanarauaks.

Kaitseliidu käsutuses oli 1990-ndatel veel teisigi väiksemaid ujuvvahendeid.

Välislingid 
 http://russian-ships.info/eng/support/project_376.htm

Kaitseliit
Eesti sõjalaevad
Kontaktiteooria

Kontaktiteooria on keeleteaduses teooria, mille kohaselt keelte arengut mõjutavad enim keelekontaktid, ja üksteisega kontakteerudes muutuvad keeled üha sarnasemaks.

Kontaktiteoreetikud väidavad, et eesti keel hakkas kujunema Eesti alal pärast jääaja lõppu Kunda kultuuri kandjate järeltulijatest. Selle keele kujunemist on tugevasti mõjutanud kontaktid teiste läänemeresoome murretega, samuti naaberkeeltega. 

Tänapäevane eesti keel on kujunenud eesti murretest, põhjaranniku soomepärastest murretest ja lõunaeesti keele murretest.

Vaata ka
Keelekontakt
Kontaktlingvistika

Viited 

Keeleteadus
Ülo Vilimaa

Ülo Vilimaa (13. märts 1941 Tallinn – 27. september 2021) oli eesti balletitantsija, lavastaja, koreograaf ja maalikunstnik.

1962. aastal lõpetas Vilimaa Tallinna Koreograafiakooli, 1964–1965 täiendas end Leningradi Koreograafiakoolis. 1962. aastast oli ta Vanemuise balletisolist, 1967. aastast ka ballettmeister. 1974–1997 oli ta Vanemuise peaballettmeister ning 1997. aastast ka lavastaja.

1960.–1970. aastatel oli Vilimaa üks eesti balleti uuendajaist, muuhulgas korraldas ta mitmeid lühiballetiõhtuid ("Kontrastid" 1967, "Muinasjutud" 1969, "Maalid" 1969, "BCD" 1973, "Portreed" 1975).

Ülo Vilimaa on esinenud soolotantsijana, mänginud filmides ning lavastanud lisaks balletile ka oopereid, näidendeid ja muusikale. Samuti on ta tegutsenud maalikunstnikuna, tema näitusi on olnud Tallinnas ja Tartus.

Tema õde oli Aino Himbek.

Filmograafia
 1977 "Tornimuusika"
 1971 "Inspiratsioon"
 1968 "Katused ja korstnad" (ka koreograaf)

Lavarolle
 Kratt (Eduard Tubin, "Kratt")
 Paganini ("Paganini", Sergei Rahmaninovi muusika)
 Surm ("Surmatants", Camille Saint-Saënsi muusika)
 Albert (Adolphe Adam, "Giselle")

Lavastusi
 Alo Põldmäe "Merineitsi", 1974
 Giacomo Puccini "Madame Butterfly", 1975
 George Gershwin "Porgy ja Bess", 1983
 Lydia Auster "Tiina", 1984 ja Olomouci teatris 1986
 Eugen Kapp "Kalevipoeg" (1985)
 John Murrell "Mälu" (1988)
 Frederick Loewe "Minu veetlev leedi" (1990)
 Ruggiero Leoncavallo "Pajatsid" (1994)

Tunnustus
 1970 Eesti NSV teeneline kunstnik
 1985 Eesti NSV rahvakunstnik
 2001 Valgetähe III klassi teenetemärk
 2015 Rahel Olbrei nimeline auhind
 2016 Eesti Vabariigi kultuuripreemia elutöö eest
 Eesti Teatriühingu preemiad (1967, 1968, 1970, 1972, 1974, 1976, 1991)

Viited

Kirjandus
 Reet Kudu "Kired looja ümber" 2001 (autoriseeritud elulooraamat)

Välislingid
 Kati Murutar "Tallinna ära ehk viimane vaatus Ülo Vilimaa eludraamast Tartu linnas" Kroonika, 13. november 2001
 Ülo Vilimaa Eesti Filmi Andmebaasis
 "Ülo Vilimaa näitus Vanemuise väikeses majas" Vanemuise pressiteade, 5. oktoober 2012
 Margit-Mariann Koppel "Ülo Vilimaa tantsib pintsliga" Kultuur ja Elu, 2002
 "Tähelaev: Ülo Vilimaa" ETV, 18. oktoober (sine anno)
 "Vargad viisid balletikunstnik Ülo Vilimaa suvekodust viimsegi vara" SL Õhtuleht, 5. detsember 2000
 Andrus Esko "Ülo Vilimaa elu päästis nüri žilett" Õhtuleht, 7. aprill 2001
 Suri balletitantsja ja koreograaf Ülo Vilimaa (Eesti Teatriliidu järelehüüe). kultuur.err, 27. september 2021

Eesti maalikunstnikud
Vanemuise balletitantsijad
Valgetähe III klassi teenetemärgi kavalerid
Eesti NSV teenelised kunstnikud
Eesti NSV rahvakunstnikud
Sündinud 1941
Surnud 2021
Piediluco järv

Piediluco järv (itaalia keeles Lago di Piediluco) on järv Kesk-Itaalias Umbria ja Lazio maakondades, Terni ja Rieti provintsides.

368 meetri kõrgusel merepinnast asuva järve pindala on 158 hektarit, rannajoone pikkus umbes 13 kilomeetrit, valgla suurus 73 km². 

Umbes kilomeetri kaugusel järvest loodes moodustab Velino jõgi 165 m kogulangusega Marmore joa, maailma suurima inimkätega rajatud joa.

Viited

Välislingid 

 Piano stralcio per la salvaguardia delle acque e delle sponde del lago di Piediluco a cura dell'Autorità di bacino del fiume Tevere
 LIMNO andmebaas

Itaalia järved
Peter Elfelt

Peter Elfelt, sündinud Peter Lars Petersen (1866–1931), oli Taani fotograaf ja režissöör. Teda tuntakse Taani kino asutajana 1897. aastast, kui ta hakkas dokumentaalfilme tegema.

Biograafia 
Peter Elfelt sündis 1. jaanuaril 1866. aastal Taanis. Oma nime muutis ta Elfeltiks, kui ta hakkas filme tegema. Fotograafiat õppis ta 1893. aastal Hillerødis fotograaf Carl Rathsacki juures. Samuti õppis ta kaamerategija Jens Poul Anderseni juures. 1893. aastal avas Elfelt Kopenhaagenis oma kahe vennaga ateljee. Kui tema fotograafioskused täiustusid, hakkas ka tema äri õitsema ja 1901. aastal nimetati Elfelt kuningliku õukonna fotograafiks (Kongelige Hoffotograf). 

1896. aasta Pariisi reisi ajal õppis Elfelt põhjalikult kinondust Prantsusmaa leiutajalt Jules Carpentierilt. Tal oli Jens Poul Anderseni konstrueeritud filmikaamera. 1897. aasta algul filmis ta esimese Taani filmi "Kørsel med Grønlandske Hunde" ('Reis Gröönimaa kelgukoertega'). Järgnenud 15 aastal tegi ta mitu lühifilmi loodusest ja reportaaže Taani kuninglikust perekonnast. Elfelt valmistas kokku umbes 200 lühifilmi.

1903. aastal filmis Elfelt oma ainsa draama. Lühifilm "Henrettelsen" oli Taani esimene mängufilm. Film põhines tõestisündinud lool, kus üks prantsuse naine mõrvas oma kümme last. Peaosas oli Francesca Nathansen ja see filmiti Christiansborgi lossialal. Endiselt kaheldakse, kas filmi näidati ka avalikkusele. Kui 1926. aastal küsiti Elfelti käest, kas ta on kunagi draamat filminud, mäletas ta, et oli sel teemal suurt vastumeelsust tundnud. 

Elfelt tegi ka esimese reklaamfilmi. Üks näide on 1904. aastast pärit Svendborgi õlletehase reklaam bock'i õllest. 1901. aastal avas Elfelt kino København Kinoptikon. Kuigi Elfelt oli Taani kino asutaja, pidas ta filmi tegemist fotograafia kõrval oma teiseks tööks. 

Elfelt suri 18. veebruaril 1931. aastal.

Filmograafia
"Kørsel med Grønlandske Hunde" (1897)
"Kongelige skal fotograferes" (1899)
"Kejserinde Dagmars Ankomst til Helsingør" (1900)
"Czar Nikolai II's Ankomst til Helsingør" (1901)
"Dronning Alexandras Ankomst til Toldboden" (1902)
"Kejserinde Dagmars Ankomst til Bellevue" (1902)
"Kong Christian IX modtager Storhertug Friedrich-Franz af Mecklenburg Schwerin" (1903)
"Sylfiden" (1903)
"Tarantellen af Napoli" (1903)
"Kongejagt paa Hveen" (1903)
"Prinsesse Marie til Hest" (1903)
"De Kongelige paa Cykler i Fredensborg Slotsgaard" (1903)
"Henrettelsen" (1903)
"Kejser Wilhelms Ankomst til København" (1903)
"Ribe Domkirkes indvielse" (1904)
"Daniel Dalsgaards Kaffeforretning" (1904)
"Zigeunerdans af Troubaduren" (1906)
"Skiløb. Holmenkollen" (1906)
"Kong Haakons Besøg paa "Herluf Trolle" (1906)
"Orfeus og Eurydike" (1906)
"Livjægerne paa Amager" (1906)
"Kong Frederik VIII's Proklamation" (1906)
"Islands Altings Besøg i København" (1906)
"Kong Frederik VIII's Ankomst til Berlin" (1907)

Viited

Välislingid
Peter Elfelt IMDB lehel]
Peter Elfelt
Peter Elfelt

Taani fotograafid
Taani filmilavastajad
Sündinud 1866
Surnud 1931
Taar

Taar on endisaegne jook, mida valmistati jahule või leivale peale valatud vett hapendades.

Kirjeldus
Taar oli igapäevane talurahvajook Põhja– ja Ida-Euroopas. Eestis tehti taari alates 19. sajandist kuni 1930. aastateni. Jook oli levinud peamiselt Lõuna- ja Lääne-Eestis ning saartel.

Algul valmistati taari jämedast odra- või rukkijahust, 20. sajandi algul aga linnasejahust või rukki- ja linnasejahu segust. Jahude segu või nendest küpsetatud taaripäts pandi taariastjasse kurnale, valati kuum vesi peale ning lasti mõni päev hapneda. Taarile lisati maitseks köömneid, köömnevarsi, musta sõstra oksi, humalakeeduvett jms. Taar oli tunduvalt hapum jook kui hapurokk. Et taari jätkuks pikemaks ajaks, valati tarvitamisel astjasse külma vett juurde. Mõnikord tehti ka taaripudi: kuumale taarile lisati leivatükke ning maitseks suhkrut või mett, samuti muna, sibulat ja soola.

Vaata ka
Hapurokk
Kali
Mõdu

Viited

Kirjandus
Aliise Moora. Eesti talurahva vanem toit.  Kirjastus: Ilmamaa, 2007. ISBN: 9789985772126. 
Endla Jaagosild. Eesti kali, 1967. Eesti Rahva Muuseumi aastaraamat XXII, lk 240–264.

Välislingid
Mulgi taar ehk hapu kali. Sakala, nr. 49, 29 aprill 1940.

Joogid
Eesti köök
Eesti etnograafia
John Cale

John Davies Cale (sündinud 9. märtsil 1942) on kõmri muusik, helilooja, laulja ja muusikaprodutsent, kes oli eksperimentaalroki ansambli The Velvet Underground asutajaliige.

Ehkki kõige enam tuntakse tema tööd rokkmuusikas, on Cale tegutsenud mitmes žanris, sealhulgas klassikalises muusikas. Pärast lahkumist The Velvet Undergroundist 1968. aastal on ta avaldanud umbes 30 plaati. Tema soololoomingust on küllap tuntuim plaat "Paris 1919" ning tema versioon Leonard Coheni laulust "Hallelujah", samuti 1970. aastate keskel firmas Island Records salvestatud plaaditriloogia "Fear", "Slow Dazzle" ja "Helen of Troy".

Cale on olnud produtsent või musitseerinud koos paljude muusikute ja ansamblitega: Lou Reed, Nico, La Monte Young, John Cage, Terry Riley, Hector Zazou, Cranes, Nick Drake, Mike Heron, Kevin Ayers, Brian Eno, Patti Smith, The Stooges, The Modern Lovers, Art Bergmann, Manic Street Preachers. Ta on laulnud koos James Dean Bradfieldi, Marc Almondi, Element of Crime'i, Squeeze'i, Happy Mondaysi, LCD Soundsystemi, The Replacementsi ning Siouxsie and the Bansheesiga.

1996. aastal võeti Cale ansambli The Velvet Underground liikmena vastu Rock'n'rolli Kuulsuste Halli.

Diskograafia

Stuudioalbumid
 Vintage Violence (1970)
 The Academy in Peril (1972)
 Paris 1919 (1973)
 Fear (1974)
 Slow Dazzle (1975)
 Helen of Troy (1975)
 Honi Soit (1981)
 Music for a New Society (1982)
 Caribbean Sunset (1983)
 Artificial Intelligence (1985)
 Words for the Dying (1989)
 Walking on Locusts (1996)
 Nico: Dance Music (1998)
 HoboSapiens (2003)
 BlackAcetate (2005)
 Shifty Adventures in Nookie Wood (2012)
 M:FANS (2016)

Suurbritannia muusikud
Suurbritannia lauljad
Suurbritannia heliloojad
Suurbritannia muusikaprodutsendid
Walesi inimesed
Sündinud 1942
Riiasöödi tamm

Riiasöödi tamm on looduskaitsealune tammepuu, mis kasvab Harjumaal Viimsi vallas Metsakasti külas Riiasöödi talu maadel.

Puu vanus on 300 aastat, ümbermõõt 4,4 m, kõrgus 14 m ja juurkaela ümbermõõt 8,8 m.

Vaata ka
Harju maakonna kaitstavate loodusobjektide ja -alade loend

Välislingid 
 

Harju maakond
Viimsi vald
Kaitstavad looduse üksikobjektid
Amiens'i rahu

Amiens'i rahu oli 25. märtsil 1802 Prantsusmaal Amiens'i linnas Prantsusmaa ja Suurbritannia vahel sõlmitud rahuleping, mida on peetud Napoleon Bonaparte'i poliitika esimeseks suuremaks kõrghetkeks. Lepingule kirjutas Prantsusmaa nimel alla Joseph Bonaparte ja Suurbritannia nimel markii Charles Cornwallis.

Rahulepinguga tunnustas Suurbritannia Esimest Prantsuse Vabariiki. See tähendas alates 1798. aastast püsinud Napoleoni-vastase teise koalitsiooni lagunemist.

Lepinguga lepiti kokku sõjavangide vahetuses. Suurbritannia pidi loobuma enamusest Esimeses ja Teises koalitsioonisõjas vallutatud aladest:  Kapimaa ja Hollandi Lääne-India tuli tagastada Bataavia Vabariigile ning Briti väed pidid lahkuma Egiptusest. Suurbritannia säilitas vaid kontrolli Tseiloni ja Trinidadi üle. Prantsusmaa omakorda nõustus väed välja viima Kirikuriigist ja Napoli kuningriigist. 

Rahu ei püsinud kaua, juba 18. mail 1803 kuulutas Suurbritannia uuesti Prantsusmaale sõja.

Teine koalitsioonisõda
Rahulepingud
Katastrimõõdistamine

Katastrimõõdistamine ehk maamõõtmine (praktikas nimetatud ka: maakorraldustööd) on geodeesiaharu, mis muu hulgas tegeleb maakatastritega seotud geodeetiliste töödega ja koostab katastrikaarte.

Eestis reguleerib katastrimõõdistamist vastav määrus: "Katastrimõõdistamise teostamise ja katastrimõõdistamise kontrollimise kord".

Katastrimõõdistustöid teevad litsentseeritud spetsialistid, keda nimetatakse ka maamõõtjateks.

Viited

Välislingid
Katastrimõõdistamise teostamise ja katastrimõõdistamise kontrollimise kord (vaadatud 01.04.2013)

Geodeesia
Eesti Kaardikeskus

AS Eesti Kaardikeskus (lühend: EKK) asutati 1993. aastal ja oli Keskkonnaministeeriumi haldusalas tegutsev ettevõte, mis muu hulgas tegi riiklikke kartograafiatöid. Tegevus lõpetati 31.12.2017 .

EKK on osalenud Eesti põhikaardi kaardistustöödes. Suuremate tööde seas on olnud veel näiteks:
 1:50 000 Eesti baaskaardi digitaalse andmebaasi tootmine ja arendamine;
 1:20 000 paberkandjal Eesti põhikaardi toimetamine ja trükkimine;
 1:50 000 ja 1:250 000 Eesti kaitseväe kaartide tootmine ja trükkimine
 500 000 Eesti lennukaardi tootmine ja trükkimine;
 riigi kohanimeregistri väljatöötamine.

Viited

Välislingid
Ettevõte koduleht (vaadatud 1.04.2013)

Eesti ettevõtted
Karusepäev

Karusepäev ehk maretapäev on eesti rahvakalendri ja maausu püha, liikumatu pühana on karusepäev igal aastal 13. juulil. 

Karusepäeva on tähistatud Panga pangal Saaremaal Mustjala kihelkonnas.

Karusepäeval oli muuhulgas kombeks künda mõni vagu. See pidi tõrjuma rukkiussi.

Välislingid
Karusepäevast Maavalla Koja lehel

Eesti rahvakalender
Maarahva pühad
My Heaven Is Your Hell

"My Heaven Is Your Hell" on 30. märtsil 2004 ilmunud Lordi singel. 

800 esimese singliga sai kaasa ühe kaheksast erilisest Lordi kleebisest. 600 kleebisel on toonase Lordi liikme või kogu bändi allkirjad. 

"My Heaven Is Your Hell" oli esimene singel albumilt "The Monsterican Dream".

Singli lood 
"My Heaven Is Your Hell"
"Wake The Snake"

Koosseis 
 Mr. Lordi (laulja)
 Amen (kitarr)
 Kalma (basskitarr)
 Kita (trummid)
 Enary (klahvpillid)

Lordi
2004. aasta singlid
Operatsioon Beowulf

Operatsioon Beowulf sisaldas kaht Saksamaa plaani, et okupeerida II maailmasõjas Saaremaa, Hiiumaa ja Muhu. Mõlemad plaanid teenisid sama eesmärki. Beowulf II plaani järgne rünnak algas 8. septembril 1941 ja saavutas eesmärgi 21. oktoobril. 

Operatsiooni nimi tuleb vanimast germaani sangarieeposest "Beowulf".

Beowulf I 

See versioon eeldas Saksamaa kiiret edu Balti riikide hõivamisel. See oleks olnud Esimese maailmasõja aegse operatsiooni Albion uusversioon algusega Kuramaalt Lätist. Jäi teostamata, kuna Saksa vägede kiire Eestisse jõudmine takerdus.

Beowulf II 

See versioon, mis teostati, oli rünnak Eesti läänerannikult. See koosnes mh mitmetest diversioonirünnakutest – Südwind, Westwind ja Nordwind –, et ajada Nõukogude kaitsjad segadusse.

Vaata ka 
 Operatsioon Albion

Saksamaa Teises maailmasõjas
Sõjategevus Eestis 1941. aastal
Raihau Maiau

Raihau Maiau (sündinud 1. augustil 1992) on Prantsuse Polüneesia kergejõustiklane.

Isiklikud rekordid

Viited

Prantsuse Polüneesia inimesed
Sündinud 1992
Kergejõustiklased
Teadusajakirjanduse sõbra auhind

Teadusajakirjanduse sõbra auhind on auhind, mida annab välja Eesti Teadusajakirjanike Selts. Selleks on keraamik Piret Kändleri loodud kuju "Ökul".

Auhinna eesmärgiks on "esile tõsta, tänada ja tunnustada teadlast, kes tähelepanuväärselt asjatundlikul, entusiastlikul ja heatahtlikul moel teeb ajakirjanikega koostööd, pakkumaks ühiskonnaliikmetele üldmõistetaval ja meeliköitval kujul ajakohast ja asjatundlikku teavet teadusmahukatel ja teadusse puutuvatel teemadel".

Teadusajakirjanduse sõbra auhinda hakati välja andma 2011. aastal.

Laureaadid

2011 – vulkanoloog Heidi Soosalu
2012 – Tartu Observatooriumi vanemteadur ja Tartu Ülikooli dotsent füüsik Mart Noorma
2013 – akadeemik Tarmo Soomere
2014 – klimatoloog Ain Kallis
2015 – Tartu ülikooli füüsika instituudi direktor Jaak Kikas
2016 – molekulaarbioloog Toivo Maimets
2017 – Tallinna Tehnikaülikooli biorobootikaprofessor Maarja Kruusmaa
2018 – Tartu Ülikooli botaanika vanemteadur Aveliina Helm
2019 – Tartu Observatooriumi astronoom Laurits Leedjärv 
2020 – Tartu Ülikooli meditsiinilise mikrobioloogia ja viroloogia professor Irja Lutsar
2021 – Tartu Ülikooli loomaökoloogia kaasprofessor Tuul Sepp
2022 – Tartu Ülikooli matemaatilise statistika professor Krista Fischer

Vaata ka 

 Eesti teadusajakirjanike selts
 Eesti teaduse populariseerimise auhind

Viited 

Eesti auhinnad
Arnold Sorina

Arnold Sorina (sündinud 1. juunil 1988 Port Vilas) on Vanuatu kergejõustiklane (keskmaajooksja).

Ta osales 2012. aasta suveolümpiamängudel 800 meetri jooksus, kuid esimest voorust edasi ei pääsenud.

Isiklikud rekordid

Viited

Vanuatu inimesed
Sündinud 1988
Jooksjad
Karyne Di Marco

Karyne Di Marco (sündinud 14. märtsil 1978 Whyallas) on Austraalia naiskergejõustiklane (vasaraheitja).

Tema isiklik rekord vasraheites on 67.44 meetrit, mis on püstitatud 2004. aasta märtsis. Tema kuulitõukerekord on 10.88.

Viited

Austraalia kergejõustiklased
Sündinud 1978
Dieudonné Disi

Dieudonné Disi (sündinud 24. novembril 1980) on Rwanda pikamaa- ja krossijooksja.

Isiklikud rekordid

Viited

Rwanda sportlased
Sündinud 1980
Jooksjad
Emanuele Fuamatu

Emanuele Fuamatu (sündinud 27. oktoobril 1989 Sydneys) on Samoa kergejõustiklane (kuulitõukaja).

Fuamatu osales 2012. aasta suveolümpiamängudel, kus ta sai 35. koha. Sama aasta sisemaailmameistrivõistlustel oli ta 22. Fuamatu kuulitõuke rekord on 19.46 meetrit, mis on püstitatud 3. märtsil 2012 Melbourne'is ja kettaheite rekord 44.04.

Viited

Samoa inimesed
Sündinud 1989
Kuulitõukajad
Korstnapühkija

Korstnapühkija on isik, kelle ametiks on korstnate ja lõõride puhastamine tahmast. 

Tuleohutuse seadus §11 lõige 5: üks kord viie aasta jooksul peab ahju, kaminat või pliiti ning nende korstnat ja ühenduslõõri puhastama korstnapühkija kutsetunnistusega isik, kes väljastab küttesüsteemi tehnilise seisukorra ning ohutuse kohta korstnapühkimise akti.

Korterelamutes, ühiskondlikes hoonetes, ettevõtete hoonetes jne peab küttesüsteemi puhastama kutsetunnistusega korstnapühkija vähemalt üks kord aastas.

Kasutusel olevat ahju, kaminat või pliiti ning nende korstnat ja ühenduslõõri peab puhastama vastavalt vajadusele, kuid mitte harvemini, kui nende dokumentatsioonis on ette nähtud. Kui dokumentatsioon puudub või kui dokumentatsioonis ei ole ette nähtud muud sagedust, siis tuleb neid puhastada vähemalt üks kord aastas.

Tuleohutuse seadus §11 lõige 8: Ahju, kamina või pliidi ning korstna ja ühenduslõõri puhastamise käigus avastatud tuleohutusnõude rikkumisest ja tuleohust peab korstnapühkija kirjalikult teavitama valdajat ja Päästeametit kümne päeva jooksul alates puhastamise päevast.

Korstnapühkija tööd:

 puhastab küttesüsteemid, ventilatsioonisüsteemid, korstnalõõrid ja ühenduslõõri ning annab hinnangu küttekollete seisukorrale. Vajadusel likvideerib korstnapühkija ummistused korstnas ja vahetab tahmatopsid.
 dokumenteerib teostatud tööd ja annab kliendile vajalikud aktid.
 teavitab klienti ja päästeteenistuse tuleohutusjärelevalve ametnikke puudusega ja ohtlikest seadmetest.

Viited

Välislingid
 Korstnapühkimistööde juhend, MTÜ Eesti Korstnapühkijate Koda, vaadatud 16. mai 2015

Ametid
Tuletõrje
Helme koopad

Helme koopad (ka Helme Põrgu) on koopad Helme mõisa pargis Valga maakonnas Tõrva vallas.

Koopad on uuristunud (hiljem ka inimese laiendatud) Burtnieki lademe kollakashalli liivakivisse.

Koobastes leidub paljandeid (Helme koopa paljandid). 

Esialgselt koosnes Helme koobastik seitsmest omavahel käikudega eraldatud ja kuni 3 meetri kõrgusest koopast. Suurimad neist koobastest kandsid nimesid: Vanakurja vats ja Moosese kirik.

Rahvapärimuses
Rahvajutu järgi viis koobastest üks käik Viljandisse, teine käik Pokardisse ja kolmas käik Helme kiriku juurde.

Galerii

Viited

Välislingid

 
 
 
 

Eesti koopad
Tõrva vald
Hadhari Djaffar

Hadhari Djaffar (sündinud 17. novembril 1978) on Komooride sprinter.

Ta osales 100 m jooksus 2000 ja 2004. aasta suveolümpiamängudel. Ateena olümpiamängudel oli ta Komooride lipukandja.

Talle kuulub Komooride rekord 100, 200 ja 400 meetri jooksus.

Isiklikud rekordid

Viited

Komooride inimesed
Sündinud 1978
Jooksjad
Mamma Maria (laul)

"Mamma Maria" on populaarne laul, mille autoriteks on itaallased Cristiano Minellono ja Dario Farina. Loo laulis tuntuks ansambel Ricchi e Poveri. Lugu avaldati nende 1982. aastal ilmunud samanimelisel albumil, singlina anti laul välja 1983. aastal. 

Eesti keeles on laulu esitanud Mait Maltis.

Lugu on esitanud veel Conny & Jean, Müncheni sümfooniaorkester, Willy Sommers, Diana Sorbello, Sasha & Davy.

Välislingid
Ricchi e Poveri – Mamma Maria Youtube

1982. aasta laulud
1983. aasta singlid
Taani Punase Risti ambulatoorium

Taani Punase Risti ambulatoorium ehk Taani Punase Risti ambulants (kuningas Valdemar II auks ka Valdemar II Võitja ambulants; taani keeles Valdemar Sejr Ambulancen) oli 1919. aastal Eesti Vabadussõja ajal Valgas tegutsenud laatsaret. Ambulatoorium moodustati Briti Punase Risti toetusel ning selle juhatajaks oli ülemarst doktor Ludvig Boye Lundstein. Laatsareti personali kuulusid peale juhataja veel 4 Taanist tulnud arsti ja 12 halastajaõde. Haigemaja oli 90-kohaline ning selles viibis ravil suurem osa Taani vabatahtlike kompanii haigeid ja haavatuid, kuid samuti Eesti sõjaväelasi. Taani Punane Rist pakkus ravimiabi ka Eesti sõjaväe tervishoiuasutustele. Ambulatooriumi tegevus kestis 13. juulist kuni 30. novembrini 1919.

Vaata ka
Eesti Punane Rist

Viited

Välislingid 
Foto rahvusarhiivis

Meditsiin
Eesti Vabadussõda
Karlo Funk

Karlo Funk (sündinud 1971) on eesti ajakirjanik ja filmikriitik.

Ta on õppinud Tartu Ülikoolis ajalugu ja filosoofiat. Ta olnud töötanud kultuuriajakirjanikuna (ajalehtedes Noorte Hääl, Päevaleht ja Eesti Ekspress) ning teinud filmisaateid televisioonis ja raadios.

Aastatel 1999–2000 töötas ta reklaamifirmas Tank, 2001–2006 Eesti Filmi Sihtasutuses välissuhete juhina ja 2006–2013 peaeksperdina. Aastatel 2013–2016 oli ta Eesti Instituudi direktor. Seejärel töötas lühikest aega Telia digi-TV hankejuhina ja ERRis. Alates 2020. aasta kevadest on ta Eesti Filmimuuseumi kuraator.

Tunnustus 

 2000 Aasta filmiajakirjanik
 2000 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (filmikriitiku preemia)

Välislingid
 Margit Tõnson. Kuldne mees Karlo Funk Eesti Ekspress / Areen, 21. oktoober 2010

Eesti ajakirjanikud
EYS Veljesto liikmed
Sündinud 1971
Stanislaw Tillich

Stanislaw Rudi Tillich (sündinud 10. aprillil 1959 Kamenzi linna lähedal Neudörfelis (Saksamaa)) on sorbi rahvusest Saksamaa poliitik (CDU). Alates 28. maist 2008 kuni 12. detsembrini 2017 oli ta Saksimaa (Sachsen) peaminister.

Elu

Stanislaw Tillich pärineb sorbi katolikust perekonnast. Kuigi ta isa Rudi Tillich oli luterlane, kasvatas ta poega vastavalt ema usule oma kodumaa religioosseid traditsioone austavaks katoliiklaseks. Pärast hariduse omandamist Sorbi Keskkoolis Bautzenis 1977 läbis Tillich sõjaväeteenistuse (kuni aprillini 1979) endise SDV (Saksa Demokraatlik Vabariik) piirivägedes. Aastatel 1979–1984 õppis ta Dresdeni Tehnikaülikoolis ja lõpetas selle elektroonikainseneri diplomiga. 1984 asus konstruktorina tööle Kamenzi elektroonikaettevõttes. 1. oktoobrist 1987 kuni 24. maini 1989 töötas ametnikuna Kamenzi ringkonna volikogus, alates maist 1989 oli ta volikogu aseesimees ning vastutas kaubandus- ja varustusvaldkonna eest. 1989–1995 tegutses ettevõtjana. Stanislaw Tillich elab Panschwitz-Kuckaus, on abielus ja kahe lapse isa.

Poliitiline karjäär

1987 astus Tillich SDV-s CDU-sse. Võrreldes SED-ga (Saksamaa Sotsialistlik Ühtsuspartei) suhtuti endises SDV-s CDU-sse kui "kahest pahest väiksemasse". 1990. aastast oli ta üleriigilise CDU liige. 18. märtsil 1990 valiti ta esimestel vabadel valimistel Volkskammeri (Rahvakoda) saadikuks. Volkskammeris esindas ta etniliste vähemuste ja SED ohvrite huve. Pärast Saksamaa taasühinemise käigus Volkskammeri laialisaatmist töötas Tillich kuni 1994. aastani vaatlejana Euroopa Parlamendis. Euroopa Parlamendi 4. koosseisu kuulus ta juba saadikuna ning oli eelarvekomisjoni aseesimees ja Euroopa Liidu eelarve pearaportöör. Aastatel 1992–1999 oli ta EVP (Euroopa Rahvapartei) juhatuse liige.

1999. aastal kutsus toonane Saksimaa peaminister Kurt Biedenkopf ta oma kabinetti tööle. Kuni 2002 oli Tillich Saksimaa Euroopa asjade minister, hiljem kuni 2004. aastani minister ja riigikantselei juhataja ning alates 2004. aastast Saksimaa keskkonna- ja põllumajandusminister. Selles ametis keskendus ta Elbe jõe tulvavee eest kaitsvate rajatiste ülesehitamisele augustis 2002. 2007 sai temast Saksimaa rahandusminister.

24. mail 2008 valiti Tillich CDU Saksimaa üldkogul Saksimaa CDU esimeheks, 28. mail valiti ta Saksimaa peaministriks.

Kohaliku parlamendi valimistel 30. augustil 2009 kogus Tillichi juhitud CDU 40,2% häältest. Kuna FDP (Vaba Demokraatlik Partei) kogus 10% häältest, moodustas Tillich CDU-FDP valitsuskoalitsiooni ja 29. septembril 2009 valiti ta uuesti peaministriks.

Novembris 2010 valiti Tillich Saksamaa CDU presiidiumisse ja 4. detsembril 2012 uuesti samasse ametisse.

Muu

Tillich räägib lisaks sorbi ja saksa keelele ka inglise, prantsuse, tšehhi ja poola keelt. Vähesel määral räägib ka vene ja itaalia keelt.

Autasud

Saksamaa poliitikud
Sorbid
Saksimaa
Saksamaa ettevõtjad
Sündinud 1959
Saksamaalt valitud Euroopa Parlamendi liikmed
Sten Tamkivi

Sten Tamkivi (sündinud 3. märtsil 1978 Tartus) on Eesti ettevõtja, kes tegutseb peamiselt infotehnoloogia valdkonnas.

Tamkivi olnud aktiivne osaline Eesti tehnoloogiasektori arengut saatvas ühiskondlikus diskussioonis, mis puudutab tarkade töökohtade loomise soodustamist, reaalainete ja arvutiteaduste hariduse edendamist, välistalentide meelitamist Eestisse ja ühiskonna suuremat avatust ja tolerantsi. Ta on olnud ka Eesti presidendi Toomas Hendrik Ilvese nõunik, juhtinud Eesti IT Akadeemia juhtkomiteed, kuulunud IT ja Telekomifirmade Liidu juhatusse.

Elulugu 
Ta lõpetas aastal 1996 Miina Härma Gümnaasiumi, on õppinud Tartu Ülikoolis suhtekorraldust ja teabekorraldust. 

Ta oli Skype Eesti juht 2005–2012. Enne Skype'i tööleasumist oli ta tarkvaraarendusfirma Helmes arendusjuht. Pärast Skype Eesti juhi kohalt lahkumist lõpetas Tamkivi Stanfordi ülikooli ärikooli magistriprogrammi Californias. Aastal 2013 resideeris ta riskikapitaliettevõttes Andreessen Horowitz.

2014. aastal asutas Tamkivi koos Silver Keskküla ja Balaji S. Srinivasaniga internetifirma Teleport, mille omandas 2017. aasta märtsis Suurbritannia ettevõte Move Guides. Tamkivi jätkab tööd ühendatud ettevõtte, mille nimeks on alates aprillist 2018 Topia, juhtkonnas.

Isiklikku
Tema isa Raivo Tamkivi (1953–2012) oli eesti füüsik ja teadusparkide rajaja, ema Külli (Tamkivi) Trummal (1954–) on folklorist ja kirjandusteadlane. Vanaisa Paul Tamkivi (1927–2012) oli elektrotehnikateadlane. Vanaonupoeg Jaanus Tamkivi on poliitik.

Tamkivi abiellus 2003. aastal Ede Schank Tamkiviga ning neil on neli last: poeg Gustav Paul, tütar Etta Lin, poeg Stig Leif ja poeg Eik Satoshi.

Tunnustus
2007 Valgetähe IV klassi teenetemärk
2009 Kolme Tähe IV klassi orden
2009 Silmapaistev Noor Eestlane (The Outstanding Young Person of the Year, Estonia)

Viited

Välislingid
 Toomas Sildam: "Sten Tamkivi: vabaduse hõnguga Eesti on inimestele kui kiirendi" ERR, 8. oktoober 2021

Eesti informaatikud
Eesti ettevõtjad
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Kolme Tähe ordeni kavalerid
Miina Härma Gümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1978
Kloostrikivid

Kloostrikivid (ka: Kirikukivid, Palmse kivikülv) on Lääne-Virumaal Haljala vallas Palmse pargis asuvad rabakivirahnud.

Kivid võeti kaitse alla juba 1937. aastal nime all "Rändrahnude rühm Palmses". Praegu jäävad kivid Lahemaa rahvuspargi alale.

Kividest 6 rahnu on üle 5 m läbimõõduga ja 8 rahnu 3–5 m läbimõõduga. Suurima rahnu ümbermõõt on 22,6 m.

Viited

Välislingid
 

Eesti rändrahnud
Haljala vald
Simone Aaberg Kærn

Simone Aaberg Kærn (sündinud 1969 Kopenhaagenis) on taani kunstnik.

Tema tuntumad teosed on dokumentaalfilm "Smiling in a War Zone" (2007) lennust Kabuli sõja ajal ja Taani peaministri Anders Fogh Rasmusseni portree.

Elulugu
Nooruses oli ta aktivist ja skvottija.

Haridus
Aastatel 1993–1998 õppis ta Taani Kunstiakadeemias. Rööbiti õppis ta Londoni õppeasutuses Goldsmith College of Fine Art ning sai Suurbritanniast erapiloodi paberid.

Looming
Ta on loonud maale, videokunsti teoseid, installatsioone ja muud. Ta nimetab oma suunda, mis ühitab feminismi ja lendamise, aerofeminismiks. Lendamine on individuaalse vabaduse sümbol ning õhuruum sümboliseerib poliitiliste piiride puudumist. 

Portreede sarja "Sisters in the Sky" USA, Nõukogude Liidu ja Suurbritannia sõjalenduritest teises maailmasõjas on näidatud paljudes kohtades, sealhulgas Veneetsias 1999.

Ta tegi teledokumentaalfilmide sarja "Sisters in the sky – en roadmovie fra luften" sellest, kuidas ta koos Stine Kirsteiniga lendas USA-s ringi ning kohtus teise maailmasõja aegsete naislenduritega. Sarja näitas 1999 DR2.[3] 

2006. aastal lendas ta oma 40-aastase Piper Coltiga Lille Skensvedist Kabuli, et leida noor naine, kelle suurim unistus on olla piloot. Koos kaasinstruktor Magnus Bejmariga tegi ta sellest dokumentaalfilmi "Smiling in a Warzone", mis esilinastus Taanis septembris 2006.

Näitused
2006 – isikunäitus "Open Sky" Malmö Konsthallis
2010 – isikunäitus "Seize the Sky" (8 videot aastatest 1995–2008) San Diego Osariigi Ülikooli kunstigaleriis

Tunnustused
1997 – Taani aasta kunstnik

Viited

Välislingid
, Kvindernes blå bog

Taani kunstnikud
Sündinud 1969
Søren Kelstrup

Søren Kelstrup (sündinud 1961) on Taani diplomaat, Taani suursaadik Eestis aastail 2012–2017.

Ta lõpetas 1992. aastal Aarhusi ülikooli politoloogia alal.

Aastatel 2001–2005 oli ta Taani esindaja Genfis Maailma Kaubandusorganisatsiooni juures.

Aastatel 2006–2012 töötas ta Taani välisministeeriumi kaubanduspoliitika osakonna juhatajana.

Tunnustused
 2017 Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk

Viited

Taani diplomaadid
Välismaa suursaadikud Eestis
Maarjamaa Risti I klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1961
Otto Borch

Otto Rose Borch (1. september 1921 Aarhus – 21. märts 2013) oli Taani diplomaat.

Aastatel 1944–1945 osales ta vastupanuliikumises ning oli illegaalse ajalehe Fri Presse toimetaja.

Pärast Saksa okupatsiooni lõppemist asus Otto Borch õppima ja sai 1948. aastal juristi diplomi. Aastatel 1948–1949 õppis ta New Yorgis Columbia ülikoolis.

Aastal 1949 asus ta tööle Taani välisministeeriumi. Ta töötas muu hulgas mitmes ametis ministeeriumis, saatkonna sekretärina Bonnis, nõunikuna Taani esinduses NATO juures, Taani esindajana ÜRO juures ning muu hulgas Kuuepäevase sõja ajal Taani esindajana ÜRO Julgeolekunõukogu juures ja hiljem Brüsselis suursaadikuna NATO juures.

Aastatel 1974–1976 oli ta Taani välisministeeriumi poliitilise osakonna juhataja, seejärel kuni 1983. aastani Taani suursaadik Washingtonis. Aastatel 1988–1991 oli ta Taani suursaadik Stockholmis.

Pärast seda, kui taastati diplomaatilised suhted Taani ja Eesti vahel, sai Otto Borchist 26. augustil 1991 esimene Taani suursaadik Eestis pärast iseseisvuse taastamist.

Viited

Välislingid
 Järelehüüe Altinget.dk
 Den Store Danske

Taani diplomaadid
Välismaa suursaadikud Eestis
Sündinud 1921
Surnud 2013
Eesti Kodu

Eesti Kodu on Taanis tegutsev ühendus, mis koondab Kopenhaageni piirkonnas elavaid eestlasi ja Eesti vastu huvi tundvaid inimesi.

Eesti Kodu aitab Taanis elavatel ja õppivatel eestlastel omavahel ühendust pidada, vahendab kontakte ning korraldab ühenduse liikmetele ekskursioone, piknikke, pidusid, spordi- ja kultuuriüritusi.

Ühendus asutati 1922. aastal. Sõja ajal tegevus soikus. Pärast sõda oli Taanis palju eesti põgenikke ning 1948. aastal otsustati seltsi tegevust jätkata. Seltsil oli tollal 71 liiget. Koos tähistati muu hulgas väliseestlaste päeva novembri viimasel pühapäeval ning Eesti Vabariigi aastapäeva. Taani eestlased tegid tihedat koostööd Lõuna-Rootsi eesti kogukonnaga, näiteks osaleti Lundi Eesti Maja ostmisel ja rajamisel.

Ühendus toetab muu hulgas Kopenhaageni Eesti Pühapäevakooli ja eesti laste klubi tegevust. Alates 2007. aastast tegutseb eestlaste laulukoor.

Vaata ka
 Eesti Kirik Taanis

Välislingid
 Koduleht
 Eesti Kodu Facebooki leht

Väliseesti organisatsioonid
Leo Karpin

Leo Karpin (19. august 1946 – 3. november 2014) oli eesti tele- ja filmirežissöör.

1963–1967 õppis ta Tartu Ülikoolis ajalugu. 

Eesti Televisioonis alustas tööd 1960. aastatel "Aktuaalse kaamera" assistendina. Tegi muuhulgas kaastööd Kesktelevisioonile ("Kutsuv tuluke") ning oli paljude muusikafilmide ja -saadete režissöör. 1972 oli Karpin üks ETV saatesarja „Kaks takti ette” algatajaid ja 1993–2002 oli ta tegev Eurovisiooni lauluvõistluse saadetega. Teletöö lõpuperioodil oli saatesarja "Klaver põõsas" režissöör. Karpin töötas ETV-s 2002. aastani, hiljem tegutses eraettevõtjana.

Filme
1969 	"Tantsugalerii"
1970 	"RAM"
1970 	"Duett-duell"
1971 	"Mängib Abi Zeider"
1972 	"Päev keemiata"
1978 	"Džäss - 78"
1979 	"Olümpiaregati tähed"
1981 	"Regatirütmid"
1981 	"Jaak Joala"
1982 	"Teisikud"
1984 	"Läänemere tuuled"
1986 	"Anne Veski"

Viited

Eesti filmilavastajad
Sündinud 1946
Surnud 2014
Laulumäe kivi

Laulumäe kivi (ka: Laulikumäe kivi, Laulimäe kivi) on rabakivist hiidrahn, mis asub Harju maakonnas Jõelähtme vallas. 

Rabakivi mõõtmed on 15,9 x 13,1 x 5,0 m, ümbermõõt 43,2 m ja maht (maapealne) 317 m3.

Viited

Välislingid
 

Eesti rändrahnud
Jõelähtme vald
Erich Girgensohn

Erich Girgensohn (16. august 1878 Karksi – 30. juuli 1940 Hohenkrug, Pommeri) oli baltisaksa päritolu Eesti arst.

Ta õppis aastatel 1896–1901 Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, mille lõpetas arsti astme väärilisena.

Ta omandas naiste- ja sisehaiguste eriala ning töötas Peterburis Aleksandra Instituudis ja Peterburi Evangeeliumi Haiglas naistearstina, samuti Narva-Jõesuus naisteosakonna ordinaatorina. Aastal 1921 opteerus ta Eestisse ja töötas siis Tallinnas eraarstina naiste- ja sisehaiguste erialal.

Aastal 1939 repatrieerus ta koos perega Saksamaale, kus ta aastal 1940 Hohenkrugis Stettini lähedal Pommeris (praegu Szczecini Zdunowo linnaosa, Lääne-Pomorze vojevoodkonnas Poolas).

Isiklikku 
Ta oli abielus Benita Schottländeriga. Tema isa Julius Leo Immanuel Girgensohn oli Kaarma ja Karksi Peetri koguduse õpetaja, vend Karl Gustav Girgensohn oli Tartu Ülikooli usuteaduskonna professor ja Tartu religioonipsühholoogia koolkonna rajaja, vanaisa Christoph Reinhold Girgensohn oli Jaunpiebalga koguduse õpetaja, teine vanaisa Johann Reinhold Hunnius oli Karja Katariina koguduse õpetaja.

Kirjandus 
 Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960. Lk. 61.

Eesti arstid
Arstide Koja nõukogu liikmed
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Baltisakslased
Sündinud 1878
Surnud 1940
Emmelie de Forest

Emmelie Charlotte-Victoria de Forest (sündinud 28. veebruaril 1993) on taani laulja.

Emmelie de Forest esindas lauluga "Only Teardrops" Taanit 2013. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Malmös. Laul valiti Eurovisiooni lauluvõistluse Taani eelvooru lauluvõistluse Dansk Melodi Grand Prix kümne osaleja seast. Ta pääses Eurovisiooni poolfinaalist edasi ja võitis 281 punktiga Eurovisiooni lauluvõistluse.

Ta kasvas üles Mariageris, hakkas varakult laulma ja tegi juba 14-aastasena Šoti muusiku Fraser Neilliga kaasa Taani ringreisi. Ringreisil esitasid nad nii endi laule kui ka Nirvana ja Johnny Cashi loomingut bluusi- ja folkmuusikatöötluses. Oluline osa tema lavasõus on kingadel või siis nende puudumisel.

Viited

Taani lauljad
Eurovisiooni võitjad
Sündinud 1993
Kuimetsa karstiala

Kuimetsa karstiala (ka: Kuimetsa Iida urked, Iida urked, Iie urked, Iida karstiala) on karstiala Rapla maakonnas Rapla vallas ning Harjumaal Juuru kihelkonnas, Kuimetsa külas. 

Karstiala asub 33 hektaril ja on võetud kaitse alla (Kuimetsa maastikukaitseala). Kuimetsa karstiala on Eesti kõige ulatuslikum karstikoobastik. Karstialal on võimalik tutvuda haruldaste stalagmiitide, nahkhiirte, avarate koobastega. Kuimetsa karstialal on näha mitmeid karstivorme: langatusorge, lehtreid, lohke, kanaleid ja koopaid. 

Osaliselt kamardunud karst on arenenud loopealsetel Ordoviitsiumi ladestu Porkuni lademe lubjakivides. Salajõe pikkus on 5-6 km. Kuimetsa karstialal on geoloogiline, maastikuline, ökoloogiline (koopafauna, lootaimestik) ja veekaitseline tähtsus.

Kuimetsa karstiala
Kohalik rahvas nimetab karstiala lihtsalt Iida urgeteks. Lääne Mustsoo osast põhja poole voolavad oja veed neelduvad maa alla Iida talu juures, kus tuleb vastu 1,5 meetri kõrgusega paesein. Seal avaneb ka poole meetri kõrgune koopasuu. Karstiala karstiõõnsustes voolab oja ning selle peal asuvad langatusvormid (orud ja lehtrite ahelad), mida on näha pinna pealt karstivormide kogumina ja on tekkinud lagede sissevajumisel. Koopad asuvad langatusvormide põhjas ja külgedel. Kunagi voolas karstialadel rohkelt vett, mida karstiala koopad vastu võtta ei suutnud ja sisse vajusid. 

Märgitud on ka 1994. aastal suurvee ajal veetase, mis on üks meeter kõrgemal praegusest talu teepinnast. Iida karstialal asub ka Kuimetsa suurkoobas, mida võib nimetada Eesti pikimaks looduslikuks koopaks ja mille läbimõõt on küll kõiges pool meetrit, kuid sisemuses asetseb kahe meetri kõrgune ja kümne meetri laiune ruum.  

Kaitse alla on võetud Kuimetsa karstiala 1959. aastal. Geoloogide sõnul on karstivormid tekkinud mandrijää taandumisel.  

Suurema osa aastast on Kuimetsa karstikoopad kuivad ning inimjalale läbitavad, suurvetega valgub maa-aluste jõgede vesi ka karstialale.

Ajalugu
Koobastikku on nimetatud ka Iie urgeteks. Rahvapärimuse järgi on usutud, et seal elasid Iida-nimelised loomad, keda inimesed kartnud. Ka on urgetes nähtud kohapärimuse järgi "tonte ja vaimusi", sinna olla vajunud Iida või Hiida linn, mis pärimuse järgi võib üles tõusta. Urgetesse vajunud linna tulesid olevat muistendi järgi mõisa öövaht kord uusaasta öösel metsa kohal hiilgamas näinud. Hiie-toponüümika ja pärimuses kirjeldatud ebatavalised nähtused annavad kohapärimuse uurija Jüri Metssalu hinnangul tunnistust, et tegu on pühapaigaga. 

Läti Henriku kroonika on seni vanim viide Kuimetsa koobaste kohta. Kroonikas märgitakse, et 1219. aastal sakslaste ja liivlaste sõjakäiguajal Harjumaale suitsu abil lämmatasid ligikaudu 1000 inimest, kes olid pugenud karstiala koobastesse peitu.

Viited

Välislingid
 

Eesti karstialad
Rapla vald
Juuru kihelkonna looduslikud pühapaigad
Pühad koopad
Somerville

Somerville võib tähendada järgmist:

Isikunimena
Amanda Somerville (sündinud 1979), USA laulja ja laulukirjutaja
Bonnie Somerville (sündinud 1974), USA filminäitleja
Edith Anna Somerville (1858–1949), iiri kirjanik
Geraldine Somerville (sündinud 1967), iiri näitlejanna
Greg Somerville (sündinud 1977), Uus-Meremaa ragbimängija
Gronya Somerville (sündinud 1995), Austraalia sulgpallur
Jimmy Somerville (sündinud 1961), šoti popmuusik
 John Somerville (1560–1583), Briti vandenõulane Inglismaa kuninganna Elizabeth I vastu
Mary Somerville (1780–1872), šoti astronoom ja matemaatik
 Phyllis Somerville (1943–2020), USA filminäitleja
Raymond Somerville (sündinud 1937), USA jääkeegli mängija
Shirley-Anne Somerville (sündinud 1974), šoti poliitik
Tim Somerville (sündinud 1960), USA jääkeegli mängija

Kohanimena
Somerville (USA Alabama osariigis)
Somerville (USA Indiana osariigis)
Somerville (USA Lõuna-Carolina osariigis)
Somerville (USA Maine'i osariigis)
Somerville (USA Massachusettsi osariigis)
Somerville (USA Mississippi osariigis)
Somerville (USA New Jersey osariigis)
Somerville (USA Ohio osariigis)
Somerville (USA Tennessee osariigis)
Somerville (USA Texase osariigis)
Somerville (USA Virginia osariigis)

Muu
Somerville (kraater), väike kraater Kuu lõunapoolkeral

Vaata ka
Summersville
Albert Vahtramäe

Albert Vahtramäe (1938. aastani Vahtram; 20. jaanuar 1885 – 23. veebruar 1965) oli eesti teatrikunstnik.

Ta omandas hariduse Peterburis Kunstide Edendamise Seltsi koolis.

Isiklikku 
Tema tütar oli kunstnik Lilian Härm.

Viited

Välislingid
Foto

Eesti teatrikunstnikud
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1885
Surnud 1965
IOS 6

iOS 6 on versioon iOS-i mobiilseadme operatsioonisüsteemist Apple Incilt. Viimane versioon iOS 6-st on 6.1.3. Enne seda oli väljas iOS 5.

Ajalugu
Opsüsteemi iOS 6 esitleti 11. juunil 2012, WWCD 2012-el. Sarnaselt eelmiste iOS-i versioonidega ei toeta see vanemaid seadmeid, eriti iPodi (3. põlvkond) ja iPadi (originaal). See versioon toetab iPhone 3GS-i või uuemat, iPod touchi (4. põlvkond) või uuemat, iPad 2 või uuemat versiooni ja iPad mini.

12. septembril 2012 San Francisco Yerba Buena kunstikeskuses avaldas Apple kolm IOS 6-ga seotud toodet; järgmise põlvkonna iPhone'i, (iPhone 5) väljatulekuaja, äsja ümberkujundatud iPod Touchi (5. põlvkond) ja eeldatava iOS 6.0 väljatulekuaja. Teatati, et iOS 6 tuleb välja 19. septembril.

Kuigi iOS 6 oli iPhone 5-ga kaasas, alustades tööd 21. septembrist, siis teiste seadmete jaoks oli see vaja uuendada või installida see iTunesi kaudu hangituna. Värskendus iTunesi versioonile 10.7, mis ilmus 12. septembril, oli vajalik paigaldada läbi iOS 6.

Funktsioonid
iOS 6-lt on eemaldatud 2 märkimisväärset äppi: Google Maps ja YouTube.

Vaata ka
 iOS
 iOS 10
 iOS-i ajalugu

Viited

Apple'i operatsioonisüsteemid
Vahtrepa maastikukaitseala

Vahtrepa maastikukaitseala (ka: Kallaste maastikukaitseala) on maastikukaitseala Hiiumaal Hiiumaa vallas. Kaitseala pindala on 1388 ha, millest veeosa moodustab 452 ja maismaaosa 936 ha.

Kaitseala eesmärk on muu hulgas hoida ordoviitsiumi lubjakivipaljandit (Vahtrepa pank), loo- ja rannakooslusi, sealset traditsioonilist pärandkultuurmaastikku.

Viited

Välislingid
 

Eesti maastikukaitsealad
Hiiumaa vald
Aino Asszonyi

Aino Asszonyi (sünninimi Aino Pori; 1962–1970 Aino Meel; 11. juuni 1939 Tallinn – 10. veebruar 2005 Tallinn) oli eesti arhitekt ja laskesportlane.

Ta lõpetas 1957. aastal Tallinna 20. Keskkooli ja 1964. aastal ERKI arhitektina.

Ta tuli Eesti meistriks väikepüssiharjutustes aastatel 1959–1965 kaks korda individuaalselt ja neli korda võistkonna koosseisus ning püstitas ühe individuaalse Eesti rekordi ja osales üheksa võistkondliku rekordi püstitamisel.

Aastatel 1968–1973 oli ta Põlva rajooni arhitekt. Ta projekteeris muu hulgas Põlva siselasketiiru ja aitas kaasa Elva laskebaasi ehitamisele. Aastatel 1978–1987 töötas ta Ehituskomitee osakonnajuhatajana ja 1987–1990 Arhitektide Liidu vastutava sekretärina.

Isiklikku
Tema isa oli muusik Johannes Pori. 

Aastatel 1962–1970 oli ta abielus kunstnik Raul Meelega.

Tema tütar teisest abielust on laulja Aile Asszonyi.

Viited

Välislingid
 
Kuidas olla kikkis kui noor kukk Terviseleht

Eesti arhitektid
Eesti laskurid
Eesti Kunstiakadeemia vilistlased
Sündinud 1939
Surnud 2005
Pärnamäe kalmistule maetud
Munandid

Munandid ehk testised (ladina keeles ainsuses testis, mitmuses testes, vanakreeka keeles όρχις orchis, inglise keeles mitmuses testicles) on paljude selgroogsete isasloomade endokriinsüsteemi sugunäärmed ja kuse-suguelundkonna paarilised suguelundid.

Munandite areng, anatoomia, asend, närvid, sooned (arterid, veenid, lümfisooned), morfoloogia, funktsioonid, hormoonid ja histoloogia ning patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.

Roomajad

Maolistel 
Isastel madudel on kaks munandit: parem ja vasak munand, mille asend võib erineda olenedes neerude asendist, kuid harilikult neerupealiste läheduses. Munandeid varustavad verega munandiarterid ja vere äravoolu tagavad munandiveenid. Munanditest toimub lümfi äravool. Kummastki munandist väljub seemnejuha.

Imetajad

Koduloomadel

Välisehitus 
Munandil eristatakse:
peaotsa (extremitas capitata)
sabaotsa (extremitas caudata).

Siseehitus 
Munand koosneb stroomast ja munandiparenhüümist.

Mehel 
Mehel on munandid paarilised sisesuguelundid (harilikult kaks), mis paiknevad munandikotis ja on teineteisest eraldatud munandikoti-vaheseinaga. Munandist tuleb välja seemnejuha, mille eesmärk on sperma transportimine. 

Munandisagarikes paiknevad seemnetorukeste vahemikes leidub hulgaliselt meessuguhormoone (androgeenid) ja väheses koguses emassuguhormoone komplekteerivaid näärmerakke.

Patoloogia 
Munanditega seotult ja elundi talitluses võib esineda mõningaid häireid ja haiguslikke seisundeid või väärarenguid, mille diagnoosiks võivad olla näiteks kõhuõõnde pidama jäänud munand, ektoopiline munand, munandikeerdumus, munandilaskumatus, munandipõletik, munandikasvaja jt.

Vaata ka 
hematotestikulaarne barjäär
munandi temperatuur

Viited

Välislingid 
Meeli Roosalu. Inimese anatoomia, Kirjastus Koolibri, lk 137–138, 2010, ISBN 978-9985-0-2606-9.
Enn Ernits, Esta Nahkur, Koduloomade anatoomia, Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, k 231, 2013, ISBN 978-9949-426-28-8.
Terminologia Anatomica – A09.3.01.001: Testis. Munand. 

Sigimiselundkond
Näärmed
Sämi maastikukaitseala

Sämi maastikukaitsela on maastikukaitseala Lääne-Viru maakonnas. Kaitseala pindala on 941,1 ha. 

Kaitseala on moodustatud 1981. aastal kaitse asutatud Sämi-Kuristiku sookaitseala baasil.

Vaata ka
Sämi-Kuristiku karstiala

Viited

Välislingid

Eesti maastikukaitsealad
Piiumetsa maastikukaitseala

Piiumetsa maastikukaitsela on maastikukaitseala Järva ja Rapla maakonnas. Kaitseala pindala on 1130 ha. 

Kaitseala on moodustatud 1981. aastal loodud Piiumetsa sookaitseala baasil.

Viited

Välislingid
 

Eesti maastikukaitsealad
Verijärve maastikukaitseala

Verijärve maastikukaitsela on maastikukaitseala Võru maakonnas Võru vallas. Kaitseala pindala on 77,7 ha. 

Kaitseala on moodustatud 1962. aastal. Ala peaeesmärk on kaitsta Verijärve ja teda ümbritsevat maastikku.

Viited

Välislingid
 

Eesti maastikukaitsealad
Võru vald
Viitna maastikukaitseala

Viitna maastikukaitsela on maastikukaitseala Lääne-Viru maakonnas Kadrina ja Haljala vallas. Kaitseala pindala on 311,6 ha. 

Kaitseala on moodustatud 1971. aastal ja algul oli see Lahemaa rahvuspargi koosseisus, aastast 1997 moodustati eraldi Viitna maastikukaitseala. Ala peaeesmärk on kaitsta Viitna järvi ja säilitada, kaitsta ning tutvustada järvi ümbritsevat maastikku.

Viited

Välislingid
 

Eesti maastikukaitsealad
Kadrina vald
Haljala vald
Õisu maastikukaitseala

Õisu maastikukaitsela on maastikukaitseala Viljandi maakonnas Mulgi vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal asus see Halliste ja Karksi valdades. Kaitseala pindala on 595,5 ha, sellest maismaad  399,7 ha ja veeosa 195,8 ha. 

Kaitseala on moodustatud 1959. aastal. Alal kaitstakse Õisu parki, Õisu ümbruse geoloogilisi vaatamisväärsusi ja kaitsealuseid liike.

Õisu loodusala
Õisu maastikukaitsela kuulub Õisu loodusala nime all Natura 2000 võrgustikku. Sellega kaitstakse merikotka, vingerja, kauni kuldkinga ja hariliku kobarpea elupaiku.

Vaata ka
Õisu järv
Vidva oja
Õisu Põrguorg
Õisu põrguoru paljandid

Viited

Välislingid

Eesti maastikukaitsealad
Mulgi vald
Kullamäe maastikukaitseala

Kullamäe maastikukaitsela on maastikukaitseala Viljandi maakonnas Viljandi vallas Jakobimõisa külas. Kaitseala pindala on 5,4 ha. 

Kaitseala eesmärk on kaitsta Tarvastu jõe kaldal asuvat Kullamäe liivakivipaljandit, seal asuvaid Kullamäe koopaid ning neid ümbritsevat maastikku..

Kaitseala loodi 1964. aastal Kullamäe liivakivipaljandi kaitseks. 1998. aastal laiendati kaitseala paljandi, koobaste ja ümbritseva maastiku tõhusamaks kaitseks.

Kullamäe maastikukaitsela kuulub Kullamäe loodusala nime all Natura 2000 kaitstavate alade võrgustikku.

Vaata ka
 Tarvastu jõgi
 Kullamäe paljand
 Kullamäe koopad
 Jakobimõisa

Viited

Välislingid

Eesti maastikukaitsealad
Viljandi vald
Harilik saagrai

Harilik saagrai (Pristis pristis) on kõhrkalade klassi kuuluv kalaliik. 

Saagrai pikal saagi meenutaval ninamikul paikneb 15-20 hambataolist kida, "Saagi" kasutab ta enesekaitseks ja kalaparvede ründamiseks.

Harilik saagrai elutseb Atlandi ja Vaikse ookeani rannavööndis 45° põhjalaiuse ja 17° lõunalaiuse vahel. ning suudab elada ka riim- ja magevees. Neid on leitud Amazonase jõest 750 km suudmest ülesvoolu.  Euroopas leidus saagraid Portugali rannikumeres ja Vahemeres, kuid tänapäeval on ta sealt hävitatud.  Lääne-Aafrika ranniku asurkonna seisund on ebaselge. Kala on kantud äärmiselt ohustatud liikide nimekirja.

Ta toitub kaladest ja merepõhja selgrootutest.

Harilik saagrai võib kasvada 5,6 m pikkuseks ja elada kuni 30 aastat. Ta paljuneb ovovivipaarselt.

Viited 

Railaadsed