joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Stella (eesnimi)

Stella (ladina, itaalia täht) on naisenimi.

2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 234. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Stella 708 naisel.

1. jaanuari 2020 seisuga oli Eestis eesnimi Stella 777 naisel. Stella oli esinemissageduselt 219. naisenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Stella vanuserühmas 0–4, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 19,82. Stella oli keskmiselt 23 aasta vanune (mediaanvanus oli 17).

Tuntud nime kandjaid
Stella Ernesaks
Stella Pahapill
Stella Parland
...

Viited

Välislingid
 

Naisenimed
Maimonides

Maimonides ehk rabi Moše ben Maimon (רבי משה בן מימון; tuntud ka akronüümi Rambam järgi; 1135 (või 1138) Córdoba, Almoraviidide riik (tänapäeva Hispaania) – 1204 Fostat, Aijubiidide sultanaat (tänapäeva Egiptus)) oli sefaradi juudi õpetlane, arst, astronoom, teoloog ja filosoof, keskaja üks tuntumaid Toora kommentaatoreid.

Maimonides sündis ajal, mida peetakse Hispaania juudi kultuuri kõrgajaks. 1148. aastal vallutas Córdoba aga Almohaadide riik ning juudid pidid kas vahetama usku või maalt lahkuma. Seejärel rändas Maimonides koos perega pikalt ringi Vahemere-äärsetes araabia riikides, sealhulgas Palestiina piirkonnas, kuni asus 1168. aasta paiku elama Egiptusse.

Maimonides kirjutas ulatuslikke teoloogilisi ja juriidilisi kommentaare Toorale ning tema Talmudi-käsitlus pälvis rahvusvahelist tunnustust juba ta eluajal. Maimonidese juriidilistest sententsidest on tänapäeval üks tuntumaid maksiim: "On parem ja rahuldustpakkuvam mõista õigeks tuhat süüdlast kui lasta surra ainsalgi süütul." Samuti olid mõjukad tema meditsiinilised traktaadid, milles ta kirjeldas paljusid haigusi nagu astmat, diabeeti, kollatõbe ja kopsupõletikku, propageeris tervislikku ja mõõdukat elustiili, lähtudes antiikaegse arsti Galenose kehavedelike teooriast. Astroloogia suhtes oli ta skeptiline.

Maimonidese filosoofilistest teostest on tuntuim araabia keeles kirjutatud "Eksinute teejuht" ("Dalālat al-ḥāʾirīn"), milles ta ühendas Aristotelese ja Toora õpetused. Ladina keelde tõlgituna mõjutas teos mitmeid kristlikke skolastikuid nagu Albert Suurt, Aquino Thomast (kes talle korduvalt ka otsesõnu viitab) ja Duns Scotust, kes siiski ei võtnud omaks Maimonidese uusplatonistlikke ideid nagu negatiivne ehk apofaatiline teoloogia. Ulatuslikult kirjutas ta ka teodiikest ehk kurjuse probleemist kõikvõimsa Jumala loodud ja suunatavas maailmas. Teiste seas avaldas Maimonidese looming suurt mõju ka mitu sajandit hilisemale filosoofile Baruch Spinozale.

Kirjandus
 Luure, Andres. Juudi suurmees Maimonides. Rmt: Olevsoo, Gondo (toim). Kalender 2004 (lk 88−109). Tallinn: Olion 2004.

Välislingid
 Kalle Kasemaa Maimonidese ja Spinoza rahvas Horisont, 1/2001

Hispaania arstid
Astronoomid
Hispaania teoloogid
Juudi filosoofid
Hispaania filosoofid
Juristid
Eetikud
Sündinud 1135
Surnud 1204
Keskaja filosoofia
Rabid
Viinistu Mustkivi

Viinistu Mustkivi ehk Titekivi on rändrahn Viinistu külas, otse kunstigalerii juures rannal.

Rannarahva seletuste järgi saadud tited just titekivide tagant ja seega on sealt siis kogu Viinistu järelkasv pärit. Rabakivi rahn, mõõtudega 8,1 x 5,9 x 4,0 m, ümbermõõt 26,7 m.

Kuusalu valla rändrahnud
Vahase saare I hiidrahn

Vahase saare I hiidrahn (lõunapoolne) on hiidrahn Saare maakonnas Vahase saarel. Rahn kuulub Eesti 20 suurima hiidrahnu hulka.

Rahn on tömpjas püramiidne tahukakujuline, pisut lõhenenud ja samblikega kaetud pealispinnaga. Rahnu pikkus on erinevatel andmetel 9,6–12,2 m; laius 8,1–9,0 m; kõrgus 4,6–5,8 m; ümbermõõt 30,3–31,7 m; maht 242–261 m³. Rahn koosneb rabakivigraniidist ja viiburgiidist.

Eesti rändrahnud
Saare maakond
Bosonstringide teooria

Bosonstringide teooria, ka stringide bosonteooria, (inglise keeles bosonic string theory) on stringiteooria algversioon, mis töötati välja 1960. aastate lõpus. Teooria sai oma nime selle järgi, et ta sisaldab oma spektris ainult bosoneid.

1980. aastate esimesel poolel avastati supersümmeetria stringiteooria kontekstis ja stringiteooriaalase uuringute fookusse tõusis stringiteooria uus versioon, mida hakati nimetama superstringiteooriaks (supersümmeetriline stringiteooria).

Sellegipoolest jääb bosonstringide teooria väga kasulikuks mudeliks mõistmaks paljusid häiritusliku stringiteooria üldisi tunnuseid ja paljudele superstringide teoreetilistele raskustele võidakse leida lahendus juba bosoniliste stringide kontekstis.

Stringiteooria
Puławy

Puławy on linn Poolas Lublini vojevoodkonnas, Puławy maakonna keskus. Linn asub Visla jõe kaldal, Lublinist umbes 47 km loodes.

Puławyt (Pollawy nime all) on ürikutes esmakordselt mainitud 1489. aastal.

1731. aastal läks Puławy Czartoryski perekonna valdusse, kes rajasid aia- ja pargiansambliga barokkpalee.

1846. aastal sai asula nimeks Nowa Aleksandria. 1887. aastal sai asula nimeks Nowa Aleksandrya ja 1899. aastal Nowo-Aleksandrya. 1916. aasta mais sai Puławy endise nime tagasi.

Pulawy sai linnaõigused 1906. aastal.

Puławys asub keemiakombinaat.

Galerii

Viited

Lublini vojevoodkonna linnad
Eesti Advokatuuri teenetemedal

Eesti Advokatuuri teenetemedal on tunnustus, mida Eesti Advokatuuri juhatus võib avaldada advokatuuri liikmetele või teistele isikutele pikaajalise laitmatu töö ja eriti silmapaistvate saavutuste eest kutsetöös, väljapaistva tööpanuse eest osalemisel advokatuuri organites, Eesti Advokatuuri auliikmele või muudele isikutele, kellel on erilisi teeneid advokatuuri kui institutsiooni arendamisel.

Teenetemedali laureaadid on:
 2003 Aleksander Glikman
 2003 Hasso Lepik
 2003 Aino-Eevi Lukas
 2003 Simon Levin
 2004 Vello Sikut
 2004 Aare Tark
 2005 Kaido Pihlakas
 2006 Toomas Luhaäär
 2009 Jüri Raidla
 2009 Uno Lõhmus
 2013 Aivar Pilv
 2016 Jaak Oja
 2016 Üllar Talviste
 2016 Andres Aavik
 2016 Toomas Vaher
 2017 Sten Luiga

Välislingid
https://www.advokatuur.ee/est/advokatuur/teenetemedalid

Eesti Advokatuur
Eesti teenetemärgid
Karl Waldhauer

Karl Friedrich Werner Micahel Waldhauer (8. detsember 1821 – 30. aprill 1899) oli Läti silmaarst.

Karl Waldhauer sündis 8. detsembril 1821.a Sallenis, Ida-Preisimaal (Preisi kuningriigis) mõisavalitseja Christoph Waldhaueri ja Dorothea Eleonore Moelleri pojana. Lõpetas Miitavi gümnaasiumi. Õppis arstiteadust 1840.–1843.a Köningsbergi ülikoolis, seejärel 1843.–1845.a Halle ülikoolis, kus kaitses meditsioonidoktori kraadi. Sooritas arstieksami Venemaal Peterburi Meditsiini ja Kirurgia Akadeemias.  

Alustas arstina praktiseerimist 1846.–1847.a Liivimaal Alt-Rahdenis, 1847.–1852.a Kuramaal (Baldohnis) ja 1852–1856.a Liivimaal (Kirchholmis). 1856–1857 spetsialiseerus silmaarstiks Berliinis (Graefe juures) ja Pariisis (Desmarres'i juures). 1858.–1880.a töötas silmaarstina Riias, 1864–1880.a Reimersi Oftalmoloogiainstituudi direktorina. Asutas 1872.a Riias Pimedate Instituudi. 1881–1891.a vabakutseline silmaarst ning Diakonissihaigla oftalmoloogia osakonna juhataja Miitavis.

Oli edukas tegevarsti, teadlase, kliinikumi juhataja ja õppejõuna. Riia Arstide Ühingu aktiivne liige. Tema järgi on nimetuse saanud Arlt-Waldhaueri silmalauoperatsioon (trichiasis).

Viited
 

Arstiteadlased
Oftalmoloogid
Sündinud 1821
Surnud 1899
Viešintos

Viešintos on alev Leedus Anykščiai rajoonis, Viešintose valla halduskeskus.

Alev asub Viešintose seljaku (110–120 m üle merepinna) lääneküljel Viešinta jõe ääres. Viešintosest läände jääb Viešintase järv.

Viešintoses on põhikool, postkontor ja raamatukogu. Alevis kaevandatakse lubjakivi. Aastast 1987 tegutseb seal Viešintose Reheteater. Ettevõtetest asub seal veski. Vaatamisväärsusteks on sealne koduloomuuseum, aastal 1906 ehitatud katoliku kirik ja aastal 1923 ehitatud tuulik.

Ajalugu 

Viešintose mõisa on esmakordselt mainitud XVI sajandil. Aastal 1591 sai selle juures asunud asula alevi staatuse ja sinna rajati turuplats. Sealset kirikut on esmakordselt mainitud XVII sajandi keskpaigas. Tsaariaja lõpuaastatel oli asula küla staatuses ja kuulus Niepoikojczyckitele.

Aastal 1902 rajati sinna venekeelne kool, mis on seal praegu tegutseva kooli eelkäija. Aastal 1906 hakati selle juures andma ka leedukeelset algharidust.

Nõukogude perioodil oli Viešintos kohaliku kolhoosi keskasulaks. Aastal 1970 püstitati sinna Anykščiai raadio- ja televisioonimast. Aastast 2017 kasutab seda Neutel NX-200, mis edastab Venemaa, Valgevene ja Ukraina kuulajaskonnale mõeldud RFE/RL saateid, mis transleeritakse vene ja valgevene keelde.

Viited

Välislingid 

Alev Poola geograafilises sõnastikus
Alev portaalis vietoves.Lt

Anykščiai rajoon
Leedu alevid
Irbe tuletorn

Irbe tuletorn (läti keeles Irbes bāka) on tuletorn tulejaamas Läti rannikust 20 km kaugusel ning Kuramaa poolsaarest loodes, Kura kurgust läänes ja Sõrve poolsaarest edelas.

Mihhailovi madala (sügavus merepinnast ainult 10–12 m) tähistamine ohutu laevasõidu jaoks on olnud vana probleem. 1963. aastal paigutas Nõukogude Liit sinna 1962. aastal Soomes valminud tulelaeva Irbenski.

1979. aastal hakati Tallinnas Lennusadama staaplil ehitama suurt raudbetoonist kessooni, millest pidi saama uue tuletorni alus. Aastatel 1980–1983 paigaldati madalale kivipuiste, et sängitada torni kessoone. Suvel 1984 pukseeriti kessoonid Mihhailovi madalale ja uputati seal ettevalmistatud kivipuistele. Aastatel 1984–1985 paigaldati tuletorni ülejäänud osad ja aparatuur. Tulelaev viidi 1985. aastal madalalt ära Ventspilsi sadamasse ning tööle pandi uus torn.

Torn on ehitatud raudbetoonelementidest, tüvel on malmist tüübingutega kate. Torni pjedestaal on musta värvi. Valget värvi tüvel on punaseid elemente (triibud, rõdud jms). Tornil on 14 korrust, lael on helikopteri maandumisväljak ning kokku on kõrgus merepinnast 38,5 m.

Tuli on valge ja plingib iga kümne sekundi järel. See paikneb merepinnast 35 meetri kõrgusel, olles nähtav kuni 10 meremiili kaugusele.

Tuletorni varustas algselt energiaga tuumageneraator, tänapäeval tegutseb see päikesepatareidel.

Tuletorni haldab Riia sadam.

Viited

Kirjandus
Igor Aleksejev. "Irben". // Eesti tuletornid. Estonian Lighthouses. 2. trükk, Tallinn 2003. Lk 101–103
Robert Treufeldt. "Unustusest taasavastamiseni. Lennusadam 1940–1990". // Vesilennukite angaar. Lennukuurist muuseumiks. Eesti Meremuuseum. Tallinn 2014. Lk 62

Välislingid
Irbe tuletorn lehel MarineTraffic. Inglise keeles 
Vaade Irbe tuletornile
Irbe tuletorni lõige
Irbe tuletorn. Foto: Viesturs Silenieks, 5. september 2014
Jevgeni Danilov. "Балтийский юноша". Postimees, 26. jaanuar 2016. Vene keeles

Läti tuletornid
Kuramaa geograafia
Andrioniškis

Andrioniškis on alev Leedus Anykščiai rajoonis, Andrioniškise valla halduskeskus. Alev asub  Šventoji jõe ääres.

Andrioniškises on Anykščiai keskkooli põhiharidust andev osakond ja postkontor. Vaatamisväärsuseks on sealne aastal 1935 ehitatud katoliku kirik, alevi lähistel asub lohuga Katinai või Sedeikiai kultuskivi.

Aastal 1912 sündis Andrioniškises Leedu graafik Domicėlė Tarabildienė.

Ajalugu 

Andrioniškist on esmakordselt mainitud aastal 1672. Samas oletavad mõned ajaloolased, et asulat mainiti esmakordselt hoopis aastal 1620 Biržai mõisa kohturaamatus nime all Jendraniszki. Aastal 1726 ehitati sinna esimene katoliku kirik.

Sealsed elanikud osalesid nii novembriülestõusus kui ka jaanuariülestõusus. Jaanuariülestõusu päevil kogunes alevi juurde metsadesse üheksa ülestõusnute salka, kus oli 1863 võitlejat. Knygnešystė päevil rajati alevi lähistele raamatuladu, kust tarniti leedukeelseid raamatuid kohu Leedu põhjaosa aladele. Tsaariajal oli asula venekeelne nimekuju Андронишки. Aastal 1866 rajati sinna venekeelne riiklik algkool, mis on seal praegu tegutseva kooli eelkäija. Aastast 2015 on kool piiskop Antanas Baranauskase nimelise Anykščiai keskkooli algharidust andev filiaal.

1905. aasta revolutsiooni päevil asutasid sealsed elanikud omaalgatuslikult leedukeelse kooli. 2. detsembril peksti läbi vallakirjutaja, rüüstati riiklik postkontor ja keelduti kooli laskmast õpetajaid, kes ei õpetanud leedu keeles. Kohaliku pristavi Orlovi juhatusel tuli alevisse karistussalk, mis peksis läbi kohalikud elanikud; kolm inimest küüditati ka Siberisse.

Aastal 1929 kukkus alevisse meteoriit (eukriitide klassi kuuluv akondriit, mis sisaldas märkimisväärsel hulgal maskeliniiti).

Aastal 1935 ehitati vana kiriku asemele uus, järgmisel aastal moodustati ka Andrioniškise kihelkond (varem allus sealne kirik Anykščiai kihelkonnale). 

Nõukogude perioodil oli Andrioniškis üks tähtsamaid metsavendade tegevuspiirkondi. Sealsed salgad tegutsesid üle 34 aasta. Alev oli kohaliku kolhoosi keskasulaks.

Viited

Välislingid 

Alev Poola geograafilises sõnastikus
Alev portaalis vietoves.Lt

Anykščiai rajoon
Leedu alevid
Traupis

Traupis on alev Leedus Anykščiai rajoonis, Traupise valla halduskeskus.

Alev asub Nevėžise jõe ääres. Traupisest algab kanal, mis viib Nevėžise veed Šventoji jõkke.

Alevis on põhikool, postkontor ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on sealse kooli juures asuv botaanikaaed, ja 1892. aastal ehitatud katoliku kirik.

Traupist on esmakordselt mainitud XV sajandil, sealset mõisa aga XVI sajandil. Aastal 1515 moodustati sinna katoliku kihelkond ja ehitati esimene kirik. Alevi staatuse sai Traupis 1568. aastal. 1777. aastal asutati sinna kihelkonnakool. Tsaariajal oli alevi venekeelne nimekuju Троупе.

Viited

Välislingid 

Alevi koduleht (leedu keeles)
Alev Poola geograafilises sõnastikus
Alev portaalis vietoves.Lt

Anykščiai rajoon
Leedu alevid
Liivimaa Kuller

Liivimaa Kuller : sõnumid otse elust, oli ajaleht, mis ilmus 7. jaanuarist 1993 kuni 19. oktoobrini 1998 korra nädalas Tartus.

1992. aasta detsembrini andis Liivimaa Kulleri kollektiiv välja AS Lõuna-Eesti Sõnumitele kuuluvat Liivimaa Kroonikat. Kui 1992. aasta sügisel kontrolliti firma majandusseisu, siis avastati selles mitmeid möödalaskmisi ja selgus, et firmas töötavad Hillar Talts ja Kalle Müller olid asutanud AS Sekser ning lehetöö kõrvalt andnud välja samanimelist ajakirja. Juhatus ei pidanud seda eetiliseks, ning Müllerile ja Taltsile tehti ettepanek - kas lahkuda AS Lõuna-Eesti Sõnumitest või loobuda Sekserist. Kalle Müller otsustas kogu toimetusega lahkuda ning hakata AS Zett all välja andma uut ajalehte Liivimaa Kuller. Peatoimetajaks oli Andrus Esko, tegevtoimetajaks Väino Koorberg. 1995 aastal omandas ajalehe AS Postimees.

Kaastööd ajalehele tegid näiteks Hannes Võrno koos Henri Jäägriga korporatsiooni Saatus nime all koomiksiseeria "Perekond Vismarid".

1993-1997, nr. 24 (16. juuni) ilmus ajaleht pealkirjaga "Liivimaa Kuller", hiljem "Kuller". Alustades oli lehe tiraaž 30 000 eksemplari.

Täiendavalt anti veel välja "Liivimaa Kulleri Ristsõnad" (1993-1995).

Viited 

Eesti endised ajalehed
Tartu ajalehed
Ideaalarvud

Ideaalarvud on arvu üldistus, mille võttis algebralises arvuteoorias kasutusele Ernst Eduard Kummer. Sellest mõistest on alguse saanud tänapäevane ideaali mõiste. 

Näiteks ringis  ei kehti algteguriteks lahutamise ühesus: 

 

Kummer tegi kindlaks, et algteguriteks lahutamise ühesuse saab mõnikord taastada, kui võtta juurde uusi arve, mida ta nimetas ideaalarvudeks. Kui toodud näites võtta juurde arv , saadakse lahutused
 
(murdude normidest nähtub, et tegu on täiselementidega) ning 
 
nii et algteguriteks lahutamise ühesus on taastatud. 

Tänapäevasest vaatenurgast vastab ideaalarvu  sissetoomine üleminekule Hilberti klassikorpuse täiselementide ringile. Algebralise arvukorpuse kõik ideaalid on peaideaalid.

Richard Dedekind selgitas välja, et ilma ideaalarvudeta saab läbi, kui vaadelda nende asemel kõigi nendega jaguvate arvude kogumit.  Ülaltoodud näites on arvudel  und  ühine ideaalne algtegur , ja selle arvu kordsed ringis  moodustavad  lihtsa ideaali
 
Kui on olemas "reaalne" ühistegur, siis koosneb ideaal parajasti selle kordsetest ning on seega peaideaal. Arvukorpuste täiselementide ringides (ja üldisemalt selle seiga põhjal tema järgi nimetatud  Dedekindi ringides) saadakse niimoodi iga (nullideaalist) erineva ideaali ühene lahutus lihtsateks ideaalideks.

Viited
Lorentzi meetrika

Lorentzi meetrika (inglise keeles Lorentzian metrics, Lorentz metric) on Minkowski ruumi pseudoeukleidiline meetrika, mida kasutatakse erirelatiivsusteoorias ja triviaalse erijuhuna üldrelatiivsusteoorias.

Lorentzi meetrika sai oma nime Hendrik Lorentzi järgi.

Erirelatiivsusteoorias kasutatav tasane Minkowski ruum koordinaatidega  omab meetrilist tensorit: 

 

Siin peetakse  all silmas tavalisi täisnurkseid samamastaapseid Descartesi koordinaate,  all aega, mida mõõdeti antud taustsüsteemis ja  all valguse kiirust.

Selle tensori kaudu määratletkse intervall
 

mis jääb invariantseks Lorentzi teisenduste suhtes.

Minkowski meetrika on pseudoeukleidiline meetrika, mis kirjeldab lamedat pseudoeukleidilist ruumi.

Riemanni geomeetria
Üldrelatiivsusteooria
Rakvere vennashaua monument

Rakvere vennashaua monument oli mälestusmärk Lääne-Viru maakonnas Rakveres Ausambamäe pargis Kastani puiestee ääres, aadressil Lai tn 34. Monument oli pühendatud II maailmasõjas hukkunud punaväelastele.

Ajaloost
Algselt oli selles kohas punavõimude poolt rajatud puust mälestusmärk, kuid Rakvere Gümnaasiumi õpilased lasid selle 1945. aasta sügisel õhku. Uus betoonist ja dolomiidiga kaetud monument avati 6. novembril 1951 tolleaegsel Suvorovi väljakul. See oli rajatud Alar Kotli kavandi järgi. 21. sajandil oli monumenti mitmel korral soditud, üle värvitud jms. Vene saatkonna rahaga remonditi monumenti 2019. aastal.

Monumendi eemaldamine
Seoses 2021. aastal kõrvalkinnistul (Lai tn 36) alustatud Rakvere Riigigümnaasiumi hoone ehitamisega ning Vene-Ukraina sõja algusega 24. veebruaril 2022, muutus aktuaalseks Nõukogude okupatsiooni mälestusmärgi eemaldamine. 13. juulil 2022. aastal lammutatigi monument Rakvere Linnavalitsuse eesvõttel, kuid mõned dolomiidist osad säilitati tervetena museaalsel eesmärgil. Monumendi lähedalt kaevati välja 28 tundmatu inimese säilmed, kelle identifitseerimist ei korraldatud. Isikud olid osaliselt maetud kahekaupa kirstudesse, maetutest umbes pooled olid eraisiku tunnustega. Väljakaevatud inimsäilmed paigutati nelja kirstu ning maeti nädal aega hiljem ümber Rakvere linnakalmistule kabeli lähistele, kus oli juba varem Teises maailmasõjas langenud nõukogude sõdurite matmispaik.

Vaata ka
Palermo punase terrori ohvrite mälestuskivi

Viited

Välislingid

Endine mälestusmärk Rakveres. Virumaa Muuseumid SA
Rakvere vennashaud
Rakvere punamonumendiga ei võeta midagi ette. Virumaa Teataja. 28. märts 2022.
Rakvere punamonument on minema viidud // Galerii. Virumaa Teataja. 13. juuli 2022.
Rakvere punamonument võeti maha. Virumaa Teataja. 14.juuli 2022.

Teise maailmasõja mälestusmärgid
Rakvere
Eesti mälestusmärgid
Peiulill

Peiulill (Tagetes) on taimeperekond korvõieliste sugukonnas. Eesti keeles võidakse kasutada selle perekonna taimede kohta ka nimetust tageetes.

Perekonda kuulub 56 liiki. Nad kasvavad pärismaisena Põhja- ja Lõuna-Ameerikas. Mitmed liigid on naturaliseerununa levinud paljudes maailma piirkondades. Mitmeid liike kasutatakse laialdaselt dekoratiivtaimedena.

Eestis pärismaiseid peiulilleliike ei leidu.

Liike
Tagetes erecta – kõrge peiulill 
Tagetes lemmonii – lemmoni peiulill 
Tagetes lucida – läikiv peiulill 
Tagetes minuta – süllane peiulill 
Tagetes patula – madal peiulill 
Tagetes tenuifolia – ahtalehine peiulill (ka õievähene peiulill)

Korvõielised
Archer (laev, 1849)

Archer oli Briti Kuningliku Laevastiku puidust aurumasinaga purjelaev, nimelaevaks projektile (Archer-class sloop), mille kohaselt ehitati  ka teine laev, nimega Wasp.
Archer oli üks Briti kuningliku laevastiku alustest, mis tegutsesid Eesti rannavaetes  Krimmi sõja käigus 1854.-1855. a. 1855. a. on Balti merel olnud kokku 93 mitmesugust Briti Kuningliku laevastiku laeva.

Laev oli ehitatud 1847-1850

ehitaja Deptford Dockyard

projekti autor john Edye

veeväljasurve 1 337 tonni

pikkus 56,8 m (kahurtekil)

süvis 5,8 m.

meeskond 170 meest

raapurjestus

masinate projektivõimsus 202 hj, katsetusel  347 hj (259 kW)

masinal 2 horisontaalset silindrit

üks sõuvint

kiirus 7,8 sõlme

vesikasvude vältimiseks oli korpus kaetud vaskplekiga

kahurid olid eestlaetavad

2 kahurit  (68 naelase kuulid)
 
10 kahurit 32 naela

Teenistusrajoonid:

1850-1853 aafrika, Šotimaa

1854 -1855 Balti merel Krimmi sõja käigus

Pärast Krimmi sõda oli Põhjaameerika ja Ida-India teenistusjaama koosseisus

1859- 1866 oli teguev Aafrika läänerannikul orjakaubanduse tõkestamisega.

Aafrika perioodil oli palju probleeme haigustega. Sel perioodil laeva juhtinud viiest kaptenist üks suri ja kaks  invaliidistusid.

Krimmi sõja käigus viibis Balti merel kokku viis Inglise sõjalaeva. Arceri kapteniks oli siis Edmund Heathcote, kes oli asunud teenima laevastikus 1828, jõudnud kapteni auastmesse 1852, ning läks erru viitse-admiralina 1877.

Acher oli üks kolmest laevast, millest püsib mälestus rahvalaulus:

''Viire takka tulevad kolm

meresõidu masinat. Neil

kõigil suitsutorud pääl, vaat

kolm suurt laeva seisvad sääl.

Viited

Suurbritannia laevad
Imre (eesnimi)

Imre on mehenimi.

2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 231. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Imre 650 mehel.

Tuntud nime kandjaid
Imre Kálmán
Imre Saarna
Imre Sooäär

Viited

Välislingid
 

Eesti mehenimed
Tanel Kiik

Tanel Kiik (sündinud 23. jaanuaril 1989) on Eesti poliitik. Ta on alates 9. septembrist 2022 Tallinna abilinnapea, kes vastutab Tallinna Linnavaraameti ja Tallinna Transpordiameti tegevuse eest.

Tanel Kiik on lõpetanud 2007. aastal Kadrioru Saksa Gümnaasiumi ja 2016. aastal Tartu Ülikooli Pärnu kolledži ettevõtluse ja projektijuhtimise erialal cum laude. 2016. aastal alustas ta magistriõpinguid Tartu Ülikooli Johan Skytte poliitikauuringute instituudis.

Aastatel 2012–2016 oli Tanel Kiik Jüri Ratase nõunik Riigikogus ja aastatel 2016–2019 peaminister Jüri Ratase büroo juht Riigikantseleis. 

Alates 29. aprillist 2019 oli Tanel Kiik Jüri Ratase teises valitsuses sotsiaalminister ja alates 26. jaanuarist 2021 kuni 3. juunini 2022 Kaja Kallase esimeses valitsuses tervise- ja tööminister.

Tunnustus 
 2020 Johan Skytte medal (panuse eest tõenduspõhise riigivalitsemise edendamisse Eestis)

Isiklikku
Ta on abielus ja ühe lapse isa. Tema ema on kunstiteadlane Helena Risthein, isa organist ja orelihooldaja Tiit Kiik, vanaisa on elektrotehnikateadlane Endel Risthein.

Viited

Välislingid 
 Merilin Kruuse: "Aktiivne kesknoor, salapäraste MTÜ-de asutaja, maakler ja karskustegelane. Kes on peaministri büroo uus juht Tanel Kiik?" Delfi, 11. detsember 2016
 Vahur Koorits: "MÕJUKAD | Minister, kellele ei meeldi lipsu kanda" Eesti Päevaleht, 22. november 2019

Eesti Keskerakonna poliitikud
Eesti sotsiaalministrid
Tartu Ülikooli vilistlased
Sündinud 1989
Cindy Bishop

Cindy Bishop või Cindy Burbridge (tai keeles ซินดี้ บิชอพ; sündinud 30. detsembril 1978 Bangkokis) on tai filminäitleja ja fotomodell. Ta on rahvuselt 1/8 tailane. Tema ema on 1/4 India päritolu inimene.

Osaline filmograafia
 Sin Sisters (ผู้หญิง 5 บาป) 2003.
 The King Maker (กบฏท้าวศรีสุดาจัน) 2005.
 All I See Is You 2016.

Viited

Välislingid

 

Tai näitlejad
Modellid
Sündinud 1978
Aino Roht

Aino Roht (1958. aastani Aino Mardim; 28. mai 1933 Harjumaa, Jõelähtme vald – 2. november 2001) oli Eesti aerutaja ja sõudja.

Lõpetas 1968 Tallinna 22. keskkooli. Abikaasa Valter Roht 01.06.1926 - 15.04.1998.a. Poeg Riho Roht 04.03.1959.a.

Sportima õhutas teda Voldemar Lepperk, treener oli Vassili Müüriorg.
Tuli 1951–53 3 korda sõudmises (rahvapaadil)
Tuli 1954–58 5 korda aerutamises Eesti meistriks. 
Kuulus Kalevisse.

1956. aasta I Nõukogude Liidu rahvaste spartakiaadil Moskvas naiste 1-süstal 6. koht 500 meetri distantsil.

1956. aasta I Nõukogude Liidu rahvaste spartakiaadil Moskvas naiste 1-süstal 5. koht 4 * 500m teatesõidus.

Viited

Eesti sõudjad
Eesti aerutajad
Sündinud 1933
Surnud 2001
Roderic H

Roderic H on eesti muusikaprodutsent ja klahvpillimängija. 

Ta on mänginud klahvpille (klaver, akordion) üle 20 aasta ja osalenud mitmes ansamblis.

Ta mängib klahvpille pop-rokkbändis Maria Stuart.

Elektroonilise muusika produtsendina avaldas oma esimese singli "Reasons" veebruaris 2019. 

Sealt alates on eksperimenteerinud eri stiilidega ning avaldanud veel singlis "Here to stay" ja "Million ways".

29. märts 2019 avaldas pop/dance stiilis laulu "'Mistakes". Laul kogus kiiresti populaarsust ja leidis oma koha paljudes populaarsete muusikaplatvormide playlistides. Samuti võtsid paljud raadiojaamad üle maailma (Inglismaa, USA, Rootsi, Norra, Saksamaa, Eesti jne) laulu oma igapäevaselt mängitavate lugude playlisti.

10. mail 2019 ilmunud singel "On this track" on rõõmsameelne, positiivne, tempokas suvine lugu. Laul räägib kohtumisest just selle ÕIGE inimesega, keda oleme oma ellu oodanud. Räägib armumisest, armastusest ja koos käsikäes sammumisest just sellel õigel armastusest täidetud elutee rajal.

30. mail 2019 ilmus singel "Stronger". See on energiline synhtwave lugu, milles on mõjutusi 80-90ndate tantsumuusikast.

Diskograafia 

Eesti klahvpillimängijad
Eesti muusikaprodutsendid
Kõikide kurbade rõõm

Kõikide kurbade rõõm (kirikuslaavi keeles Всех скорбящих Радость) on Jumalaema ikoon, sellenimelisi ja sama kompositsiooniga imettegevaid ikoone on tuntud vähemalt kolm. Nimetatakse ka Kõigi kurbade rõõm, Kõikide kurbade rõõmu Jumalaema või Jumalaema Kõikide kurbade rõõmu pühakuju.

Ikoonitüüp on pärit 17. sajandist ning on seotud 1688. aastal Moskvas toimunud imega. Tegemist on puhtalt Venemaa ikoonitüübiga, millel pole analoogiaid kunagise Bütsantsi territooriumi maade ega ka Lääne-Euroopa religioosses kunstis.

Pärimus 
Tuntuim kolmest on Moskva Kõikide kurbade rõõmu ikoon, mille mälestuspäeva tähistatakse 24. oktoobril. Moskva patriarhi Joakimi (1621–1690) õde Jevfimija tervenes imepärasel viisil paranematust haavast küljel pärast seda, kui ta oli, kuuletudes häälele, otsinud Issanda Muutmise kirikust Ordõnkal üles selle ikooni ja lasknud pidada preestril selle ees palvuse koos veepühitsusega. Alates toimumisest 1688. aastal on see päev Moskva ikooni järgi  ja esimese ime järgi ikooni tähtsaim mälestuspäev.

Tuntud on ka Peterburi Kõikide kurbade rõõmu ikoon, mille mälestuspäev on 23. juulil. Ikoon sai kuulsaks imepärase pääsemisega, kui 1888. aastal tabas Peterburi klaasitehase Tihvini Jumalaema ikoonile pühendatud kabelit välgulöök, mis süütas kabeli ja Kõikide kurbade rõõmu ikoon jäi ainsana tulest puutumata. Pärast tulekahju leiti ikooni külge jäänuna kaksteist korjanduskarbi münti. Peterburi ikoonist pärineb tava kujutada või kinnitada Kõikide kurbade rõõmu Jumalaema ikoonile münte.

Kolmanda imettegeva Kõikide kurbade rõõmu ikooni mälestuspäev on 19. november.

Kompositsioon 
Ikooni keskel seisab mandorlaga ümbritsetud Jumalaema. Vahel on ta kujutatud tõstetud kätega palvetavana või õnnistavana (nagu Peterburi ikoonil), vahel Jeesuslapsega süles ja üht kätt žestiks tõstes (nagu Moskva ikoonil). Mõnikord on Jumalaema kujutatud krooniga ja skeptriga nagu valitseja. Jumalaema pea kohal ikooni ülaosas on kõigeväeline Kristus (Moskva ikoonil Kolmainsus, ikonograafia, mis 17. sajandist alates kirikukogu poolt keelati), Jumalaemast kahel pool on hõljumas inglid. Ikooni alumises pooles ümbritsevad Jumalaema abipalujad, kes on kujutatud koos erinevate esemetega, mis viitavad nende hädale – kepp tähistab vigast või lombakat, side silmadel pimedat.

Pildid

Tekstid 
Kõikide kurbade rõõmu ikooni auks on 1863. aastal kirjutatud akatist.

Viited

Välislingid 
 Ikoone Wikimedia Commonsis
 Ikoon kultuurimälestiste riiklikus registris (kirjeldus)
 MPEÕK Narva-Jõesuu Püha Vladimiri kiriku ikoon kultuurimälestiste riiklikus registris (foto)
 MPEÕK Narva Issanda Ülestõusmise Peakiriku ikoon kultuurimälestiste riiklikus registris (fotod)
 MPEÕK Lohusuu Jumalailmumise kiriku ikoon kultuurimälestiste riiklikus registris (fotod)

Õigeusk
Kunst
Ikoonid
Neitsi Maarjat kujutavad maalid
Mõttekriips

Mõttekriips ( – ) on kirjavahemärk, millega märgitakse lausekatkestust ja mõttepausi.

Seda kasutatakse koondlauses loetelu järel kokkuvõtusõna ees, kiilu eraldamiseks, muude lauseosade eriliseks esiletõstmiseks või lausekatkestuse tähistamiseks. Mõttekriipsu ümber jäetakse tühikud.

Arvutikirjas on võimalik kasutada mitme pikkusega mõttekriipse. Unicode'is on U+2013 tavaline mõttekriips (–, inglise endash) ja U+2014 aga pikk mõttekriips (—, inglise emdash). 
Mõttekriipsu pikkuste eristamine ei kuulu eesti õigekirja.

Mõttekriipsuga samakujulist pikka kriipsu (ehk kuni-kriipsu) kasutatakse sõna kuni asenduseks vahemike märkimisel numbriga kirjutatud arvude vahel; sõna kuni asenduseks ajavahemike märkimisel lühendite vahel; sõnade ja, või, ega asenduseks rinnastatud võrdväärsete lauseliikmete vahel, kui vähemalt üks neist on kirjutatud lahku või sidekriipsuga; samal real jätkuvate otsekõnede eraldamiseks; hinnasiltide kujundamisel, kui rahasumma kümnend- või täisosa puudub.

Vaata ka 
 Miinusmärk
 Sidekriips

Viited

Välislingid 
 Mõttekriipsu kasutamine eesti keeles (EKI teatmik)

Kirjavahemärgid
Dagmar Lamp

Dagmar Lamp (sündinud 11. veebruaril 1984 Tartus) on eesti ajakirjanik, kirjanik ja blogija. Ta elab Kloogal.

Haridus
Dagmar Lamp on lõpetanud Tartu Karlova Gümnaasiumi 2002. aastal ning Tartu Ülikooli ajakirjanduse ja suhtekorralduse eriala 2005. aastal. Magistrikraadi omandas ta 2015. aastal Tallinna Ülikoolis kommunikatsiooni erialal.

Töö
Ta on töötanud Rohelises Väravas, Õhtulehes, ajakirjades Naised, Naisteleht, Hello!, kirjastuses Petrone Print. Aastatel 2015-2021 töötas Lamp Postimees Grupis ajakirjanikuna.

Looming

Raamatud
Dagmar Lamp on välja andnud koos kirjanik Epp Petronega raamatud "Õun ära süüa?" (2007) ja "Meestest, lihtsalt" (2007). Ta oli raamatu "Seiklus neljale" (2011) üks autoritest. Novellikogu "Tule, ma jutustan sulle loo" koostaja ja üks autoreid. Ta on raamatute "Naistest, lihtsalt" (2011), "Kortermaja" (2014), "Ööd kollases autos" (2010), "Kirjad tütrele ehk kuidas ma emaks kasvasin ja selle käigus oma last maha ei tapnud" (2017) autor. Tema novelli leiab jutukogust "Tartu rahutused".

Blogi
Lamp on populaarse blogi daki.elab.siin autor (2004). Sealsete kirjutiste põhjal on ta välja andnud samanimelise raamatu (2007).

Taskuhääling
Ta on taskuhäälingusaadete "Naistejutud" ja "Eesti roimad koos Andres Anveltiga"  autor ja vedaja, neist viimane on Eesti esimene krimitaskuhääling.

Viited

Eesti ajakirjanikud
Tartu Ülikooli sotsiaalteaduskonna vilistlased
Sündinud 1984
Auburn

Auburn on mitme paiga nimi:
Auburn on linn Alabama osariigis.
Auburn on linn California osariigis, Placeri maakonna keskus.
Auburn on linn Indiana osariigis, DeKalbi maakonna keskus.
Auburn on linn Maine'i osariigis, Androscoggini maakonna keskus.
Auburn on linn Massachusettsi osariigis.
Auburn on linn Nebraska osariigis, Nemaha maakonna keskus.
Auburn on linn New Yorgi osariigis.
Auburn on linn Washingtoni osariigis.
Gollegiella

Gollegiella (põhjasaami keelest tõlgituna 'kuldne keel') on saami keelte  alane kultuuriauhind.

Auhind asutati 2004. aastal ning seda antakse välja üle aasta ning selle eesmärk on väärtustada saami keelte alal tehtut. Auhinna žüriis on Norra, Rootsi, Soome ja Venemaa esindajad.

Auhinna kandidaate võivad esitada nii era- kui ka juriidilised isikud Norras, Rootsis, Soomes ja Venemaal. Seda võidakse anda samuti nii era- või juriidilisele isikule või projektile ning jagada seda igal võimalikul moel, selle suurus on 15 000 eurot.

Laureaadid
2020 Ellen Pautamo ja Jonar Thomasson
2018 Karin Tuolja (Rootsi) ja Jekaterina Metškina (Venemaa)
2016 Máret Steinfjell, Iŋgá-Márjá Steinfjell, Kirsi Paltto ja Jan Skoglund Paltto (Norra)
2014 Mikael Svonni (Rootsi), Kerttu Vuolab ja Seija Sivertsen (Soome)
2012 Divvun ja Giellatekno (Norra), Aleksandra Antonova ja Nina Afanasjeva (Venemaa)
2010 Máret Sárá ja Lajla Mattsson Magga (Norra)
2008 Sámi Siida (Soome) ja Henrik Barruk (Rootsi)
2006 Harald Gaski (Norra) ja Jouni Moshnikoff (Soome)
2004 Ella Holm Bull (Norra) ja Anarâškielâ servi (Soome)

Välislingid
Gollegiella auhind Rootsi saamide parlamendi kodulehel. Rootsi keeles
Saami kultuur
Saami keeled
Kultuuripreemiad
Surdegis

Surdegis on alev Leedus Anykščiai rajooni Troškūnai vallas. Alev asub Vašuoka jõe kaldal.

Surdegises on postkontor, raamatukogu ja kultuurimaja; aastani 2010 tegutses alevis ka kool. Vaatamisväärsusteks on sealne aastal 1812 ehitatud katoliku kirik, Jumalaema ikooni kabel ja endise Surdegise Pühavaimu kloostri hoonetekompleks.

Aastal 1931 sündis seal Leedu näitleja Algimantas Masiulis.

Ajalugu 

Surdegist on esmakordselt mainitud XVI sajandi alguses. Aastal 1510 lubas sealne maaomanik Bagdonas Staveckis Valevski-Levkovskitel sinna õigeusu kiriku ehitada.

Aastal 1530 pühendati sealne kirik koos kiriku juures voolava allikaga Jumalaemale. Selle kõrvale rajas Biržai staarost Aleksejus Feodorovičius Kolmainu kiriku, mis oli samuti õigeusu kirik. Aastal 1612 või 1625 alustati vana Jumalaema kiriku asemele uue kivihoone ehitamist. Hoone valmis aastal 1636. Aastal 1627 asutas sealse mõisa omanik Ana Staveckaja Surdegisse õigeusu mungakloostri (Surdegise Pühavaimu klooster).

Aastal 1780 ehitati Surdegisse ka katoliku kabel. Aastal 1807 ehitati sinna Jumalaema uinumise õigeusu kirik, aastal 1812 aga vana laguneva kivikiriku asemele uus Püha Vaimu väljavalamise (Nelipühi) õigeusu kirik (praegune katoliku kirik). Aastal 1855 sai Surdegis alevi staatuse. Tsaariajal oli alevi venekeelne nimekuju Сурдеги. Aastal 1897 hakkas alevis tegutsema kihelkonnakool, leedukeelset haridust hakati seal andma aastal 1913.

Surdegise klooster evakueeriti aastal 1915 Moskvasse ja suleti seal aastal 1917, sellest ajast peale on sealsed õigeusu kirikud hooletusse jäänud ja lagunenud; kadunud on ka sealne õigeusu kihelkond. Säilinud on teine õigeusu kirik, mis anti üle sealsele katoliku kogudusele. Alevi õigeusklikust minevikust on säilinud vaid aastal 1869 ehitatud kabel, kus asus koopia Surdegise Jumalaema ikoonist. Panevėžysi vene kultuuriseltsi eestvedamisel tehti kabel korda ja asetati sinna aastal 2012 ka ehtne Surdegise Jumalaema ikoon; ühtlasi tehti korda ka Surdegise vene kalmistu.

Aastal 1926 moodustati Surdegise katoliku kihelkond. Aastal 1928 avati alevis postkontor, seni oli postkontor tegutsenud vaid Surdegise raudteejaamas. Surdegises moodustati neil aastatel ka piimandusühistu ja põllumeeste ühistu. Nõukogude perioodil oli Surdegis kohaliku kolhoosi keskasulaks.

Elanikkond

Viited

Välislingid 

Alev Poola geograafilises sõnastikus
Alev portaalis vietoves.Lt

Anykščiai rajoon
Leedu alevid
Grotto Bay

Grotto Bay (afrikaani keeles Grottobaai) on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis West Coasti ringkonnas Swartlandi vallas. Grotto Bay asub Atlandi ookeani rannikul.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Grotto Bay elanikest valgeid 85,45%, mustanahalisi aafriklasi 6,82%, värvilisi 0,91% ja teisi 6,82%. Inglise keelt pidas emakeeleks 51,36%, afrikaani keelt 43,64%, tsvana keelt 1,82%, sotho keelt 1,82%, ndebele keelt 0,45% ja teisi keeli 0,91%.

Viited

Lõuna-Aafrika Vabariigi asulad
Strandfontein

Strandfontein on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis West Coasti ringkonnas Matzikama vallas. Strandfontein asub Atlandi ookeani rannikul.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Strandfonteini elanikest mustanahalisi aafriklasi 50,58%, valgeid 33,18%, värvilisi 14,85%, India või Aasia päritolu inimesi 0,93% ja teisi 0,46%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 68,98% inimesi, koosa keelt 22,46%, inglise keelt 3,21%, sotho keelt 2,67% ja suulu keelt 1,07%.

Viited

Lõuna-Aafrika Vabariigi asulad
Kümnise kirik

Kümnise kirik ehk Jumalaema Uinumise kirik (ukraina keeles Десятинна церква Desjatõnna tserkva ehk Церква Успіння Пресвятої Богородиці Tserkva Uspinnja Presvjatoi Bogorodõtsi) oli Kiievis Vladimir Püha käsul aastatel 989–996 ehitatud Vana-Vene esimene kivikirik. See purustati aastal 1240, kui Batu-khaani väed vallutasid Kiievi.

Vladimir pani kõrvale kümnendiku oma sissetulekust ja varast, et kiriku ehitamist ja ülalpidamist rahastada, mis andiski kirikule selle rahvaliku nime.

Kiievi metropoliidi Eugeniuse algatusel ehitati 19. sajandi keskel vana kiriku alusmüüridele uus Kümnise kirik, kuid 1928. aastal hävitati see jälle, nüüd juba Nõukogude võimu poolt.

Ukraina kirikud
Kiiev
Rakvere Võrkpalliklubi

Rakvere Võrkpalliklubi on Lääne-Viru maakonnas Rakveres tegutsev võrkpalliklubi; ühtlasi üks kahest Rakveres tegutsevast võrkpalliklubist (teine on Võrkpalliklubi Rivaal).

Klubi asutati 28. detsembril 2012.

Klubi mängis kuni 2019. aastani Balti liigas. Hooajal 2016/17 sai klubi Balti liigas esikoha.

Alates hooajast 2019/20 on klubi mänginud Eesti tugevuselt teises liigas, Meeste esiliigas.

Ajalugu

|-
|
Liigad:

Nimed:

|
Peatreenerid läbi aastate:

|}

Tulemused

Viited

Välislingid

Rakvere Võrkpalliklubi volleybox.net

Eesti võrkpalliklubid
Rakvere sport
Oldenburgi Vaba Riik

Oldenburgi vabariik (saksa: Freistaat Oldenburg) oli liidumaa Weimari vabariigis. See loodi 1918. aastal pärast suurhertsog Friedrich August II tagasiastumist novembrirevolutsiooni järel.

1937. aastal kaotas see oma eksklaavid Eutini Läänemere rannikul ja Birkenfeldi Edela-Saksamaal Preisimaale ning omandas Wilhelmshaveni linna, kuid see oli formaalsus, kuna natsid olid 1934. aastal liidumaad de facto kaotanud.

Teise maailmasõja alguses 1939. aastal oli nende territoriaalsete muudatuste tulemusel Oldenburgi pindala 5375 km² ja rahvaarv 580 000.

Pärast teist maailmasõda liideti Oldenburg äsjaloodud Alam-Saksi liidumaaga kui Oldenburgi halduspiirkond (Verwaltungsbezirk Oldenburg); mõlemad said 1949. aastal Saksamaa liitvabariigi osaks. Kaks enklaavi said vastavalt Schleswig-Holsteini ja Rheinland-Pfalzi osaks.

Vaata ka 

 Oldenburgi hertsogkond
 Oldenburgi valitsejate loend
64 (Tallinna bussiliin)

Tallinna bussiliin 64 sõidab Väike-Õismäe ja Ülemiste vahel. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub tööpäevil. Bussiliin on ekspressliin. Bussiliin avati 1. septembril 2021.

Enne 2000. aastat on samanumbriline buss sõitnud Väike-Õismäe ja Vana-Pääsküla vahet.

Peatuste loend

Väike-Õismäe > Ülemiste
Väike-Õismäe parkla
Väike-Õismäe
Rukkilille
Meelespea
Sinilille
Karikakra
Meistri
Autobussikoondis
Lakiotsa
Mustamäe tee
Sipelga
Retke tee
Ülemiste jaam
Dvigatel
Kaubajaama

Ülemiste > Väike-Õismäe
Kaubajaama
Valukoja
Lõõtsa
Dvigatel
Ülemiste jaam
Retke tee
Sipelga
Mustamäe tee
Karjavälja
Lakiotsa
Autobussikoondis
Meistri
Karikakra
Sinilille
Meelespea
Rukkilille
Väike-Õismäe
Väike-Õismäe parkla

Vaata ka
Tallinna ühistranspordiliinid
45 (Tallinna bussiliin)

Viited

Välislingid
64. bussiliini sõiduplaan Tallinna linna veebilehel

Tallinna bussiliinid
Tígkran Ouzlián

Tígkran Ouzlián (Τίγκραν Ούζλιαν, armeenia keeles Տիգրան Ուզլյան Tigran Uvzljan; sündinud 11. veebruaril 1968 Gulripši rajoonis Abhaasi ANSV-s Gruusia NSV-s) on Gruusia NSV ja Kreeka endine poksija, päritolult Abhaasia armeenlane.

Ouzlián oli 1989. aastal Gruusia NSV esindajana Nõukogude Liidu karikavõitja.

Ta läks 1993. aastal Kreekasse ja hakkas esindama seda riiki.

Ta osales sulgkaalus (kuni 57 kg) 1996. aasta Barcelona olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning kergekaalus (kuni 60 kg) 2000. aasta Barcelona olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Mario Kindelánile (Kuuba) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Ta sai kergekaalus (kuni 60 kg) pronksmedali 32. Euroopa meistrivõistlustel (Minsk, 1998), kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Kay Hustele (Saksamaa) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja.

Poksitreeneri ja -tegelasena
Ta töötas pärast sportlaskarjääri lõppu poksitreenerina, aastatel 2003–2005 oli Kreeka noortekoondise peatreener.

2014. aastal asutas ta Ateenas elukutselisi poksijaid ettevalmistava klubi "Champ House – Tigran Boxing School".

Tunnustused
1987 NSV Liidu meistersportlane

Viited

Välislingid
 

Gruusia poksijad
Kreeka poksijad
Abhaasia inimesed
Poksitreenerid
Sündinud 1968
Criuleni

Criuleni on linn Moldovas, Criuleni rajooni keskus. Criuleni asub Dnestri jõe ääres.

Linna haldusalasse kuulub kaks küla: Ohrincea ja Zolonceni.

Criulenit on ürikutes esmakordselt mainitud 1607. aastal. Alevi staatuse sai Criuleni 1967. aastal ja linnaõigused 1990. aastate algul.

2004. aasta rahvaloenduse andmetel oli Criuleni elanikest moldaavlasi 85,94%, venelasi 6,68%, ukrainlasi 5,87%, gagauuse 0,3% ja bulgaarlasi 0,28%.

Viited

Moldova linnad
XXVII üldlaulupidu

XXVII üldlaulupidu toimus 6.–7. juulil 2019 Tallinna Lauluväljakul. 

Laulupeo kunstiline juht oli Peeter Perens. Laulupeo kunstilise juhi assistent ning laulupeo 1. kontserdi muusikajuht oli Siim Selis. Üldlaulupeo liigijuhid olid Maret Alango, Maarja Soone, Hirvo Surva, Triin Koch, Raul Talmar, Mikk Üleoja, Bert Langeler ja Hando Põldmäe.

Toimus kaks kontserti: Laulupeo avakontsert „Õpetajale“ (laupäeval, 6. juulil kl 19.00) ja Laulupidu "Minu arm" (pühapäeval, 7. juulil kl 14.00). 

Laulupeoga tähistati ühtlasi 150 aasta möödumist I üldlaulupeost.

Kontserdid

Laulupeo avakontsert „Õpetajale“
Laulupeo avakontserdil "Õpetajale" kõlas peamiselt nõudlikum repertuaar. Esinesid erinevad valikkoorid ja professionaalsed orkestrid (Kaitseväe orkester, Politsei- ja Piirivalveorkester, Eesti Riiklik Sümfooniaorkester). 
Esimese päeva kontserdil osales kokku 175 valikkoori 6559 lauljaga.
Koore juhendas 199 dirigenti.

Laulupidu „Minu arm“
Teise päeva kontserdil osales kokku 1020 kollektiivi, 32 411 laulja ja orkestrandiga.
Koore ja orkestreid juhendas kokku 809 dirigenti.

XXVII üldlaulupeo teise päeva kontserdi kavast moodustas tavapäratult suure osa uudislooming.

Laulupeo teise kontserdi piletimüük 

Paar tundi enne laulupeo teise kontserdi algust teatati, et piletimüük on liialt suure osalejate arvu tõttu peatatud, jättes nõnda sajad inimesed värava taha. Põhjuseks toodi mure arstiabi pärast. Laulupeo politseijuhi Kaido Saarniidu sõnul oli laulupeo teisele kontserdile müüdud 62 000 piletit, millele lisandus 44 000 esinejat ning ilma piletita väikelapsed, kaupmehed ja korraldajad.

Pilte

Vaata ka 
Laulu- ja tantsupeo TuleTulemine 2019
XX üldtantsupidu

Viited

Välislingid 

 Ametlik koduleht
 https://www.postimees.ee/6725175/laulupeo-piletimuugi-peatas-mure-arstiabi-parast

 27. üldlaulupidu
Üldlaulupidu
Saara (eesnimi)

Saara on naisenimi.

2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 472. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Saara 229 naisel.

Nime tuntud kandjaid
Saara Aalto
Saara Nüganen
Saara Pius
...

Viited

Välislingid
 

Naisenimed
Liudolf (Saksi)

Liudolf (u.805/820 – 11./12. märts 866) oli Karolingide ametnik ja umbes 844. aastast krahv Saksimaa hertsogiriigis. Valitsev Liudolfingide dünastia, tuntud ka kui Ottoonide dünastia, on nimetatud tema järgi; ta on selle vanim kinnitustleidnud liige.

Elu 

Ta oli ühe markkrahv (Markgraf) Bruni või Brunharti ja selle naise Gisla von Verla poeg. Liudolfil olid ulatuslikud valdused Lääne-Harzi jalamil ja Leine jõel, ta teenis ka väejuhina (dux) Ida-Frangi kuninga Ludwig Sakslase sõdades normannide, polaabi slaavlaste, Suur-Määri riigi vastu. Hilisemad autorid kutsusid Liudolfit idasakside hertsogiks (dux Orientalis Saxonum, arvatavasti 850. aastast) ja Ostfaali krahviks.

830. aasta paiku abiellus Liudolf Odaga, Frangi princeps Billungi ja tema naise Aeda tütrega. Abielludes Frangi aadlimehe tütrega järgis Liudolf Karl Suure esitatud ettepanekuid Karolingide impeeriumi terviklikkuse tagamise kohta Saksi sõdade järel abielu kaudu. Oda suri 17. mail 913, arvatavasti 107-aastasena. Neil oli vähemalt 7 last:

 Brun (u.830/840–880), järgnes oma isale kui sakside juht, oletatav Brunoonide eellane
 Oda (u. 845–874), abiellus Stade krahvi Lothar I-ga
 Otto Hiilgav (u.851–912), järgnes oma vennale 880. aastal, kuningas Heinrich I Linnupüüdja isa
 Liutgard (u.840–885), abiellus 874. aastal Ida-Frangi valitseja Ludwig Nooremaga, kes oli kuningas Ludwig Sakslase teine poeg
 Hathumoda (u.840–874), esimene Brunshauseni abtiss 852. aastast
 Gerberga (suri 896/97), Brunshauseni abtiss 874. aastast
 Christina (suri 919/20), Gandersheimi abtiss 896/97. aastast

845./846. aastal läksid Liudolf ja tema naine Rooma palverännakule ning 852. aasta paiku asutasid nad paavst Sergius II loal paavst-pühakutele Anastasiusele ja Innocentiusele pühendatud pühade kanonesside maja. Nende erakirikus Brunshausenis nõuetekohaselt asutatud kloostri pühitses Hildesheimi piiskop Altfrid ning Liudolfi alaealine tütar Hathumoda sai selle esimeseks abtissiks. Klooster kolis 881. aastal Gandersheimi kloostrisse, mille Liudolfi pojapoeg Heinrich I Linnupüüdja 919. aastal riigikloostriks ülendas.

Kui kuningas Ludwig Sakslane oli hõivatud keiserliku poliitikaga, tõusis Liudolf oma esivanematelt päritud seisuslikule kui ka alloodmaadele tuginedes Saksi aadli hulgas juhtivale positsioonile – seda näitas tema tütre Liutgardi abielu kuningas Ludwig Nooremaga. Ta on maetud oma Brunshauseni erakloostrisse. Õigusjärglus tema poegade Bruni ja Otto poolt ei kohanud vastupanu.
Cupcini

Cupcini on linn Moldovas Edineți rajoonis.

Cupcinit on ürikutes esmakordselt mainitud 1431. aastal, alevi staatuse sai 1964. aastal.

1961–1990 kandis asula nime Kalininsk.

Linnaõigused sai Cupcini 1994. aastal.

2004. aasta rahvaloenduse andmetel oli Cupcini elanikest moldaavlasi/rumeenlasi 65,36%, ukrainlasi 24,06%, venelasi 9,20%, bulgaarlasi 0,28% ja gagauuse 0,20%.

Viited

Moldova linnad
Pärnu Vabahariduskeskus

Pärnu Vabahariduskeskus on vabaharidust pakkub sihtasutus, mis tegutseb Pärnus aadressil J. V. Jannseni 7a.

Tegevusvaldkondi: kodanikukoolitus, keele-, muusikaõpetus. Keelte- ja muusikaõpetust korraldab keskuse juures tegutsev erakool Jana Trink Erakool.

Sihtasutus asutati 2004.

Viited

Välislingid
Facebookis

Eesti sihtasutused
Pärnu
Eesti haridusasutused
Kaupo (eesnimi)

Kaupo on mehenimi.

Statistika 
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 182. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Kaupo 910 mehel.

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Kaupo 893 mehel ning see oli populaarsuselt 183. mehenimi.
Kõige levinum oli see eesnimi vanuserühmas 50–54 aastat, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 13,28.
Kõige sagedasem oli eesnimi Kaupo Hiiu maakonnas, kus nime kandis 18,83 isikut maakonna 10 000 elaniku kohta.

Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Kaupo 5 inimesel.

Nime tuntud kandjaid 
Kaupo Deemant, eesti ajaloolane (1936–2010)
Kaupo Elberg, eesti entomoloog (1934–2012)
Kaupo Ilmet, eesti metsandustegelane  (1931–2021)
Kaupo Karelson, eesti teleprodutsent  (1974–)
Kaupo Kikkas, eesti fotograaf ja fotograafiaõpetaja (1983–)
Kaupo Känd, eesti filosoof ja diplomaat (1970–)
Kaupo Meiel, eesti kirjanik, toimetaja ja ajakirjanik (1975–)
Kaupo Metsur, eesti kergejõustiklane ning spordipedagoog (1937–2019)
Kaupo Palo, eesti füüsik (1964–)
Kaupo Voormansik, eesti füüsik, infotehnoloog ja kosmosetehnoloog (1985–)

Viited

Välislingid
 

Eesti mehenimed
Sōichi Noguchi

Soichi Noguchi (野口 聡一 Noguchi Sōichi, sündinud 15. aprillil 1965 Yokohamas, Jaapanis) on Jaapani aerokosmose insener ja JAXA astronaut. Ta valiti astronaudiks 1996. aastal ning tema esimene missioon oli STS-114, mis oli esimene Space Shuttle'i missioon pärast kosmosesüstik Columbia katastroofi. Ta kuulus ka Sojuz TMA-17 ja Rahvusvahelise Kosmosejaama 22. ekspeditsiooni meeskonda. Ta on viies kosmoses käinud ja neljas kosmosesüstikuga lennanud jaapanlane.

Viited

Jaapani astronaudid
Sündinud 1965
Rüsa

Rüsa on kindla tugiraamita kalapüünis, millel on suulook, vitsrõngastele tõmmatud võrk ja sees 1 -  3 pujust. Püünist sai pikisuunas kokku suruda.

Rannavetes ja luhtadel kasutatavatel rüsadel oli üks, jõgedes kaks võrktiiba, millega suunati kalad rüsasse. Tiibadest moodustati sügavamas vees avar karjaaed, mille ees oli risti ranna poole ulatuv vesiaed, mis juhtis kalad püünisesse. Mõnikord oli ühes karjaaias 2-3 rüsa. Merre kinnitati rüsad Põhja-Eestis ankrutega, Lääne-Eestis vaiadega

Kaldarüsad võeti Eestis kasutusele 19. sajandi keskpaiku. Süvaveerüsad said soomlaste eeskujul saartel tuntuks paarkümmend aastat hiljem. Suured räimerüsad tulid nootade ja võrkude asemel Eesti põhjarannikul kasutusele 19. sajandi lõpus, hiljem ka mujal. 1930. aastatel võeti uudsena kasutusele angerjarüsad. Mererüsade kasutamine vähenes 20. sajand II poolel rannapüügi kitsenduste tõttu, suuri rüsasid asendasid moodsamad püügivahendid (traalid, seisevnoodad).

Viited

Välislingid 
Rüsa, Eesti Rahva Muuseum

Kalapüügivahendid
Etnograafia