joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Patrick Kluivert

Patrick Stephan Kluivert (; sündinud 1. juulil 1976 Amsterdamis) on Hollandi endine jalgpallur, ründaja.

Klubikarjäär

Ajax
Kluivert alustas karjääri 1994. aastal Amsterdami Ajaxis. Ta tuli klubiga hooaegadel 1994–95 ja 1995–96 Hollandi meistriks.

1995. aasta Meistrite Liiga finaalis lõi Kluivert 18-aastasena AC Milani vastu võiduvärava.

Ta mängis Ajaxis kokku 97 mängu ja lõi 50 väravat.

AC Milan
1997. aastal siirdus ta üheks hooajaks AC Milani, kus lõi 33 mänguga 9 värava.

Barcelona
Kluivert liitus 1998. aasta suvel 8,75 miljoni Inglise naela eest Hispaania kõrgliiga klubiga Barcelona.

Barcelonas moodustas ta ründeduo Brasiilia jalgpalluriga Rivaldo.

Esimesel hooajal katalaanidega tuli ta La Liga meistriks.

Kluivert mängis Barcelona meeskonnas kuus hooaega, mille jooksul tegi kaasa 255 kohtumises ja lõi 120 väravat.

Hilisemad aastad

Karjääri lõpus esindas ta veel Newcastle Unitedit, Valenciat, PSV Eindhovenit ja Lille'i.

PSV-ga tuli Kluivert 2007. aastal Hollandi meistriks.

Koondisekarjäär 

Kluivert kuulus aastail 1994–2004 Hollandi jalgpallikoondisse, kus ta lõi 79 mängus 40 väravat.

Kluivert debüteeris koondises 16. novembril 1994, kui mängiti 0:0 viiki Tšehhiga. Esimese värava lõi ta koondise koosseisus 29. märtsil 1995, kui võideti Maltat 4:0.

Ta oli viie väravaga 2000. aasta Euroopa meistrivõistluste parim väravakütt.

Saavutused

Klubid 
Ajax
 Eredivisie: 1994–95, 1995–96
 Johan Cruijff Schaal: 1994, 1995
 UEFA Meistrite Liiga: 1994–95
 Euroopa superkarikas: 1995
 Interkontinentaalne karikas: 1995
Barcelona
 La Liga: 1998–99
PSV
 Eredivisie: 2006–07

Isiklikku 
 
Patrick Kluivert on 189 cm pikk.

Tema poeg Justin Kluivert mängib jalgpalli Hollandi kõrgliiga klubis Ajax.

Viited

Välislingid

Hollandi jalgpallurid
Hollandi jalgpallitreenerid
Amsterdami Ajaxi mängijad
AC Milani mängijad
FC Barcelona mängijad
Newcastle United FC mängijad
Valencia CF mängijad‎ 
PSV Eindhoveni mängijad‎
Lille OSC mängijad
FIFA 100
Sündinud 1976
Ronald Waterreus

Ronald Catharina Martinus Waterreus (sündinud 25. augustil 1970 Lemiersis) on Hollandi endine jalgpallur, väravavaht.

Hollandi rahvuskoondises mängis Waterreus seitse mängu. Debüüt koondises toimus 15. augustil 2001, kui mängiti Inglismaaga ja võideti 2:0.

Hooajal 2000–01 valiti ta Hollandi liiga hooaja parimaks väravavahiks.

Klubid 

 1992–1994 Roda JC  
 1994–2004 PSV Eindhoven
 2004–2005 Manchester City
 2005–2006 Rangers  
 2006–2007 AZ   
 2007 New York Red Bulls

Saavutused 

 Hollandi meister 1997, 2000, 2001
 Hollandi Superkarikas 1996, 1997, 1998, 2000, 2001

Isiklikku 

Ronald Waterreus on 185 cm pikk.

Hollandi jalgpallurid
PSV Eindhoveni mängijad‎
Manchester City mängijad
Rangers FC jalgpallurid
AZ Alkmaari jalgpallurid
Sündinud 1970
Jost Dunte

Jost Dunte (surnud tõenäoliselt 1624) oli Tallinna linnakaitseväe ülem. Juuresolev kujutis on võetud tema ametikepilt (1610). 

Jost Duntele või tema nimekaimule kuulus, Rootsi kuningas Gustav II Adolfilt lääniks saadud 1630–1633 Keila mõis.

Ta on maetud Niguliste kirikusse, kus on säilinud tema hauaplaat.

Jost Dunte oli abielus Anna Beckega, kellega järglased:
Gotthard Dunte, aadeldatuna Gotthard von Dunten. Rootsi sõjaväelane (major), osales Kopenhaageni piiramises 1658. aastal
Ludvig Dunte, aadeldatuna Ludvig von Dunten. Keila mõisnik. Rootsi sõjaväelane (major). Teenis lipnikuna von Ferseni rügemendis 1654, kaptenina Skaraborgsi rügemendis, ja ülendati hiljem majoriks
Vennad Gotthard ja Ludvig von Dunten aadeldati ja immatrikuleeriti 1664. aastal Rootsi rüütelkonda nr 721 all.

Viited

Tallinna linnaelanikud
Duntenid
Surnud 1624
Michael Reiziger

Michael Reiziger (sündinud 3. mail 1973 Amstelveenis) on Hollandi endine jalgpallur, kaitsja.

Klubikarjäär 
Oma klubikarjääri jooksul mängis Reiziger sellistes klubides nagu Ajax, AC Milan, Barcelona, Middlesbrough ja PSV.

Barcelona meeskonnas mängis ta Hispaania kõrgliigas 173 mängu.

Koondisekarjäär 
Hollandi rahvuskoondises mängis Reiziger aastatel 1994–2004 72 mängu ja lõi ühe värava. Debüüt koondises oli 12. oktoobril 1994, kui mängiti Norraga ja mäng lõppes viigiga 1:1.

Saavutused

Klubid 
 Ajax
 UEFA Meistrite Liiga: 1994–95
 Euroopa superkarikas: 1995
 UEFA Euroopa Liiga: 1991–92
 Intercontinental Cup: 1995
 Eredivisie: 1994–95, 1995–96
 KNVB beker: 1992–93
 Johan Cruijff Schaal: 1994, 1995
 Barcelona
 Euroopa superkarikas: 1997
 La Liga: 1997–98, 1998–99
 Copa del Rey: 1997–98
 PSV
 Eredivisie: 2005–06, 2006–07

Isiklikku 

Michael Reiziger 178 cm pikk ja kaalub 75 kg.

Viited

Välislingid 

Ametlik kodulehekülg

Hollandi jalgpallurid
Amsterdami Ajaxi mängijad
FC Groningeni mängijad
AC Milani mängijad
FC Barcelona mängijad
Middlesbrough FC mängijad
PSV Eindhoveni mängijad‎
Sündinud 1973
Jaap Stam

Jaap Stam (sündinud 17. juulil 1972 Kampenis) on Hollandi jalgpallikoondise endine kaitsja.

Hollandi rahvuskoondises mängis Stam 1996–2004 67 mängu ja lõi 3 väravat. Debüüt koondises toimus 24. aprillil 1996, kui mängiti Saksamaaga ja kaotati 0:1.

Pärast jalgpallurikarjääri lõppu on ta tegutsenud treenerina. Aastatel 2016–2018 oli ta Inglismaa esiliiga klubi Readingu peatreener. Alates 2018. aastast on ta Hollandi kõrgliiga klubi FC Zwolle peatreener.

Klubid 

 1992–1993 FC Zwolle
 1993–1995 Cambuur Leeuwarden
 1995–1996 Willem II Tilburg
 1996–1998 PSV Eindhoven
 1998–2001 Manchester United
 2001–2004 Rooma Lazio
 2004–2006 AC Milan
 2006–2007 Amsterdami Ajax

Saavutused 

 1996 Hollandi karikas
 1997 Hollandi aasta jalgpallur
 1997 Hollandi meister
 1999 Inglismaa karikas
 Hollandi Superkarikas 1996, 1997
 Inglismaa meister 1999, 2000, 2001

Isiklikku 
Jaap Stam on 191 cm pikk ja kaalub 90 kg.

Hollandi jalgpallurid
Hollandi jalgpallitreenerid
PSV Eindhoveni mängijad‎
Manchester United FC mängijad
Rooma Lazio mängijad
AC Milani mängijad
Amsterdami Ajaxi mängijad
Premier League'i mängijad
Serie A mängijad
Sündinud 1972
Eesti Metodisti Kirik

Eesti Metodisti Kirik (lühend EMK) on metodistlik kirikuorganisatsioon Eestis. 

EMK on iseseisev kirik, mis kuulub osaduslikult Ühinenud Metodisti Kiriku Põhja-Euroopa Keskkonverentsi.

EMK piiskop on Christian Alsted ja EMK superintendent on Robert Tšerenkov.

Eesti Metodisti Kirikusse kuulub 26 kogudust, millel oli 2012. aastal kiriku enda andmetel kokku 1642 liiget. 2011. aasta rahvaloendusel pidas ennast metodistiks 1098 üle 15-aastast inimest.

Kogudused

Allasutused
 EMK Teoloogiline Seminar
 Ajakiri Koduteel
 Hardusajakiri Päevasõna
 Laager Giideon Aa külas
 Puuetega laste tugikeskus Päikesekiir
 Ahja Misjonikeskus
 Agape Keskus
 Lastekeskus Tähetorn
 Noortekeskus Generation2
 SA Heategevusfond Taastõusmine
 Raamatupood Logos

Kiriku juhtimine

Piiskopid

Alates 1907. aastast on Eesti metodistide kõrgeimaks vaimulikuks juhiks olnud järgmised piiskopid:

1907–1912 William Burt
1912–1924 John Louis Nuelsen
1924–1925 Anton Bast 
1925–1926 Ernest Gladstone Richardson
1926–1927 John Louis Nuelsen
1927–1928 Edgar Blake 
1928–1946 Raymond J. Wade
1946–1953 August Theodor  Arvidson
1953–1970 Odd Arthur Hagen 
1970–1989 Ole Edvard Borgen
1989–2001 Hans Växby 
2001–2009 Øystein Olsen 
2009– Christian Alsted

Superintendendid

Alates 1907. aastast on Eesti metodiste kohapeal juhtinud järgmised superintendendid:

1907–1921 George Albert Simons
1921–1922 Martin Prikask
1922–1928 George Albert Simons
1928 Otto Liebner
1928–1941 Martin Prikask
1941–1956 Martin Kuigre
1956–1962 Valdo Ojassoo
1962–1974 Aleksander Kuum
1974–1978 Hugo Oengo
1978–1979 Aleksander Kuum
1979–2005 Olav Pärnamets
2005–2018 Taavi Hollman
2018– Robert Tšerenkov

Kuuluvus organisatsioonidesse
EMK on Eesti Kirikute Nõukogu liige.

Viited

Välislingid
 Eesti Metodisti Kiriku koduleht
 Eesti Metodisti Kirik Facebook

Eesti usulised ühendused
Hélder Postiga

Hélder Manuel Marques Postiga (sündinud 2. augustil 1982 Povoa de Varzimis) on Portugali jalgpallikoondise endine ründaja.

Portugali rahvuskoondises mängis Postiga aastatel 2003–2014 kokku 71 korda ja lõi 27 väravat.

Klubid 

 2001–2003 FC Porto
 2003–2004 Tottenham Hotspur
 2004–2008 FC Porto
 2006 AS Saint-Étienne (laenul)
 2008 PAE Panathinaikόs (laenul)
 2008–2011 – Sporting CP
 2011–2013 – Real Zaragoza
 2013 – Valencia CF
 2014 Rooma Lazio (laenul)
 2014–2015 Deportivo La Coruña
 2015 Atlético de Kolkata
 2016 Rio Ave
 2016 Atlético de Kolkata

Saavutused 
Porto
Primeira Liga: 2002–03, 2006–07
Taça de Portugal: 2002–03
Supertaça Cândido de Oliveira: 2004
UEFA karikas: 2002–03
Intercontinental Cup: 2004
Sporting
Supertaça Cândido de Oliveira: 2008
Atlético Kolkata
Indian Super League: 2016

Isiklikku 

Hélder Postiga on 182 cm pikk ja kaalub 79 kg.

Portugali jalgpallurid
FC Porto mängijad
Tottenham Hotspur FC mängijad
AS Saint-Étienne'i jalgpallurid
PAE Panathinaikόse jalgpallurid
Lissaboni Sportingu jalgpallurid
Valencia CF mängijad
Rooma Lazio mängijad
Deportivo La Coruña mängijad
Rio Ave FC mängijad
Primeira Liga mängijad
Premier League'i mängijad
Ligue 1 mängijad
Serie A mängijad
La Liga mängijad
Sündinud 1982
Deco

Deco (õige nimega Ánderson Luís de Souza; sündinud 27. augustil 1977 São Bernardo do Campos Brasiilias) on Portugali endine poolkaitsja.

Portugali jalgpallikoondises mängis Deco 75 korda ja lõi viis väravat.

Saavutused 
Porto
Primeira Divisão/Liga: 1998–99, 2002–03, 2003–04
Taça de Portugal: 1999–2000, 2000–01, 2002–03
Supertaça Cândido de Oliveira: 2001, 2003
UEFA Meistrite Liiga: 2003–04
UEFA karikas: 2003
Barcelona
La Liga: 2004–05, 2005–06
Supercopa de España: 2005, 2006
UEFA Meistrite Liiga: 2005–06
Chelsea
Premier League: 2009–10
FA Community Shield: 2009
Fluminense
Campeonato Brasileiro Série A: 2010, 2012
Campeonato Carioca: 2012

Isiklikku 

Deco on 174 cm pikk.

Portugali jalgpallurid
Sport Club Internacionali mängijad
FC Porto mängijad
FC Barcelona mängijad
Chelsea FC mängijad
Fluminense Football Clubi mängijad
Primeira Liga mängijad
La Liga mängijad
Premier League'i mängijad
Sündinud 1977
Euroopa riigid

Euroopa riigid on Euroopas asuvad riigid. Euroopa riikide arv ja täpne loetelu sõltub sellest, mida pidada Euroopaks.

Loodusgeograafiline Euroopa

Iseseisvad riigid

Osaliselt tunnustatud riigid

Tunnustamata riigid
{| class="wikitable sortable" style="text-align:right" style="font-size:85%"
! class="unsortable" | Lipp
! class="unsortable" | Kaart
! Lühike nimetus eesti keeles
! Pikk nimetus eesti keeles
! Staatus
! Lühike nimetus kohalikus keeles
! Pikk nimetus kohalikus keeles
! Pealinn
|- 
| 
| 
| Mägi-Karabahh
| Mägi-Karabahhi Vabariik
| De iure Aserbaidžaani osa
| Armeenia: Լեռնային Ղարաբաղ Lernayin Gharabaghi
| Armeenia: Լեռնային Ղարաբաղ Հանրապետություն Lernayin Gharabaghi Hanrapetut’yun
| Stephanakertarmeenia: Ստեփանակերտaserbaidžaani: Xankəndi Khankendi
|- 
| 
| 
| TransnistriaStînga Nistrului
| Transnistria Moldaavia Vabariik
| De iure Moldova osa
| Moldova: Нистрянэ Transnistria
vene: Приднестрóвье Pridnestrov'ye
ukraina: Придністрóв'я Prydnistrov'ya'
| Moldova: Република Молдовеняскэ Нистрянэ Republica Moldovenească Nistreanăvene: Приднестрóвская Молдáвская Респýблика Pridnestrovskaya Moldavskaya Respublikaukraina: Придністровська Молдавська Республіка Pridnistrovs'ka Moldavs'ka Respublika| Tiraspolmoldova: Тираспол}}vene: Тирáсполь}}ukraina: Тирáсполь
|}

Iseseisvad territooriumid

Eriterritooriumid

Muudest kriteeriumitest lähtuvad Euroopa riikide loetelud võivad üksteisest väga tugevasti erineda:
Euroopa kui Vana-Kreeka kultuuripärandil, Rooma õigusel ja kristlusel põhineva regiooni ulatus erineb loodusgeograafilise Euroopa omast; lisaks ei kuulu sellisesse Euroopasse muidu Euroopaks loetavate riikide kõik osad: näiteks on loodusgeograafilises Euroopas asuv Kalmõkkia budistlik maa ja Euroopasse ei kuuluks, samas kui loodusgeograafilisse Euroopasse mittekuuluvad Gruusia, Armeenia ja Küpros kõigi kolme näitaja järgi kuuluksid.
Väga levinud oli ja on Euroopa ja temast itta jääva poliitilise ruumi vastandamine – Euroopa vs Nõukogude Liit, Euroopa vs SRÜ, Euroopa vs'' Venemaa.
Paljudel juhtudel käsitletakse ka, eriti väljastpoolt Euroopat vaadates, Euroopat ja Euroopa Liitu sünonüümidena.

Mitmel juhul määrab ühe või teise riigi Euroopasse kuulumise lõpuks ära riigi enese tahe Euroopasse kuuluda. Siin võib näitena tuua Türgis 20. sajandil toimunud kolossaalsed muutused ning Gruusia hiljutised poliitilised sündmused.

Välislingid
Maailma maade nimed
Endiste haldusüksuste lippude loend

See artikkel loetleb endiste haldusüksuste lippe.

A
Armeenia NSV lipp
Aserbaidžaani NSV lipp

E
Eesti NSV lipp

G
Gruusia NSV lipp

K
Karjala-Soome NSV lipp
Kasahhi NSV lipp
Kirgiisi NSV lipp

L
Leedu NSV lipp
Läti NSV lipp

M
Moldaavia NSV lipp

P
Petserimaa lipp

T
Tadžiki NSV lipp
Tali valla lipp
Turkmeeni NSV lipp

U
Ukraina NSV lipp
Usbeki NSV lipp

V
Valgevene NSV lipp
Vene NFSV lipp

 
Sümboolika loendid
Liiduvabariik

Liiduvabariik oli sotsialistlike riikide (Nõukogude Liidu ja Jugoslaavia Föderatiivse Sotsialistliku Vabariigi) 1. järgu haldusüksus. Sarnased moodustised olid ka Tšehhoslovakkia Sotsialistlikus Vabariigis.

Nõukogude Liit 

Nõukogude Liidus oli erinevatel aegadel 6 kuni 16 liiduvabariiki. Kõige pikema perioodi vältel kuulus Nõukogude Liitu 15 liiduvabariiki (alates Karjala-Soome NSV likvideerimisest 1956 kuni Nõukogude Liidu lagunemiseni 1991).

Liiduvabariikide süsteem loodi koos Nõukogude Liiduga 1922. aastal. Selle näiline eesmärk oli demonstreerida sotsialistliku süsteemi avatust: teoreetiliselt võis iga liiduvabariik Nõukogude Liidust lahkuda ning iga riik võis Nõukogude Liiduga liituda. Richard von Coudenhove-Kalergi on seda nimetanud "riigiks teiste riikide allaneelamiseks". Nii see toimuski näiteks pärast Eesti, Läti ja Leedu okupeerimist 1940. aastal.

Liiduvabariikide süsteemi loomise ja riigi nimetusest geograafilise tunnuse ("Venemaa") väljajätmise tõeliseks põhjuseks oli kommunistliku (bolševistliku) süsteemi eesmärk - allutada endale kogu maailm. Tegelikult oleks see toimunud vägivaldselt (sõdade käigus, revolutsiooni "eksportimise" käigus nagu Eestis 1940. aastal jne), vormiliselt oleks see välja näinud aga järjest uute liiduvabariikide näiliselt vabatahtliku astumisega Nõukogude Liidu koosseisu.

Koos liiduvabariikide süsteemi loomisega kadus riigi nimest sõna "Venemaa". Vene Nõukogude Föderatiivne Sotsialistlik Vabariik oli samuti üks liiduvabariikidest, kuid tal ei olnud oma kommunistlikku parteid, teaduste akadeemiat jmt nagu teistel liiduvabariikidel. Sisuliselt tähendas see Venemaa võimu seadustamist teiste liiduvabariikide üle. 

Välispoliitiliselt andis liiduvabariikide süsteem Nõukogude Liidule mitmeid eeliseid. Pärast ÜRO asutamist saavutas Nõukogude Liit ka Ukraina NSV-le ja Valgevene NSV-le liikmestaatuse, mistõttu Nõukogude Liit sai kasutada ÜRO-s kolme häält. 

Igal liiduvabariigil oli oma seadusandlik kogu (Ülemnõukogu), täitevvõim (Rahvakomissaride Nõukogu, hiljem Ministrite Nõukogu), sümboolika (lipp, vapp, hümn), mõnel perioodil ka relvajõud. Tegelik juhtimine ja valitsemine toimus Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei organite kaudu, kus kasutati nn "demokraatliku tsentralismi" põhimõtet - ülalt tulnud käsk on alluvatele reeglina tingimusteta täitmiseks.

Liiduvabariikide süsteem jäi püsima kuni Nõukogude Liidu lagunemiseni 1991. aastal ning aitas siis paljudel liiduvabariikidel tõepoolest saada iseseisvaks riigiks. 

Nõukogude Liidus olid (erinevatel ajaperioodidel) järgmised liiduvabariigid:

 Armeenia NSV 
 Aserbaidžaani NSV 
 Eesti NSV 
 Gruusia NSV 
 Karjala-Soome NSV
 Kasahhi NSV 
 Kirgiisi NSV 
 Leedu NSV 
 Läti NSV 
 Moldaavia NSV 
 Tadžiki NSV 
 Taga-Kaukaasia SFNV 
 Turkmeeni NSV 
 Ukraina NSV 
 Usbeki NSV 
 Valgevene NSV 
 Vene NFSV

Jugoslaavia

Tšehhoslovakkia

 
Jugoslaavia
Haldusüksused
Poliitiline geograafia
Ajaloolised riigid
Kim Källström

Kim Källström (sündinud 24. augustil 1982 Sandvikenis) on Rootsi jalgpallikoondise endine poolkaitsja.

Rootsi rahvuskoondises mängis Källström aastatel 2001–2016 131 korda ja lõi 16 väravat. Debüüt koondises toimus veebruaris 2001, kui mängiti Soomega.

Klubid 
 1989–1990 Sandvikens IF
 1990–1996 Partille IF
 1997–2001 BK Häcken 
 2002–2003 Djurgårdens IF
 2003–2006 Stade Rennais FC
 2006–2012 Olympique Lyonnais
 2012–2015 Moskva Spartak
 2014 Arsenal
 2015–2017 Grasshopper
 2017 Djurgårdens IF

Saavutused 
Djurgården
Allsvenskan (2): 2002, 2003
Rootsi karikas (1): 2002
Lyon
Ligue 1 (2): 2006–07, 2007–08
Coupe de France (2): 2007–08, 2011–12
Trophée Des Champions (2): 2008, 2007
Arsenal
FA Cup (1): 2013–14

Isiklikku 
Kim Källström on 185 cm pikk.

Rootsi jalgpallurid
Stade Rennais FC jalgpallurid
Lyoni Olympique'i mängijad
Moskva Spartaki jalgpallurid
Arsenal FC mängijad
Ligue 1 mängijad
Premier League'i mängijad
Sündinud 1982
Kuna

Kuna on Horvaatia rahaühik, lühend HRK. 1 kuna jaguneb 100 lipaks.

10. juulil 2020 liitus Horvaatia Euroopa vahetuskursimehhanismiga, kuna vahetuskurss euroga fikseeriti - 1 euro = 7,35450 kuna.

1. jaanuaril 2023 tuleb Horvaatias kasutusele euro. Kuna jääb paralleelselt käibele esimeseks kaheks nädalaks.

Pangatähed 

Horvaatias on käibel kaheksa nominaaliga rahatähed, rahatähtede disain sarnaneb 1990. aastate Saksa marga rahatähtedele:
1000 kuna (150x75 mm), esiküljel Ante Starcevici (1823–1896) portree, tagaküljel esimese Horvaatia kuninga Tomislavi (925) kuju ja Zagrebi katedraal (1217);
500 kuna (146x73 mm), esiküljel Marko Marulici (1450–1524) portree, tagaküljel Diocletianuse palee Splitis ja 11. sajandi Horvaatia valitseja kuju;
200 kuna (142x71 mm), esiküljel Stjepan Radici portree, tagaküljel sõjaväejuhtimise hoone Osijekis ja Osijeki kindluse põhijoonis;
100 kuna (138x69 mm), esiküljel Ivan Mažuranici (1814–1890) portree ja vana üriku osa, mis asub Baškas Krki saarel, tagaküljel Püha Vidi kirik Rijekas;
50 kuna (134x67 mm), esiküljel Ivan Gundulici (1589–1638) portree, tagaküljel Dubrovniki vanalinna pilt koos Rectori palee fassaadiga;
20 kuna (130x65 mm), esiküljel Josip Jelačići (1801–1859) portree, tagaküljel krahv Eltzi loss Vukovaris koos Vucedoli tuvikujuga;
10 kuna (126x63 mm), esiküljel Juraj Dobrila (1812–1882) portree, tagaküljel Pulas asuva amfiteatri pilt ja väikese Istrias asuva linna Motovuni linna eskiisvaade;
5 kuna (122x61 mm), esiküljel Frano Krsto Frankopani (1643–1671) ja Petar Zrinski (1621–1671) portreed, tagaküljel pilt Varazdini lossist (12.–16. sajand) koos selle põhijoonisega.

Mündid 

Horvaatias on käibel üheksa mündinominaali:
5 kuna (63,1% vaske, 23,2% niklit, 13,7% tsinki), läbimõõt 26,5 mm, kaal 7,45 g, rihvelduste arv randil: 100, tagaküljel pruunkaru (Ursus arctos);
2 kuna (65% vaske, 23,2% niklit, 11,8% tsinki), läbimõõt 24,5 mm, kaal 6,2 g, rihvelduste arv randil: 94, tagaküljel tuunikala (Thunus thynnus);
1 kuna (65% vaske, 23,2% niklit, 11,8% tsinki), läbimõõt 22,5 mm, kaal 5 g, rihvelduste arv randil: 86, tagaküljel ööbik (Luscinia megarhynchos);
50 lipat (nikliga kaetud raud), läbimõõt 20,5 mm, kaal 3,65 g, sile rant, tagaküljel degeenia (Degenia velebitica);
20 lipat (nikliga kaetud raud), läbimõõt 18,5 mm, kaal 2,9 g, sile rant, tagaküljel oliivioks (Olea europaea);
10 lipat (pronksiga kaetud raud), läbimõõt 20 mm, kaal 3,2 g, tagaküljel õitsev tubakas (Nicotiana tabacum);
5 lipat (pronksiga kaetud raud), läbimõõt 18 mm, kaal 2,5 g, tagaküljel tamme oks (Quercus robur);
2 lipat (98% alumiiniumit, 2% magneesiumit), läbimõõt 17 mm, kaal 0,92 g, tagaküljel hariliku viinapuu oks (Vitis vinifera);
1 lipa (98%alumiiniumit, 2% magneesiumit), läbimõõt 17 mm, kaal 0,7 g, tagaküljel mais (Zea mays).

Kõikide kunamüntide esiküljel on tuhkur (horvaadi keeles kuna) ja kõikide lipamüntide esiküljel on õitega pärnaoks (pärn on horvaadi keeles lipa).

Kursid 
Kuna väärtus seisuga 4. veebruar 2008:
1 euro = 7,326929 kuna,
1 USA dollar = 4,987008 kuna,
1 Suurbritannia naelsterling = 9,821601 kuna,
1 kuna = 2,135492 Eesti krooni.

Välislingid
Rahatähed Horvaatia panga lehel

Rahaühikud
Horvaatia
Reuss

Reuss (vanemas saksa keeles Reuß) on kahe endise Saksamaa vürstiriigi nimi, mis ühendati Tüüringi liidumaaga 1920. aastal. 

Oma viimastel aastatel koosnesid vürstiriigid kahest osast, mida eraldasid Saksi-Weimar-Eisenachi osad. Lõunapoolne ja suurem osa, Oberland, piirnes Saksimaaga idas, Baieriga lõunas, Saksi-Meiningeni ja Schwarzburg-Rudolstadtiga läänes ja loodes Preisimaaga. 

Teine osa, Unterland Gera ümbruses, piirnes idas ja läänes Saksi-Altenburgiga ning põhjas Preisimaaga.

Vürstiriiki valitsenud Reussi dünastia on teada 12. sajandini. Kõik selle meessoost liikmed kandsid nime Heinrich, seda Saksa keisri Heinrich VI auks.

Suguvõsa Plaueni liin jagunes umbes 1300. aastal vanemaks haruks (suri välja 1572) ja nooremaks haruks. Viimane hakkaski kasutama nime Reuss. See nimi tulenes Heinrich Venelasest, kes pärast Venemaa külastamist naitus ühe Galiitsia printsessiga.

See haru võttis vastu luteri usu ja jagunes 1564. aastal kolme liini:

vanem Reuss;
keskmine Reuss (suri välja 1616);
noorem Reuss.

Vanem Reuss sai pealinnaks Greizi ja õigused enamusele Oberlandist. Noorem Reuss sai oma valdusse Unterlandi ja pealinnaks Gera, samuti osa Oberlandist. 

Nii vanem kui ka noorem Reuss said 1673. aastal krahvitiitli. Vanem Reuss sai 1778. aastal vürstitiitli, noorem aga 1806. aastal.

Mõlemad liinid kuulusid 1815. aastal Saksa Liitu ja said ka 1871. aastal Saksa Keisririigi osaks. Reuss-Schleiz-Gera, Reuss-Ebersdorf ja Reuss-Lobenstein ühinesid 1848 Reussi noorema liini vürstiriigiks.

Kaks territooriumi, mis said 1918. aastal vabariikideks, ühinesid 4. aprill 1919 Reussi Rahvariigiks.

See liit lagunes 1. mail 1920, kui moodustati Tüüringi liidumaa.

Obergreizi krahvide loend
1673–1681 Heinrich I (isand alates 1629. aastast)
1681–1697 Heinrich VI
1697–1722 Heinrich II
1722–1723 Heinrich IX
1723–1778 Heinrich XI (Greizi krahv alates 1768, ülendati vürstiks 1778)

Reußi vanema liini (Reuß-Greizi) vürstide loend
1778–1800 Heinrich XI (Obergreizi krahv alates 1723, Reuß-Greizi krahv alates 1768)
1800–1817 Heinrich XIII
1817–1836 Heinrich XIX
1836–1859 Heinrich XX
1859–1902 Heinrich XXII
1902–1918 Heinrich XXIV (suri 1927. aastal)

Reuß-Schleizi krahvide loend
1673–1692 Heinrich I (isand alates 1666. aastast)
1692–1726 Heinrich XI
1726–1744 Heinrich I 
1744–1784 Heinrich XII
1784–1806 Heinrich XLII (ülendati 1806 vürstiks)

Reuß-Schleizi vürstide loend
1806–1818 Heinrich XLII (krahv alates 1784. aastast)
1818–1848 Heinrich LXII (ühendas Reußi noorema liini valdused)

Reußi noorema liini vürstide loend
1848–1854 Heinrich LXII (Reuß-Schleizi vürst alates 1818. aastast)
1854–1867 Heinrich LXVII
1867–1913 Heinrich XIV
1913–1918 Heinrich XIV (suri 1928. aastal)

Reußi vürstliku perekonna peade loend 
1928–1945 Heinrich XLV (teadmata kadunud 1945. aastal, tunnistati surnuks 1962)
1962–2012 Heinrich IV (alates 1946. aastast Reuß-Köstritzi vürst)
2012– Heinrich XIV

Välislingid
Genealoogia ja pildigalerii
Genealoogia
Lipud

Saksamaa ajaloolised riigid
Tüüringi
Alabama

Alabama on Ameerika Ühendriikide osariik riigi kaguosas. See kuulub lõunaosariikide hulka ning piirneb lõunas Mehhiko lahe ja Florida osariigiga, idas Georgia, põhjas Tennessee ja läänes Mississippi osariigiga.

Alabama on pindalalt 30. osariik ja sisemaiste veeteede suuruselt teine. Rahvaarvult on Alabama 4,7 miljoni elanikuga 23. kohal (2009. aasta seisuga).

Alabama hüüdnimi on Yellowhammer State tunnuslinnu täpikrähni (ladina keeles Colaptes auratus, inglise keeles eelkõige northern flicker, aga ka yellowhammer) järgi. Samuti tuntakse seda lõunaosariikide südamena (inglise keeles Heart of Dixie). Alabama tunnuspuu on pikaokkaline mänd (Pinus palustris), tunnuslill on kameelia.

Osariik on nime saanud alabama indiaanirahva järgi, kelle endanimetus on albaˑmo (mitmuses albaˑmaha). Etnonüümi etümoloogia on ebaselge.

Ajalugu 
Ameerika kodusõjast kuni teise maailmasõjani kannatas Alabama majanduslanguse all, nagu ka teised lõunaosariigid. Osalt oli selle põhjus osariigi majanduse sõltuvus põllumajandusest. Teise maailmasõja järel Alabama majandus kasvas ja põhilisteks majandusharudeks said põllunduse asemel rasketööstus, mineraalide tootmine, haridus ja tehnoloogiaettevõtlus. Samuti rajati Alabamasse arvukalt sõjaväerajatisi – peamiselt USA maaväe ja õhujõudude tarvis –, mis lõid osariiki uusi töökohti.

Pinnamood 
Alabama põhja- ja kirdeosa, mis hõlmab selle pindalast umbes 40%, on mitmekesine ja maaliline. Ülejäänud osa võtab enda alla lainjas tasandik, mis laiub edela suunas Mississippi jõe ja Mehhiko lahe poole.

Kogu osariiki läbib umbes 30 km laiune Cumberlandi platoo ehk Tennessee oru piirkond, mille jõed jagavad laiadeks kiltmaadeks. Platoo keskosa on osariigi põhjapiirist umbes 100 km kaugusel. Platoo põhjaosas, Jacksoni maakonnast läänes, on umbes 2500 km² suurune tasane kõrgustik, mis ulatub üle 200 m üle merepinna. Sellest lõuna pool on kitsa maaribana kummalgi pool Tennessee jõge rulluva maastikuga madalik kõrgusega vähem kui 200 m üle merepinna. Neist kirde pool on mägine järskude nõlvadega ala sügavate kitsaste soppide ja orgude ning tasaste mäetippudega. Sealsed kõrgused ulatuvad üle 500 m. Selle piirkonna ülejäänud osa (lõunaosa) tuntuim pinnavorm on Little Mountain, mis laiub umbes 130 km ulatuses kahe oru vahel.

Cumberlandi platoo piirkonnast kagu pool on Apalatši oru piirkond (kohapeal tuntud Coosa oru nime all), mis on suure Apalatši mäestiku lõunaots ning mille pindala on umbes 20 000 ruutkilomeetrit.

Rahvastik 
2010. aasta seisuga elab Alabamas 4 779 736 inimest.

Suuremad linnad 
Osariigi pealinn on Montgomery. Suurima rahvaarvuga linn on Birmingham ja pindalalt suurim on Huntsville. Alabama vanim linn on Prantsuse kolonistide asutatud Mobile.

Haldusjaotus 

Osariik jaguneb 67 maakonnaks.

Viited

Välislingid 
 Alabama osariigi valitsus
 Alabama kuberner allkirjastas karmi abordiseaduse, ERR, 16. mai 2019

Ameerika Ühendriikide osariigid
Ameerika Riikide Konföderatsiooni osariigid
Haile Gebrselassie

Haile Gebrselassie (amhari ኃይሌ ገብረ ሥላሴ, haylē gebre silassē; sündinud 18. aprillil 1973 endises Arsi provintsis Etioopias) on Etioopia endine kergejõustiklane, pikamaajooksja. Tema nimel on kehtiv maratoni tippmark 2:03:59, mille ta jooksis 2008. aasta Berliini maratonil. Ta on püstitanud 26 maailmarekordit.

Novembris 2010 teatas ta, et loobub tippspordist.

2021. aasta novembris oli Haile Gebreselassie Etioopias lahingurindel Tigray mässuliste vastu.

Saavutused

Olümpiamängudel 

 1996 Atlantas 
olümpiavõitja 10 000 m jooksus (27.07,34)
 2000 Sydneys
olümpiavõitja 10 000 m jooksus (27.18,20)

Maailmameistrivõistlustel 
 
 1993 Stuttgardis 
maailmameister 10 000 m jooksus (27.46,02)
hõbemedal 5000 m jooksus (13.03,17)
 1995 Göteborgis
maailmameister 10 000 m jooksus (27.12,95)   
 1997 Ateenas
maailmameister 10 000 m jooksus (27.24,58)   
 1999 Sevillas
maailmameister 10 000 m jooksus (27.57,27)   
 2001 Edmontonis
pronksmedal 10 000 m jooksus (27.54,41)
 2003 Pariisis
hõbemedal 10 000 m jooksus (26.50,77)

Sisemaailmameistrivõistlustel 

 1997 Pariisis 
maailmameister 3000 m jooksus (7.34,71)
 1999 Maebashis
maailmameister 1500 m jooksus (3.33,70)
maailmameister 3000 m jooksus (7.53,57)
 2003 Birminghamis
maailmameister 3000 m jooksus (7.40,97)

Juunioride maailmameistrivõistlustel 
 
 1992 Kingstonis
juunioride maailmameister 5000 m jooksus (13.36,06)
juunioride maailmameister 10 000 m jooksus (28.03,99)

Krossijooksu maailmameistrivõistlustel 

1992 Bostonis
juunioride hõbemedal (23.35)
1994 Budapestis
pronksmedal (34.32)

IAAF-i Grand Prix' finaalvõistlustel 

1995 Monte Carlos
1. koht 3000 m jooksus (7.35,90)
1998 Moskvas
1. koht 3000 m jooksus (7.50,00)

Poolmaratoni maailmameistrivõistlustel 

2001 Bristolis
maailmameister poolmaratonis (1.00,03)

Isiklikud rekordid

Isiklikku 

Haile Gebrselassie on 164 cm pikk ja kaalub 55 kg.

Välislingid 

Etioopia jooksjad
Sündinud 1973
Québec

Québeci provints on 1. järgu haldusüksus Kanadas.

1980. ja 1995. aastal toimunud iseseisvusreferendumitel lükati iseseisvumine tagasi.

2018. aastast on provintsi valitsusjuht François Legault (CAQ).

Rahvastik
2010. aastal elas Québecis 7 886 108 inimest.

Keel
Suurem osa elanikest räägib prantsuse keelt, mis on ka provintsi ametlik keel. 2006. aasta rahvaloenduse järgi räägib prantsuse keelt emakeelena 80,1% elanikkonnast. Inglise keelt räägib emakeelena 7,8% inimestest.

Asustus
Provintsis asub 230 linna.

Majandus
Québec toodab Kanada SKP-st 19,9%.

Québecis leidub loodusressursse nagu kulda, titaani, teemante, liitiumi, tsinki ja hõbedat. Québec toodab ka alumiiniumi, mis moodustab maailma turuosast 10%.

Haldusjaotus

Provints jaguneb halduslikult 17 piirkonnaks.

Vaata ka 
Nunavik

Viited

Välislingid 

 Provintsivalitsuse koduleht

Kanada provintsid ja alad
Jakob Johann Hastfer

Krahv Jakob Johann Hastfer (11. detsember 1647 Tallinn – 24. detsember 1695 Riia) oli Liivimaa päritolu Rootsi riigitegelane ja sõjaväelane, feldmarssal (1690). Greiffenburgi krahv, Kostivere vabahärra, Vibyholmi, Sjöholmi, Claestorpi, Möllerö ja Siggesta isand.

Ta sai 3. märtsil 1678 Rootsi vabahärra tiitli (nr 240) ja 10. detsembril 1687 krahvitiitli (nr 31). 

Ta oli 1686–1687 Liivimaa kuberner, 1687–1695 Liivimaa kindralkuberner ja 1690–1695 Tartu Ülikooli kantsler. Reformis haldust, surus maha Liivimaa aadli vastupanu mõisate reduktsioonile.

Perekond
Tema vanemad olid Harjumaa meeskohtunik, Kostivere ja Udeva mõisnik, Ewold Hastfer (1596–1678) ja Emerentia Veronika von Mengden (1631–1676), kes oli Engelbrecht von Mengdeni (1587–1648) ja Velise mõisast pärit Margaretha Taube (1596–1668) tütar. 

Ta abiellus 1674 vabapreili Sigrid Gyllenstierna af Lundholmiga (1638–1700), kes oli kammerhärra ja vabahärra Johan Gyllenstierna af Lundholm (1597–1658) ja Christina Gyllenhorni tütar, ning riiginõuniku, erisaadiku ja vabahärra Göran (Jöran) Klasson Fleming af Liebelitzi (1628–1667) lesk. Abielust sündisid:
Ewold Hastfer (1675–1695), Namuri piiramisel hukkunud Rootsi ooberst;
Margaretha Elisabeth Hastfer (?–1703), 1694. aastast oobersti ja Menģele (Altenwoga) vabahärra Magnus Gustav von Mengdeni (1663–1726) esimene abikaasa;
Charlotte Hastfer (1670–1705), 1700. aastast ooberst Mauritz Posse af Säby ( –1721) abikaasa;
Anna Christina (1681–1762), Poltaava lahingus hukkunud oobersti ja vabahärra Carl Fredrik Meijerfeldti (1662–1709) abikaasa.

Tema abikaasa tütar esimesest abielust, Anna Katarina Fleming af Liebelitz (1658–1718), oli abielus krahv Nils Strombergiga.

Viited

Kirjandus
Agathon Hammarskjöld. "Grefve Jakob Johan Hastfer" / Bidrag till Livlands historia under Karl XI:s regering. / Historisk tidskrift, Stockholm 1888, lk. 231-266 (rootsi keeles)

Välislingid
Elulugu Nordisk familjebok (rootsi keeles)
Jakob Johan Hastpher Svenskt biografiskt handlexikonis (rootsi keeles)
Jacob Johann Hastferi korraldused Eesti Ajalooarhiivi fondides

Baltisaksa sõjaväelased
Rootsi feldmarssalid
Rootsi krahvid
Liivimaa kindralkubernerid
Sündinud 1647
Surnud 1696
Antropoloogia

Antropoloogia on teadusharu, mis uurib inimest kui bioloogilist ja sotsiaalset olendit, tema iseärasusi ja põlvnemist. Antropoloogia on ka teadus inimesest kui ühiskondlikust olevusest, kultuurikandjast. Eelkõige on tegu võrdleva teadusega, mis ei piirdu ainult traditsiooniliste ühiskondade kirjeldamisega, vaid üritab välja jõuda sügavama tunnetuseni inimese olemusest üldse.

Kitsamalt eristatakse füüsilist antropoloogiat ja kultuuriantropoloogiat.

Neist esimene, mida võib nimetada ka inimbioloogiaks, tegeleb peamiselt inimese füüsilise karakteristika uurimise ja analüüsiga. Selles hõlmatud küsimused seostuvad mitmesuguste teadusharudega: bioloogia, biokeemia, meditsiin, geneetika jt. Uuritakse näiteks inimese bioloogilist evolutsiooni, rasside kujunemist, aga ka erinevat vastuvõtlikkust teatud haigustele, mis kuulub juba otseselt tänapäevaste probleemide ringi.

Kultuuriantropoloogia huviorbiiti jääb inimene kui ühiskondlik olevus, tema käitumismustrid, tavad, kombed. Ühelt poolt püütakse leida universaalset, midagi, mis on ühine kõikidele kultuuridele. Teiselt poolt tuleb aga märgata just ainulaadset, seda mis eristab ühte kultuuri teisest, muutes ta unikaalseks, kordumatuks.

Erinevus sotsioloogia ja antropoloogia vahel on sageli ähmastunud, kuna mõlemad valdkonnad kasutavad tihti samu uurimismeetodeid ja ühist andmebaasi. Paljudes ülikoolides kuuluvad need kaks distsipliini sama osakonna juurde.

Eesti antropoloogia
Eestis õpetatakse kultuuri- ja sotsiaalantropoloogiat täismahus bakalaureuse- ja magistriprogrammina Tallinna Ülikooli humanitaarteaduste instituudis. Tartu ülikoolis saab õppida etnoloogiat/kultuuriantropoloogiat bakalaureuseõppes kirjanduse ja kultuuriteaduste õppekaval, magistriõppes etnoloogia, folkloristika ja rakendusantropoloogia õppekaval. 2017. aastal ilmus esimene eestikeelne antropoloogiaõpik "Sotsiaal- ja kultuuriantropoloogia"  (koostanud Aet Annist ja Maarja Kaaristo).  

Eestis tegutseb Antropoloogia Ühendus.

Vaata ka
Filosoofiline antropoloogia
Paleoantropoloogia

Viited
Nihilism

Nihilism (ladina sõnast nihil 'eimiski') on teooria, mis kuulutab mitte millessegi uskumist, ustavust mitte millelegi või mitte mingite eesmärkide järgimist. Terminit kasutatakse ebaõigesti iseloomustamaks inimesi, kes ei jaga mingit kindlat usku või absoluutsete väärtuste kogumit.

Terminit "nihilism" kasutati esimesena Prantsusmaal 1787. Sõna "nihilist" kasutati Prantsusmaal juba 1761, kuid mitte praeguses tähenduses, vaid ketserite kohta. Filosoofiasse tõi mõiste "nihilism" 1799 saksa filosoof Friedrich Heinrich Jacobi. 

Eetikas ja moraalis tähendab nihilism autoriteedi, moraali ja sotsiaalsete tavade eitamist või koguni nende vastu võitlemist. Nihilistide meelest peaks moraal põhinema mitte kultuurilistele, vaid individuaalsetele alusele.

Filosoofias käsitles nihilismi esmakordselt Friedrich Nietzsche, kes kuulutas välja "väärtuste", s.o kultuuri, moraali ja õiguse ümberhindamise. Nietzsche pidas kristlikke väärtusi nihilistlikeks ja nimetas kristlust nihilistlikuks religiooniks, sest selle meelest on maapealne elu mõttetu, olles vaid ettevalmistus surmajärgseks eluks. Nietzsche nägi väljapääsu nihilismist võimutahte ja sama igavese taastuleku mõtlemises, mida aga suudab mõtelda ja kanda ainult üliinimene.

Oswald Spengler pidas nihilismi langusühiskonna maailmavaateks. Martin Heideggeri eksistentsialismis oli nihilismi olemuseks metafüüsika; Albert Camus'l iseloomustas nihilism absurdset eksistentsi. 19. sajandi lõpu ja 20. sajandi alguse filosoofias väljendas nihilism kodanliku ühiskonna kriisi, selle võõrandunud teadvust. 

19. sajandi II poolel tekkis Venemaal hulgaliselt revolutsioonilisi ja anarhistlikke liikumisi, mis eitasid aadlikultuuri, isevalitsuslikku korda, religiooni negatiivset külge (Lev Tolstoi) ja valitsevat moraali. Seetõttu tundus Venemaa valitsevatele ühiskonnakihtidele, et sellised liikumised eitavad üldse igasuguseid väärtusi, ja neid hakati kutsuma nihilistlikeks. See nimi levis laialdaselt tänu Ivan Turgenevi romaanile "Isad ja pojad" (1862). Sellest vaata lähemalt artiklist narodniklus. 

Nüüdisajal on nihilism omane mitmele protestiliikumisele, näiteks pungile.

Vaata ka
Agnostitsism
Narodniklus
Sotsialistide-Föderalistide Partei

Välislingid
Catholic Encyclopedia: Nihilism
Internet Encyclopedia of Philosophy: Nihilism
Stanford Encyclopedia of Philosophy: Friedrich Heinrich Jacobi
Center for Nihilist and Nihilism Studies
Friedrich Heinrich Jacobi entry by George di Giovanni on the Stanford Encyclopedia of Philosophy website
Friedrich Nietzsche (1886), Beyond Good and Evil
Friedrich Nietzsche, Thus Spake Zarathustra
Ashley Woodward, Nihilism and the Postmodern in Vattimo's Nietzsche
Modernity and Nihilism - A religious ethicist's argument that secular history and modernity represent Nihilism
Counter Order - Nihilism's home page

Ideoloogiad
Rasvad

Rasvad on rasvhapete ja glütserooli ehk propaan-1,2,3-triooli triestrid ehk triglütseriidid. Rasvhapped on monokarboksüülhapped, mille süsinikuahel on pikk, tavaliselt 12–26 C-aatomit. Eristatakse küllastunud rasvhappeid, kus C-aatomite vahelised sidemed on ühekordsed, ning küllastumata rasvhappeid, kus esineb vähemalt üks kaksikside kahe C-aatomi vahel. Looduslikud rasvad sisaldavad enamasti paarisarvulise süsiniku aatomite arvuga rasvhappeid. Rasvade molekulid on mittepolaarsed.

Füüsikalised omadused
Rasvad on vedelad või tahked ained, mis vees ei lahustu. Peamiselt küllastunud rasvhapetest koosnevad rasvad on toatemperatuuril tahked. Rasvad, mis sisaldavad rohkem küllastumata rasvhappeid, on toatemperatuuril vedelas olekus ning neid nimetatakse õlideks. Loomsed rasvad on tavaliselt tahked, välja arvatud hülge- ja vaalarasv, kuid taimsed rasvad ehk õlid on vedelad.

Looduslike rasvade värvust, lõhna ja maitset mõjutavad lisandid, nagu näiteks mineraalsoolad, vitamiinid, värvained.

Keemilised omadused
Nii nagu kõik estrid, hüdrolüüsuvad ka rasvad. 
Veega reageerides lagunevad rasvad järgnevalt:

rasv + vesi  →  vabad rasvhapped + glütserool

Rasva hüdrolüüsi leeliselises keskkonnas nimetatakse seebistamiseks ning selle tulemusena tekib rasvhappe sool ehk seep.

Tahke seebi saamine:

rasv  +  NaOH  →  rasvhappe Na-sool +  glütserool

Vedela seebi saamine:

rasv  +  KOH   →  rasvhappe K-sool  +  glütserool

Rasvad, eelkõige küllastumata rasvhapped, oksüdeeruvad õhu toimel, mille käigus moodustuvad aldehüüdid ning madala molekulmassiga happed. Need ühendid põhjustavad ebameeldivat lõhna ja maitset, mistõttu nimetatakse rasvade oksüdatiivset lagunemist rääsumiseks. Vedelad rasvad rääsuvad kiiremini kui tahked rasvad. Rasvade säilitamisel kõrge temperatuuri ja õhuniiskuse tingimustes kutsuvad rasvale sattunud mikroobide ensüümid esile hüdrolüüsi ning seda protsessi nimetatakse hüdrolüütiliseks rääsumiseks. Rääsumise vältimiseks lisatakse rasvadele antioksüdante (nt C-vitamiini).

Õlides sisalduvate küllastumata rasvhapete hüdrogeenimisel küllastatakse kaksiksidemed vesinikuga (toimub liitumisreaktsioon) ja saadakse küllastunud rasvhapped. Hüdrogeenimist kasutatakse taimeõlist margariini saamiseks.

vedel rasv  +  H2  →(katalüsaator)→  tahke rasv

Vaata ka
 Transrasvad

Kirjandus
M. Zilmer, E. Karelson, T. Vihalemm. "Üldine Biokeemia (I)", Tartu ülikool, 1993
J. L. Tymoszko, Jeremy M. Berg, L. Stryer. "Biokeemia. Lühikursus", TTÜ Kirjastus, 2016
F. A. Carey, R. M., Giuliano. "Orgaaniline keemia", TTÜ kirjastus, 2014

Välislingid

Lipiidid
Estrid
Theódoros Zagorákis

Theódoros Zagorákis (Θεόδωρος Ζαγοράκης; sündinud 27. oktoobril 1971 Kaválas) on endine Kreeka jalgpallur, Kreeka jalgpallikoondise poolkaitsja ja kapten.

Kreeka rahvuskoondises mängis Zagorakis 120 mängu. Debüüt koondises oli 1994 septembris, kui kohtuti Fääri saartega.

Klubid 

 1988–1992 FC Kavala
 1992–1998 Saloniki PAOK
 1998–2000 Leicester City 
 2000–2004 Ateena AEK
 2004–2005 Bologna
 2005–2007 PAOK

Saavutused 

 1998, 2000 Inglismaa liiga karikas 
 2004 Euroopa meister
 2004 Euroopa meistrivõistluste parim jalgpallur

Isiklikku 

Theodoros Zagorakis on 178 cm pikk ja kaalub 75 kg.

Kreeka jalgpallurid
Leicester City FC mängijad
Bologna FC 1909 jalgpallurid
Sündinud 1971
Brauser

Brauser, ka veebibrauser (inglise keeles web browser), (veebilehitseja pole selles tähenduses soovitatav) on rakendusprogramm Internetis liikumiseks ja veebilehtede kuvamiseks. Brauserid on ka failivorminguid näitavad failivaaturid, millega saab vaadata tekste, pilte jpm. Brauserit võib käsitleda kui veebirakenduste kasutajaliidest. Brauseri kasutamist internetis nimetatakse ka veebis surfamiseks.

Kõige populaarseaks brauseriks on 2021. aasta seisuga Google Chrome (64%), talle järgneb Safari (18%) .

Pistikprogrammid ja laiendused 
Multimeedia sisu vastuvõtmiseks ja kuvamiseks kasutatakse brauseris lisandprogramme ehk pluginaid (ingl plug-in), et võimaldada brauseriväliste failitüüpide ja muu interaktiivse sisu (näiteks PDF, Shockwave, Flash, 3dmlw jm) vaatamist ja kasutamist. Seoses HTML5 video ja vastavate koodekite brauseritesse sisseehitamisega on tarvidus multimeedia esitamise pluginate järele tänapäeval vähenenud.

Erinevalt pluginatest, mis põhinevad brauserivälisel koodil, kasutavad laiendused (ingl browser extensions) brauseri võimaldatud vastavaid raamistikke ja liideseid. Laienduste seas on nii sisublokeerijad, sh Adblock Plus reklaamidele ja skriptiblokeerijad (NoScript), sisuparendajad (Greasemonkey ja Stylish), kui ka privaatsuse parendajad (Privacy Badger). Samuti lasevad kommertsettevõtted ja muud asutused eri eesmärkide jaoks välja eriotstarbelisi laiendusi. Selliste seas on näiteks laiendus, millega on võimalik kasutada Eesti ID-kaarti.

Ajalugu
Alguses oli veebibrauser programm, mis esitas HTML-koodi sisaldavaid tekstifaile (veebilehti) kasutajale loetaval kujul ja võimaldas hüperlinkide abil liikuda ühelt hüpertekstiga lehelt teisele.

Esimese veebibrauseri lõi Tim Berners-Lee 1990. aastal, ning see kandis nime WorldWideWeb. Vältimaks segadust World Wide Webiga sai hiljem selle nimeks Nexus. Tuntumatest brauseritest järgnesid Mosaic (1993), Netscape (1994), Internet Explorer (1995), Opera (1996), Safari (2003), Mozilla Firefox (2004), Google Chrome (2008), Microsoft Edge (2015).

Vaata ka 
Brauserite loend
Internetikomplekt
Failisirvikud

Viited

Välislingid
2021 kõige turvalisem veebilehitseja
Põhjameri

Põhjameri on meri Euroopa rannikul. See kuulub Atlandi ookeani ääremerede hulka. 

Merd piirab lõunast Euroopa maismaa. Läänes külgneb Põhjameri Suurbritannia saarega, edelas on see seotud La Manche'i väinaga. Idas piirneb see Jüütimaa ja Skandinaavia poolsaarega, mida lahutavad Skagerraki ja Kattegati väin. Läänemerest eraldavad Põhjamerd Suur- ja Väike-Belt. Põhjamere piir ei ole loodes ja põhjas täpselt fikseeritud: meri võib ulatuda Orkney ja isegi Shetlandi saarteni, põhjas külgneb see Norra merega, mis on Põhja-Jäämere osa.

Skandinaavia ranniku lähedal on Põhjameri sügavam, isegi üle 700 meetri, mujal on sügavus alla 200 meetri, sest meri asub mandrilaval. Looded on Skandinaavia rannikul ja Skagerraki suus nõrgad, mujal tugevad. Põhjamerre tuleb palju magedamat vett Skagerrakist, samuti Reinist, Elbest ja teistest suurtest jõgedest.

Nimi

Põhjamere nimi tema kallastel elavate rahvaste keeles:
alamsaksa keeles Nordsee
friisi keeles Noardsee
iiri keeles an Mhuir Thuaidh
hollandi keeles Noordzee
inglise keeles North Sea
norra keeles Nordsjøen
prantsuse keeles Mer du Nord
rootsi keeles Nordsjön
saksa keeles Nordsee
gaeli keeles Cuan a Tuath
taani keeles Vesterhavet

Antiikajal nimetati Põhjamerd Mare Germanicumiks ja Oceanum Germanicumiks. See nimi (Saksa või Germaani meri) kinnistus merele kuni 18. sajandini, mil asendus pikkamööda Põhjamerega. Nimi Põhjameri pärineb friisidelt, kes elasid otse mere lõunakaldal. Ent taanlased, kes elavad mere idakaldal, kutsuvad seda Läänemereks.

Majandus 
viikingiajast peale on Põhjameri olnud väga tiheda laevaliiklusega.

Põhjamere põhjas on suuri nafta- ja maagaasimaardlaid. Kuna Põhjameri ei ole eriti sügav, on neid võimalik merepõhjast ammutada.

Vaata ka 
Thamesi suudmeala
Troll A

Atlandi ookeani mered
Iirimaa saar

Iirimaa on Briti saarestiku suuruselt teine saar. Suurbritannia saarest lahutab teda Iiri meri. 

Suurem osa saarest kuulub Iiri Vabariigile. Saare põhjaosa (Põhja-Iirimaa) kuulub Suurbritanniale.

Iirimaa kõrgeim mägi on 1038 meetri kõrgune Carrauntoohil.

Saare elanike arv on ligi 6,4 miljonit.

Vaata ka
Iirimaa loomastik

Välislingid

James Owen, National Geographic, Did St. Patrick Really Drive Snakes Out of Ireland?, 15. märts 2014

Iirimaa saared
Briti saarestiku saared
Atlandi ookeani saared
Liivimaa talurahvaseadused

Liivimaa talurahvaseadused olid 19. sajandil Venemaa keisririigi Liivimaa kubermangu jaoks kehtestatud seadused, mis muutsid ja täpsustasid talurahva (peamiselt eestlaste ja lätlaste) õigusi ja kohustusi.

1804. aasta Liivimaa talurahvaseadus

1804. aasta 20. veebruari Liivimaa talurahvaseadusega jäid Liivimaa kubermangu talupojad endiselt pärisorjadeks, kuid neid ei tohtinud enam müüa ega pantida; neid ei tohtinud kinkida maast lahus; nad said omandiõiguse vallasvarale ja võisid maad osta ning omandatud maad võisid edasi pärandada. Talurahva koormised vaadati ümber.
1805. aastal hakkas talurahvaseadus kehtima ka Eestimaa kubermangu talupoegadele.

1809. aastast anti Liivimaa kubermangus kogukonna haldusse magasiaidad.

1819. aasta Liivimaa talurahvaseadus
23. mail 1816 võeti vastu ja 1819. aastal hakkas kehtima Liiwlandi Marahwa Säedus, millega kaotati pärisorjus; talurahvas võis omandada ka kinnisvara; koormistena tuli kasutusele raharent. Loodi talurahvakogukonnad (mõisavallad).

1849. aasta Liivimaa talurahvaseadus

1849. aasta Liivimaa talurahvaseadus hakkas kehtima 1850. aasta sügisest, pärast avaldamist eesti ja läti keeles.

Seadus kinnitas, et kogu maa oli mõisnike oma, kuid määras ära selle kasutamisviisi. See osa maast, mis oli seni talupoegade käsutuses, tunnistati talumaaks, mille kasutamine toimus vabalepingu järgi. Seda võis elujõuliste taludena rendile anda, soovitatavalt raha eest või talupoegadele päriseks müüa. Et talupoegadel puudus raha nii suurel hulgal, kavatseti asi korraldada, et müük toimuks osaliselt võlgu mõne rahaasutise finantseerimisel. 1849. aasta seaduse järel nähti ette talumaa kasutamise normaalseks vormiks raharent. Et saada raharendile ülemineku puhul mõisamajapidamise ümberkorraldamiseks paratamatult tarvilikku raha, nägi 1849. a. seadus ette, Wilhelm Hamilkar von Fölkersahmi  (1811–1856) eestvedamisel vastava krediidiasutuse — talurahva rentpanga asutamise.

Seadus reguleeris ka koolikohustust. Koolide ülalpidamine jäi endiselt valdade kohustuseks, kusjuures edaspidi tuli luterlastel kanda oma ja õigeusulistel oma koolide ülalpidamiskulud. Luterike talurahvakoolide juhtimiseks nähti uue lülina ette kihelkonna koolivalitsus, kuhu kuulusid mõisnikust kirikueestseisja, pastor, kihelkonnakooli õpetaja ja üks valla kohtumeestest. Õigeusukoolide juhtimine jäi õigeusu kiriku ja sinodi hooleks.

1860. aasta Talurahva seadusWalla kogukonna Seadus (Muudetud 1860 a. Talurahwa seadus, www.digar.ee, Anton Aan 1892

1866. aasta Maakogukonna Seadus

Vaata ka
Eestimaa talurahvaseadused

Välislingid 
Eesti talurahvaõiguse arengu põhijooni, Varamu nr 1/1938
Liiwlandimaa Tallorahwa Seäduse-ramat, 1850
Livländische Agrar- und Bauern-Verordnung, 1850
Livländische Bauer-Verordnung am 13. November 1860, 1861

Viited 

Maarahva seadused
Venemaa keisririigi poliitika
Eesti talurahvas‎
19. sajand Eestis
Seadused
19. sajand Lätis
Konstantínos Chalkiás

Konstantínos Chalkiás (Kóstas Chalkiás; sündinud 30. mai 1974 Lárisas) on Kreeka jalgpallikoondise endine väravavaht, Euroopa meister (2004).

Saavutused

Euroopa meistrivõistlustel 

 2004 Euroopa meister

Kreekas 

1996 Kreeka meister
2004 Kreeka meister
2004 Kreeka karikas

Klubid

 1996–1999 Ateena Apollon
 1999–2001 Panathinaikόs FC
 2001–2003 Saloniki Iraklis
 2003–2005 Panathinaikόs FC
 2005 FC Portsmouth
 2005–2006 Real Murcie
 2006–2008 Aris FC
 2008–2012 PAOK
 2016–2018 Panachaiki

Isiklikku

Kóstas Chalkías on 199 cm pikk.

Kreeka jalgpallurid
PAE Panathinaikόse jalgpallurid
Portsmouth FC mängijad
Sündinud 1974
Panagiótis Fýssas

Panagiótis Fýssas (Tákis Fýssas, sündinud 12. juunil 1973 Ateenas) on Kreeka jalgpallikoondise endine kaitsja, Euroopa meister (2004).

Klubid

 1990–1998 Ateena Panionios
 1999–2003 Ateena Panathinaikos 
 2003–2005 Lissaboni Benfica
 2005–2007 Heart of Midlothian F.C.
 2007–2008 Panathinaikos

Saavutused 

 2004 Euroopa meister

Isiklikku 

Tákis Fýssas on 188 cm pikk ja kaalub 80 kg.

Kreeka jalgpallurid
PAE Panathinaikόse jalgpallurid
Lissaboni Benfica jalgpallurid
Sündinud 1973
Giórgios Georgiádis

Giórgios Georgiádis (sündinud 8. märts 1972) on endine Kreeka jalgpallikoondise poolkaitsja, Euroopa meister (2004).

Kreeka rahvuskoondises mängis Georgiádis 61 korda ja lõi 11 väravat. Debüüt koondises oli 10. märtsil 1993.

Klubid 

 1992–1998 Panathinaikόs FC 
 1998–1999 Newcastle United 
 1999–2003 Saloniki PAOK 
 2003–2005 PAE Olympiakós 
 2005–2006 Iraklis Thessaloniki F.C.
 2007–2008 PAOK

Saavutused 

 2004 Euroopa meister
 1995, 1996, 2005 Kreeka meister

Isiklikku 

Giórgios Georgiádis on 174 cm pikk.

Kreeka jalgpallurid
PAE Panathinaikόse jalgpallurid
Newcastle United FC mängijad
PAE Olympiakósi jalgpallurid
Sündinud 1972
Vasílios Lákis

Vasílios Lákis (sündinud 10. septembril 1976 Litis) on Kreeka jalgpallikoondise endine poolkaitsja, Euroopa meister (2004).

Kreeka rahvuskoondises mängis Lákis vahemikus 1999–2005 35 korda, ta lõi kolm väravat. Debüüt koondises oli 18. augustil 1999, kui mängiti El Salvadoriga.

Klubid 

 1992–1996 Naoussa
 1996–1998 Paniliakos
 1998–2004, 2005–2007 Ateena AEK
 2007–2009 PAOK

Saavutused 

 2000 Kreeka Karikas
 2004 Euroopa meister

Isiklik 

Vasílios Lákis on 177 cm pikk ja ta kaalub 71 kg.

Kreeka jalgpallurid
Crystal Palace FC mängijad
Sündinud 1976