joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ain Saarna

Ain Saarna (sündinud 25. detsembril 1958 Tallinnas) on eesti ajakirjanik ja meediategelane.

Haridus
Ta lõpetas 1977. aastal Kohila Keskkooli ja 1982. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjanduse erialal. 1986. aastast õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis psühholoogiat, kuid need õpingud jäid pooleli.
Ta on lõpetanud IX Kõrgemad Riigikaitsekursused [].

Töö ja ühiskondlik tegevus
Aastatel 1982–1984 ja 1986–1992 töötas ta Eesti Raadio noortesaadete toimetajana ja infosaadete peatoimetajana.

1984–1986 oli ta sõjaväeteenistuses Nõukogude Armees. 

1992–1995 oli Saarna Eesti Vabariigi Valitsuse pressinõunik, 1995–1997 Vikerraadio peatoimetaja, 1997–2000 Eesti Raadio peadirektor, 2000–2004 Eesti Raadio juhatuse esimees, 2004–2020 Tallinna Linnakantselei linna avalike suhete direktor, 2020. aasta septembrist Tallinna Linnavalitsuse nõunik.

Ain Saarna on olnud Avaliku Sõna Nõukogu liige, Eesti Ringhäälingumuuseumi üks asutajaid, ta on juhendanud Tartu Ülikooli ajakirjandusüliõpilaste diplomitöid ja praktikume. Ta on Eesti Akadeemilise Ajakirjanduse Seltsi liige [].

Raamatud
 Toivo Tootsen, Heiki Raudla, Ain Saarna „Edgar Savisaar – poliitik ja romantik” (2018) [].

Tunnustus
 2004 Valgetähe IV klassi teenetemärk
 2004 Kaitseliidu eriklassi teenetemedal
 2016 Tallinna teenetemärk
 2021 EPÜL tänumedal Eesti Vabariigi iseseisvuse taastamise 30. aastapäeval

Isiklikku
Tema esimene abikaasa oli ajakirjanik Meelike Saarna. Tema praegune abikaasa on ajakirjanik Haldi Normet-Saarna.

Viited

Eesti ajakirjanikud
Tartu Ülikooli filoloogiateaduskonna vilistlased
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1958
Aakre raamatukogu

Aakre raamatukogu on rahvaraamatukogu Aakre külas Elva vallas Tartu maakonnas. Aastast 2018 on Tartu maakonna raamatukogu (varem kuulus Aakre Valga maakonda).

Ajalugu 
Aakre raamatukogu asutati 1926. aastal.  Raamatukogu tegutses Aakre vallamajas ja kandis nime Aakre Valla Raamatukogu. 1933. aastal asus 500 eksemplariga raamatukogu veel vallamajas, aga mingil ajal koliti Aakre rahvamajja. 1940. aastal laenutas rahvamajas raamatuid õpetaja Jaan Tober. 

1941. aastal oli kogu suurus 830 eksemplari. Teise maailmasõja ajal kogu osaliselt hävis. 23. septembrist 1944 tegutses Aakre Valla Keskraamatukogu. 1. juunil 1948 loodi Aakre Valla Raamatukogu. Raamatukogu kasutuses oli kaks ruumi Rebaste rahvamajas. Esimene sissekanne fondide raamatusse on tehtud 16. juunil 1948 aastal. 1948. aasta lõpus oli raamatuid 2070 eksemplari, lugejaid 119 ning laenutusi 4658. 

1950. aastal asus raamatukogu Aakre vallamajas. 1956. aastal tehti raamatukogu ruumides remont. Raamatud mahtusid neljale riiulile ja kahte riidekappi. 1957. aastal ühendati mõned Elva rajooni (eksisteeris aastatel 1950–1962) rahvamajad raamatukogudega. Ka Aakres (kuulus Elva rajooni) ühendati raamatukogu ja sellest 200 meetrit teisel pool teed asunud rahvamaja – päeval käis rahvas raamatukogus, õhtul aga rahvamajas. 

1964. aastal koliti raamatukogu Aakre Algkooli alumisele korrusele. 1967. aastal kolis raamatukogu sama maja teisele korrusele. 

1972. aastal oli ruume vaja Aakre Eriinternaatkoolile ja raamatukogu viidi Rõngu külanõukogu piiriäärsesse Eduard Lambile kuulunud suurde kivimajja, kus see mahutati ühte väikesesse tuppa. Talvel puudus majale juurdepääs ning lugejate vähesuse tõttu ähvardas raamatukogu sulgemine. Varsti leiti avaramate ruumide ja parema ligipääsuga koht kolhoosi kontori vastas majas.

1983. aastal tehti raamatukogus remont ja lastefond sai eraldi ruumi. 1985. aasta veebruarist kuni 1986. aasta aprillini käis Aakre raamatukoguhoidja lapsepuhkuse tõttu raamatuid laenutamas Puka raamatukoguhoidja. Lugejaid teenindas ka Valga Keskraamatukogu raamatubuss. 

1993. aastal otsustati, et raamatukogu saab kolm ruumi endise Aakre kolhoosi kontori esimesel korrusel. Remont ja kolimine toimusid 1994. aastal. Samas majas asub ka rahvamaja. 

2000. aastal kolis raamatukogu maja teisele korrusele. Raamatukogu sai endale neli ruumi (85 m²). 

2007. aastal lõpetati teavikute kirjete sisestamine elektronkataloogi ja toimus üleminek elektroonilisele laenutusele.

Juhatajad/laenutajad 
Jaan Tober

Endla Valder 1945–1947

Liidia Mõttus 1947–1950

Erna Salumets (Tuvi) 1950–1954

Maimo Kurg (Zirk, Kallas) 1954–1955

Aino Kruusamäe (Pikker) 1955–1972

Ly Värk (Haaviste) 1974

Aino Pikker 1981–1984

Kaja Vindi 1984–1995

Riina Siik alates 1995

Vaata ka 
 Puka raamatukogu
 Kuigatsi raamatukogu

Kirjandus 
 Valgamaa rahvaraamatukogud 1920–2010. Valga, 2010
 Valga Keskraamatukogu arhiiv. Valga rajooni/maakonna raamatukogude aastaaruanded 1956–2014

Välislingid 
 Puka vald – raamatukogud

Tartu maakonna raamatukogud
Elva vald
Tenno Teets

Tenno Teets (26. oktoober 1931 Tallinn – 31. mai 2003) oli eesti põllumajandustegelane.

1949. aastal lõpetas ta Tallinna 10. Keskkooli. 1954. aastal lõpetas Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomina.

Töötas 1950. aastatel Saaremaal algul agronoomina, seejärel kolhoosi esimehena. 1961. aastast kolis Rapla rajooni, töötas algul kolhoosi Tee Kommunismile agronoomina, 1962. aastal valiti sama kolhoosi esimeheks. 1965–1966 töötas paralleelselt Valtu 8-klassilise kooli õpetajana.

1971. aastal, pärast kolhoosi Tee Kommunismile ühinemist kolhoosiga Võit sai temast kolhooside ühinemisel moodustatud Valtu kolhoosi esimees ja ta töötas Valtu kolhoosi esimehena kuni kolhoosi likvideerimiseni 1991. aastal. Seejärel oli Valtu põllumajandusliku osaühistu esimees.

1988. aastal oli üks Rahvarinde asutajatest ja valiti Rahvarinde volikogu liikmeks. 1989. aastal oli ta üks Balti keti korraldamise juhtidest Raplamaal ning samal aastal valiti ta Rapla maakonna volikogu liikmeks. 1990. aastal oli ta üks Eesti Maa-Keskerakonna algatajatest, hiljem kuulus Eesti Maarahva Erakonda.

Aastatel 1996–2002 oli ta Kehtna vallavolikogu liige ja juhtis erinevatel aegadel volikogus keskkonnakaitsekomisjoni ja heakorrakomisjoni.

2003. aastal avaldas ta Maalehe intervjuus pettumust Eesti põllumajanduse suhtes ning nimetas kindlameelseid kolhoosiesimehi rahva teenriteks. Samas intervjuus iseloomustab ta ennast Eesti-meelsena.

Tenno Teetsile on Kaereperes püstitatud mälestuskivi.

Tunnustused
1982 – Eesti NSV teeneline agronoom

Viited

Välislingid
DVD "Tenno Teetsi lugu" (2011)
Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Valtu kolhoosi esimees Tenno Teets
Haud Rapla kalmistul

Eesti põllumajandustegelased
Tallinna Nõmme Gümnaasiumi vilistlased
Eesti Maaülikooli agronoomiateaduskonna vilistlased‎
Eesti NSV teenelised agronoomid
Sündinud 1931
Surnud 2003
Rapla kalmistule maetud
Uitru säär

Uitru säär on Ihasalu poolsaare tipus olev maasäär.

Säärel asub Ihasalu päevamärk.

Välislingid

Eesti geograafia
Jõelähtme vald
Gex

Gex (hääldus že'ks) on vald ja asula Prantsusmaal Auvergne-Rhône-Alpesi piirkonnas Aini departemangus. Ta on departemangu alam-prefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka samanimelise kantoni keskuseks.

Ta kuulub Šveitsi linna Genfi suurlinnastusse ja on ühendatud TPG linnaliiniga mis kannab nimetust liin F.

Linna territoorium asub 532–1614 meetri kõrgusel üle merepinna.

Viited

Välislingid 

 Linna kodulehekülg (prantsuse keeles)

Aini departemangu vallad
Pärnu rand

Pärnu rand ehk Pärnu keskrand on Pärnu linnas Pärnu lahe ääres asuv supelrand.

Ranna ääres asuvad Pärnu mudaravila, Pärnu rannakohvik, Pärnu rannahotell ja hotell-veekeskus Tervise Paradiis.

Rannast põhja poole jääb Pärnu rannapark. Läände ja itta jääb Pärnu rannaniidu looduskaitseala. Rannani ulatub ka Pärnu vanalinna ja kuurordi muinsuskaitseala.

Rannas tegutseb vetelpääste. Paigaldatud on kaks vetelpäästetorni.

Teisele poole Pärnu jõge jääb Vana-Pärnu rand.

Välislingid

 Pärnu rand Pärnu linn
 Aloha surfiklubi on rannas aastast 2009.
 Pärnu Rannahoones on klubi Sunset
 Huvitavaid fakte kuurordi kujunemise ajaloost
 Go wiki: Pärnu

Pärnu
Eesti rannad
Mahtra looduskaitseala

Mahtra looduskaitseala on looduskaitseala Harju ja Rapla maakonnas.

Kaitseala pindala on 7609,9 hektarit.

Kaitseala eesmärk on muu hulgas kaitsta sealseid poollooduslikke kooslusi, metsakoosluseid, kaitsealuseid linnuliike, huumustoitelisi järvi, puisniite.

Viited

Välislingid

Eesti looduskaitsealad
Teet Ehala

Teet Ehala (sündinud 11. septembril 1945 Paides) on eesti teatritegelane.

Töötab 1961. aastast teatris Ugala. 1994. aastast on ta Ugala lavastusala juht.

Tunnustused
 1995 Ugala kolleegipreemia
 2009 Kaarel Saha preemia
 2012 Viljandi Linna Teatripreemia

Viited

Välislingid
Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Viljandi Draamateatri "Ugala" valgustuse juhtpuldi taga istub teatrilava elektriala vaneminsener Teet Ehala (fotograaf Endel Veliste)
Ranner Raba. Mees, kes pani Karlssoni lendama. Sakala, 21. jaanuar 2012

 Eesti teatritegelased
Sündinud 1945
Largentière

Largentière [lar'žän'tjeer] on linn Prantsusmaal Ardèche'i departemangus. See on departemangu alamprefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka samanimelise kantoni keskuseks.

Linna territoorium asub 147–420 meetri kõrgusel üle merepinna.

Linnapeaks on Jean-Roger Durand.

Viited

Välislingid 

 Linna info (prantsuse keeles)

Prantsusmaa linnad
Ardèche'i departemangu vallad
Tournon-sur-Rhône

Tournon-sur-Rhône [tur'non sür roon] on linn Prantsusmaal Ardèche'i departemangus. Ta on departemangu alamprefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka samanimelise kantoni keskuseks. Ta asub Rhône'i jõe paremal kaldal.

Jõgi on ka departemangu piiriks ning teispool jõge temaga piirnev asula on Drôme'i departemangu kuuluv Tain-l'Hermitage'i linn. Viimasega moodustavad nad ühtse linnastu.

Linna territoorium asub 115–508 meetri kõrgusel üle merepinna.

Linnapeaks on Frédéric Sausset Vabariiklaste Parteist (Les Républicains) (endise nimega UMP).

Sõpruslinnad 
  Fellbach, Saksamaa (1973)
  Erba, Itaalia (1974)

Viited

Välislingid 

 Linna koduleht (prantsuse keeles)

Prantsusmaa linnad
Ardèche'i departemangu vallad
Käomardi laht

Käomardi laht on järv Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Hõbesalu külas.

Järve pindala on 10,6 ha.

Viited 

Lääneranna valla järved
Igor Tšikinjov

Igor Tšikinjov (sündinud 26. juunil 1961 Kohtla-Järvel) on endine Eesti vehkleja ja vehklemistreener. 

Meeskondlikult tuli ta 1981. aastal epees ja aastatel 1984–1985 floretis Eesti NSV meistriks, individuaalselt tuli ta 1984. aastal floretis teiseks.

Aastast 2013 on ta Eesti epeenaiskonna vanemtreener.

Tunnustus
2014 – Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi sihtkapitali aastapreemia (vehklejate kõrgetele kohtadele treenimise eest – 2014. aasta MM-i pronksmedalisti Erika Kirpu ning maailma kaheksanda mehe Sten Priinitsa treener – mees, kes on viinud tippu mitme põlvkonna vehklejad)

Viited

Välislingid

Eesti vehklejad
Eesti vehklemistreenerid
Sündinud 1961
Maria Romanjuk

Maria Romanjuk (sündinud 15. augustil 1996) on Eesti ujuja.

Ta on Eesti meistrivõistlustel ujumises võitnud kokku 136 medalit: 71 kulda, 38 hõbedat ja 27 pronksi.

2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros saavutas ta 100 m rinnuliujumises 1.09,49-ga 31. koha.

2017. aastal püstitas Maria Romanjuk Taanis toimuvatel ujumise lühiraja Euroopa meistrivõistlustel 100 m rinnuliujumises Eesti rekordi ajaga 1.06,95. 2018. aasta detsembril uuendas rekordit ajaga 1.06,90.

50m basseinis on tema nimel 2 Eesti rekordit: 100m rinnuli (1.08,81) ja 200m rinnuli (2.31,29).

Viited

Välislingid
Maria Romanjuki tulemused portaalis spordiinfo.ee

Eesti ujujad
Sündinud 1996
Martin Järveoja

Martin Järveoja (sündinud 18. augustil 1987 Elvas) on Eesti autorallisõitja (kaardilugeja) ja endine judoka.

Ta on 2017. aastast Ott Tänaku kaardilugeja, enne seda oli Karl Kruuda kaardilugeja.

Enne rallisporti siirdumist tegeles ta judoga, olles tulnud viiekordseks Eesti meistriks.

Tunnustus 
 2018 aasta võistkond (koos Ott Tänakuga)
 2019 aasta võistkond (koos Ott Tänakuga)
 2018 Eesti Vabariigi spordipreemia (koos Ott Tänakuga, võitsid 2017. aasta hooajal kaks MM-etappi ja saavutasid MM üldarvestuses 3. koha. Koos M-Sport meeskonnaga võideti tootjate MM-tiitel, mis on esmakordne saavutus Eesti autospordi ajaloos)
 2020 Valgetähe III klassi teenetemärk

Isiklikku
Martin Järveoja isa on Eesti poliitik Toomas Järveoja. Tema onu on pikaaegne Nõo Reaalgümnaasiumi direktor Jaanus Järveoja. Tema onupoeg Ken on samuti kaardilugeja. Abikaasa Maarjaga on tal kaks last - Maria ja Mateo.

Viited

Välislingid

ewrc profiil
"Martin Järveoja valiti MM-sarja parimaks kaardilugejaks" ERR sport, 28. november 2019

Eesti judokad
Eesti kaardilugejad
Valgetähe III klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1987
Vabadussõjas langenud Soome vabatahtlike monument

Vabadussõjas langenud Soome vabatahtlike ausammas (soome keeles Vironkävijäin muistomerkki) on mälestusmärk, mis avati 27. mail 1923 Helsingis, et mälestada Eesti Vabadussõjas langenud soomlasi. Ausamba kujur on Into Saxelin ja arhitekt Johan Sigfrid Sirén. 

Ausammas asub Vanas kirikupargis (soome keeles Vanha kirkkopuisto) Eesti Vabadussõja vabatahtlike ühishaual, kuhu maeti 1919. aasta veebruaris ja märtsis 31 Eestis langenud soomlast.

Esimesed neli vabadussõdurit maeti Helsingi Hietaniemi kalmistule, kus asub 1921. aastal rajatud teine mälestusmärk.

Vaata ka
Põhja Pojad
Hietaniemi kalmistu

Viited

Välislingid

Soome mälestusmärgid
Eesti Vabadussõja mälestusmärgid
Helsingi vaatamisväärsused
Igor Kašintsev

Igor Kašintsev (vene Игорь Константинович Кашинцев; 17. juuni 1932 Moskva – 11. detsember 2015 Moskva) oli vene teatri- ja filminäitleja.

Aastal 1955 lõpetas ta Moskva Kunstiteatri stuudiokooli (MHATi kool-stuudio).

Oma filmidebüüdi Venemaal lavastatud filmides tegi 1966. aastal Marlen Hutsijevi filmis "Juulivihm", kus tal oli episoodiline roll. 
Ühtekokku tegi ta üle 120 filmi- ja telerolli.

Tunnustus
1981 – Vene NFSV teeneline kunstnik 
2003 – Venemaa Föderatsiooni rahvakunstnik 
2008 – Sõpruse orden

Välislingid

Vene filminäitlejad
Vene teatrinäitlejad
Sündinud 1932
Surnud 2015
Nissi Vabadussõja mälestussammas

Nissi Vabadussõja mälestussammas on mälestussammas Harju maakonnas Saue vallas Riisipere aleviku Nissi asumis. Mälestussammas on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.

Viited

Välislingid

Harju maakonna kultuurimälestised
Eesti Vabadussõja mälestusmärgid
Saue vald
Reval (täpsustus)

Reval on Tallinna ajalooline nimi, millel on veel mitmeid tähendusi:
 Reval, ansambli Optimistid varasem nimi
 Reval, hotellikett
 Reval, Eesti Vabadussõjas osalenud puksiir
 Reval, sigaretimark

Mitte ajada segi ajaloolise maakonnaga Põhja-Eestis, mille nimi oli Revala (saksa keeles Reval).
Jõhvi kalmistu

Jõhvi kalmistu on kalmistu Ida-Virumaal Jõhvi linnas. Ajalooliselt jäi kalmistu Jõhvi kihelkonda.

Kalmistu vana kabel
Kalmistul asub kabel, mis on arvele võetud kultuurimälestisena nr 13869.

Kalmistule maetuid
Carl Immanuel Philipp Hesse
Friedrich Ferdinand Meyer

Viited

Välislingid

Ida-Viru maakonna kalmistud
Jõhvi kihelkonna kalmistud
Ridala uus kalmistu

Ridala uus kalmistu on kalmistu Ridala kihelkonnas Läänemaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Liivakülas Haapsalu linnas Lääne maakonnas.

Kalmistu on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.

Vaata ka
Ridala vana kalmistu

Viited

Välislingid

Ridala uus kalmistu Ridala valla koduleheküljel

Ridala kihelkonna kalmistud
Haapsalu linn
Lääne maakonna kalmistud
Lääne maakonna kultuurimälestised
Harju-Madise uus kalmistu

Harju-Madise uus kalmistu on kalmistu Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Madise külas. Kalmistu on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.

Kalmistu jääb Harju-Madise kirikust kagusse. Kalmistu rajati arvatavasti 20. sajandi esimestel kümnenditel.

Vaata ka
Harju-Madise vana kalmistu

Viited

Välislingid

Harju-Madise kihelkonna kalmistud
Lääne-Harju vald
Harju maakonna kalmistud
Harju maakonna kultuurimälestised
Raasiku uus kalmistu

Raasiku (uus) kalmistu on kalmistu Harju maakonnas Raasiku vallas Raasiku alevikus Harju-Jaani kiriku lähedal. Kalmistu on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. Kalmistu pindala on 4,67 ha. Kalmistu rajati 1929.

Vaata ka
Raasiku vana kalmistu

Viited

Välislingid

Raasiku vald
Harju-Jaani kihelkonna kalmistud
Harju maakonna kalmistud
Harju maakonna kultuurimälestised
Läti Mereakadeemia

Läti Mereakadeemia (läti Latvijas Jūras akadēmija) on 1989. aastal Riias asutatud kõrgem merendusalast haridust pakkuv õppeasutus. Ülikoolil on kaks teaduskonda. Peahoone asub Riias Daugavgrīva asumis aadressil Flotes iela 12.

Ajalugu 

Merendusalast kõrgharidust hakati Riias andma aastal 1989, mil seal avati Kaliningradi Kalatööstusinstituudi filiaal. Aastal 1990 sai sellest Riia Tehnikaülikooli osakond. Iseseisev Läti Mereakadeemia sai alguse 8. jaanuaril 1993, tänapäeval on sellel laevandusinseneride osakond ja meretranspordi osakond. Akadeemia juurde kuulub ka merendusuuringute instituut. Läti Mereakadeemias on ka magistriõppe osakond, magistrikraadi on võimalik saada meretranspordi erialal.

Mereakadeemia filiaaliks on Bolderāja asumis aadressil Lielupes iela 1 asuv keskeriharidust pakkuv merekool, millel on filiaal ka Ventspilsi linnas (Saules ielā 15).

Viited

Välislingid 
 Ülikooli kodulehekülg (läti keeles)
 Artikkel kooli kohta (vene keeles)

Läti ülikoolid
Riia
Rēzekne Kõrgkool

Rēzekne Kõrgkool (läti Rēzeknes Augstskola) on 1993. aastal Lätis Rēzeknes asutatud kõrgem õppeasutus. Ülikoolil on kolm teaduskonda. Peahoone asub Rēzeknes aadressil Atbrīvošanas aleja 90.

Ajalugu 

1. septembril 1990 alustas Rēzeknes sealse pedagoogikainstituudi juures tegevust Läti Ülikooli filiaal, kus õpetati majandust ja filoloogiat. Hiljem rajas linna oma filiaali ka Riia Tehnikaülikool. 1993. aastal need filiaalid liideti, pannes aluse Rēzekne Kõrgkoolile. 1995. aastal liideti kooliga ka Rēzekne pedagoogikainstituut, millest sai ülikooli pedagoogikateaduskond. 2008. aastal oli koolil neli teaduskonda: majandusteaduskond, pedagoogikateaduskond, humanitaar- ja õigusteaduskond ning inseneriteaduskond. Ülikooli rektor on Edmunds Teirumnieks.

Organisatsioon 

Rēzekne Kõrgkool koosneb tänapäeval kolmest teaduskonnast.
 Majandus ja haldusteaduskond
 Haridus, keelte ja disainiteaduskond
 Inseneriteaduskond

Viited

Välislingid 
 Ülikooli koduleht (läti keeles)

Läti ülikoolid
Rēzekne
Ainult unustamiseks (singel)

"Ainult unustamiseks" on ansambli Smilers laul ja singel; üks Smilersi tuntumaid laule. Laul on Smilersi samanimelise albumi esimene laul. Laul pälvis tunnustuse Aasta Raadiohitt 2004.

Eesti singlid
Smilers
Elwood Muusik

Elwood Muusik on Eesti plaadifirma. 

Ettevõtte juhataja oli Paul Pihlak.

Ettevõte on plaadistanud näiteks ansambli Smilers muusikat.

Viited

Välislingid
Ettevõtte koduleht

Eesti plaadifirmad
1924. aasta Eesti jalgpalli meistrivõistluste 4. klass

1924. aasta Eesti jalgpalli meistrivõistluste 4. klass oli Eesti jalgpalli 1924. aasta meistrivõistluste neljas ja ühtlasi viimane tase. 

4. klassi meistriks tuli VS Spordi neljas meeskond Tallinna VS Sport 4.

Meistrivõistlused mängiti kaks miinust karikasüsteemil, mis tähendas, et meeskond kes oli saanud kaks kaotust langes välja.

Osalejad

1. ring

Tallinna linn

Harjumaa

2. ring

Tallinna linn

Harjumaa

2. ringis langesid välja Makkabi (Tallinn) ja Keila SR (Harjumaa)

3. ring

Tallinna linn

Harjumaa

3. ringis langesid välja SR Flora ESS Kalev (mõlemad Tallinn), ning Jõelähtme Ühendus (Harjumaa)

4. ring

Tallinna linn

4. ringis langes välja Võitleja (Tallinn)

5. ring

Tallinna linnameistritiitli peale

Maakondade paremad

Finaal

Vaata ka
1. klass
2. klass
3. klass

1924. aasta spordis
1924. aasta Eesti jalgpalli meistrivõistluste 3. klass

1924. aasta Eesti jalgpalli meistrivõistluste 3. klass oli Eesti jalgpalli 1924. aasta meistrivõistluste kolmas tase. 

3. klassi meistriks tuli ESS Kalevi kolmas meeskond Tallinna ESS Kalev 3.

Meistrivõistlused mängiti kaks miinust karikasüsteemil, mis tähendas, et meeskond kes oli saanud kaks kaotust langes välja.

Osalejad

Lühendid;
Bevetesso = Baltiski vabatahtlike tuletõrje seltsi spordi osakond.
SS = Spordiselts 
SÜ = Spordiühing
SR = Spordiring
ESS = Eesti Spordiselts
VS = Võimlemise Selts
KS = Karskuse Selts

1. ring

Tallinn

Harjumaa

Virumaa

Järvamaa

Pärnumaa

1. ringis langesid välja Jõhvi SS (Virumaa) ja Paide SS Järvapojad (Järvamaa)

2. ring

Tallinn

Harjumaa

Virumaa

Pärnumaa

2. ringis langesid välja Võitleja ja Olümpia (mõl. Tallinn), Bevetesso (Harjumaa), Pärnu SS Tervis (Pärnumaa)

3. ring

Tallinn

3. ringis langes välja SR Flora.

4. ring

Tallinn

5. ring

Tallinn

VS Sport langes välja.

Maakonna paremad

Türi SR sai teist korda kirja kaotuse, kuna kasutas registreerimata mängijat, ning langes välja.

Sindi langes välja.

Narva Kalev langes välja.

Viljandi langes välja.

Finaal

Vaata ka
1. klass
2. klass
4. klass

1924. aasta spordis
Mazingarbe

Mazingarbe [masin'garb] on linn Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Linna territoorium asub 26–74 meetri kõrgusel üle merepinna.

Tema linnapeaks on Bernard Urbaniak Radikaalsest Vasakparteist (Parti radical de gauche - PRG).

Viited

Välislingid 

 Linna koduleht (prantsuse keeles)

Prantsusmaa linnad
Pas-de-Calais' departemangu vallad
ASA Kindlustus

ASA Kindlustus oli Eesti kindlustusettevõte. Ettevõte oli Tallinna börsi nimekirjas. Ettevõtte kuulus ettevõttele AB Kindlustuse Grupp.

Viited

Eesti kindlustusettevõtted
Eesti endised ettevõtted
Liwathon E.O.S.

Liwathon E.O.S. (varem AS Vopak E.O.S.) on nafta ja naftasaaduste sadamaoperaator Muuga sadamas.

Ettevõte tekkis 2008. aastal endiste sadamaoperaatorite Pakterminali (sealt tuli nimi Vopak) ja E.O.S.i (Estonian Oil Service) ühendamisel. Ettevõttel on Muuga sadamas neli terminali, mille mahutite kogumaht on umbes 1 miljon m³. 

Ettevõtte tütarfirma on AS E.R.S..

Ajalugu 
2013. aastal maksis ettevõte oma omanikele 100 miljoni euro jagu dividende. See oli kuni 2015. aasta Swedbanki dividendimakseni suurim dividend, mida oli ükski Eesti ettevõte maksnud.

2017. aastal sai Vopak E.O.S. 99 miljonit eurot kahjumit, mida on arvatud läbi aegade suurimaks kahjumiks Eestis.

2019. aasta kevadel müüsid Vopak E.O.S. omanikud Royal Vopak N.V. ja Global Ports Investments PLC kõik ettevõtte aktsiad Abu Dhabi ettevõttele Liwathon. Ettevõte võttis uueks nimeks Liwathon E.O.S.

Viited

Välislingid
vopakeos.com
liwathoneos.com

Meedias
 Kristjan Pruul: "Skandaalne perekond sisenes Eestis transiidiärisse" Äripäev, 3. aprill 2019

Eesti ettevõtted
Vinglet

Vinglet on lisatiivake, mis on  sobitatud lennuki jäiga kandepinna otstele kuni 90° nurga all ja mis vähendab tiiva induktiivset õhutakistust. Vingletid tiiva otstel aitavad allahelikiirusel lendamisel vähendada mootorlennuki kütusekulu ja parandada purilennuki aerodünaamilist väärtust (lauglemissuhet) ning stabiliseerida külgpüsivust.
 

Lennundus
Kaisa Puustak

Kaisa Puustak (sündinud 20. märts 1945 Tallinn) on eesti graafik.

Ta lõpetas 1963. aastal Tallinna 4. keskkooli ning õppis aastatel 1963–1969 Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis, mille lõpetas graafikuna. 

Ta on teinud peamiselt vabagraafikat, aga on kujundanud ka lasteraamatuid, teinud plakateid, postkaarte ja tarbegraafikat. Ta on osalenud näitustel 1973. aastast ja on Eesti Kunstnike Liidu liige 1974. aastast.

Ta on 1975. aastast Eesti Kunstiakadeemia õppejõud (alates 1994 dotsent) ning on ka Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia õppejõud.

Töid
1973 – plakat – "Nõukogude Liit 1957 – esimene kosmosemaa". Eesti Raamat. Tallinn 1973
1989 – illustratsioonid – "Marjakobar ja teisi setu muinasjutte" (koostanud E. Normann). Perioodika. Tallinn 1989
1994 – illustratsioonid – Liili Remmel. "Päkapikumetsa lood : [lastele häälduse õpetamiseks]. Ilo. Tallinn 1994
2005 – illustratsioonid ja kaanekujundus – Ülle Tõnumaa. "Muinasjutt haledameelsest kuningast". Tallinn 2005

Isiklikku
Kaisa Puustaku ema on portselanimaalija ja nahakunstnik Jutta Puustak, tema tädi on portselani- ja klaasimaalija Eeva Puustak, tema vanaisa on kiviraidur ja -tööstur Jaan Puustak. Tema abikaasa on graafik Herald Eelma.

Kirjandus
"Kaisa Puustak. Vaikelude näituse kataloog". Tallinna Kunstisalong, 10.–27.10.1985
Jüri Hain. "Puustak, Kaisa". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 401-402

Eesti graafikud
Eesti illustraatorid
Tallinna Kristiine Gümnaasiumi vilistlased
Eesti Kunstiakadeemia vilistlased
Eesti Kunstiakadeemia õppejõud
Tartu Ülikooli õppejõud
Sündinud 1945
La Châtre

La Châtre [la šaa'tr] on linn Prantsusmaal Indre'i departemangus. See on departemangu alamprefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka samanimelise kantoni keskuseks.

Linna territoorium asub 198–263 meetri kõrgusel üle merepinna.

Linnapeaks on Nicolas Forissier Vabariiklaste Parteist (Les Républicains) (endise nimega UMP).

Sõpruslinn 
  Spilimbergo, Itaalia (1980)

Viited

Välislingid 

 Piirkonna turismiinfo (prantsuse keeles)

Prantsusmaa linnad
Indre'i departemangu vallad
Issoudun

Issoudun [issu'dün] on linn Prantsusmaal Indre'i departemangus. Ta on departemangu alam-prefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka samanimelise kantoni keskuseks.

Linna territoorium asub 122–161 meetri kõrgusel üle merepinna.

Tema linnapeaks on André Laignel Sotsialistlikust parteist (PS).

Sõpruslinn 
  Notre-Dame-du-Sacré-Cœur-d'Issoudun, Kanada (1977)

Viited

Välislingid 

 Linna koduleht (prantsuse keeles)

Prantsusmaa linnad
Indre'i departemangu vallad
Chinon

Chinon [ši'non] on linn Prantsusmaal Indre-et-Loire'i departemangus. See on departemangu alamprefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka samanimelise kantoni keskuseks.

Linna territoorium asub 27–112 meetri kõrgusel üle merepinna.

Linnapeaks on Jean-Luc Dupont Vabariiklaste Parteist (Les Républicains) (endise nimega UMP).

Sõpruslinnad 
  Hofheim am Taunus, Saksamaa
  Tiverton, Suurbritannia
  Certaldo, Itaalia

Viited

Välislingid 
 Linna koduleht (inglise keeles)

Prantsusmaa linnad
Prantsusmaa vallad
Indre-et-Loire'i departemang
La Tour-du-Pin

La Tour-du-Pin [la tuur dü pan] on linn Prantsusmaal Isère'i departemangus. See on departemangu alamprefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka samanimelise kantoni keskuseks.

Linna territoorium asub 309–461 meetri kõrgusel üle merepinna.

Linnapeaks on Fabien Rajon Paremparteide liidust (DVD).

Viited

Välislingid 

 Linna koduleht (prantsuse keeles)

Prantsusmaa linnad
Isère'i departemangu vallad
Adolf Agthe (insener)

Hermann Adolf von Agthe (vene Адольф Андреевич Агте; 1775 Kuressaare – 1832 Jekaterinburg) oli baltisaksa päritolu vene mäeinsener, leiutaja.

Tema vanemad olid Andreas von Agthe (1733–1806) ja Helena Beata Schröder (1746–1785).

Aastatel 1795–1807 oli ta Kaug-Idas Nertšinski mäetööstuses Šilka hõbedakaevanduses meister, järelevaataja ja juhataja. Seejärel oli ta aastani 1825 Uuralis Jekaterinburgis kaevanduste nõustaja.

Viited

Välislingid
Genealogisches Handbuch der Oeselschen Ritterschaft; siin on ainult tema ristimise kuupäev

Saaremaa aadlikud
Baltisakslased
Venemaa insenerid
Mäeinsenerid
Sündinud 1775
Surnud 1832
Kalnujai vald

Kalnujai vald (leedu keeles Kalnujų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Raseiniai rajoonis

Valla pindala on 73 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1000 inimest. Valla keskus on Kalnujai küla, vallamaja asub aadressil Kaštonų g. 1. Vallavanemaks on Regina Čepurnovienė.

Viited 

Leedu vallad
Raseiniai rajoon
Sergei Paršin

Sergei Paršin (vene Паршин, Сергей Иванович; sündinud 8. mail 1952 Kohtla-Järvel) on vene teatri- ja filminäitleja.

Tunnustus
1999 – Venemaa Föderatsiooni rahvakunstnik

Rolle
 1987 "Kangelase peegel" (stahhanovlasest kaevur Puhharevi rollis)
 ...

Viited

Venemaa näitlejad
Nõukogude Liidu näitlejad
Vene filminäitlejad
Sündinud 1952
Tallinna Halduskohus

Tallinna Halduskohus on Eesti Vabariigi esimese astme kohus, mis lahendab avalik-õiguslikus suhtes tekkinud vaidlusi, kui seadus ei näe ette teistsugust menetluskorda.

Tallinna Halduskohus on üks kahest Eesti administratiivkohtust (teine on Tartu Halduskohus).

Halduskohtul on kaks kohtumaja: Tallinna kohtumaja (Tallinn, Pärnu mnt 7), Pärnu kohtumaja (Pärnu, Rüütli 19).

Tallinna kohtumaja tööpiirkonda jääb Harju, Hiiu, Järva, Lääne ja Rapla maakond ning Pärnu kohtumaja tööpiirkonda jääb Pärnu ja Saare maakond.

Halduskohtu esimees on alates 1. jaanuarist 2020 Kaupo Kruusvee. Varasemad esimehed on olnud Villem Lapimaa (2006–2014) ja Kristjan Siigur (2015–2019).

Halduskohtus on seisuga 1. jaanuar 2020 ametis 16 kohtunikku, neist ühe teenistussuhe on peatatud.

Viited

Välislingid
Tallinna Halduskohus Eesti kohtute kodulehel

Eesti kohtud
Tallinna asutused
Tartu Halduskohus

Tartu Halduskohus on üks kahest Eesti halduskohtust (teine on Tallinna Halduskohus).

Halduskohus asutati 15. septembril 1993.

Enne 2006. aastat eksisteeris ka Jõhvi Halduskohus, mis seejärel Tartuga liideti.

1. jaanuarist 2019.a. on halduskohtu esimees Sirje Kaljumäe.

Halduskohtul on kaks kohtumaja: Tartu kohtumaja (Tartus Kalevi 1) ja Jõhvi kohtumaja (Jõhvis Kooli 2a). Tartu Halduskohtu kohtumaja asus algselt Õpetajate 9a ja 1994–1998 Tartus aadressil Riia 12. Aastast 2002 asub kohtumaja aadressil Kalevi 1.

Viited

Välislingid
Tartu Halduskohus Eesti kohtute kodulehel

Eesti kohtud
Terviseamet

Terviseamet (TEA) on Sotsiaalministeeriumi haldusalas tegutsev Eesti riigiamet. Ameti tegevusvaldkonnad on tervishoid, nakkushaiguste seire ja epideemiatõrje, keskkonnatervis, kemikaaliohutus ja meditsiiniseadmete ohutus.

Terviseamet moodustati 1. jaanuaril 2010 Tervisekaitseinspektsiooni, Tervishoiuameti ja Kemikaalide teabekeskuse ühendamisel. Ravimiametist toodi lisaks üle meditsiiniseadmete osakond. Terviseametil on Tallinnas peamaja ning üle Eesti kokku neli piirkondlikku talitust, mille alla kuuluvad ka maakondlikud esindused. Ameti koosseisus on kesklabor Tallinnas, Tartu labor ja Kohtla-Järve labor. Koosseisu kuuluvad ka esindused Raplas, Paides, Tartus, Põltsamaal, Räpinas, Valgas, Viljandis, Võrus, Pärnus, Kuressaares, Kärdlas, Haapsalus, Kohtla-Järvel, Rakveres ja Narvas.

Alates 2012. aastast on Terviseamet avaldanud oma tegevuste kohta kokkuvõtteid.

Juhid 
Terviseameti esimene peadirektor oli Tervisekaitseinspektsiooni senine peadirektor Tiiu Aro, kelle ametiaeg pidi kestma 2018. aasta lõpuni, kuid kes otsustas lahkuda ametist 1. juulil 2017.   

Pärast Tiiu Aro lahkumist kinnitati Terviseameti peadirektoriks Merike Jürilo. Merike Jürilo lahkus Terviseameti juhi kohalt 1. juulil 2020. Peadirektori kohusetäitjana tegutses sama aasta sügiseni asedirektor Mari-Anne Härma.   

Sügisest sai peadirektoriks Üllar Lanno. 6. septembril 2021 teatas Üllar Lanno, et astub Terviseameti ravimite külmlao nn kobarkäki skandaali tõttu ametist tagasi. Peadirektori ülesannete täitmist jätkas taas Mari-Anne Härma.  

17. märtsil 2022 kinnitas sotsiaalminister Tanel Kiik avaliku teenistuse tippjuhtide valikukomisjoni ettepanekul Terviseameti peadirektoriks sihtasutuse Innove viimase juhi ja hilisema hariduse erisaadiku Birgit Lao, kes asus Terviseameti peadirektorina ametisse 2. mail 2022.

Viited

Välislingid
Terviseameti koduleht
Terviseameti leht vaktsineeri.ee
Terviseameti mürgistusteabekeskuse infoliin 16662

Eesti tervishoiuasutused
Eesti riigiametid
Tallinna Kiirabi

Tallinna Kiirabi on Tallinnas ja selle ümbruses kiirabi pakkuv asutus. Asutust haldab Tallinna linn. 2017. aastal teenindas Tallinna Kiirabi ligi 97 000 väljakutset, olles sellega suurima patsientide arvuga kiirabiettevõte riigis.

Viited

Välislingid
Tallinna Kiirabi koduleht

Kiirabi
Tallinna tervishoiuasutused
Riigi Tugiteenuste Keskus

Riigi Tugiteenuste Keskus (RTK) on 1. jaanuarist 2013 tegutsev ja alates 2018. aastast rahandusministeeriumi haldusalasse kuuluv valitsusasutus. Riigi Tugiteenuste Keskus loodi Kohtute Raamatupidamiskeskuse reorganiseerimise tulemusena.

Esialgu pakuti tugiteenuseid neljale ministeeriumile - rahandus-, justiits-, sotsiaal- ning majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumile. 2017. aastast on asutuse põhiülesanneteks riigi raamatupidamise ning personali- ja palgaarvestuse korraldamine, sealhulgas teenuste osutamine üheteistkümne ministeeriumi valitsemisala asutustele, Riigikantseleile ja Riigikontrollile. Lisaks korraldab RTK kohtumenetluse tulemusena tekkinud, aga ka teatud muude riigi nõuete täitmist. 2016. aastast pakutakse riigihangete korraldamise teenust ja korraldatakse ühishankeid.

2018. aasta septembrist korraldab RTK rahandusministeeriumi valitsemisala regionaaltoetuste taotlemist ja väljamaksmist, millega seni tegeles EAS. Samuti toodi RTK-sse üle ka Riigikantselei ja sotsiaalministeeriumi poolt välja töötatud tingimustel antavad eurotoetused, mille jaotust korraldas taotlejate vahel siiani rahandusministeerium. Lisaks anti RTK-le üle maaeluministeeriumi vastutusala regionaalprogrammide korraldus. 

Seoses riigireformi tegevuskavaga aastateks 2019–2023 ja toetuste valdkonna konsolideerimisega toodi 1. aprillist 2020 Riigi Tugiteenuste Keskusesse (RTK) üle Sihtasutus Innove ja Sihtasutus Archimedese struktuuritoetuste rakendusüksused. Riigi Tugiteenuste Keskus rakendab üle 100 erineva toetusmeetme ning 54% Euroopa struktuurivahenditest Eestis, mis on üle 2 miljardi euro.

1. aprillil 2021 liideti RTKga Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Ameti transporditoetuste valdkond ning 1. juunil 2021 Riigi Infosüsteemi Ameti toetuste rakendusüksus.

Viited

Välislingid
Riigi Tugiteenuste keskuse koduleht

Raamatupidamine
Rahandusministeerium
Brighton

Brighton on kuurortlinn Inglismaal Ida-Sussexi krahvkonnas. See moodustab suurema osa Brightoni ja Hove'i city'st.

Praeguse linna kohal oli asula juba pronksiajal. Viimsepäevaraamat nimetab selles kohas asulat Brighthelmstone. Keskajal linna tähtsus kasvas, kuid hiljem, varauusajal, oli see rünnakute sihtmärgiks, kannatas majanduslanguse ja elanikkonna vähenemise all. Uusajal hakkas sinna saabuma rohkem külastajaid tänu paranenud maanteeühendusele Londoniga ja sadamale, kustkaudu käis laevaühendus Prantsusmaaga. Linn sai populaarseks kuurordiks, kus harrastada tervistavat meresuplust. Linnas veetis palju aega kuningas George IV. Turismile andis hoogu juurde raudtee ehitamine 1841. aastal. Brighton sai londonlaste jaoks populaarseks ühepäevaste väljasõitude sihtkohaks.

Tänapäeval külastab Brightonit 8,5 miljonit inimest aastas ning see on välisturistide seas kõige populaarsem sihtkoht Suurbritannia rannikul.

Viited

Suurbritannia linnad
Abū Qīr

Abū Qīr (varasem eestikeelne nimi Abukir) on linn Egiptuses Vahemere kaldal, 23 km kaugusel Aleksandriast. See asub samanimelisel poolsaarel ja samanimelise lahe ääres.

Linnas asub kindlus, mida 19. sajandi alguses kasutati vanglana. Abū Qīri teiste vaatamisväärsuste seas on Vana-Egiptuse, Vana-Kreeka ja Vana-Rooma ehitiste varemed.

Välislingid

Egiptuse linnad
Iki Buruli rajoon

Iki Buruli rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Kalmõkkias.

Rajoonis on 13 kohalikku omavalitsusüksust ja 28 asulat.

Viited

Välislingid 
 Iki Buruli rajooni kodulehekülg (vene keeles)

Kalmõkkia rajoonid
Robert Adam

Robert Adam (3. juuli 1728 Kirkcaldy, Fife – 3. märts 1792 London) oli šoti klassitsistlik arhitekt ja sisekujundaja.

Ka tema isa William Adam oli tuntud arhitekt. Robert õppiski algul isa juhendamisel ning võttis koos vanema venna Johniga hiljem isa äri üle.

1754. aastal läks ta Rooma ning õppis viis aastat Charles-Louis Clérisseau ja Giovanni Battista Piranesi käe all. Naastes asus ta tööle Londonis, kus temaga liitus ka noorem vend James. Seal kujundas ta välja oma stiili. Temast sai üks edukamaid ja nõutumaid arhitekte kogu riigis. 

Aastatel 1761–1769 oli ta kuninga õukonna arhitekt. Sestpeale kuni surmani oli ta klassitsismi uuestisünni esimese laine eestvedaja Inglismaal ja Šotimaal. Ta mõjutas arhitektuuri arengut nii Euroopas kui ka Põhja-Ameerikas.

Vaata ka 
 Adamstiil

Viited 

Suurbritannia arhitektid
Sündinud 1728
Surnud 1792
Noortepargi kivi

Noortepargi kivi (ka Lastepargi kivi) on kaitsealune rändrahn Tallinnas Kadrioru pargis Karna allee lähedal. 

Kivi mõõtmed on 4,6 x 3,4 x 1,9 m. Kivi on kaitse alla 1938. aastast.

Viited

Välislingid

 

Eesti rändrahnud
Tallinna geograafia
Kadriorg
Hanna Martinson

Hanna Martinson (sündinud 29. novembril 1992), artistinimega LeHANNA, on eesti poplaulja ja meelelahutaja. 

2012. aastal lõpetas ta Kuressaare Gümnaasiumi ja 2016. aastal Tallinna Ülikooli reklaami ja imagoloogia erialal. Õppis pool õppeaastat Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli näitlemist.  

Ta kehastas 2015. aastal mängufilmis "Must alpinist" Marleeni. Filmis "Nullpunkt" (2014) oli tal õpilase episoodiline roll. 2017. aasta sügishooajal esines ta TV3 saates "Su nägu kõlab tuttavalt", kuid finaali ei pääsenud. 2020. aastal kehastas ta Siouxie rolli lühifilmis "Kevin, ei!"

2018. aastal osales ta TV3 tõsielusarjas "India Xpress", kus koos viie kaaslasega võttis osa võidusõidust "Rickshaw Challenge!". Laste talendisaates "Väikesed hiiglased", kus tema tiim kandis nime Hanna Haruldased, oli ta mentor.

2019. aastal juhtis ta saadet "Karvased kosilased" ja 2020. aastal koos Laura Pritsiga saadet "Mis sul viga on?".

2020. aastal lõi ta koos Leslie Laasneriga artisti LeHANNA. Mais avaldatud debüütsingel kandis nime "Juuni juuli august" ja see oli juulis 2020 Raadio 2 kõige enam mängitud eestikeelne lugu. Novembris ilus LeHANNA teine lugu "Külmavärinad".

Isiklikku
Ta on Aare Martinsoni tütar.

Viited

Välislingid
 Hanna Martinson Eesti Filmi Andmebaasis
 

Eesti inimesed
Tallinna Ülikooli vilistlased
Sündinud 1992
Edgar Adrian

Edgar Douglas Adrian (30. november 1889 Hampstead, London – 4. august 1977 Cambridge) oli inglise elektrofüsioloog.

1932. aastal sai ta koos Charles Scott Sherringtoniga Nobeli füsioloogiaauhinna töö eest neuronite uurimisel.

Viited

Inglise teadlased
Füsioloogid
Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna laureaadid
Sündinud 1889
Surnud 1977
Muhu-Hellamaa Peetruse ja Pauluse kirik

Muhu-Hellamaa Pühade Apostlite Peetruse ja Pauluse kirik on EAÕK haldusalasse kuuluv õigeusu kirik Saare maakonnas Muhu vallas Hellamaa külas.

See on üks kahest õigeusu pühakojast Muhu saarel, teine on Muhu-Rinsi kirik.

Ajaloost 
Muhu saarele jõudis usuvahetusliikumine 1847. aasta kevadel. Kohalik luterlik köster-koolmeister Carl Wilhelm Freundlich (1803–1872) võitles uue usu vastu mitmel moel. Tema vaenulik hoiak ei takistanud oluliselt õigeusu kiiret levikut saarel. 1848. aastaks oli Saaremaal ja Muhumaal salvitud 69,6% talurahvast.

Muhu õigeusklikud kuulusid 1847. aastal asutatud Muhu-Rinsi kogudusse. Õigeusku salvitud muhulased jaotati kahe koguduse vahel 1850. aastal, mil asutati Muhu-Hellamaa Pühade Apostlite Peetruse ja Pauluse kogudus Hellamaal.

Arhitektuurist 
Kiriku rajamiseks hakati ehitusmaterjali koguma 1864. aastal. Kirik valmis 1866. aastal ja pühitseti apostlite Peetruse ja Pauluse auks. Arhitekt Apollon Edelsoni tüüpprojekti järgi ehitatud apsiidiga pühakoda on ristkülikukujulise põhiplaaniga krohvitud seintega paekivihoone. Kirikul on astmeline kellatorn ja väike haritorn. Riia ja Miitavi piiskop Platon I pühitses Muhu-Hellamaa õigeusu kiriku 29. juunil 1866.

Kirikut kasutab EAÕK Muhu-Hellamaa Pühade Apostlite Peetruse ja Pauluse kogudus.

Kirikust umbes 280 meetrit loodesse jääb Hellamaa kalmistu.

Peapiiskop Hermani mälestustahvel 

Kirikus on mälestustahvel Soome Õigeusu Kiriku peapiiskopiks tõusnud Herman Aavale, kes oli pärit Muhu Hellamaa õigeusu koguduse kösterkooliõpetaja Vassili Aava perest.

Vaata ka 
 Muhu vald
 Hellamaa kalmistu
 Muhu-Rinsi Neitsi Maria Kaasani pühakuju kirik
 Muhu Muuseum

Kasutatud kirjandus 
 "Koguteos Saaremaa II köide". TTÜ Kuressaare Kolledž. Kirjastus Koolibri Tallinn, 2007; lk 430-434; lk 423; lk 924-926
 Jaanus Plaat. " Saaremaa kirikud, usuliikumised ja prohvetid 18.-20. sajandil". Eesti Rahva Muuseum. Tartu, 2003; lk 136-140
 Martin Toon. "EAÕK Kuressaare Püha Nikolai koguduse ajalugu". Kuressaare, 1997. AS Terbo, Tallinn, 1997; lk 4-5; lk 69
 Jaanus Plaat/Arne Maasik. "Õigeusu kirikud, kloostrid ja kabelid Eestis". Eesti Kunstiakadeemia. Tallinn, 2011. lk 444-451

Viited

Välislingid

 V. Ranniku fotokogu: Hellamaa õigeusu kirik

Saare maakonna õigeusu kirikud
EAÕK Pärnu ja Saare piiskopkond
Muhu vald
Mustvee Halastuse ja Püha Kolmainsuse Ühisusu kirik

Mustvee Halastuse ja Püha Kolmainsuse Ühisusu kirik (vene keeles Муствеэская Единоверческая церковь Святой Троицы; varasema nimega Mustvee Kolmainu Jumala kirik) on kirik Jõgeva maakonnas Mustvees.

Viited

Välislingid

Jõgeva maakonna kirikud
Mustvee
Vasknarva Prohvet Eelija skeeta

Vasknarva Prohvet Eelija skeeta on Vene Õigeusu Kiriku Kuremäe kloostri skeeta Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Vasknarva külas.

Prohvet Eelija kirik 
Esimene esimene puukirik prohvet Eelija auks ehitati Vasknarvasse 1818. aastal, praegune Nikola-Arseniose kalmistukirik. Prohvet Eelijale pühendatud kirik ehitati 19. sajandi lõpus. uue, kolme altariga Prohvet Eelija kivikiriku ehitust alustati 1867. aastal ja kiriku rajamiseks kulus kuus aastat. Kirik pühitseti see sisse 18. detsembril 1873. 

Kiriku juures tegutses õigeusu kihelkonnakool Vasknarvas ja õigeusu abikool Jaama külas.

Kuremäe klooster asutas seitse kilomeetrit enne Vasknarvat asunud erakla, haigetele ja vanadele õdedele. 1940. aastal erakla suleti.

Vasknarva Prohvet Eelija kirik sai teises maailmasõjas raskelt vigastada ja taastati varemetest 1970.–1980. aastatel.

Püha Eelija skeeta 
2002. aasta septembris muudeti Prohvet Eelija kiriku hoonetekompleks Moskva patriarhi Aleksius II korraldusel Pühtitsa Stavropigiaalse Naiskloostri Püha Eelija skeetaks ning viidi Kuremäe kloostri alluvusse. Seejärel algasid kogu hoonetekompleksi hõlmanud restaureerimis- ja remonditööd. Skeetas elab kümmekond Kuremäe kloostri õde.

Viited

Välislingid

Alutaguse vald
Virumaa õigeusu kirikud
Ida-Viru maakonna õigeusu kirikud
Kuremäe klooster
Juuru Püha Vassili Suure kirik

Juuru Püha Vassili Suure kirik on suletud õigeusu kirik Rapla maakonnas Rapla vallas Juuru alevikus.

Kirikuhoone 
Eestimaa kubermangu arhitekti Erwin Bernhardi projekti järgi rajatud pühakoda mahutas umbes 1000 inimest. Oma stiili ja ehituse poolest on Juuru õigeusu kirik üks omapärasemaid ja kaunimaid Eestis. Juuru õigeusu kiriku ebasümmeetriline plaan ja kaks altarit oli tollal üsna ebaharilik. Ehitisel oli sibulkupliga nelitis, lõunaküljel väike sibulkuppel ja loodes kolmekorruseline kõrge telkkiivriga ja sibul-lõpetustega kellatorn. Kellatorn on hävinud.

Nurgakivi pandi kirikule 17. juulil 1892. Eestimaa kuberneri vürst Sergei Šahhovskoi kaasabil saadi raha 27 000 rubla Ufaa kaupmehelt Mihhail Vassili poeg Pupõševilt tingimusega, et kirik ehitatakse tema kadunud isa mälestuseks. Kiriku peaaltari pühitses Vassili Suure auks 8. septembril 1893 Riia ja Miitavi ülempiiskop Arseni (Brjantsev). Kõrvalaltari pühitses Radoneži Püha Sergiuse auks praost Mihhail Ikonnikov.

Kirikut kasutas Juuru Püha Vassili Suure kogudus alates 1892. aastast kuni koguduse sulgemiseni 1963. aastal. 

Pärast kiriku sulgemist anti see üle Mahtra sovhoosile, mis kasutas seda muuhulgas ka metallitöökojana. 1970. aastateks olid tornikuplid lagunenud ja seinad hakanud mõranema, nüüdisajaks on tornid peaaegu täielikult hävinenud. 

Kirik seisab kasutuseta ja laguneb endiselt, hoonet ei ole konserveeritud. Kirik anti õigusjärgselt vallalt Eesti Apostlik-Õigeusu Kirikule üle 2006. aasta veebruaris. Üks võimalus kirik kurvast saatusest päästa oleks see, kui kohalikud elanikud võtaks näiteks omavalitsuse toel hoone konserveerimise ja selle ümbruse eest hoolitsemise enda kanda.

Kogudus

Vaata ka 
 Juuru kihelkond
 Juuru mõis
 Juuru Püha Vassili Suure kogudus
 Lelle Püha Kolmainu kirik

Kasutatud kirjandus 
 Eesti õigeusk X-XXI saj". Entsüklopeediline teatmik (vene keeles). Koostaja Vladimir Iljaševitš. kirjastus Tarbeinfo OÜ. Tallinn, 2014 lk 533
 "Õigeusu kirikutes (kogudustes) teeninud vaimulike nimekiri”. Tallinn, 1975. Koostaja preester August Kaljukosk. Käsikiri. Eesti Rahvusarhiiv
 Andrei Sõtšov. "Eesti õigeusu piiskopkond Stalini ajal aastail 1945–53". TÜ kirjastus. Tallinn, 2004 lk 65-125
 „Harjumaa AP- õigeusu praostkonna album ülestõusmise pühadeks“, Tallinn, 1933; lk 16
 Jaanus Plaat/Arne Maasik. "Õigeusu kirikud, kloostrid ja kabelid Eestis". Eesti Kunstiakadeemia. Tallinn, 2011; lk 656-665

Viited

Välislingid

Juurupildid.ee: Juuru õigeusu kirik

Rapla maakonna õigeusu kirikud
Rapla vald
Eesti endised kirikud
Juuru kihelkond
Jaškuli rajoon

Jaškuli rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Kalmõkkias. Asub Kalmõkkia lääneosas.

Rajoonis on 11 kohalikku omavalitsusüksust ja 27 asulat.

Viited

Välislingid 
 Jaškuli rajooni ametlik kodulehekülg (vene keeles)

Kalmõkkia rajoonid
Viljandi Ristija Johannese kirik

MPEÕK Viljandi Ristija Johannese kirik on õigeusu kirik Viljandi maakonnas Viljandis aadressil Mäe tänav 8. 

Kirik ehitati 1998. aastal ümber endisest surnukuuri hoonest ning kiriku pühitses sisse Tallinna ja kogu Eesti metropoliit Kornelius 1998. aastal. Kiriku on projekteerinud Aili Liik.

Ajalugu 
Usuvahetusliikumine õigeusku jõudis Viljandisse 1846. aastal. Pühima Sinodi korraldusel avati Viljandis Viljandis õigeusu kogudus.  

28. mail 1846 alustati kiriku ehitamist. 1847. aastal valmis aadressil Vaksali tänav 2 lihtne puukirik, mis pühitseti Issanda Eelkäija ja Ristija Johannese auks. Kiriku ehitusjuht oli arhitekt Tammann. Kiriku ja muude hoonete alla vajalik maa-ala osteti Viljandi mõisa omanikult 1033 rubla eest. 1846. aastal vahetas luteri usu, vene ortodoksiusu vastu ja liitus Viljandi kogudusse 4933 inimest, kolme esimese aasta jooksul võttis õigeusu vastu 6399 isikut. 

Viljandi õigeusu kihelkonnakool asus Viljandis. Koguduse teenijata palgad, saadi Vasila kirikumõisast Lolu külas, mis oli koguduse suurimaks sissetulekuallikaks.

Viljandi Eelkäija Johannese koguduse preester oli 1846–1847 Joann Jelenin, Viljandi Eelkäija Johannese koguduse preester 1852–1858 Vasili Kudrjavtsev, Viljandi Ristija Johannese koguduse preester ja (alates 1874. aastast) ülempreester oli Joann Rajevski, Viljandi Eelkäija Johannese koguduse preester 1889. aastal Aleksander Bežanitski, Viljandi Eelkäija Johannese koguduse preester ja ülempreester oli aastatel 1899–1921 Nikolai Lusik, Viljandi Eelkäija Johannese koguduse preester 1922–1931 Joann/Johan Tamman.

1884. aastal novembris lahutati Viljandi kogudusest Tänassilma osa ja asutati iseseisev Tänassilma kogudus. Tänassilma kirik ehitati aastail 1897–1898.

1960. aastal vana puukirik Vaksali tänaval lammutati ning koguduse käsutusse anti luterliku Viljandi Jaani kiriku käärkamber.

Kogudus

Kalmistu

Viited

Välislingid

Viljandimaa õigeusu kirikud
Viljandi kirikud
MPEÕK Tallinna piiskopkond
Kuusalu vennastekoguduse palvemaja

EEVK Kuusalu vennastekoguduse palvemaja on palvemaja Harju maakonnas Kuusalu vallas Kuusalus.

Palvemaja ehitati 1935 ja selle projekteerisid August Volberg ja Edgar Velbri. Palvemaja võõrandati koguduselt 1961, misjärel see muudeti spordisaaliks-mööblilaoks. Palvemaja taaspühitseti 1994.

Viited

Välislingid

Eesti pühakojad
Hernhuutlus Eestis
Kuusalu vald