joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Rein Prank

Rein Prank (sündinud 22. märtsil 1949 Amblas Järvamaal) on eesti matemaatik ja arvutiteadlane.

Elulugu
Rein Prank on teemeistri poeg.

Lõpetas 1967 Nõo Keskkooli, õppis 1967–1971 Tartu Ülikooli matemaatikateaduskonnas, lõpetas 1973 Moskva Ülikooli matemaatikuna, 1979 samas aspirantuuri, füüsika-matemaatikakandidaat (1982, Moskva Ülikool), väitekiri "Элементарные теории с логикой реализуемости". Täiendas end 1993 Saksamaal. Oli 1973–1976 TÜ matemaatilise statistika ja programmeerimise kateedri vanemõpetaja, 1979 programmeerimise kateedri õpetaja, 1979–1985 vanemõpetaja, 1985–1992 dotsent, 1993– arvutiteaduse instituudi teoreetilise informaatika õppetooli dotsent. Õpetanud matemaatilist loogikat, programmeerimist, algoritmiteooriat, õpiprogramme; koostanud õppevahendeid.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: konstruktiivne matemaatiline loogika, intelligentsed õpetussüsteemid. Olnud õpilaste täppisteaduste olümpiaadi informaatika ainekomisjoni esimees (1988, 1992–1997), Eesti võistkonna juhendaja üleliidulisel informaatika olümpiaadil 1988 ja rahvusvahelisel olümpiaadil 1992–1997. Eesti Matemaatika Seltsi liige, Eesti Informaatika Seltsi liige. Üle 30 teadustrükise.

Tunnustus
2010 Gerhard Rägo nimeline mälestusmedal

Viited

Teoseid
 Выразимость в элементарной теории рекурсивно-перечислимых множеств с логикой реализуемости. // Алгебра и логика 20 (1981) 4
 Using computerised exercises on mathematical logic. // Informatik-Fachberichte 292 (1991)
 Loogika. Mõtlemise tõestamisest (kaasautorid T. Tamm, T. Tammet). Tartu, 1997, 2. trükk 2002
 Matemaatiline loogika ja algoritmiteooria. Tartu, 2004
 Sissejuhatus matemaatilisse loogikasse. Tartu, 2004.

Kirjandus
 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 378; II, 134
 EE 14, 378.
 

Eesti matemaatikud
Eesti informaatikud
Tartu Ülikooli õppejõud
Nõo Reaalgümnaasiumi vilistlased
Moskva Riikliku Ülikooli vilistlased
Sündinud 1949
Anatoli Pravdin

Anatoli Pravdin (15. juuni 1927 Tartu – 7. september 1969 Tartu) oli Eesti keeleteadlane.

Elulugu
Anatoli Pravdin oli rahvuselt venelane ja Boriss Pravdini poeg.

Lõpetas 1950. aastal Tartu Riikliku Ülikooli, 1954 Moskva Ülikoolis aspirantuuri, filoloogiakandidaat (1954, samas), väitekiri "Дательный падеж в древнерусском языке". 

Oli aastatel 1954–1956 Tartu Riikliku Ülikooli vene keele kateedri vanemõpetaja, 1956–1964 dotsent, ühtlasi 1953–1963 kateedri juhataja, 1966–1968 Tallinna Pedagoogilise Instituudi dotsent. Õpetanud vanaslaavi keelt, vene kirjanduse ajalugu, üldkeeleteadust, slaavi keelte võrdlevat grammatikat.

Teadustöö
Töid vanaslaavi keelte grammatikast ja süntaksist. Ligi 30 teadustrükist.

Teoseid
 Дательный приглагольный в старославянском и древнерусском языках. // Уч. зап. Инст-та славяноведения АН СССР 13 (1956)
 Из истории предлога "против". // Уч. зап. ТГУ 25 (1958)
 Употребление дательного падежа в полабском языке. // Уч. зап. ТГУ 104 (1961)
 Историческая морфология русского языка. I. Имена. Трт, 1962
 Конструкция с двойным винительным падежом в русском языке XVII века. // Уч. зап. ТГУ 139 (1963).

Viited

Kirjandus
 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 238
 Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, III, 284.
   

Eesti keeleteadlased
Sündinud 1927
Surnud 1969
Johannes Precht

Johannes Precht ((Joannes) Heinz Preht; 22. jaanuar 1911 Tartu – 30. jaanuar 1995 Bad Dürkheim, Saksamaa) oli Eesti metsateadlane ja metsandusajaloolane.

Elulugu
Johannes Precht oli taanlane ja melioraatori poeg.

Lõpetas 1929 Tartu Saksa Ühisgümnaasiumi, õppis 1929–1935 TÜ metsaosakonnas, sooritas 1941 Berliinis metsaassessori eksami. Oli 1936 TÜ õppe- ja katsemetskonna ajutine abijõud, 1936–1939 Pagari metskonna metsnik, 1939 Mõtsu abimetsaülem. Lahkus 1939 Saksamaale, oli aastani 1944 Saksa armees, langes inglaste kätte vangi. Peale vabastamist oli 1949–1954 Wachenheimi (Pfalz) metsavaht, 1954–1959 riigimetsaametnik ja Trippstadti metsakooli õpetaja, 1959–1976 Bad Dürkheimi metsaülem.

Teadustöö
Avaldanud artikleid Eesti floorast ja faunast, uurinud metsade arengufaase ning metsanduse (ka Eesti) ajalugu. Umbes 20 teadus- ja aimeartiklit.

Teoseid
 Pollenanalütische Untersuchungen zur Kiefernfrage im Pfälzerwald. // Mitt. Der Pollichia, III. Reiche, 1. Grünstadt, 1953
 Beiträge zur Kenntnis der Zusammensetzung unserer Wälder gegen Ende des 18. Jahrhunderts. // Pfälzer Heimat (1954) 1
 Die Seestrandkiefer in der Pfalz. // Allgem. Forst- und Jagdzeitung (1969)
 John Evelyns Silva. // Allgem. Forst- und Jagdzeitung (1970) 7
 Mõnda mesimurakast. // EME 58 (1974)
 Ööbikud ja nende hõimlased. // EME 60 (1976)
 Die Vorschläge Balthasar Frhr. Von Campenhausen zur Reform der Forstwirtschaft in Livland 1788. // Z. für Ostforschung (1988) 2.

Viited

Kirjandus
 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 557
 EME 34 (1961), 34
 Meikar, T. Vabahärra Balthasar von Campenhausen ja metsateadlane Johannes Precht. // EM (1995) 4, 10–11
 Margus, M., Meikar, T. Tartu Ülikooli metsaosakonna teoreetilise kursuse lõpetanud. Tartu, 2002, 31–32.
  

Eesti metsateadlased
Sündinud 1911
Surnud 1995
Raimund Preem

Raimund Preem (16. detsember 1918 Narva – 5. detsember 1988 Kanepi vald) oli eesti matemaatik ja füüsik.

Elulugu
Raimund Preem oli raamatupidaja poeg.

Lõpetas 1936 Narva 1. Gümnaasiumi, 1940 TÜ matemaatika-loodusteaduskonna. Oli 1941 TÜ astronoomia kateedri vanemlaborant, 1942–43 TÜ füüsika instituudi abiassistent, 1944 teaduslik stipendiaat matemaatikas, 1944–49 TÜ teoreetilise füüsika kateedri assistent, 1949–50 vanemõpetaja, 1951–53 Võru Kohaliku Tööstuse Tehnikumi füüsika ja matemaatika õpetaja, 1953–54 EPA kõrgema matemaatika kateedri õppeülesande täitja, 1954–55 Tartu Tähetorni vanemlaborant, 1955–57 TÜ geofüüsika, teoreetilise mehaanika ja teoreetilise füüsika kateedrite õppeülesande täitja, 1957–67 Eesti NSV TA Füüsika ja Astronoomia Instituudi teoreetilise füüsika labori nooremteadur, 1967–71 peainsener, 1971–86 teoreetilise füüsika sektori vaneminsener. Lugenud TÜ-s elementaar- ja kõrgemat matemaatikat, teoreetilist mehaanikat, teoreetilist füüsikat jt kursusi.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: teoreetiline ja matemaatiline füüsika; tegelenud ka kvantmehaanika ja tahkiseteooriaga, astronoomia ning kosmoloogia küsimustega. Avaldanud töid tahkiseteooriast (oli üks kristallide lisandtsentrite ja nendega seotud füüsikaliste protsesside teooria loojatest 1960. aastail), huvipakkuvad on tema loodud teooria gravitatsioonikonstandi kasvamisest ja elektrivõnkesiirete teooria. Nõukogude Eesti preemia (1965, kollektiivis). 14 teadustrükist.

Viited

Teoseid
 О методе конечных разностeй в квантовой механике. // Тp. ИФА 13 (1961)
 О возможности квазилинейчатой структуры спектра комбинационного рассеяния на колебаниях решетки (kaasautorid K. Rebane, V. Hižnjakov). // Тр. ИФА 20 (1961)
 О нахождении характеристической функции спектра примесного поглощения. // Изв. АН. Физ. Мат. 20 (1971)
 Solar neutrino puzzle and possible variation of gravitational constant (kaasautor L. Palgi). Tartu, 1986.

Kirjandus
 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, III, 269
 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 277
 II 134
 Teaduse ajaloo lehekülgi Eestist. Tallinn, 1968–, XIII, 194.
 

Eesti matemaatikud
Eesti füüsikud
Maarja kalmistule maetud
Sündinud 1918
Surnud 1988
Ernst Wilhelm Preuss

Ernst Wilhelm Preuss (6. detsember 1793 Lanban – 26. aprill 1839 Tartu) oli Eesti astronoom.

Elulugu
Oli 1821–1823 Tartu Tähetorni assistent ja 1827–1839 observaator. 1823–1826 võttis osa Otto von Kotzebue juhtimisel fregatil Predprijatie toimunud ümbermaailmareisist.

Teadustöö
Vaatles 1828–1838 kaksiktähti (ka koos F. G. W. Struwega) Reichenbachi meridiaanringiga. Aitas Struwel koostada kaksiktähtede kataloogi.

Teoseid
 Astronomische Beobachtungen auf des Herr Captain Otto v. Kotzebue zweiten Reise um die Welt (herausg. von W. Struwe). Dorpat, 1830.

Viited

Kirjandus

Jõeveer, M., Vennik, J. Tartu Tähetorn pärast F. G. W. Struwe lahkumist Pulkovosse. // Tähetorni kalender (2006), 113–119.
Pohla, A. Ülevaade Tartu Ülikooli astronoomia observatooriumi ajaloost (1804–1918). // Tähetorni kalender (1924), 45 jj
Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, II, 64, 109, 191, 210, 218

Eesti astronoomid
Sündinud 1793
Surnud 1839
Sirje Priimägi

Sirje Priimägi (aastani 1976 Tooming; 17. veebruar 1953 Ulvi külanõukogu, Kohtla-Järve rajoon (Raja vald), Ida-Virumaa – 26. veebruar 2003 Tallinn) oli eesti pedagoogikateadlane.

Elulugu
Sirje Priimägi oli kolhoosniku tütar.

Lõpetas 1972 Palamuse Keskkooli, 1978 TÜ saksa filoloogia osakonna, 1993 TÜ-s magistrantuuri, pedagoogikamagister (1993, TÜ), väitekiri "The background and implications of the child-centered education". Oli 1978–81 TÜ teadusraamatukogu vanemraamatukoguhoidja, 1981–82 Tartu 14. lasteaia kasvataja, 1982–90 TÜ pedagoogika kateedri õppelabori juhataja, 1990–91 pedagoogikaosakonna õpetaja, 1991–98 lektor ja 1997–98 ka haridusteooria õppetooli hoidja, 1998–2003 TPÜ haridusuuringute instituudi direktor, ühtlasi 2002–03 Eesti haridus- ja teadusministri nõunik. Oli Lundi Ülikooli stipendiaat naisuurimise alal 1993 ja humanitaarteaduste valdkonnas 1997.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: haridusinstitutsioonide ajalugu ja alternatiivharidus, kasvatusväärtused ja väärtuskasvatus koolis, hariduskorralduse lähtealused ja teoreetilised põhjendused. Oli teema "Õppiva inimese ja kasvatustegelikkuse areng kultuuriruumis" täitja, samuti TÜ, TPÜ, Jyväskylä Ülikooli ja Turu Ülikooli magistrikoolituse ühisprojekti "Mentorõpetaja koolis" projektijuht TPÜ-s. Oli Europäisches Forum für Freiheit im Bildungswesen'i (EFFB) ning Network Educational Sciences Amsterdam'i (NESA) liige, Eesti Akadeemilise Pedagoogika Seltsi (EAPS) juhatuse liige, mitme nõukogu ja komisjoni liige. EAPSi teadustöö preemiad 2001, 2002. Üle 30 teadustrükise, aimeartükiseid.

Viited

Teoseid
 Zum Stand des freien Schulwesen in Europa. // Erziehungsperspektiven in den 90-er Jahren. Solothurn, 1991
 Waldorf-koolid tänapäeva pedagoogikas. // ACUT 919, 1991
 Changes in Estonian education in 1987–1992. // Women in Baltic States. Lund Univ., 1992
 Kõrghariduse suundumusi Euroopa Liidus. // Õppejõudu otsimas. Tallinn, 2000
 Haridus ja sotsiaalne areng: õpetaja dilemma tehnoloogia ja ideaalide vahel. // Kasvatus ja aated. Tallinn, 2001
 Competing for the future: education in contemporary societies (art kogumik
 koostaja, toimetaja, kaasautor), Tallinn, 2002
 The opening world: changing educational environment and teacher training (art kogumik
 koostaja, kaasautor). Tallinn, 2002, Privatization of education. // The opening world. Tallinn, 2002.

Kirjandus
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 134–135. K. Siilivask
 

Eesti pedagoogikateadlased
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1953
Surnud 2003
Kaiu Prikk

Kaiu Prikk (sündinud 10. jaanuaril 1966 Tartus) on Eesti arstiteadlane ja pulmonoloog.

Elulugu
Kaiu Prikk on agronoomi tütar.

Lõpetas 1984 Põlva Keskkooli, 1990 TÜ arstiteaduskonna, oli 1996–2000 TÜ ja 1999–2003 Helsingi Ülikooli doktorant, meditsiinidoktor (2003, Helsingi Ülikool), väitekiri "Development and progression of tissue injury in chronic inflammatory airway diseases with special respect to matrix metalloproteinases" (Helsingi, 2003). Oli 1991–1994 TÜ kopsukliiniku resident, 1994–2000 TÜ kopsukliiniku kopsuarst, ühtlasi 1996 õppetööl Helsingi Ülikoolis, 2001–2003 Ida-Tallinna Keskhaigla kopsuarst, 2001–2005 Tervise Arengu Instituudi teadur, 2003– SA Põhja-Eesti Regionaalhaigla (PERH) vanemarst-kopsuarst, 2006– ka TTÜ geenitehnoloogia instituudi teadur.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: koekahjustuse regulatsioon krooniliste põletikuliste kopsuhaiguste korral. Kopsuarstide Seltsi liige (aastast 1992). Umbes 20 teadustrükist, üks patent (kaasautor).

Teoseid
 In vivo collagenase-2 (MMP-8) expression by human bronchial epithelial cells and monocytes/macrophages in bronchiectasis. // J. Pathol. 194 (2001) 2
 Association of trypsin-2 with gelatinase B and collagenase-2 activation in human lung in vivo. // Ann. Med. 33 (2001) 6
 Increased matrix metalloproteinase (MMP)-9 in the airway after allergen (kaasautor). // Am. J. Respir. Critical Care Med. 164 (2001) 9
 Airway obstruction correlates with collagenase-2 (MMP-8) expression and activation in bronchial asthma. // Laboratory Invest 82 (2002) 11
 Activated soluble form of membrane-type I matrix metalloproteinase (MMP-14) in induced sputum and bronchoalveolar lavage fluid of human bronchial asthma and bronchiectasis (kaasautor). // APMIS 110 (2002) 11
 Proteomics: is it an approach to understand the progression of chronic lung disorders (kaasautor). // J. Proteome Res. 3 (2004) 2
 Kombinatsiooniravi võimalused astma raviskeemis – uus kombinatsioon. // Lege Artis (2007) 5.

Viited

Kirjandus

Välislingid

Eesti arstiteadlased
Eesti pulmonoloogid
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Sündinud 1966
Aarne Pruks

Aarne Pruks (31. märts 1949 Tartu – 15. veebruar 2021) oli eesti keemik.

Elulugu
Aarne Pruks on tööliste poeg.

Lõpetas 1967. aastal Tartu 7. Keskkooli ja 1972. aastal Tartu Riikliku Ülikooli keemiaosakonna, keemiamagister (1996, TRÜ), väitekiri "CO, CO2, NH3 ja C12 elektroodreaktsioonid ja amperomeetriline määramine". Oli 1974–1989 TRÜ elektrokeemia labori vanem- ja 1989–1992 juhtivinsener, 1993–1994 füüsikalise keemia instituudi teadur, 1994–1997 keemik, 1997–1998 Tartu Ülikooli tehnoloogiakeskuse keskkonnatehnoloogia osakonna tehnoloogiaspetsialist ja erakorraline teadur, 1998– füüsikalise keemia instituudi kolloid- ja keskkonnakeemia õppetooli assistent.

Teadustöö
Uurimusi elektrokeemiast ja keskkonnakeemiast. 35 teadustrükist.

Teoseid
 Ion sensitivity of polypyrrole electrodes (kaasautor). // ACUT 966. Publications on chemistry. XXI. Tartu, 1993
 Voltammetric study of polypyrrole chloride electrode (kaasautor). // ACUT 966. Publications on chemistry. XXI. Tartu, 1993
 Application of the enhanced biological phosphorus removal in waste water treatment plants (kaasautor T. Tenno). // Proc. Estonian Acad. Sci. Chem. 44 (1995)
 Problems and chemical aspects of industrial and municipal wastewater treatment in Estonia (kaasautorid T. Tenno, K. Orupõld). // Critical Reviews in Analytical Chemistry 28 (1998) 2
 Enhanced nutrient removal in activated sludge systems – useful lessons for constructed wetlands (kaasautorid T. Tenno, Ü. Mander). // Constructed Wetlands for Wastewater Treatment in Cold Climates. Int Series on Advances in Ecological Sci 11. Southampton, 2003.

Viited

Kirjandus
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 135.
 

Eesti keemikud
Sündinud 1949
Surnud 2021
Chris Pruunsild

Chris Pruunsild (aastani 1992 Chris Zilmer, sündinud 26. augustil 1969 Tartus) on Eesti arstiteadlane, pediaater ja reumatoloog.

Elulugu
Chris Pruunsild on Mihkel, Kersti Zilmeri tütar ning Kristel Zilmeri ja Mihkel Zilmer juuniori õde.

Lõpetas 1987 Miina Härma nimelise Tartu 2. Keskkool, 1993 TÜ arstiteaduskonna pediaatria osakonna, 1995 pediaatria internatuuri. Oli 1995–2002 TÜ doktorant, 2002–2007 pediaatria resident, meditsiinidoktor (2007, TÜ), väitekiri "Juvenile idiopathic arthritis in children in Estonia". Aastast 2008 Tartu Ülikooli Kliinikumi lastekliiniku üldpediaatria osakonna arst-õppejõud. Saanud uurimistoetusi.

Teadustöö
Uurinud juveniilset idiopaatilist artriiti, selle geneetikat ja epidemioloogiat Eestis, ka valu koolilastel. Osalenud Rahvusvahelise Lastereumatoloogiliste Uuringute Organisatsiooni töös, Rahvusvahelise Koordineerimiskeskuse direktor. Eesti Reumatoloogide Seltsi juhatuse liige (aastast 2000), Eesti Lastearstide Seltsi Tartu osakonna juhatuse liige (2004–07), Eesti Lastearstide Seltsi juhatuse liige, sekretär (alates 2007), Euroopa Lastereumatoloogia Ühenduse õppe- ja koolituskomitee liige. Üle 12 teadustrükise.

Viited

Teoseid
 Primaarne süsteemne vaskuliit närvisüsteemi kahjustusega. Haigusjuht ja kommentaar (kaasautorid H. Liivamägi, H. Grünberg). // Eesti Arst (2003) 2
 Juveniilne idiopaatiline artriit Eesti lastel (kaasautor). // Eesti Arst (2004) 2
 Juveniilne süsteemne erütematoosne luupus ja sekundaarne antifosfolipiidsündroom 9-aastasel poisil. Haigusjuht ja kommentaar (kaasautorid A. Traat, H. Liivamägi). // Eesti Arst (2006) 8
 Incidence of juvenile idiopathic arthritis in children in Estonia: A prospective population-based study (kaasautor). // Scand. J. Rheumatol. 36 (2007) 1
 Prevalence and short-term outcome of juvenile idiopathic arthritis: a population-based study in Estonia (kaasautor). // Clin. Exp. Rheumatol. 25 (2007) 4.

Kirjandus
 Eesti Arst (2008) 2, 160

Välislingid

Eesti arstiteadlased
Eesti lastearstid
Eesti reumatoloogid
Miina Härma Gümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1969
Tiina Prükk

Tiina Prükk (sündinud 1. aprillil 1948 Haapsalus) on Eesti arstiteadlane ja infektsionist.

Elukäik
Tiina Prükk on meediku tütar.

Lõpetanud 1966. aastal Tartu 2. Keskkooli ja 1972. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. Meditsiinikandidaat (1990, Leningradi Sanitaaria ja Hügieeni Instituut), väitekiri "Прогностическое значение некоторых показателей гуморального иммунитета при остром гепатите B". 

Oli 1972–1975 Kuressaare Keskhaigla terapeut, 1975–1978 Tartu Riikliku Ülikooli nakkushaiguste, dermatoloogia ja veneroloogia kateedri vanemlaborant, 1978–1992 assistent, 1992–95 Tartu Ülikooli nakkushaiguste kliiniku vanemassistent, 1996. aastast dotsent.

Teadustöö
Uurinud ägedat viirushepatiiti, puukidega levivaid haigusi, humoraalset ja rakulist immuunsust, hantaviirusinfektsioone. Üle 30 teadustrükise, 1 patent, õppevahendeid.

Viited

Teoseid
 Циркулирующие иммунные комплексы у больых с острыми и хроническими заболеваниями печени (kaasautorid R. Uibo, H. Nutt). // Терапевтич. архив (1989) 2
 Seroprevalence of Tick-borne Lyme borreliosis in a Defined Population in Estonia (kaasautor). // Scand. J. Infect. Dis. 31 (1999) 4
 Hantaviruses Causing Hemorrhagic Fever with Renal Syndrome (HFRS) in Estonia (kaasautor). // European J. Clin. Microbiol. Infect. Dis. 19 (2000) 12
 Human granulocytic Herlichiosis in Estonia (kaasautor). // Emerg. Infect. Dis. 9 (2003) 11
 West Nile'i viirusinfektsioon. // Eesti Arst (2003) 8
 Puukidega levivad infektsioonid Eestis (kaasautor). Tartu, 2004.

Kirjandus
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 135
 Tartu Ülikooli arstiteaduskond 1982–2007. Trt, 2007, 193, 372, 377.
   

Eesti arstiteadlased
Infektsionistid
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Miina Härma Gümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1948
Igor Pšenitšnikov

Igor Pšenitšnikov (sündinud 25. juunil 1957 Tallinnas) on Eesti arstiteadlane ja kardioloog.

Elulugu
Igor Pšenitšnikov on arsti poeg.

Ta lõpetas aastal 1974 Tallinna 19. Keskkooli, 1983 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna, meditsiinikandidaat (1996; Venemaa Kardioloogia Teaduskeskus, Moskva), väitekiri "Межболевая ишемия миокарда в оценкe тяжести функцонального состояния и прогноза больных со стабильной стенокардиeй". Oli 1983–1984 Tallinna Pelgulinna Haigla intern, 1984–1987 Narva Kreenholmi Polikliiniku jaoskonna terapeut, ühtlasi 1986 Tšornobõli aatomielektrijaama  likvideerimise pataljoni ordinaator, 1987–1989 Tallinna Vabariikliku Haigla kardioloogia kliiniline ordinaator, 1989–1994 Eesti Kardioloogia Instituudi nooremteadur, 1994–2003 teadur, 2003–2006 vanemteadur, 2007– Tartu Ülikooli telemeedikumi kardioloogiakeskuse erakorraline teadur.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: müokardi isheemia; müokardi elektriline ebastabiilsus, biosignaalide interpreteerimine. Üle 60 teadustrükise.

Teoseid
 Significance of silent myocardial ischemia in patients with coronary heart disease for disease gravidity evaluation (kaasautor). // Терап. архив (1994) 9
 Müokardi valutu isheemia tähtsus südame isheemiatõve prognoosi määramisel (kaasautor). // Eesti Arst (1997) 3
 Vasaku vatsakese hüpertroofia ning hilispotentsiaalide kliiniline ja prognostiline väärtus kõrgvererõhktõvega haigetel (kaasautor). // Eesti Arst (1999) 4
 Echocardiographic assessment of the different left ventricular geometric pattern in middle-aged men and women in Tallinn (kaasautor). // Blood Pressure 12 (2003)
 Kandesartaani efektiivsus ja turvalisus: selle kasutamise kogemused arteriaalset hüpertooniat põdevate haigete ravimisel Eestis (kaasautor). // Eesti Arst (2006) 11.

Viited

Kirjandus

Välislingid
 

Eesti arstiteadlased
Eesti kardioloogid
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Sündinud 1957
Mare Puhk

Mare Puhk (sündinud 8. novembril 1938 Tartus) on Eesti bioloog-kalakasvataja.

Elulugu
Mare Puhk on teenistuja tütar.

Lõpetas 1956 Tartu 2. Keskkooli, 1961 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafia osakonna, bioloogiakandidaat (1971, Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituut (ELVI)), väitekiri "Karpkala Eesti NSV tiigimajandeis". Oli 1961–1969 ELVI nooremteadur, 1969–1972 sektorijuhataja, 1972–1990 kalakasvatuse osakonna ning Ilmatsalu kalakasvatuse katsejaama juhataja, 1990–1993 juhtivteadur ja katsejaama juhataja, 1993– OÜ Ilmatsalu Kala juhatuse esimees. Ühtlasi olnud Balti Tsonaalse Kalade Aretuskeskuse juhataja. Õpetanud Türi Sovhoostehnikumis kalakasvatust, juhendanud EPA ja TRÜ kalakasvatusala üliõpilasi.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: kalakasvatus, peamiselt biotehnika, aretus, kunstliku paljundamise tehnoloogia. Välja töötanud Eesti tiigimajandeis kasutusele võetud karpkalakasvatuse süsteemi, karpkala kunstliku taastootmise, söötmise ja täiendkalade kasvatamise tehnoloogia. Juhendanud ja korraldanud Ilmatsalu kalakasvatuskompleksi projekteerimist ja ehitamist. Üleliidulise Põllumajanduse Akadeemia tiigikalakasvatuse osakonna tegevliige (1976–1988), Eesti Kalakasvatajate Seltsi asutajaliige, 1992–1995 president; Eesti Riikliku Kalakapitali Nõukogu, Eesti Kalandusnõukogu jmt organisatsiooni liige. Eesti NSV teeneline kalakasvataja (1988). Üle 120 teaduspublikatsiooni.

Teoseid
 Karpkala taastootmise kunstlik meetod ning selle kalamajanduslik tähtsus. // ELVI teadusliku tööde kogumik 40 (1976)
 Kalakasvatus (koostaja, toimetaja). Tallinn, 1976
 Karpkalade toitumisest, toitumisrütmidest ja nende tähtsusest söötmise organiseerimisel. // ELVI teadlaste soovitused tootmisele. Tallinn, 1983
 Karpkalatõugudest ja nende majanduslikest omadustest Eesti NSV-s. // Samas.

Viited

Kirjandus
 EE 14, 381
 Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituut, 46.
   

Eesti bioloogid
Miina Härma Gümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1938
Donjon

Donjon ehk donžoon (prantsuse keeles donjon; inglise keeles keep) on keskaegse linnuse peatorni (tornelamu) tüüp, tugevdatud kaitsetorn prantsuse kultuuriruumis.

Prantsuskeelne sõna donjon tuleneb ladinakeelsest sõnast dominionus.

Donjon oli keskaegse linnuse keskse tähtsusega osa, mis asus linnuse keskel või hädaohtlikuimal kohal ning oli kohandatud alaliseks elamiseks (erinevalt bergfried'ist, kus aasta ringi ei elatud). Võitluse ajal oli see viimane vastupanu osutamise koht ja pelgupaik.

Donjon oli mitmekorruseline ja alguses olid selles ka eluruumid. Hiljem elati pigemini kõrvalehitistes. Väiksemad linnused võisidki koosneda üksnes donjonist.

Donjone hakati ehitama 11. sajandil Loode-Prantsusmaal ja need olid laialdaselt kasutusel ka Inglismaal. Eestis on donjon näiteks Paide ordulinnusel ja Vao vasallilinnusel.

Seoses üha laialdasema tulirelvade kasutuselevõtuga XV sajandil muutusid ka linnuseehituse tavad. Donjone hakati ehitama madalamateks või loobuti nende rajamisest üldse. Ka ringmüürid ehitati madalamad, samas massiivsemad; neile hakati rajama suurtükipesasid.

Märkused

Kaitseehitised
Tornid
Keskaja Euroopa arhitektuur
Soome peaminister

Soome peaminister on Soome valitsuse juht, üks ministritest.

Peaminister tegeleb sisepoliitika ja Euroopa Liidu suunalise poliitika juhtimisega. 2000. aastal jõustunud põhiseadusega tugevnes peaministri roll, samas kui presidendi osa sisepoliitika kujundamises vähenes, jättes talle rohkem esinduskohustusi.

Peaministri valivad parlamendi liikmed ning nimetab ametisse president.

Alates 10. detsembrist 2019 on Soome peaminister Sanna Marin.

Peaministri palk ja muud eelised 
Palk
Peaministrile makstav palk on sama suur kui Eduskunna esimehe palk, mis on perioodil 2019–2022 13 390 eurot kuus. 1. maist 2011 alates oli peaministri palk 11 675 eurot kuus. Peaministri palk on maksustatav tulu.
Puhkus
Peaministril on kalendriaastas õigus 30 puhkusepäevale, mille aja otsustab riiginõukogu üldistung. Kui peaminister ei saa puhkust välja võtta, korvatakse see talle rahaga.
Transpordi- ja turvateenused
Peaministri ametiautoteenus ning transpordi- ja turvakorraldus määratakse riiginõukogu kantselei otsusega.
Ametikorter
Peaministril on korter riigi majas (Kesäranta), mille hooldus, küte ja valgustus ning sisustus korvatakse ja vajalik personal makstakse riigi varadest. See korter ja sinna juurde kuuluvad teenused on tulumaksuvaba tulu.
Kuluhüvitised
Peaministrile korvatakse ametikohustuste täitmisega seotud muud mõistlikud kulutused riiginõukogu kantselei otsusega.

Vaata ka
Soome valitsusjuhtide loend

Viited 

Soome poliitika
Östermalm

Östermalm on Stockholmi linnaosa. Östermalmis elab 36 636 elanikku ja sealsed kinnisvarahinnad on kalleimad Rootsis.

Linnaosa pindala on 2,56 km².

Stockholmi linnaosad
Hekate

Hekate (vanakreeka keeles Ἑκάτη) on vanakreeka mütoloogias kuu-, allmaailma- ja sünnitusjumalanna. Hekate pühapaikadeks olid ristteed, kuhu muistsed kreeklased talle öösel ohvriande viisid. Hekatet kujutati tihti kolmenäolise jumalannana, kes hoiab käes tõrvikut, madu ning nuga. 

Vanakreeka jumalad

Viited
Karl Puhvel

Karl Puhvel (24. september 1894, Härgmäe vald, Valgamaa – 21. august 1966, Huntigton, Kanada) oli eesti metsateadlane.

Elulugu
Karl Puhvel oli talupidaja poeg, Jaan ja Martin Puhveli isa.

Lõpetas 1910 Valga linnakooli, 1916 Pihkva maamõõdukooli, õppis 1916–17 Peterburi sõjaväetopograafide koolis, 1918–19 Omski Polütehnilise Instituudis, 1921–23 TÜ metsaosakonnas, mille lõpetas 1925. 

Oli 1911–12 Koorküla algkooli õpetaja, 1916 Pihkvas maamõõtja-taksaator, 1918–20 Siberis Koltšaki armees ja Punaarmee staabi topograafiaohvitser, 1921–23 EV Põllutööministeeriumi Metsade Peavalitsuse metsakorralduse maamõõtja, 1923 Iisaku metsaülem, 1923–25 Harju maakonna metsaülema abi ja ühtlasi Saku metsaülem, 1925–27 Lääne-Harju metsarevident, 1927–29 Rahandusministeeriumi kinnisvarade hindamise ameti (hilisem katastriamet) kontrolör ja maamõõduosakonna juhataja, 1929–31 inspektor, 1931–40 ja 1941–42 katastriameti juhataja, 1942–44 riigimetsavalitsuse metsainspektor. Ühtlasi oli 1923–32 Nõmme linna maamõõtja ning 1927–33 Tallinna Tehnikumi geodeesia ja metsanduse õpetaja. Omas (aastast 1931) Aegviidus üht Eesti suurimat karusloomafarmi. Läks 1944 Rootsi, kus oli metsakorraldaja ja maamõõtja. Siirdus 1949 Kanadasse, kus töötas peamiselt joonestaja ja maamõõtjana, aastast 1955 farmer.

Teadustöö
Töid peamiselt geodeesiast, dendroloogiast ja karusloomakasvatusest. Tema juhtimisel valmis (1934–40) Eesti skemaatiline katastrikaart mõõtkavas 1:10000.

Tunnustused
1938 Valgetähe III klassi teenetemärk

Viited

Teoseid
 Metsa piirid. // Eesti Mets (1922) 11
 Karusnahksete loomade kasvatuse võimalused Eestis. // Eesti Mets (1930) 2
 Katastri hindamine Eestis. // Geodeet (1935) 5/6
 Kanada vahtrad. // Eesti Metsamees Eksiilis. Stockholm, 1949–1976, 1989 (1965) 45.
 Helmelõimed elulõngal. Tartu: Ilmamaa, 2013. ISBN 9789985774632 (köites)

Kirjandus
 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 140
 Eesti avalikud tegelased. Trt, 1932 1918–1938, 208
 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) 1936–1986, 36
 Eesti Mets (1930) 8, 188–189
 Tuiskvere, B. Karl Puhvel 65-aastane. // Eesti Metsamees Eksiilis. Stockholm, 1949–1976, 1989 30 (1959), 31–32
 Eesti Metsamees Eksiilis. Stockholm, 1949–1976, 1989 47 (1966), 18
 Meie elu (1966) 15. IX
 Tallinna Tehnikumi ja Tallinna Tehnikaülikooli õppe- ja abijõud 1918–1944. Tallinn, 1993, 50
 Potter, H. Karl Puhvel (1894–1966). // Geodeet 16 (1998), 12–13
 Margus, M., Meikar, T. Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna metsaosakond 80. Tartu, 2000, 46–47.
  

Eesti metsateadlased
Eesti metsaülemad
Tallinna kõrgema tehnikumi õppejõud
Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna vilistlased
Korporatsioon Fraternitas Estica liikmed
Valgetähe III klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1894
Surnud 1966
Madli Puhvel

Sirje Madli Puhvel (sündinud Sirje Madli Hansen, sündinud 26. juulil 1939 Tallinnas) on Eesti arstiteadlane ja mikrobioloog.

Elulugu
Sirje Madli Puhvel on Jaan Puhveli abikaasa.

Põgenes 1944 koos vanematega Rootsi, siirdus sealt 1950 Kanadasse. Lõpetas 1956 Londonis (Ontario, Kanada) keskkooli, 1961 California Ülikooli (Los Angeles), Ph.D. (mikrobioloogia ja immunoloogia, 1963, samas), väitekiri "Studies in Staphylococcal L-Forms". Oli 1963–64 California Ülikooli Meditsiinikooli järeldoktorant, 1965–72 California Ülikooli (UCLA) uurimisassistent-immunoloog, 1972–73  uurimisassistent-immunoloog, 1973–78 , aastast 1978 adjunktprofessor.

Teadustöö
Avaldanud töid naha bioloogiast ja mikrobioloogiast, immunoloogia ja akne kohta. Koostanud ka Lydia Koidula elu käsitleva raamatu. Society for Investigative Dermatology, American Society for Microbiology, American Federation for Clinical Research'i, Sigma Xi liige. Üle 40 teadustrükise.

Teoseid
 Characterization of Corynebacterium Acnes. // J. Gen. Microbioloogia. 50 (1968) 2
 Dermatologic anaerobic infections (kaasautor). // Anaerobica Bacteria – Role in Disease. Sprongfield, 1974
 A re-evaluation of fatty acids as inflammatory agents in acne (kaasautor M. Sakamoto). // J. Invest. Dermatol. 68 (1977) 2
 Vitamin A deficiency and the induction of cutaneous toxicity in murine skin by TCDD (kaasautorid M. J. Connor, M. Sakamoto). // Toxicol. Appl. Pharmacol. 107 (1991) 1
 The hr locus and the toxicity of 2,3,7,8-tetrachlorodibenzo-p-dioxin (TCDD) in newborn mice (kaasautor). // Arch. Toxicol. 69 (1994) 2
 Symbol of dawn. The life and times of the 19th-century Estonian poet Lydia Koidula. Tartu: TÜ kirjastus, 1995, 2. trükk 1999.
 Madli Puhvel, "Lydia Koidula: Elu ja aeg", tlk Tiina Randviir, Katrin Kiik, Krista Mits, 2016, 2. trükk 2017.

Viited

Kirjandus
 EE 14, 381
 Eesti teadlased väljaspool kodumaad: biograafiline teatmik = Estonian scholars and scientists abroad: biographical directory. Stockholm, 1984, 96
 American Men and Women of Science, 1986, 5, 1137
 Eesti kirjanike leksikon. Tallinn, 2000, 421.
  

Eesti arstiteadlased
Eesti mikrobioloogid
Sündinud 1939
Karl Puidak

Karl Puidak (2. aprill 1901 Porhovo, Pihkva kubermang – 14. detsember 1976 Kansas City, USA) oli eesti tehnikateadlane.

Elulugu
Karl Puidak oli talupidaja poeg.

Võttis osa Vabadussõjast Kuperjanovi partisanide pataljoni koosseisus. Lõpetas 1929 Tallinna Tehnikumi elektriinseneri erialal (lõpuprojekt käsitles Tallinna-Pääsküla elektriraudtee vooluvarustust). Akadeemiliselt kuulus ta korporatsiooni Leola. Täiendas end 1938 Austrias ja Ungaris. 

Oli 1924–1928 Tallinna Tehnikumi elektrotehnika tugevvoolu labori assistent, 1931–1934 Riigi Turbatööstuse insener, 1936–1940 Eesti Rahvusliku Jõukomitee abidirektor, 1940–1941 ja 1942–1944 TTÜ õppeülesande täitja elektrijõumajanduse alal. Koostanud õppevahendeid. 

Lahkus 1944 Saksamaale, oli Eesti insenere ühendanud Tehnika Koondise sekretär, aastast 1948 USA-s firma Pritchard & Co juures elektrijaamade projekteerija.

Teadustöö
Eesti elektrifitseerimise üldkava üks põhiautoreid. Osales kava elluviimisega seotud tehniliste ja majandusarvutuste tegemises, ühtse elektritariifisüsteemi väljatöötamises ning Kohtla-Tapa-Tartu ja Türi-Viljandi ülekandeliinide projekteerimises, uuris kõrgepingeliinidest põhjustatud raadiohäirete vähendamise võimalusi.

Viited

Teoseid
 Asinkroon mootori diagramm (kaasautor O. Reinvaldt). Tallinn, sine anno
 Elektri kasutamine maal kõrgepingevõrgust. // Ühistegevusleht (1937) 3
 Eesti elektrifitseerimise kava (kaasautorid K. Hangelaid, A. Ottenson). Tallinn, 1937.

Kirjandus
 TT ja TTÜ õppe- ja abijõud 1918–1944, 50
 Tallinna Tehnikum 1918–1928. Tallinn, 1928, 55
 Mägi, V., Metusala, T. Rahvuslik Jõukomitee Eesti energiamajanduse kavakindla arendamise algatajana. // TPI Toimetised 565 (1983), 131–147
 Mägi, V. Eesti elektrifitseerimise üldkava. // Tehnika ja Tootmine (1989 5, 42–44.
  

Eesti tehnikateadlased
Tallinna Tehnikaülikooli õppejõud
Kuperjanovi jalaväepataljoni koosseis
Tallinna kõrgema tehnikumi vilistlased
Korporatsioon Leola liikmed
Vabadussõja veteranid
Eestlased Ameerika Ühendriikides
Sündinud 1901
Surnud 1976
Edgar Leopold Puide

Edgar Leopold Puide (aastani 1937 Edgar Leopold Puksmann, 5. veebruar 1907, Tallinn – 27. aprill 1986, Stockholm) oli Eesti metsateadlane.

Elulugu
Edgar Leopold Puide oli sepa poeg.

Lõpetas 1926 Tallinna Ühistehnikagümnaasiumi. 1936. aastal lõpetas Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna metsaosakonna, kaitses diplomitöö "Põhiveepinna kõikumine metsamaadel ülikooli õppe- ja katsemetskonnas 1930.–1934. a."  

Oli 1930–33 (üliõpilasena) TÜ õppe- ja katsemetskonna assistendi kohusetäitja, 1933–35 Tudu metskonna metsnik, 1936–44 Voltveti Metsakooli (aastast 1939 Tihemetsa Metsatehnikum) õpetaja. Õpetas metsamelioratsiooni, maamõõtmist ja ehitusõpetust. Läks 1944 Rootsi, kus oli 1945–52 Riigimaade ja -metsade Valitsuse ametnik, 1952–62 metsanduskonsulent, 1962–64 büroosekretär, 1964–72 büroodirektor. Ühtlasi oli 1961–65 Rootsi Kuningliku Metsaülikooli metsamelioratsiooni õppejõud, 1968–74 Carpenbergi Metsakooli praktikumide juhendaja.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: põhjaveerežiim ja metsakasvu mõjutavad tegurid. Pani aluse süstemaatilistele uuringutele selles valdkonnas. Etendas juhtivat osa Rootsi metsamelioratsiooni viimisel kaasaegsele teadustasemele. Töid metsakuivendusest. Võttis osa arvukatest erialakonverentsidest ja kongressidest Rootsis, Soomes jm. Tegeles ka eesti ilukirjanduse tõlkimisega rootsi keelde (Mati Unt "Sügisball" ("Höstbal", 1983) koos ). Oli 1956–76 Eesti Metsamees Eksiilis toimetaja liige, professor Andres Mathieseni kapitali nõukogu ja Eesti Metsateadlaste Ühingu Rootsis liige (1975–86 esimees). Ligi 30  ja aimeartiklit.

Viited

Teoseid
 Põhjaveepinna kõikumine metsamaadel Ülikooli Õppe- ja Katsemetskonnas 1930. – 34. a. Tartu, 1936
 Märkmeid metsakraavitamisest Rootsis. // Eesti Metsamees Eksiilis. Stockholm, 1949–1976, 1989 (1954) 14
 Metsakuivendamisest Rootsis. // Eesti Metsamees Eksiilis. Stockholm, 1949–1976, 1989 (1955) 19
 Metsaväetamisest Rootsis. // Eesti Metsamees Eksiilis. Stockholm, 1949–1976, 1989 (1966) 46.

Kirjandus
 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 454
 Kohh, E. Edgar Puide 50-ne aastane. // Eesti Metsamees Eksiilis. Stockholm, 1949–1976, 1989 (1957) 23, 25–26
 Raukas, A. Edgar Puide. In memoriam. Mälestuskilde ühe eesti metsateadlase elukäigust. // Eesti Päevaleht. Stockholm (1986) 21. V
 Margus, M. Edgar Puide. // Mets ja Puu (1992) 1, 31,32
 Margus, M., Meikar, T. Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna metsaosakond 80. Tartu, 2000, 47.
  

Eesti metsateadlased
Eestlased Rootsis
Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna vilistlased
Sündinud 1907
Surnud 1986
Priidu Pukk

Priidu Pukk (30. september 1943 Kuressaare – 29. aprill 2022 Stockholm) oli Eesti tehnikateadlane.

Elulugu
Priidu Pukk oli Otto Puki poeg.

Pukk põgenes 1944 koos perega Rootsi. Ta lõpetas 1962 Gubbängeni Gümnaasiumi, 1974 Kuningliku Tehnikaülikooli (KTH) inseneriteaduse erialal, temast sai tehnikamagister masinatehnikas ja masinate konstrueerimises (1972, samas). Ta täiendas end 1971 pedagoogikaülikoolis ning alustas 1974 doktoriõpet (väitekiri kaitsmata).

1971. aastast on Pukk olnud KTH õppejõud – teadusassistent, lektor, dotsendi kohusetäitja, 1985. aastast korraline dotsent. Ta on õpetanud mehaanikat, tugevusõpetust, masinaelemente, joonestamist ja masinate konstrueerimist ning koostanud õppevahendeid. Samuti on ta osalenud konstruktorite õppe loomises Eskilstunas Mälardaleni Ülikoolis ning töötanud seal 1977. aastast korduvalt külalisõppejõuna.

Teadustöö
Priidu Puki peamine uurimisvaldkond on masinaehitus. Peamiselt on ta tegelenud Rootsi tööstuse tootearendusega, olnud projektijuht ning osalenud asutuste ja ettevõtete uurimis- ja tootearendusprojektides. Ta on pidanud ettekandeid konverentsidel Rootsis, Eestis, Saksamaal jm.

1991. aastal oli Pukk TTÜ külalisõppejõud, millele järgnes koostöö TTÜ mehaanikateaduskonna instituutidega, sh kaastegevus projektis TEMPUS kaasaegse tootearendusõppe loomisel TTÜ-s. Ühtlasi on ta juhendanud KTH-s TTÜ õppejõude. Ta on DAAAM Balticu rahvusvahelise programmikomitee liige, Rootsi Eestlaste Esinduse/Rootsi Eestlaste Liidu (REE/REL) esinduskogu liige (1966–2006) ning TTÜ audoktor (2006).

Viited

Kirjandus
 "Korporatsioon Fraternitas Estica 1907–1982" Toronto, 1983, lk 139
 "Mente et manu" 7. juuni 2006
 Priidu Pukk Tallinna tehnikaülikooli kodulehel
  

Eesti tehnikateadlased
Korporatsioon Fraternitas Estica liikmed
Eestlased Rootsis
Sündinud 1943
Surnud 2022
Eduard Pukkonen

Eduard Pukkonen (sündinud 15. septembril 1960 Tartus) on eesti geoloog, kartograaf ja orienteeruja.

Haridus
Lõpetas 1978. aastal Tartu 5. Keskkooli ja 1983. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafia teaduskonna geoloogia eriala. Aastatel 1987–1990 oli Teaduste Akadeemia aspirant. Kaitses 1993. aastal Tartu Ülikoolis geoloogiamagistri kraadi tööga "Uraan Eesti diktüoneemakildas (leviku seaduspärasused)".

Töö
Töötas 1983–1997 ENSV Geoloogia Valitsuses (aastast 1990 Eesti Geoloogiakeskus), aastatel 1993–1997 selle infoosakonna juhataja. Aastatel 1997–2010 planeeringute, geoinfosüsteemide ja digitaalkartograafiaga tegeleva OÜ Dereevosi juhataja. Aastatel 2011–2013 Maa-ameti geoinfosüsteemide büroo juhataja. 2014. aastast Eesti Energia geoloog.

Teadustegevus
Teinud uurimusi diktüoneemaargilliidi geoloogia ja geokeemia kohta.

Publikatsioone
Avaldanud 18 teaduspublikatsiooni.
Макроэлементы и малые элементы в граптолитвом аргиллите Эстонии. Горючие сланцы 6 (1989) 1
Toivo Kallaste, Eduard Pukkonen. Pyrite varities in Estonian Trenadocian argillite (Dictyonema shale). Proceedings of the Estonian Academy of Sciences, Geology 41 (1992) 1
Eduard Pukkonen, Marge Rammo. Distribution of molybdenum and uranium in the Tremadoc graptolitic argillite (Dictyonema shale) of North-Western Estonia. Bulletin of Geological Survey of Estonia (1992), 2(1)
Eduard Pukkoneni artiklid Eesti artiklite andmebaasis Index Scriptorum Estoniae
GIS-päev 2014 videoettekanne "Põlevkivi kaevandamine läbi aja ja ruumi" Eduard Pukkonen (Eesti Energia)

Sporditulemused
Harrastab orienteerumist 1973. aastast. 2007. aastal võitis rogaini Euroopa meistrivõistlustel segavõistkondade arvestuses koos Marje Viirmanni ja Mati Preitofiga pronksi. Veteranide segavõistkondade arvestuses võitnud rogaini MMil 2008 kulla (koos Marje Viirmanni ja Mati Preitofiga) ja 2013 hõbeda (koos Marje Viirmanniga), rogaini EMil võitnud koos Marje Viirmanni ja Mati Preitofiga 2 kulda (2007, 2009) ning koos Marje Viirmanniga hõbeda (2011) ja 2 pronksi (2005, 2012).

Ühiskondlik tegevus
2010 Rahvusvahelise Rogainiföderatsiooni nõukogu liige
2010–2012 Eesti Geoinformaatika Seltsi (ESTGIS) juhatuse liige
2011 Eesti Orienteerumisliidu juhatuse liige
Eesti Geoloogia Seltsi volikogu liige

Isiklikku
Eduard Pukkonen on töölise poeg.

Viited

Kirjandus 
Eesti geoloogia. Biograafiline teatmik. Tallinn 1995. Lk 92

Välislingid

Eduard Pukkoneni blogi

Eesti geoloogid
Eesti kartograafid
Eesti orienteerujad
Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1960
Leena Puksa

Leena Puksa (aastani 1981 Leena Karu, sündinud 7. märtsil 1951 Tartus) on Eesti arstiteadlane ja neurofüsioloog.

Elulugu
Leena Puksa on arsti tütar.

Lõpetas 1969 Tartu 5. Keskkooli, 1975 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna, meditsiinidoktor (2003 Tartu Ülikool), väitekiri "Late responses in motor nerve conduction studies F waves and A waves in normal subjects and patients with neuropathies". Täiendas end neurofüsioloogias 1990–1993 ja 2001–2002 Turu Ülikooli neurofüsioloogia osakonnas, 1993–1995 Uppsala Akadeemilises Haiglas, 2004–2005 Helsingi Ülikooli Haiglas. Oli 1977–2004 Tartu Kliinilise Haigla neuroloogia osakonna ja Tartu Ülikooli Kliinikumi närvikliiniku arst, aastast 2005 vanemarst-õppejõud. Aastast 1994 kõrgema kategooria neuroloog.

Teadustöö
Uurinud elektromüograafilisi parameetreid, nende ealisi väärtusi ja diagnostilisi kriteeriumeid.

Teoseid
 Significance of A waves recorded in routine motor nerve conduction studies (kaasautor). // Electroencephalogr. Clin. Neurophysiol. 101 (1996) 6
 Occurrence of A-waves in healthy subjects (kaasautorid E. Stålberg, B. Falck) // Electroencephalogr. Clin. Neurophysiol. 110 (1999) 9
 Polüneuropaatiad ja nende diagnoosimise tänapäevased kriteeriumid (kaasautor). // EA (2002) 11
 Occurrence of A-waves in F-wave studies of healthy nerves (kaasautorid E. Stålberg, B. Falck). // Muscle & Nerve 28 (2003) 5
 Reference values of F wave parameters in healthy subjects (kaasautorid E. Stålberg, B. Falck). // Clin. Neurophysiol. 114 (2003) 6
 Karpaalkanali sündroom. Diagnoosimise ja ravi nüüdisaegsed aspektid (kaasautor T. Asser). // EA (2005) 8.

Viited

Kirjandus
 Leena Puksa – meditsiinidoktor. // EA, 2003, 7, 518
 Tartu Ülikooli Kliinikumi 200, 241, 245
 Tartu Ülikooli arstiteaduskond 1982–2007. Trt, 2007, 309, 318.
  

Eesti arstiteadlased
Eesti füsioloogid
Sündinud 1951
Andres Pulges

Andres Pulges (sündinud 5. oktoobril 1958 Tartus) on Eesti arstiteadlane.

Elulugu
Andres Pulges on veresoontekirurg; töölise poeg ja Riina Pulgese abikaasa.

Lõpetas 1976. aastal Tartu 1. Keskkooli ja 1982. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduse alal. Aastatel 1984–1987 oli TRÜ teaduskonnakirurgia kateedri aspirant, meditsiinikandidaat (1989, TRÜ), väitekiri "Хирургическое лечение болезни и синдрома Рейно и синдрома нейроваскулярнoй компрессии". Täiendas end Stockholmis. 

Oli aastatel 1983–1984 Tartu Kliinilise Haigla veresoontekirurgia osakonna kirurg, nooremteadur, 1988–1992 Tartu Ülikooli teaduskonnakirurgia kateedri assistent, 1992–1995 kirurgiakliiniku assistent, 1995–2006 dotsent, 2000–2006 kardiovaskulaar- ja torakaalkirurgia kliiniku juhataja ning sama õppetooli hoidja, aastast 2006 kardioloogiakliiniku vanemteadur, aastast 2005 ka Põhja-Eesti Regionaalhaigla kirurgiakliiniku veresoontekirurgia osakonna vanemarst.

Teadustöö
Uurinud veresoonte haigusi, nende kirurgilist ravi. Üle 70 teadustrükise, 2 monograafiat.

Teoseid
 Inimtoidu loomulikud ja sünteetilised komponendid (kaasautor). Tartu, 1996
 Venous allografts for infrainguinal vascular bypass (kaasautor). // Cardiovasc. Surg. 5 (1997) 1
 Ülevaade ülajäseme ja sõrmede replantatsioonidest Tartu Ülikooli Kliinikumi kardiovaskulaar- ja torakaalkirurgia kliinikus (kaasautor). // EA (2001) 11
 Pulsilaine analüüs – uus mitteinvasiivne meetod endoteeli funktsiooni hindamiseks (kaasautor). // EA (2003) 9
 Is elective abdominal aortic aneurysm repair accompanied by high grade oxydative stress? (kaasautor). // Scand. J. Surg. 92 (2003) 3
 Impact of oxydative stress on arterial elasticity in patients with atherosclerosis (kaasautor). // American J. Hypertention 19 (2006) 9.

Viited

Kirjandus
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 136
 Tartu Ülikooli Kliinikumi 200, 179, 185
 Tartu Ülikooli arstiteaduskond 1982–2007. Trt, 2007, 111, 112, 238, 242, 247.
  

Eesti arstiteadlased
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1958
Reet Pulk-Piatkowska

Reet Pulk-Piatkowska (aastani 2000 Reet Pulk, sündinud 25. juunil 1963 Pärnus) on Eesti kunsti- ja arhitektuuriajaloolane.

Elulugu
Reet Pulk-Piatkowska on õpetaja tütar.

Lõpetas 1981 Pärnu 1. Keskkooli, 1987 Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna kunstiajaloolasena ning 2001 Euroülikooli sisekujunduskunstniku erialal. 

Oli 1987–1988 Eesti Ajalooarhiivi vanemmetoodik ja Tartu Kivilinna Gümnaasiumi ajalooõpetaja, 1988– Tartu Kunstimuuseumi teadussekretär, aastast 2006 ka näitusemaja juhataja, ühtlasi oli 1993–1995 Tartu Kunstikooli ja 2001–2003 Euroülikooli kunstiajaloo lektor.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: kunsti- ja arhitektuuriajalugu. 

Teinud arhitektuuriajaloolisi uuringuid arhitektuurimälestiste restaureerimiseks Tartus (Tartu haavakliinik), Lõuna-Eestis (Joosu, Mäksa, Rasina mõis, Uhti kõrts) jm. Uurimistulemusi säilitatakse Muinsuskaitseameti arhiivis.

Teoseid
Avaldanud töid eesti maalikunstnikest, koostanud näitusi eesti ja väliskunstist, kirjutanud näituseülevaateid. 
Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikoni kaasautor. Tallinn 1996
Ants Laikmaa ja tema ateljeekool 1903–1932 (kaasautor T. Talvistu). Tartu 1996
"Academia Gustaviana hoone Tartus". // Muinsuskaitse aastaraamat 2004. Tallinn 2005. Lk 34–35
Eesti kunstnikud Pariisis (kaasautor R. Mark). Tallinn 2005
Tartu Kunstimuuseumi kroonika 1990–2005 (kaasautor). Tartu 2005
Alfred Kongo 1906–1990 (kaasautor J. Kivimäe). Tartu 2006

Liikmesus
1994 Eesti Kunstnike Liit
1995 Rahvusvahelise Muuseumide Nõukogu (ICOM)

Viited

Välislingid
 

Eesti kunstiajaloolased
Eesti arhitektuuriajaloolased
Tartu Ülikooli ajalooteaduskonna vilistlased
Sündinud 1963
Janne Pullat

Janne Pullat (sündinud 16. aprillil 1974 Kohtla-Järvel) on eesti keemik.

Elulugu
Janne Pullat on elektriku tütar.

Lõpetas 1992 Valga Gümnaasiumi, 1998 Tartu Ülikooli keemiaosakonna ja 1998 Tartu Ülikooli õpetajakoolituse (põhikooli keemia õpetaja kutsega), 2000 Tartu Ülikooli füüsika ja elektrokeemia instituudi magistrantuuri, M.Sc. füüsikalises ja elektrokeemias (2000, TÜ), väitekiri "Plii(II)ioonide ja polükarboksüülhapete vahelise komplekseerumisreaktsiooni tasakaalu uurimine" (Tartu, 2000), aastast 2002 Tartu Ülikooli molekulaar- ja rakubioloogia instituudi doktorant, Ph.D. (2008, TÜ), väitekiri "Designe, functionalization and application of in situ synthesized oligonucleotide microarray". Oli 1998–2001 Tartu Ülikooli füüsikalise keemia instituudi laborant, 2001–2007 Eesti Biokeskuse biotehnoloogia osakonna erakorraline teadur, ühtlasi 2002–2003 ja 2004–2006 Heidelbergis Saksa Vähiuuringute Instituudi külalisteadur, 2008– Tartu Ülikooli Eesti Geenivaramu erakorraline teadur.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: metalliioonide ja polükarboksüülhapete komplekseerumisreaktsiooni kineetika; molekulaardiagnostikas DNA analüüsil kasutatavate oligonukleotiidide mikrokiipide disain ja funktsionaliseerimine, oligonukleotiidkiibi multipleksse seondumisreaktsiooni füsikokeemiline iseloomustamine ja reaktsioonitingimuste standardiseerimine. Saanud 2003 Euroopa Teadusfondi funktsionaalse genoomika programmi noore teadlase stipendiumi. Saksa Vähiuuringute Keskuse vilistlaskogu liige, Rahvusvahelise Tsütokiiniühingu liige. Üle 10 teadustrükise.

Teoseid
 Polygraphy and stripping voltammetry of lead-polycarboxylate complexes on dropping mercury and rotating disc electrodes (kaasautorid H. Keis, J. Kruusmaa). // Eesti TA Toim. Keemia 49 (2000) 3
 Simultaneous typing of HPV strains by microarray analysis (kaasautor). // Eur. J. Human Genetics 10 (2004) Suppl 1
 Mit der Geniom Microarray-Technologie HPV-Genotypen auf der Spur (kaasautor). // BIOspektrum (2007)
 Optimization of candidate-gene SNP-genotyping by flexible oligonucleotide microarrays
 analyzing variations in immune regulator genes of hay-fever samples (kaasautor). // BMC Genomics 8 (2007) 12
 Arrayed primer extension reaction for genotyping on oligunucleotide microarray (kaasautor A. Metspalu). // Methods in Mol. Biol. 444 (2008).

Viited

Kirjandus

Välislingid

Eesti keemikud
Sündinud 1974