joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Stipendium "Ela ja sära"

Stipendium "Ela ja sära" on Eesti Kultuurikapitali 2000. aastast välja antav stipendium, et luua loomeinimestele tingimusi erialaseks pühendumiseks. 

Stipendiumi makstakse välja kord kvartalis alates jooksva aasta oktoobrist. Aastatel 2000-2010 oli stipendiumi suurus 180 000 krooni, 2011. aastal 11 511 eurot, aastatel 2012-2020 aga 15 600 eurot (3900 eurot kvartalis). 2021. aastal on stipendiumi suurus 18 000 eurot (4500 eurot kvartalis). 

Aastas antakse välja tavaliselt 16 stipendiumi, iga Eesti Kultuurkapitali valdkonna kohta kaks.

Viited

Välislingid
Stipendiumist Eesti Kultuurikapitali veebisaidil
 SIRAM. Kunstnikustipendiumide kuluefektiivsusest „Ela ja sära“ näitel. Sirp, 8. jaanuar 2016.

Eesti auhinnad
Kaitseministeeriumi teeneterist

Kaitseministeeriumi teeneterist on Eesti Kaitseministeeriumi aastast 1998 välja antav tunnustus (teeneterist), et tunnustada inimesi silmapaistva tegevuse eest Eesti riigikaitse arendamisel. Teeneterist võidakse anda Kaitseministeeriumi ametnikule või Eesti ja välisriikide kodanikule. Teeneteriste antakse välja harilikult kaks korda aastas: 24. veebruaril ja 23. juunil. Teeneteristil on kolm klassi.

Kavalere 
 Roger A. Brady
 Martin Hurt
 Andri Laidre
 Mikk Marran, I ja II klass
 Veiko-Vello Palm, II klass
 Rainer Sternfeld
 Ben Wallace, I klass

Vaata ka
Kaitseministeeriumi rinnamärk 
Rahvusvahelistes sõjalistes operatsioonides osalenu medal

Viited

Välislingid
Teenetemärgist Kaitseministeeriumi kodulehel

 
Eesti tunnustused
Kaitseministeerium
Jeff Sessions

Jeff Sessions (täisnimi Jefferson Beauregard Sessions III; sündinud 24. detsembril 1946 Selmas, Alabamas) on Ameerika Ühendriikide poliitik, kes oli 9. veebruarist 2017 kuni 7. novembrini 2018 Donald Trumpi valitsuse justiitsminister.

Sessions on Vabariikliku partei liige ja kuulus alates 3. jaanuarist 1997 kuni justiitsministrina ametisse astumiseni Ameerika Ühendriikide Senatisse, kus ta esindas Alabama osariiki. Teda peeti üheks kõige konservatiivsemaks senati liikmeks.

Ta on hariduselt jurist ning töötas alates 1981. aastast prokurörina, 1995–1997 Alabama osariigi peaprokurörina. 

Sessionsil on kolm last ja kuus lapselast.

2020. aastal kandideeris Sessions tagasi oma endisele Senati kohale, kuid kaotas Vabariikliku partei eelvalimistel Tommy Tuberville'ile.

Viited

Välislingid 
Jeff Sessions senati kodulehel

Ameerika Ühendriikide senaatorid
Ameerika Ühendriikide justiitsministrid
Donald Trumpi valitsuskabineti liikmed
Sündinud 1946
Ülemaailmne Eesti Vabadusvõitlejate Keskus

Ülemaailmne Eesti Vabadusvõitlejate Keskus (lühend ÜEVK; inglise keeles World Legion of Estonian Liberation) on Kanadas (varem ka USA-s) tegutsev Eestiga seotud vabadusvõitlejaid ühendav organisatsioon.

Alates 1970. aastatest kuni 2000. aastateni oli ÜEVK esimees August Jurs.

ÜEVK annab välja teeneteriste.

Aastatel 1964–1972 andis ÜEVK (USA-s) välja ajakirja Virgats.

Vaata ka
Eesti Vabadusvõitlejate Liit

Välislingid
E. Lindaja, Ülemaailmse Eesti Vabadusvõitlejate Keskuse peakoosolek, Estonian World Review, 8. august 2003

Eesti organisatsioonid
Väliseesti organisatsioonid
Eesti-Kanada suhted
Clare Hollingworth

Clare Hollingworth (10. oktoober 1911 Leicester – 10. jaanuar 2017 Hongkong) oli inglise ajakirjanik.

Ta oli esimene sõjakorrespondent, kes teatas Teise maailmasõja algusest, kirjeldades toimuvat kui "sajandi sensatsiooni". 
1939 ilmus ajalehes The Daily Telegraph tema lugu pealkirjaga "1000 tanki koguneb Poola piiri ääres. 10 diviisi on teadaolevalt valmis kiirelt ründama".

Tema ajakirjanikukarjäär kestis üle 40 aasta, sõja ajal töötas ta Rumeenias, Türgis, Kreekas ja Ida-Aafrika riikides. Ka sõjajärgsetel aastatel külastas ta maailma tulipunkte, tehes lugusid Palestiinast, Hiinast, Iraanist, Iraagist ja Vietnamist. 

Talle andsid intervjuusid araabia šahhid ja saudi printsid, kes varem olid naisajakirjanikega suhtlemisest keeldunud. Ta oli Iraani šahhi Moḩammad Reẕā Pahlavī viimane intervjueerija. Šahh nimetas Hollingworthi "ainukeseks inimeseks, kellega ta soovis rääkida".

Hollingworth läks pensionile 1981. aastal ning kolis Hongkongi, kus ta suri 2017. aastal 105-aastasena.

Ta oli kaks korda abielus, tema esimene abikaasa suri 1936. ja teine 1965. aastal.

Viited

Välislingid 
 Imperial War Museum Interview from 2001
 Clare Hollingworthi intervjuu 1999. aastal BBC Radio 4 saates "Desert Island Discs"

Inglismaa ajakirjanikud
Sündinud 1911
Surnud 2017
Üle 100-aastased
Isolaatkeel

Isolaatkeel ehk isoleeritud keel on keel, mida pole seni õnnestunud genealoogiliselt liigitada ja mis ei paista ühegi maailma keelega suguluses olevat. (Ehala, 2020) 

Isolaatkeeltel saab siiski täheldada keelekontaktidest tingitud mõjutusi teistelt keeltelt. (Ehala, 2020)

Võib kindlalt väita, et kõik keeled maailmas on seotud mõne teise keelega.

Üheks tuntumaks isolaatkeeleks on Põhja-Hispaanias ja Lõuna-Prantsusmaal (Pürenee mägedes) kõneldav baski keel. Selle kohta on arvatud, et baskid olid Edela-Euroopa põliselanikud enne, kui sinna saabusid indoeurooplased. Samuti on tuntud isolaatkeel Põhja-Pakistanis ja Põhja-Indias kõneldav burušaski keel, ajaloolistest isolaatkeeltest üks tuntumaid on aga sumeri keel. (Ehala, 2020)

Oletatakse, et sellised keeled on säilinud eelajaloolisest ajast enne suurte keelkondade levimist ja nende rahvaste rändamist vastavale alale. 

Nii näiteks on baski keeles palju ladina, hispaania ja prantsuse laene, samuti mõned keldi ja araabia laenud. Baski keelest on laenatud näiteks hispaania sõnad izquierdo ´vasak´ ja chatarra ´vanaraud´, ´koli´ ning võib-olla prantsuse sõna bizarre ´veider´, pentsik baski bizar ´habe´; siit ka eesti bisarne. 

Üks isolaatkeelte olemasolu seletus on see, et need võivad olla suurema keeleperekonna viimane allesjäänud haru. Võimalik, et sellel keelel oli minevikus sugulaskeeli, kuid nad on sellest ajast alates dokumenteerimata kadunud. Teine seletus keeleisolaatidele on see, et need arenesid teistest keeltest eraldatuna. See seletus kehtib enamasti viipekeelte kohta, mis on tekkinud teistest kõne- või viipekeeltest sõltumatult.

ainu keel
baski keel
burušaski keel
džalaa keel
haida keel
jale keel
korea keel
kusunda keel
leko keel
molofi keel
mpuri keel
nihali keel
odiai keel
usku keel

Viited 
M. Ehala,  K. Habicht, P. Kehayov, A. Zabrodskaja "Keel ja ühiskond" 2020
Johann Kasimir (Pfalz-Zweibrücken-Kleeburg)

Zweibrücken-Kleeburgi pfaltskrahv Johann Kasimir (20. aprill 1589 Zweibrücken – 18. juuni 1652 Stegeborgi loss) oli Zweibrückeni pfaltskrahvi Johann I ja tolle naise Magdalena poeg ning Wittelsbachi pfaltskrahvide niinimetatud Rootsi liini asutaja, kuna temast pärines kolm järjestikku Rootsi kuningat, kuid tavaliselt tuntakse seda Kleeburgi liinina.

Aastal 1591 sätestas tema isa, et noorema pojana saab Johann Kasimir apanaažina Neukastelli krahvkonna Pfalzis. Kuid pärast isa surma aastal 1611 sõlmis vanim poeg Johann II Johann Kasimiriga kompromissi, millega viimane sai vaid Neukastelli lossi koos aastamaksega 3000 floriini krahvkonna tulust (sarnaselt sai Johann Kasimiri vanem vend Friedrich Kasimir Landsbergi lossi väikese valdusega selle ümber, mitte kogu Landsbergi apanaaži, nagu isa oli lubanud). 
   
11. juunil 1615 abiellus Kasimir oma nõo Katarinaga ja nende pojast sai lõpuks Rootsi kuningas Karl X Gustav.

Perekond 

Viis tema last Katarinaga jõudsid täisikka:

 Christine Magdalena (1616–1662)
 Karl Gustav (1622–1660)
 Marie Euphrosine (1625–1687)
 Eleonore Katharine (1626–1692)
 Adolf Johann (1629–1689)

Wittelsbachid
Sündinud 1589
Surnud 1652
Liu Chieh

Liu Chieh (劉鍇; 1907 – 12. veebruar 1991) oli Hiina Vabariigi diplomaat.

Ta oli viimane Hiina Vabariigi suursaadik ja alaline esindaja ÜRO-s aastail 1962–1971, kuni Hiina Vabariik ÜRO-st välja arvati.

Hiina Vabariigi suursaadikud
Sündinud 1907
Surnud 1991
David Lee

David Lee Ta-wei (李大維; sündinud 15. oktoobril 1949) on Hiina Vabariigi välisminister alates 20. maist 2016 26 veebruarini 2018.

Hiina Vabariigi diplomaadid
Välisministrid
Sündinud 1949
Henn Jõks

Henn Jõks (20. september 1955 Põlva rajoon – 21. mai 2022) oli Eesti jurist, riigikohtunik (tsiviilkolleegiumi liige).

Ta lõpetas Tartu Ülikooli õigusteaduskonna 1979. aastal. Töötas juriidilise konsultandina ja kohtunikuna Võru rajoonis. Henn Jõks on Eesti Kohtunike Ühingu asutajaliige.

1993–1994 oli Tartu Ringkonnakohtu kohtunik. 12. mail 1994 nimetas Riigikogu Henn Jõksi Riigikohtu liikmeks. Selle otsuse poolt olid 32 Riigikogu liiget, vastu 18 ja erapooletuks jäid 4. Ta andis ametivande 9. novembril 1994.

2. veebruaril 2001 andis president Lennart Meri talle Valgetähe IV klassi teenemärgi. 

Jurist ja endine õiguskantsler Allar Jõks on tema vend.

Viited 

Eesti juristid
Eesti riigikohtunikud
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Vana-Jaani kalmistule maetud
Sündinud 1955
Surnud 2022
Õde Angelica

"Õde Angelica" (itaalia keeles "Suor Angelica") on Giacomo Puccini ühevaatuseline ooper; see on teine osa Puccini ooperitsüklist "Il trittico". Ooperi libreto kirjutas Giovacchino Forzano.

Ooper kanti esimest korda ette 14. detsembril 1918 New Yorgis Metropolitan Operas.

Ooperi tegevustik toimub 17. sajandi lõpul Itaalias.

Ooperid
Keeleliit

Keeleliit ehk sprachbund on omavahel tihedas kontaktis olevad keeled, mis muutuvad sarnaseks. 

Keeleliidu tekkimine eeldab tihedat suhtlust, mille käigus ükski keeltest ei toimi lingua francana, vaid muututakse mitmekeelseks. Keeleliidul on keskus ja perifeeria ehk piiriala. Keskusesse kuuluvad keeled mõjutavad üksteist kõige rohkem. Keelemõjutuste tõttu muutuvad häälikusüsteem, sõnavara, lauseehitus kergesti, morfoloogia pole muutumisaldis. Perifeeria keeled ei ole üksteist nii palju mõjutanud.

19.sajandil avastati esimene keeleliit, milleks oli Balkani keelelliit ning kuhu kuuluvad albaania, bulgaaria, makedoonia, kreeka, rumeenia, serbia-horvaadid ja mõni väiksem keel. Eesti keelt on mõjutanud kaks keeleliitu - Läänemere ja Euroopa keeleliit.

Muutus eesti keeles: f-i tulek võõrsõnadega (föön) ja samuti omadus- ja nimisõnade häälduses (vaffa, raffas). Vastupidise tulemuseni viis läti ja vene keele tihe kontakt nõukogude ajal, mille tõttu läti pehme r kadus keelest.

Viited 

Keeleteadus
Warwicki Ülikool

Warwicki Ülikool (inglise University of Warwick) on avalik-õiguslik ülikool Suurbritannias Coventry linnas. 

Ülikool asutati 1965. aastal.

Ülikoolis õpib 23 570 üliõpilast.

Välislingid
Ülikooli koduleht

Suurbritannia ülikoolid
Vladimiri sõjakool

Vladimiri sõjakool (vene Владимирское военное училище) oli sõjakool Venemaa keisririigis Peterburis. Koolis valmistati ette jalaväeohvitsere. Kool asutati 1. detsembril 1869.

Kool kandis aja jooksul mitmeid nimesid:
1869–1908 Санкт-Петербургское пехотное юнкерское училище
1908–1910 Санкт-Петербургское военное училище
1910–1917 Vladimiri sõjakool (vene Владимирское военное училище).

Sõjakoolid
Venemaa keisririigi sõjakoolid
Peterburi koolid
Viini Kunstiakadeemia

Viini Kunstiakadeemia (saksa keeles Akademie der bildenden Künste Wien) on kunstiakadeemia Austrias Viinis. See on üks vanimaid kunstiakadeemiaid Euroopas. Viini Kunstiakadeemia on 2006. aastast Eesti Kunstiakadeemia partnerülikool ERASMUS+ programmis.

Õppeasutuse ajalugu ulatub aastasse 1692, kui õukonnakunstnik Peter Strudel asutas erakunstikooli. 1772. aastal ühendati kõik Viinis tegutsevad kunstikoolid üheks kunstiakadeemiaks. 1998. aastal sai kunstiakadeemia ülikooli staatuse.

Välislingid
Kunstiakadeemia koduleht

Kunstiakadeemiad
Austria ülikoolid
Viin
Valgevene Teaduste Akadeemia

Valgevene Teaduste Akadeemia (lühemalt Valgevene TA; vene Национальная академия наук Беларуси) on teaduste akadeemia Valgevenes Minskis.

Teaduste Akadeemia asutati 1. jaanuaril 1929.

Välislingid
Valgevene TA koduleht

Teaduste akadeemiad
Valgevene
Skapiškise vald

Skapiškise vald (leedu keeles Skapiškio seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Kupiškise rajoonis. 

Valla pindala on 142 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 1669 inimest. Valla keskus on Skapiškise alev, kus aastal 2011 oli 403 elanikku. Vallamaja asub aadressil Varpo a. 3. Vallavanem on Valdas Juškevičius. Vallas asub ka Skapiškise raudteejaam, kus aastal 2011 oli 85 elanikku.

Lisaks küladele on vallas ka mitmed huutorid:

Viited 

Leedu vallad
Kupiškise rajoon
Subačiuse vald

Subačiuse vald (leedu keeles Subačiaus seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Kupiškise rajoonis. 

Valla pindala on 83 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 2149 inimest. Valla keskus on Subačiuse linn (2011. aasta seisuga 1051 elanikku). Vallamaja asub aadressil Aukštaičių a. 13. Vallavanem on Vidmantas Paliulis. Lisaks asub vallas veel Senasis Subačiuse alev, kus aastal 2011 oli 149 elanikku.

Lisaks küladele on vallas ka mitmed huutorid:

Viited 

Leedu vallad
Kupiškise rajoon
Rex Tillerson

Rex Wayne Tillerson (sündinud 23. märtsil 1952 Wichita Fallsis) on Ameerika Ühendriikide poliitik, USA 69. riigisekretär, ettevõtja ja äritegelane. 

Ta on Vabariikliku Partei liige ja kauaaegne toetaja. Ta oli 2006–2016 nafta- ja gaasikontserni ExxonMobil tegevjuht.

Rex Tillersonil on ärisidemed Vladimir Putiniga. 2014. aastal oli ta Venemaale Krimmi annekteerimise eest sanktsioonide kehtestamise vastu.

2010–2012 oli ta Ameerika Skaudiühingu president. 

2015. aastal oli ta palk ExxonMobili juhina 27,3 miljonit USA dollarit. Tal on 245 miljoni USA dollari väärtuses ExxonMobili aktsiaid.

2016. aastal nimetas president Donald Trump Tillersoni oma valitsuskabineti riigisekretäriks. Senat kinnitas ta sellesse ametisse 1. veebruaril 2017. 13. märtsil 2018 teatas Trump Tillersoni väljavahetamisest ja nimetas tema järglaseks Luure Keskagentuuri juhi Mike Pompeo. Tillerson lahkus ametist 31. märtsil 2018, järgmisest päevast asus ajutiselt tema kohuseid täitma John J. Sullivan.

Tunnustus 
 2013 – Sõpruse orden (Venemaa)

Viited 

Ameerika Ühendriikide riigisekretärid
Ameerika Ühendriikide ettevõtjad
Donald Trumpi valitsuskabineti liikmed
Sündinud 1952
Šimonysi vald

Šimonysi vald (leedu keeles Šimonių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Kupiškise rajoonis. 

Valla pindala on 230 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 1689 inimest. Valla keskus on Šimonysi alev, kus aastal 2011 oli 441 elanikku. Vallamaja asub aadressil Skapiškio g. 6. Vallavanem on Žydrūnas Vanagas.

Lisaks küladele on vallas ka mitmed huutorid:

Viited 

Leedu vallad
Kupiškise rajoon
Helgi Ridamäe

Helgi Ridamäe (neiupõlvenimi Helgi Jaakson, esimesest abielust Helgi Joala; 15. mai 1929 Tõrva – 26. september 1999 Tallinn) oli eesti muusikapedagoog, muusikateadlane ja lektor.

Elulugu
Klaveriõpinguid alustas ta eratundides. Aastatel 1945–1947 õppis ta Viljandi Lastemuusikakoolis akordioni ja klaveri erialal. 

Ta lõpetas 1947. aastal Viljandi I Keskkooli ja astus Tallinna Riikliku Konservatooriumi koolimuusika osakonda, mille lõpetas 1952. aastal koorijuhtimise erialal. Aastast 1964 täiendas ta ennast samas muusikateaduse erialal.

Ta on töötanud muusikaõpetajana Tallinna 22., Tallinna 7. ja Tallinna 4. Keskkoolis. Oma lektoriande avastas ta muusikaajaloo õpetajana Tallinna Lastemuusikakoolis ja Tallinna Koreograafiakoolis. Aastast 1958 esines ta loengutsüklitega Tallinna, hiljem ka maakoolides. 

Aastast 1960 töötas ta Eesti NSV Riiklikus Filharmoonias, tutvustades üle 30 aasta muusikat Eesti koolides, Estonia kontserdisaalis, paljudes kultuurimajades, tehastes ja asutustes ning juhendades mitut vokaalansamblit.

Helgi Ridamäe suri 26. septembril 1999 Tallinnas ja maeti 1. oktoobril 1999 Helme kalmistule.

Tunnustus
1984 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane

Isiklikku
Tema isa Ernst Jaakson (1898–1938), Aleksander Jaaksoni vend, oli Tõrva Gümnaasiumis matemaatika- ja füüsikaõpetaja ning aastatel 1919–1920 Tõrva Gümnaasiumi direktori kohusetäitja.

Tema esimene abikaasa Arno Joala oli muusik, võidusõiduautode konstruktor ja tervendaja; nende poeg Jaak Joala oli eesti laulja.

Viited

Kirjandus

Välislingid
Helgi Ridamäe 50 Eesti Raadio 1979 (Intervjuu ENSV Riikliku Filharmoonia muusikalektori Helgi Ridamäega tema 50. sünnipäeval. Toimetaja Anne Parijõgi)
Kooliraadio: KOOLIRAADIO. Muusikaline entsüklopeedia 01. Eesti Raadio 1979 (Muusikateadlane Helgi Ridamäe tutvustab alfabeetilises järjekorras mõisteid muusikas, heliloojaid, pille ja teoseid - tähed A, B, C, D ja E. Toimetaja Anne Parijõgi, helioperaator Mai Sepling)
Kooliraadio: KOOLIRAADIO. Muusikaline entsüklopeedia 02. Eesti Raadio 1979 (Tähed F, G, H, I ja J. Toimetaja Anne Parijõgi, helioperaator Virve Pulver)
KOOLIRAADIO. Muusikaline entsüklopeedia 03. Eesti Raadio 1979 (Täht K. Toimetaja Anne Parijõgi, helioperaator Tiiu Kaupmees)
KOOLIRAADIO. Muusikaline entsüklopeedia 04. Eesti Raadio 1980 (Tähed L, M, N. Toimetaja Anne Parijõgi, helioperaator Virve Pulver)
KOOLIRAADIO. Muusikaline entsüklopeedia 06. Eesti Raadio 1980 (Tähed S, T. Toimetaja Anne Parijõgi, helioperaator Mari Kerem)
Haud Helme kalmistul

Eesti muusikapedagoogid
Eesti muusikateadlased
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia vilistlased
Tallinna Kristiine Gümnaasiumi õpetajad
Eesti NSV teenelised kultuuritegelased
Helme kalmistule maetud
Sündinud 1929
Surnud 1999
Reichard (Simmern-Sponheimi pfaltskrahv)

Reichard (25. juuli 1521 – 13. jaanuar 1598) oli Simmern-Sponheimi pfaltskrahv aastatel 1569–1598.

Reichard sündis Simmernis pfaltskrahv Johann II peres. Aastal 1569 järgnes ta Simmern-Sponheimi pfaltskrahvina oma vennale Georgile. Reichard suri Simmernis. Elusolevate laste puudumisel päris Simmern-Sponheimi tema sugulane Friedrich IV.

Abielu 

Reichard abiellus 30. juulil 1569 krahv Johann IV von Wiedi tütre Julianega ja nad said järgmised lapsed:

 Juliana (21. november 1571 – 4. veebruar 1592)
 Katherine (10. mai 1573 – 12. oktoober 1576)
 poeg (1574)
 poeg (30. aprill 1575)

Reichard abiellus 26. märtsil 1578 Württembergi hertsogi Christophi tütre Emiliega.

Reichard abiellus 14. detsembril 1589 pfaltskrahv Georg Johann I tütre Anna Margaretega.
Osteoblast

Osteoblast on luus olev uue luukoe loomise eest (koos kondrotsüütidega) vastutav rakk. Osteoblastide nimetus tuleneb kreeka keelest (ὀστέο-, osteo- tähendab luud ja βλαστάνω, blastanō idanemist). Osteoblastid toodavad kollageeni, vähemal määral ka teisi luukoe orgaanilist osa moodustavaid valke. Osteoniks seotud rakkudena toodavad nad ka luukoe mineraalset osa hüdroksüapatiiti, mis aitab organismis reguleerida happelisuse taset, samuti on see ka kaltsiumi ja fosfori varusalveks. Osteoblastid tekivad mesenhümaalsetest tüvirakkudest.

Viited
Kadri Valner

Kadri Valner (sündinud 21. jaanuaril 1968 Raplas) on eesti ajakirjanik ja muuseumijuht.

Haridus 
Lõpetas 1986 Järvakandi Keskkooli, 1993 Tallinna Pedagoogikaülikooli pedagoogika erialal ja 2010 Tallinna Ülikooli sotsiaalteaduste erialal.

Töökohad 
1987–1994 oli ta õpetaja Jüri Keskkoolis ja Vasalemma Põhikoolis.

1992–2006 töötas Valner ajakirjaniku ning toimetajana Eesti Televisioonis, Sõnumilehes ja Kuku raadios ning oli aastast 2006 Rahvusooper Estonia meediajuht.

2013–2021 oli Kadri Valner Eesti Maanteemuuseumi juhataja. 

Alates 11. aprillist 2022 on Valner Jääaja Keskuse tegevjuht.

Muu tegevus 
On raamatute „75 aastat Eesti tantsupidusid“ (2009) ja „Noorte laulu- ja tantsupeod“ tekstide autor koos ajakirjanik Anneli Ammasega ja väljaannete projektijuht.

Ühiskondlik tegevus 
 2016 Kagu-Eesti (eel)arvamusfestivali üks algataja
 2006–2014 Eesti Rahvatantsu ja Rahvamuusika Seltsi juhatuse liige 
 2012–2014 Võru Folkloorifestivali tegevjuht, alalates 2015 korraldustoimkonna liige
 2010 Õhinapõhise kogukondliku infoportaali Külauudised üks algatajaid ja päevatoimetaja
 2009, 2013 Võrukeelse laulupeo Uma Pido meeskonnaliige
 2007–2008 "Teeme ära!" algatusmeeskonna liige

Tunnustus 
 2013 – Võru Kultuurkapitali aastapreemia Võru folkloorifestivali viimise eest CIOFFI festivalide hulka
 2009 – Rahvakultuuri Sihtkapitali Ullo Toomi fondi aastapreemia (koos Anneli Ammasega raamatu „75 aastat Eesti tantsupidusid“ eest)
 2003 – Eesti Looduskaitse Seltsi aastapreemia keskkonnasaadete eest KUKU raadios

Isiklikku 
Ajakirjanik Sulev Valner on Kadri Valneri abikaasa.

Viited 

Eesti ajakirjanikud
Sündinud 1968
Kārķi vald

Kārķi vald (ka Karkla vald, läti keeles Kārķu pagasts) on vald Lätis Valka piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Härgmäe vallaga ning Valmiera piirkonna Naukšēni ja Ēvele vallaga.

Valla pindala on 192 km². 2016. aasta seisuga elas seal 673 inimest. Aastal 2011 elas vallas 601 lätlast, 33 venelast, 9 valgevenelast, 20 ukrainlast, 4 poolakat ja 3 leedulast. Valla keskus on Kārķi küla.  Vallavanemaks on Pēteris Pētersons.

Valla vapi kilp on hõbedane, mis sümboliseerib heldust ja tugevaid traditsioone. Sinist värvi rist kujutab vaimsust, õilsust, puhast keskkonda, usku ja armastust, lisaks kujutab see sümboolselt ka valla jõgesid. Vapi keskel asuv kuldne mesilane sümboliseerib töökust ja loodussõbralikku majandamist. Ka on vallas palju mesinikke; samuti asub väike mesila valla kooli juures.

Ajalugu 

Aastal 1935 oli valla pindala 120,5 km² ja elanikke oli seal 1660. 1945. aastal jagati vald Kārķi ja Seda külanõukogudeks, aastal 1949 likvideeriti vald ametlikult. Aastal 1954 ühendati Kārķi ja Seda külanõukogud. Aastal 1960 liideti sellega Ērģeme külanõukogu sovhoos «Smertes», aga aastal 1979 liideti osa külanõukogu maid  Ērģeme külanõukoguga. Aastal 1990 muudeti külanõukogu taas vallaks.  2009. aastast kuulub Kārķi vald Valka piirkonda.

Riikliku tähtsusega arheoloogiamälestis on Smilškalni muinaskalme ehk Rootsi kalmistu.

Loodus 

Valla põhiosa jääb Tālava madalikule, kirdeosa aga Sakala kõrgustikule. Kõrgeim koht (100,9 m) jääb Vēveri küla lähedale. Valla suuremaks jõeks on selle lõunapiiril voolav Säde jõgi, samuti voolavad seal Atse jõgi ja selle lisajõgi Ķire. Looduslikest järvedest asuvad vallas 15,2 hektari suurune Bezdibenis, 25,3 hektari suurune Cepši järv, 4,5 hektari suurune Pelēda järv ja 1,4 hektari suurune Trūdis. Vald asub Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealal. Märkimisväärsed loodusobjektid on veel Spiģi koobas Säde jõe kaldal ning Rūceklītise nime kandev allikas (asuvad Naukšēni valla piiril). Vallas on ka neli riikliku kaitse all olevat põlispuud, millest suurim on paju "Naglas" ümbermõõduga 6,25 meetrit.  Looduskaitse all on veel Liģi pärn, Bērtuļise künnapuu, Lūķi õunapuu, Teterlūķi pärn, Vecjandavase pärn, Vecjandavase paju, Vecjandavase kuusk, Strautmaļi pärn, Tirgi kuusk, Jaunkārķi lehised, Auri lehis, Brūnase lehis, Drigāļi lehis, Brūnase tamm, Sedaskalni tamm, Smētese tamm, Stimperi tamm, Stimperi kasktamm, Cepurkalni mänd ja Saliņase männid. Vallas asub 309,3 ha suurune Kārķi soo hoiuala.

Asustus 

Aastal 2011 elas vallas 601 lätlast, 33 venelast, 9 valgevenelast, 20 ukrainlast, 4 poolakat ja 3 leedulast.

Valla külad on:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

Viited

Välislingid 

Läti vallad
Valka piirkond
Tuhkatriinu (muusikal)

"Tuhkatriinu" (inglise "Cinderella") on USA 1957. aasta telemuusikal, mille libreto ja luuletused kirjutas Oscar Hammerstein ning muusika Richard Rodgers. Muusikali lugu põhineb Charles Perrault' samanimelisel muinasjutul.

Muusikal oli esimest korda eetris 31. märtsil 1957 telekanalil CBS. Muusikal kestab 76 minutit. 1957. aasta muusikalis mängis peaosa (Tuhkatriinut) Julie Andrews.

Muusikalid
Karl II Otto (Pfalz-Zweibrücken-Birkenfeld)

Karl II Otto (5. september 1625 – 30. märts 1671) oli Zweibrücken-Birkenfeldi hertsog aastatel 1669 kuni 1671.

Elu 

Karl Otto sündis Birkenfeldis pfaltskrahv Georg Wilhelmi ainsa pojana. Ta järgnes oma isale aastal 1669. Karl Otto suri Birkenfeldis ja maeti Meisenheimi.

Abielu 

Karl Otto abiellus 30. novembril 1616 Hohenlohe-Neuensteini krahvi Kraft VII tütre Margarete Hedwigiga ja nad said järgmised lapsed:

 Karl Wilhelm (22. august 1659 – 18. aprill 1660)
 Charlotte Sophia Elisabeth (14. aprill 1662 – 14. august 1708)
 Hedwig Eleonore Maria (17. august 1663 – 12. aprill 1721)
Naftoli Bassel

Naftoli Bassel (vene keeles Нафтолий Мордухович Бассель, 21. august 1932 Tallinn – 26. veebruar 2016) oli juudi päritolu Eesti kirjandusteadlane.

Ta sündis arstide peres. 1955. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna vene keele ja kirjanduse osakonna, 1966. aastal aspirantuuri Eesti NSV Teaduste Akadeemia keele ja kirjanduse instituudis. 1982. aastal kaitses ta doktorikraadi filoloogia erialal. 

Aastatel 1966–1991 töötas ta Eesti NSV TA keele ja kirjanduse instituudi teadurina, 1991–1994 Underi ja Tuglase Kirjanduskeskuses.

Basseli peamised uurimissuunad olid võrdlev kirjandusteadus ning kirjandussuhted, eelkõige eesti kirjanduse suhted teiste kirjandustega. Ta avaldas nii eesti- kui ka venekeelseid töid eesti ja nõukogude kirjandusest, kirjandussuhetest ning eesti kultuuri ajaloost.

Naftoli Bassel suri 26. veebruaril 2016 ja ta maeti 3. märtsil 2016 Rahumäe kalmistule (juudi ossa).

Olulisemaid töid
Литературные связи Советской Эстонии. Tallinn: Eesti Raamat, 1970
Типологические связи эстонской советской литературы с литературами других народов. Tallinn: Eesti Raamat, 1980
Проблемы межнациональной общности эстонской советской литературы. Tallinn: Ühiselu, 1985
Эстонская советская проза : проблемы и тенденции развития. Таллинн: Общество "Знание" Эстонской ССР, 1989

Viited

Välislingid
Бассель, Нафтолий Мордухович. Большая биографическая энциклопедия.

Eesti kirjandusteadlased
Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna vilistlased
Eesti juudid
Tallinna uuele juudi kalmistule maetud
Sündinud 1932
Surnud 2016
Paldiski maantee (Keila)

{
  "type": "FeatureCollection",
  "features": [
    {
      "type": "Feature",
      "properties": {
        "stroke": "#fc0303",
        "stroke-width": 3
      },
      "geometry": {
        "type": "LineString",
        "coordinates": [
          [
            24.422479,
            59.308621
          ],
          [
            24.42021,
            59.308944
          ],
          [
            24.418257,
            59.309246
          ],
          [
            24.417404,
            59.309467
          ],
          [
            24.416749,
            59.309716
          ],
          [
            24.416497,
            59.309843
          ],
          [
            24.416331,
            59.309999
          ],
          [
            24.415011,
            59.311819
          ],
          [
            24.414132,
            59.313112
          ],
          [
            24.413123,
            59.314393
          ],
          [
            24.411986,
            59.315696
          ],
          [
            24.411278,
            59.316375
          ],
          [
            24.41057,
            59.31684
          ],
          [
            24.410441,
            59.317097
          ],
          [
            24.410527,
            59.317295
          ]
        ]
      }
    }
  ]
}Paldiski maantee on tänav Keilas.

Tänav saab alguse ringteelt, kus kohtuvad Haapsalu maantee ja Keskväljak, ning suundub loodesse, kuni lõppeb linnapiiril. Tänava pikkus on umbes 4,2 km.

Tänav sai nime 1940. aastal

Keila tänavad
Pimedad aknad

"Pimedad aknad" on 1968. aastal Eesti Telefilmis  toodetud kolmejaoline telemängufilm. Filmi režissöör on Tõnis Kask.

Film põhineb Lilli Prometi jutustusel "Pimedate akende ajal".

Viited

Välislingid

Eesti filmid
1968. aasta filmid
Dan Ben-Amos

Dan Ben-Amos (sündinud 3. septembril 1934 Tel Avivis) on juudi päritolu folklorist ja semiootik, kes töötab Pennsylvania Ülikoolis Ameerika Ühendriikides.

Teoseid
Ben-Amos, Dan; Goldstein, Kenneth S. 1975. "Folklore: Performance and Communication". (Approaches to Semiotics 40.) The Hague: Mouton & Co.

Folkloristid
Iisraeli semiootikud
Ameerika Ühendriikide semiootikud
Sündinud 1934
Tuleviku tänav (Rakvere)

Tuleviku tänav on lääne-kirdesuunaline tänav Rakvere linna keskosas. Tänava kaugus põhja pool paiknevast linna keskväljakust on linnulennult lääneosas 450 m, idaosas 1200 m.

Tänav on 1624 meetrit pikk ja kogu ulatuses 30–35 meetrit lai. Tuleviku tänav saab alguse Laialt tänavalt, ristub kagu poolt Vabaduse ja Seminari tänavaga ning läbib seejärel Laada tänava ja Rägavere teega ühise ristmiku. Edasi ristub Võidu tänava (ringtee), Liiva ja Ussimäe tänavaga, mis asub kagu pool põhiliselt Rakvere valla territooriumil Ussimäe külas. Seejärel on ristmik Heina tänava (ringtee) ja Niine tänavaga. Tänav lõpeb Lõõtspilli tänava kohal, mis viib Vaala keskuse juurde. Idapoolses lõigus on Tuleviku tänav Rakvere linna ja Rakvere valla piiritänavaks.

Lääneosas eraldab Tuleviku tänav Südalinna linnaosa lõuna pool paiknevatest Õpetaja Heinamaa ja Seminari linnaosast. Idaosas läbib tänav Kurikaküla linnaosa, olles piiritänavaks põhjapoolse Roodevälja linnaosaga.

Ajalugu 
Tänav rajati 1930. aastate alguses uue tänavana, mis kandis 1940. aastani Jüri Vilmsi puiestee nime ja oli kavandatud puiesteeks. Tänava läänepoolne lõik ongi rajatud eraldatud sõiduradadega, vahel haljasriba. Tänava alguses (Tuleviku 1) paikneb Rakvere Haigla polikliinik, mis rajati saksa eragümnaasiumi hoonena aastal 1931. 1939. aastal anti eragümnaasiumi hoone Rakvere kõrgemale majanduskoolile.

Üle tänava, kagu pool, asub Rakvere Gümnaasiumi hoonekompleks, aadressiga Vabaduse 1. Tuleviku tänava keskosas on Võidu ja Tuleviku tänava ristmikul Rakvere Reaalgümnaasiumi hoone ning sellest edasi kunstkattega korvpalli- ja jalgpalliväljakud. Tänava keskosas paiknevad ka korruselamud, idapoolne lõik on aga hoonestuseta.

1976. aastast kandis tänav Mihhail Kalinini nime. Kuni 1976. aastani kandis Mihhail Kalinini nimetust Pikk tänav.

Viited

Rakvere tänavad
Kārķi

Kārķi (vanasti ka Jaunkārķi, eesti keeles mööndav ka nimekuju Karkla) on küla (vidējciems) Lätis Valka piirkonnas, Kārķi valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 60 meetri kõrgusel, Riiast 151 ja piirkonna keskusest Valkast 30 kilomeetri kaugusel. 

Külas on lisaks vallavalitsusele ka põhikool, rahvamaja, raamatukogu ja postkontor. Seal asub Kārķi bussipeatus. 

Küla sai alguse aastal 1754, mil Veckārķi mõisast eraldati Jaunkārķi mõis (Neu-Karkel). Nõukogude ajal oli küla Kārķi sovhoosi keskasulaks. Kārķis asub üks uuemaid luteri kirikuid Lätis. Külas asub mälestusmärk Teises maailmasõjas hukkunud valla elanikele.

Kārķis kasvavad Jaunkārķi lehised, üks kuusk, üks kask ja kaks nimetut mändi on looduskaitse all.

Aastal 2015 oli külas 358 elanikku.

Viited

Valka piirkonna külad
Oliver Smithies

Oliver Smithies (23. juuni 1925 Halifax, West Yorkshire – 10. jaanuar 2017 Chapel Hill, Põhja-Carolina) oli Suurbritannias sündinud USA geneetik.  

Koos Mario Capecchi ja Martin Evansiga sai ta 2007. aastal Nobeli meditsiiniauhinna tüvirakkude pikaajalise uurimise eest.

Tunnustus
1971 – valiti USA Rahvusliku Teaduste Akadeemia liikmeks 
1978 – valiti  Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia liikmeks
1998 – valiti  Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks
2003 – valiti USA Rahvusliku Teaduste Akadeemia liikmeks
2007 – Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhind

Välislingid

Ameerika Ühendriikide geneetikud
Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna laureaadid
Sündinud 1925
Surnud 2017
Pargi põik

Pargi põik on tänav mitmes Eesti asulas:
Pargi põik (Kunda)
Pargi põik (Tartu)
...

Vaata ka
Pargi tee
Pargi tänav

Eesti tänavate täpsustusleheküljed
Muutuv Tartu neljas vaates

"Muutuv Tartu neljas vaates" oli maali- ja graafikanäitus Tartu Kunstimuuseumis, mis esitles Tartu paiku kujutavaid kunstiteoseid 19. sajandist 21. sajandini. Näitus oli üleval 11. novembrist 2016 kuni 12. märtsini 2017.

Näituse kuraator oli Merli-Triin Eiskop. Selle kujundas Inga Heamägi ning graafilise kujunduse tegi Jaan Evart.

"Muutuv Tartu neljas vaates" pälvis meediatähelepanu sellega, et Tartu Kunstimuuseum avaldas näitusepildid ka keskkonnas ajapaik.ee ning vabakasutuses olevad kujutised Wikimedia Commonsis. Seda põhjendati sooviga muuta Eesti kunst paremini nähtavaks ning võimaldada inimesel näitusega täiendaval tasandil suhestuda.

2016. aastal ilmus näituse neljakeelne kataloog.

Näitus
Väljapanek oli üles ehitatud kujutistele neljast paigast, mis tihti Tartuga seostuvad – Tartu äärelinnad, Emajõgi, Tartu Ülikooli peahoone ning Toomemägi.

Näitusel olid väljas tööd Tartu Kunstimuuseumi kogudest alates 19. sajandist kuni 20. sajandi teise pooleni, mil Pallase Eestisse jäänud õpilaskond veel tegev oli. Lisaks on näitusel võrdlusena esitatud ka mõned Tartu kaasaegsete kunstnike tööd, pakkudes võimalust kõrvutada tänapäevast kunsti sajandite pikkuse kohaliku traditsiooniga. Kuigi valdav osa teostest pärineb Tartu Kunstimuuseumi kogust, on mõned eksponeeritud teosed ka Tartu Ülikooli Kunstimuuseumist ning erakogudest.

Kunstnikest oli näitusel esindatud Indrek Aavik, Ellinor Aiki, Albert Anni, Peet Aren, Nigul Espe, August Matthias Hagen, Hermann Eduard Hartmann, Helgi Hirv, Louis Höflinger, Andrus Johani, Richard Kaljo, Albert Kesner, Elmar Kits, August Philipp Klara, Johann Wilhelm Krause, Woldemar Friedrich Krüger, Kaja Kärner, Mailiis Laur, Erich Leps, Kaarel Liimand, Lola Liivat, Lepo Mikko, Hando Mugasto, Ella Mätik, Kalju Nagel, Villem Ormisson, Erich Pehap, Varmo Pirk, Karl Pärsimägi, Gustav Raud, Friedrich Schlater, Hermann Friedrich Schrenck, August Schuch, Imat Suumann, Ernst Tiido, Albert Toomapoeg, Nikolai Triik, Nadežda Tšernobai, Johannes Uiga, Lüüdia Vallimäe-Mark, Aleksander Vardi ja Johannes Võerahansu.

Pilte näituselt

Viited

Kirjandus 
 Merli-Triin Eiskop (koostaja), Jaan Evart (kujundaja). Muutuv Tartu neljas vaates / Changing Tartu in Four Views / Wandelndes Tartu aus vier Perspektiven / Меняющийся Тарту в четырёх видах. Tartu : Tartu Kunstimuuseum 2016. ISBN 9789949976690

Välislingid 

 Näitusest Tartu Kunstimuuseumi veebileheküljel
 Näitusepildid keskkonnas Ajapaik

Meedias
 Raimu Hanson: "Kurva saatusega kunstnik käis maalimas Postimehe maja rõdul" Tartu Postimees, 10. november 2016
 Kerttu Männiste: "Tartu on elus linn" Sirp, 10. märts 2017

Tartu Kunstimuuseumi näitused
Halifax (West Yorkshire)

Halifax on linn (minster town) Inglismaal West Yorkshire'i krahvkonnas Calderdale'i ringkonnas.

Halifaxi sõpruslinn on Aachen Saksamaal.

Linnas sündinud tuntud isikuid:
Barrie Ingham, näitleja (1932–2015)
David Hartley, filosoof (1705–1757)
Ed Sheeran, laulja (1991–)
George Dyson, helilooja (1883–1964)
Henry Briggs, matemaatik (1561–1630)
John Ernest Walker, keemik, Nobeli auhinna laureaat (1941–)
Matthew Smith, kunstnik (1879–1959)
Nick Holmes, laulja (1971–)
Oliver Smithies, USA geneetik, Nobeli auhinna laureaat (1925–2017)

Välislingid 
Koduleht

Suurbritannia linnad
West Yorkshire
Alexei von Wahl

Alexei von Wahl (27. juuni/9. juuli 1808 Põltsamaa – 21. juuli 1866 Tallinn) oli baltisaksa päritolu Vene riigiametnik, kes pani aluse Wahlide Päinurme liinile.

Ta õppis Tartu ülikoolis riigiteadusi. Hiljem töötas ta Londoni Vene saatkonnas assessorina.

Wahl oli Taevere mõisa rentnik ja ostis 1837 Päinurme mõisa.

Isiklikku
Ta abiellus 1831 Kopenhaagenis Kornelia Elisabeth Knirschiga, kes oli ema poolt inglise päritolu. Nad said kaheksa last. Alexei von Wahli üks lastelastest oli keeleteadlane Edgar von Wahl.

Viited

Kirjandus
Ena von Harpe. Haus Assick. – Erlebtes Livland: Die Familie v. Wahl 1795–1993. Weißenhorn 1995. Lk 83–96

Välislingid 
Album academicum der Kaiserlichen Universität Dorpat

Wahlid
Liivimaa inimesed
Eestimaa mõisnikud
Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1808
Surnud 1866
Ädala tänav

Ädala tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Pelgulinna asumis.

Tänav sai nime 27. jaanuaril 1956.

Ädala 2 asub Põhja-Eesti Regionaalhaigla verekeskus.

Ädala 3 asub Lasteaed Ojake.

Ädala tänav 4D asus Eesti NSV RJK Valitsusside Sidekeskus Tallinnas, hiljem Riigikantselei hallatav Valitsusside asutus. aasta lõpul otsustati luua Teede- ja Sideministeeriumi haldusalas olev Riigi Infokommunikatsiooni Sihtasutus, millele anti üle Valitsusside vara ja lepingud.  Tänapäeval PPA Künoloogiateenistus.

Ädala 10 asub AS Tallinna Vesi

Ädala 29 asub Riigi Infokommunikatsiooni Sihtasutus.

Viited

Põhja-Tallinna tänavad
Pelgulinna asum
Ülle Toode

Ülle Toode (sündinud 11. mail 1969)  on Eesti ajakirjanik ja ühiskonnateaduste doktor. 

2020. aastal kaitses ta Soomes, Jyväskylä ülikoolis doktoritöö teemal "Poliitiline liider ja avalikkuse kaasatus muutuvas meediakeskkonnas" .    

Ülle Toodel on aastast 1996 soome-ugri keelte ja keeleteaduse magistrikraad Tartu Ülikoolist ning 2000. aastal sai ta Euroopa Liidu ajakirjanduse magistrikraadi Cardiffi ülikoolis Suurbritannias. 

Aastatel 1995–1996 õppis ta teleajakirjandust ja dokumentalistikat Taani ajakirjanduskoolis (Danish School of Media and Journalism) ja Århusi ülikoolis Taanis. 

1995–1997 töötas Toode Eesti Televisioonis uudistesaate "Aktuaalne kaamera" ajakirjanikuna ning aastatel 2000–2004 Raadio Vaba Euroopa Eesti toimetuse korrespondendina Itaalias. 

Aastast 2000 on Ülle Toode pidanud poliitilise kommunikatsiooni, Euroopa Liidu meediasüsteemi, kommunikatsiooniteooria ja poliitilise turunduse loenguid Tallinna Tehnikaülikoolis, Tallinna Ülikoolis ning Tallinna Ülikooli Balti Filmi- ja Meediakoolis (BFM). 

Aastast 2012 on Toode Itaalia Eesti Seltsi esimees. Alates 2015. aastast juhib ta Roomas La Sapienza ülikoolis Balti uuringute keskust (Centro Studi sul Baltico).  

Ülle Toode on Eesti Ajakirjanike Liidu ja Itaalia Välisajakirjanike Liidu (Associazione Stampa Estera Milano)  liige.

Viited

Eesti ajakirjanikud
Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna vilistlased
Tallinna Tehnikaülikooli õppejõud
Tallinna Ülikooli õppejõud
Eestlased Itaalias
Sündinud 1969
Ene Eimre

Ene Eimre (sündinud kui Eene Üleoja;  24. aprill 1944  – 6. juuni 2007 Kärdla) oli eesti pianist ja klaveriõpetaja.

Ene Eimre lõpetas Rakveres keskkooli. Klaveri erialal lõpetas ta 1961. aastal Rakvere lastemuusikakooli  ja 1965. aastal Tallinna Muusikakooli  
Tallinna Konservatooriumi lõpetas ta 1967. aastal professor Bruno Luki õpilasena. Üliõpilaspõlves töötas ta 1966/1967. õppeaastal Tallinna 22. Keskkoolis klaveriõpetajana.

Pärast konservatooriumi lõpetamist asus Ene Eimre Hiiumaale. Seal töötas ta Kärdla Lastemuusikakooli klaveriõpetajana  ning alates kooli loomisest 1996. aastal Käina Kaunite Kunstide Koolis klaveriõpetajana.

Lisaks õpetajatööle oli Ene Eimre helilooja sünnipaigas Käinas korraldatavate Rudolf Tobiase päevade algataja ja kunstiline juht. Tema õpilased osalesid mitmel korral Narvas rahvusvahelisel Frédéric Chopini konkursil.

Ene Eimre leiti surnuna 6. juunil 2007 oma ühetoalisest korrusmaja korterist.

Tunnustus
Valgetähe medaliklassi teenetemärk, 2001
Aasta õpetaja, 2001
Kärdla linna preemia, 1997

Isiklikku 
Ene Eimre oli sündinud kui Eene Üleoja, pärast ema surma kasvatas teda mõnd aega vanaema. Seejärel kasvas ta üles kasuvanemate juures, kes andsid talle uue nime. Oma isa Erich Eduard Üleoja leidis ta USAst ning oli temaga kirjavahetuses. Oma venna Hillar Üleojaga kohtus ta uuesti 8. klassi õpilasena.

Viited 

Eesti pianistid
Eesti muusikapedagoogid
Valgetähe medaliklassi teenetemärgi kavalerid
Rahumäe kalmistule maetud
Sündinud 1944
Surnud 2007
Erich Ludendorff

Erich Friedrich Wilhelm Ludendorff (9. aprill 1865 – 20 .detsember 1937) oli Saksamaa kindral Esimeses maailmasõjas, Liège lahingu ja Tannenbergi lahingu võitja. Ta oli Idarinde staabiülem. Augustis 1916 määrati ta esimese peakortermeisteri (Erster Generalquartiermeister) ametikohale, mis tegi temast (koos Paul von Hindenburgiga) Saksa vägede strateegilise juhi kuni oktoobrini 1918, mil ta vahetult enne sõja lõppu lahkus ametist.

Pärast sõda sai Ludendorffist, Weimari vabariigi perioodil tuntud rahvuslik juht ja noa selga löömise müüdi kultiveerija, mille kohaselt kaotas Saksamaa sõja tagalas tegutsenud marksistide ja kommunistide (kelle juhtidest paljud olid juudid) tõttu, kes vastutavad ka Saksamaale ebasoodsa Versailles' rahulepingu eest.

Ta võttis osa ebaõnnestunud riigipööretest: Wolfgang Kappi Kappi putšist 1920. aastal ja Adolf Hitleri Õllesaali putšist 1923. aastal. 1925 kandideeris ta Saksamaa presidendi ametikohale oma endise ülemuse Hindemburgi vastu, kes tema väitel korjas kuulsust tema Venemaa üle saadud võitude arvelt.

1924–1928 esindas ta Saksa Rahva Vabadusparteid Saksa parlamendis. Juhindudes oma täielikust sõjalisest mõtlemisest, juurutas ta pärast sõda teooriat "totaalsest sõjast", millest ta kirjutas 1935. aastal raamatus "Der Totale Krieg" ("Totaalne sõda"). Selles ta kirjutab, et rahva kogu füüsiline ja moraalne jõud tuleb mobiliseerida, sest rahu on üksnes paus sõdade vahel. 

Ludendorff oli Raudristi suurristi ja Pour le Mérite kavaler.

Tsitaat
Baltikumi kohta: 

„Ma otsustasin okupeeritud territooriumil jätkata seda valgustuslikku missiooni, mida sakslased olid neil aladel teostanud juba mitu sajandit. Sealne elanikkond, mis on tegelikult üks suur ras­side segu, pole kunagi olnud suuteline looma mingit oma kultuuri ja võiks omapead jäetuna langeda Poola mõju alla."

Viited

Preisi sõjaväelased
Saksamaa kindralid Esimeses maailmasõjas
Sündinud 1865
Surnud 1937
Aiguebelette

Aiguebelette on järv Prantsusmaal Savoia departemangus. Järve pindala on 5,45 km² ja suurim sügavus on 71 m.

Järves on 2 saart.

Järvel toimusid 1997. ja 2015. aastal maailmameistrivõistlused sõudmises.

Viited 

Prantsusmaa järved
Pernik

Pernik on linn Bulgaarias, Perniki piirkonna halduskeskus. Asub Sofiast 25 km edelas.

1949–1962 oli linna nimi Dimitrovo Georgi Dimitrovi auks.

Viited

Välislingid 
http://www.pernik.bg/

Bulgaaria linnad
Stepi

Stepi (vanasti ka Luteri, nõukogude ajal Kalnaine) on küla (vidējciems) Lätis Valka piirkonnas, Zvārtava valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 75 meetri kõrgusel, Riiast 165 ja piirkonna keskusest Valkast 36 kilomeetri kaugusel.

Külas on lisaks vallavalitsuse hoonele ka rahvamaja, raamatukogu ja postkontor. Seal asuvad Gauja ja Kalnaine bussipeatused.

Küla tekkis endise Luturmuiža mõisa (Adsel-Luthershof) juurde. Nõukogude ajal oli küla kolhoosi «Kalnājs» (algselt — «Gauja») keskasula.

Aastal 2016 oli külas 132 elanikku.

Viited

Valka piirkonna külad
Zvārtava vald

Zvārtava vald (läti keeles Zvārtavas pagasts) on vald (2. järgu haldusüksus) Lätis Valka piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Valka ja Vijciemsi valla ning Smiltene piirkonna Grundzāle ja Koivaliina vallaga. Eestis piirneb vald Valga vallaga.

Valla pindala on 170 km². 2016. aasta seisuga elas seal 423 inimest. Valla keskus on Stepi küla. Vallavanemaks on Raitis Priede.

Valla vapi kilp on roheline, sellel on kujutatud kolm kuldset käbi kolme paremale painutatud okkapaariga. Roheline värv sümboliseerib valla loodust ja metsarikkust, kuldne aga lootust valla arengule. Käbide arv sümboliseerib kolme sfääri: taevast, maad ja vett ning olevikku, minevikku ja tulevikku.

Ajalugu 

Aastal 1935 oli valla pindala 86,6 km² ja elanikke oli seal 1364. Aastal 1945 jagati vald Zvārtava ja Aima külanõukogudeks, aga aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Zvārtava külanõukoguga likvideeritav Aima külanõukogu, aga aastal 1961 Aumeisteri külanõukogu kolhoosi «Kalnājs» maad. Aastal 1967 liideti kolhoosi «Straume» maad Koivaliina külanõukoguga (sealhulgas ka piirkonna ajalooline keskus Zvārtava). Aastal 1979 liideti osa külanõukogu maadest Grundzāle külanõukoguga, Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Vald kuulus Valka rajooni. Aastast 2009 kuulub see Valka piirkonda.

Loodus 

Vald asub Vidzeme kõrgustikul, selle kõrgeim koht on Vasukalnsi mägi (88,8 m). Valla suuremad jõed on Koiva koos oma lisajõgede Aima ja Stepupega. Valda jääb arvukalt järvesid, enamik neist moodustab Aumeisteri järvestiku, kuhu kuuluvad suurematest järvedest Salainis (77,8 ha), Vadainis (49,6 ha), Vēderis (50,8 ha), Sēta järv (22,6 ha) ja Garūlis (17,3 ha). Vallas on ka järvestikku mitte kuuluv Cepurīte järv (9,3 ha).

Kaitstavad objektid 

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Zaķi ja Mieniķi muinaskalmed ja Veckurpnieki linnamägi. Kohaliku kaitse all on Putrase muinaskalmed, Buliņi keskaegne kalmistu ehk Kirikuase, Eļmi muinaskalmed, Lācīši linnamägi, hiiepaik Tilikase Jaanimägi ja hiiepaik Bedņi Püha pärn. Looduskaitse all on Lejzemnieki tammed, Eļmi pärn, Liepiņi tamm, Gaujmalnieki mänd, Zaķi paju ja Koiva tamm. Lisaks kasvab vallas arvukalt nimetuid looduskaitsealuseid põlispuid, suurem osa neist kasvab Koiva lähistel. Valda jäävad ka 1 hektari suurune Lapiņi järve hoiuala, 2 hektari suurune Taurīši järve hoiuala, 30 hektari suurune Bednese soo hoiuala ja 238 hektari suurune Vadainise soo hoiuala. Valla põhjaosa asub Ziemeļgauja kaitstaval maastikul.

Asustus 

Aastal 2011 elas vallas 396 lätlast, 13 venelast, 4 ukrainlast, 2 poolakat ja 2 leedulast.

Valla külad on:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

Viited

Välislingid 

 Zvārtava vald piirkonna kodulehel (läti, eesti, inglise keeles)

Läti vallad
Valka piirkond
Roseni tänav

Roseni tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Sadama asumis.

Roseni tänav sai nime 18. mail 2005. Tänav on saanud nime vabrikantidest vendade Rosenite järgi, kellele kuulus Mere puiestee äärne piiritusevabrik.

Vaata ka
Hotell Metropol

Viited

Välislingid 

Kesklinna linnaosa tänavad
Rotermanni tänav

Rotermanni tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Sadama asumis.

Tänav sai nime 18. mail 2005.

Viited

Välislingid 

Kesklinna linnaosa tänavad
Jērcēni vald

Jērcēni vald (läti keeles Jērcēnu pagasts) on vald Lätis Valmiera piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Strenči ja Seda linnaga, Plāņi, Valmiera, Rencēni ja Ēvele vallaga ning Valka piirkonna Härgmäe ja Valka vallaga.

Valla pindala on 149 km². 2016. aasta seisuga elas seal 432 inimest.  Valla keskus on Jērcēni küla. Vallavanemaks on Kārlis Kārkliņš.

Ajalugu 

Vald moodustati aastal 1894, mil liideti Jaunjērcēni, Vecjērcēni ja Ķeiži mõisavallad. Aastal 1935 oli valla pindala 92,9 km² ja elanikke oli seal 1140. 1945. aastal jagati vald Jērcēni ja Ķeiži külanõukogudeks, aastal 1949 likvideeriti vald ametlikult. Aastal 1954 liideti Jērcēni külanõukoguga likvideeritav Ķeiži külanõukogu, aastal 1977 aga likvideeritav Ēvele külanõukogu. Aastal 1981 liideti osa külanõukogu maid Rencēni külanõukoguga. Aastal 1990 muudeti külanõukogu taas vallaks. Aastal 1992 eraldus sellest Ēvele vald. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Strenči piirkonda. Aastal 2010 liideti vallaga Seda linna ümbruses asuvad ja seni linnale allunud inimtühjad alad.

Loodus 

Valla põhiosa jääb Põhja-Vidzeme tasandikule, asudes Burtnieki lademe liivakividel, savil ja aleuroliidil. Valla lääneosas asub arvukalt vooresid, mis ulatuvad 55 – 65 m üle merepinna. Valla idaosas on arvukalt rabasid, kus toodetakse turvast. Suurimad rabad on Mežstrenči raba (2435,15 ha), Cālīši raba (2429,45 ha) ja Gorēni raba (2405,39 ha). Madalsoodest on suurimad Muižnieku soo (2408,43 ha) ja Jērcēni soo (2406,56 ha). Valla suuremad jõed on selle lõunapiiril voolav Koiva jõgi oma lisajõgede Krāčupe ja Stakļupītega, samuti ka valla põhjapiiril voolav Säde jõgi oma lisajõe Purgailega.

Kaitstvad objektid 

Looduskaitse all on Jērcēni kivi, Kaņepesi tamm ja Daudzžuburi kask. Valla idaosa asub Seda soo hoiualal, lõunaosa aga Ziemeļgauja kaitstaval maastikul, vald asub osaliselt ka Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealal. Kaņepesi tamm on hiiepaigana ka riikliku kaitse all olev muinsusmälestis. Kohaliku kaitse all on Liepiņase muinaskalmed.

Asustus 

Aastal 2011 elas vallas 408 lätlast, 20 venelast, 17 valgevenelast, 1 ukrainlane ja 8 poolakat.

Valla külad on:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. Varem kuulus valla külade hulka ka Jēņi 23 elanikuga aastal 2000.

Viited 

Läti vallad
Valmiera piirkond