2019. aasta Riigikogu valimised

2019. aasta Riigikogu valimised olid XIV Riigikogu korralised valimised, mis korraldati 3. märtsil 2019. 
Valimised võitis Eesti Reformierakond, kes sai 28,9% häältest ja 34 kohta Riigikogus. Riigikokku pääsesid ka Eesti Keskerakond, Eesti Konservatiivne Rahvaerakond (EKRE), Isamaa Erakond ja Sotsiaaldemokraatlik Erakond.

Valimissüsteem 
Riigikogu 101 liiget valiti 12 mitmemandaadilises valimisringkonnas võrdelise valimissüsteemi alusel. Saadikukohti jagati D'Hondti meetodi muudetud versiooniga. Erakonnad pidid parlamenti pääsemiseks ületama üleriigilise 5% valimiskünnise. Üksikkandidaadid said valituks, kui nende häälte arv ületas lihtkvooti (saadakse valimisringkonnas kehtinud häälte numbri jagamisel mandaatide arvuga valimisringkonnas) või on sellega võrdne (§62).

1. detsembril 2018 kuulutas Vabariigi President valimised välja.

Eesti oli jagatud 12 valimisringkonnaks. 3. detsembril 2018 jaotas Vabariigi Valimiskomisjon mandaadid ringkondade vahel:

valimisringkond nr 1 (Tallinna Haabersti, Põhja-Tallinna ja Kristiine linnaosa) – 10 mandaati;
valimisringkond nr 2 (Tallinna Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita linnaosa) – 13 mandaati;
valimisringkond nr 3 (Tallinna Mustamäe ja Nõmme linnaosa) – 8 mandaati;
valimisringkond nr 4 (Harju- ja Raplamaa) – 15 mandaati;
valimisringkond nr 5 (Hiiu-, Lääne- ja Saaremaa) – 6 mandaati;
valimisringkond nr 6 (Lääne-Virumaa) – 5 mandaati;
valimisringkond nr 7 (Ida-Virumaa) – 7 mandaati;
valimisringkond nr 8 (Järva- ja Viljandimaa) – 7 mandaati;
valimisringkond nr 9 (Jõgeva- ja Tartumaa) – 7 mandaati;
valimisringkond nr 10 (Tartu linn) – 8 mandaati;
valimisringkond nr 11 (Võru-, Valga- ja Põlvamaa) – 8 mandaati;
valimisringkond nr 12 (Pärnumaa) – 7 mandaati.

Vahemikus 16.–21. veebruar 2019 toimus vähemalt kahel päeval hääletamine välisesindustes.

Eelhääletamine leidis aset 21.–24. veebruaril maakonnakeskustes riigi valimisteenistuse määratud jaoskondades ja 25.–27. veebruaril kõigis valimisjaoskondades. Toimus ka hääletamine väljaspool elukohajärgset valimisjaoskonda. Valimisjaoskonnad olid avatud vahemikus kell 12.00 kuni 20.00. Hääletamine valija asukohas, kinnipidamiskohas, haiglas ja ööpäevases hoolekandeasutuses korraldati ajavahemikus kella 9.00-st kuni 20.00-ni.

Elektrooniline hääletamine algas 21. veebruaril kell 9.00, kestis ööpäevaringselt ja lõppes 27. veebruaril kell 18.00.

Valimispäeval 3. märtsil toimus hääletamine kell 9.00–20.00. Toimus ka kodus hääletamine. Kõige varem kell 18.00 alustati alaliselt välisriigis elavate valijate häälte lugemist. Pärast kella 19.00 tegi riigi valimisteenistus kindlaks elektroonilise hääletamise tulemused.

Kandidaadid
Riigikogu valimistel osales 10 erakonda ja 15 üksikkandidaati, kelle registreerimisnumbrid ja järjekord määrati liisuheitmise teel:
Eesti Vabaerakond (esinumber Kaul Nurm, kokku 125 kandidaati)
Eesti Reformierakond (esinumber Kaja Kallas, 125 kandidaati)
Erakond Eestimaa Rohelised (esinumber Züleyxa Izmailova, 125 kandidaati)
Sotsiaaldemokraatlik Erakond (esinumber Jevgeni Ossinovski, 125 kandidaati)
Elurikkuse Erakond (esinumber Mihkel Kangur, 73 kandidaati)
Eesti Konservatiivne Rahvaerakond (esinumber Mart Helme, 125 kandidaati)
Erakond Eesti 200 (esinumber Kristina Kallas, 125 kandidaati)
Eesti Keskerakond (esinumber Jüri Ratas, 125 kandidaati)
Eestimaa Ühendatud Vasakpartei (esinumber Julia Sommer, 11 kandidaati)
Isamaa Erakond (esinumber Helir-Valdor Seeder, 125 kandidaati)
Üksikkandidaadid: Sergei Svjatušenko (valimisringkond nr 2), Jüri Malsub (8), Risto Nahkor (4), Vello Kookmaa (4), Harry Raudvere (5), Hannes Veskimäe (1), Margus Saar (1), Hando Tõnumaa (2), Maarika Pähklemäe (2), Üllar Kruustik (11), Tanel Häidkind (11), Ege Hirv (2), Kalju Mätik (3), Kaido Kookmaa (4), Veiko Tani (3).

Valimiskampaania

Valimisreklaami piirangud
23. jaanuarist 2019 kuni valimispäevani (3. märtsini) oli keelatud üksikkandidaadi, erakonna või erakonna nimekirjas kandideeriva isiku või nende logo või muu eraldusmärgi või programmi reklaamimine hoonel, rajatisel, ühistranspordivahendi või takso sise- või välisküljel ning muu poliitiline välireklaam. Välireklaamiks ei loetud poliitilisi plakateid ja stende, mis asusid avalikkusele avatud ruumides sees (näiteks kaupluse, teatri, kino vm ehitise ruumides) ning mis ei olnud paigutatud aknale suunatult väljapoole. Sõidukil ja järelhaagisel olevat nime, fotot ja logo poliitiliseks välireklaamiks ei loetud, kuid keeluperioodil ei tohtinud sõidukil olla kandidaadi numbrit ega otsest üleskutset tema või kellegi teise poolt hääletada. Valimispäeval oli aktiivne valimisagitatsioon kõikjal keelatud, sealhulgas televisioonis ja raadios. Valimisjaoskonnas ja sinna sisenemisel läbitavates ruumides oli keelatud igasugune agitatsioon. Avaliku arvamuse küsitluste korraldamine oli lubatud nii valimiste perioodil kui valimispäeval.

Algatused kampaania kvaliteedi tõstmiseks
Algatus „Kust sa tead?“ kutsus üles kasutama valimiskampaanias teaduspõhist argumentatsiooni eesmärgiga tõsta esile poliitikute väidete tõestamise olulisust. Algatusega liitusid teiste hulgas ka mitu ülikooli ja teaduskeskust ning selle patroonid olid õiguskantsler Ülle Madise ja Milremi teadusdirektor Mart Noorma. Ürituse kodulehel (www.kustsatead.ee) sai anda vihjeid juhtumitest, kus poliitikute väited ei lähtu fakti-, tõendus- või teaduspõhistest argumentidest.

Vabaühenduste Liit kutsus kandidaate üles "järgima head valimistava, et kampaaniad oleksid sisukad ja eetilised ning aitaksid valijal teha tarka otsust". Hea valimistava järgi käitumist jälgisid vabatahtlikud nn "valimiste valvurid", kelleks 2019. aasta Riigikogu valimiste puhul olid Andrus Karnau, Anna Karolin, Helen Tammemäe, Mari-Liis Jakobson, Evelin Pärn-Lee, Tarmo Jüristo, Tõnis Saarts ja Urmas Vaino. Oma hinnanguid kampaaniale vahendati Facebooki ja ERR-i uudisteportaali kaudu. Ühtlasi oodatakse kõigilt inimestelt vihjeid võimalike ebaausate kampaaniavõtete kasutamise kohta.

Valimiskompassid
Eesti Rahvusringhääling (ERR), Delfi ja Postimees töötasid välja üldised valimiskompassid, mis olid mõeldud aitama valijal välja selgitada, mil määral tema vaated sarnanevad erinevate erakondade ja kandidaatide vaadetega. ERR-i valimiskompass ("Valijakompass") valmis koostöös Tartu Ülikooli Johan Skytte poliitikauuringute instituudiga, mille juhataja Mihkel Solvaku sõnul valiti kompassis sisalduvad väited nii, et need kataks võimalikult suurt hulka vaidlusküsimusi, sõnastades need viisil, mis sunnib inimest selget seisukohta võtma. Projekti kaasatud erakondade esindajad andsid iga väite kohta ka oma partei positsiooni, mida kompassi kasutajatel on võimalik lähemalt vaadata.

Delfi valimiskompassi ("Valimismootor") loomise juures osalesid Tallinna Ülikooli riigiteadlased, kes otsisid erakondade programmidest välja peamised valimisteemad, mis Riigikokku kandideerivaid poliitilisi jõude ühendavad või lahutavad, ja töötasid nende põhjal välja 20 valimisküsimust. Valimismootorisse kaasati vaid erakonnad, keda hinnati suutlikuks valimiskünnist ületama ja vähemalt teoreetiliselt valitsuse moodustamises osalema. Vabaerakond kritiseeris Delfi valimiskompassi mitmete parteide (Vabaerakond, Rohelised, Elurikkuse Erakond) välja jätmise eest. Andres Herkeli sõnul manipuleeris Delfi toimetus avalikkusega ja tekitas mulje, nagu poleks kolme nimetatud erakonda olemaski.

Postimehe valimiskompassi ("Hääleandja") küsimused valis välja Postimehe toimetus koos politoloog Martin Mölderiga, kes lähtus selle juures väärtushinnangute küsitlustest, mida oli Turu-uuringute AS-ilt tellinud Ühiskonnauuringute Instituut. Hääleandjat kritiseerisid Keskerakonna, Reformierakonna, Eesti 200, Sotsiaaldemokraatide ja Vabaerakonna esindajad, kes leidsid, et valimiskompass on kallutatud konservatiivsemate parteide lemmikteemade poole ja sisaldab probleemseid küsimusi. Samuti häiris neid küsimustiku seos konservatiivseks peetava Ühiskonnauuringute Instituudiga. Martin Mölder väitis, et küsimused on suures osas kopeeritud teistest rahvusvahelistest uuringutest, küsija maailmavaade ei määra vastaja vastuseid ja Turu-uuringud on küsitluste läbiviijana taganud nende kvaliteedi. Valimiskompassis kasutatud küsimuste neutraalsuse ja maailmavaate mõõdikuna kasutatavuse, Ühiskonnauuringute Instituudi rolli ning Mölderi selgituste paikapidavuse osas väljendasid kahtlust psühholoog Kenn Konstabel ja Eesti Sotsioloogide Liidu president Mai Beilmann. Politoloog Kristjan Vassil aga Hääleandja juures "väga kallutatud käitumist või kodeerimist" ei näinud ja ta tunnustas selle väärtuspõhist lähenemist.

Eesti Erametsaliit ning Metsa- ja Puidutööstuse Liit koostasid spetsiifilise metsanduseteemalise valimiskompassi, mis põhines erakondade nägemusel Eesti metsanduse tulevikust. Ajakiri Meremees pani kokku Eesti merenduspoliitika teemalise valimiskompassi. Eesti looma- ja looduskaitseorganisatsioonid MTÜ Loomus, Varjupaikade MTÜ ja Eesti Ornitoloogiaühing lõid kandidaatidele saadetud kolme loomakaitseteemalise küsimuse põhjal oma valimiskompassi.

Valimislubadused
Rahandusministeerium hindas erakondade valimisplatvormide lubaduste eeldatavat finantsilist mõju riigieelarvele ning realistlikkust, sealhulgas nende vastavust Eesti põhiseadusele ja Euroopa Liidu õigusele. Rahaliselt hinnatavate lubaduste tulude-kulude suhe võrreldes hetkel kehtiva riigieelarvestrateegiaga oli ministeeriumi analüüsi järgi kõige suuremas miinuses EKRE-l ja Sotsiaaldemokraatlikul Erakonnal, kelle lubaduste täitmine tooks vastavalt 2,8 ja 2,5 miljardi euro suuruse lisakulu. Kõige väiksemat lisakulu – vastavalt 0,7 ja 0,02 miljardit – tooksid kaasa Isamaa ja Elurikkuse Erakonna lubadused. Kõige kallimad üksiklubadused olid EKRE lubadused pensionid kahekordistada (lisakulu 594 miljonit) ja käibemaksu alandada (puudujääv tulu 570 miljonit). Samas selgitas ministeerium, et lubaduste maksumuste liitmine on tinglik ega ei ole korrektne, kuna lisaks rahaliselt mõõdetavatele lubadustele on parteidel veel palju muid lubadusi, mida on rahaliselt keeruline hinnata. Eesti põhiseaduse või Euroopa Liidu õigusega vastuolus olevaid lubadusi oli Rahandusministeeriumi hinnangul Eesti 200-l 7, EKRE-l 6, Vabaerakonnal 5 ja Sotsiaaldemokraatlikul Erakonnal 2. Keskerakonna, Reformierakonna ja Isamaa kõik lubadused olid seadustega kooskõlas.

Eesti Keskkonnaühenduste Koda avaldas koondhinnangu valimisprogrammide keskkonnalubadustele, leides, et keskkonnateemad olid neis varasematest aastatest enam esindatud ning esikohal olid metsanduse areng ning kliimaküsimused. Keskkonnaühendused esitasid erakondadele ka omalt poolt küsimusi viies suuremas keskkonnavaldkonnas (suurte investeeringute planeerimine, kliimamuutus ja energeetika, metsandus, maaomanike kaasamine looduse hoidmisse ning keskkonnatasud). Vastuseid hinnanud eksperdid (Veljo Volke, Teele Pehki, Kerli Kirsimaa, Asko Lõhmus, Tarmo Tüür, Siim Kuresoo, Siim Vahtrus, Aveliina Helm) pidasid keskkonna suhtes kõige vastutustundlikumateks Eestimaa Roheliste, Elurikkuse Erakonna ja sotsiaaldemokraatide seisukohti, kõige vähem vastutustundlikuks aga EKRE vastuseid.

Arvamusküsitlused

Erakondlikud eelistused

Küsitluse tulemused on välja toodud allolevas tabelis ajaliselt vastupidises järjekorras (uusim uuring on eespool). Iga küsitluse kõrgeima protsendiga erakonna (võrdse tulemuse korral mitme erakonna) tulemus on värvilisel taustal. Paksus kirjas on välja toodud valimiskünniseni küündivad erakonnad.

Erakondlikud välistused
Turu-uuringute AS küsitlustes uuriti ka seda, millise erakonna poolt valijad kindlasti ei hääletaks. Kõige ebapopulaarsem partei oli kuni 2018. aasta novembrini Keskerakond, kelle vastaste hulk oli aga kahanenud (oktoobris 43%, novembris 39%, detsembris 35% protsenti). Alates detsembrist tõusis kõige ebapopulaarsemaks erakonnaks EKRE, kelle vastu olijate hulk ületas partei toetajaid rohkem kui kaks korda (novembris 38%, detsembris 48%, 2019. aasta jaanuaris 43%).

Küsitlustulemused erinevates demograafilistes rühmades

Toetus peaministrikandidaatidele

Olulised valimisteemad
Postimehe tellimusel Kantar Emori poolt läbi viidud küsitluses (valim 1181, küsitlusperiood 14.–20.02.2019) pidas etteantud teemavaliku hulgast kõige olulisemaks valimisteemaks maksupoliitikat 28%, liberaalse ja konservatiivse maailmavaate väärtuskonflikti 20%, hinnatõusu ja aktsiise 16,5%, eestikeelset haridust 14,4%, hoolekande parandamist 6%, pensioni 2. sammast 4%, hallide passide tulevikku 2% ning keskkonna ja suurinvesteeringute vastasseisu 2% vastanutest. Kõrgema sissetulekuga vastajad pidasid maksupoliitika teemat olulisemaks kui madalama sissetulekuga inimesed. Maksupoliitika oli suhteliselt vähem tähtis mitte-eestlastele, kelle seas oli peamine valimisteema eestikeelse hariduse küsimus (27,2%), ning õpilastele ja tudengitele, kelle jaoks oli keskne valimisteema maailmavaateline väärtuskonflikt (22%).

Valimistulemus
Tulemused:

Pärast valimisi Eesti Rahvusringhäälingu poolt Turu-uuringute AS-ilt tellitud küsitluse kohaselt jäi valimistulemusega täiesti või üldiselt rahule 48% vastajatest, pigem või üldse mitte ei jäänud rahule 38% vastajatest. Tulemusega oli rahul 84% (sealhulgas 42% täiesti rahul ja 42% üldiselt rahul) Reformierakonna valijatest, 55% (12% ja 42%) Isamaa valijatest, 47% (11% ja 36%) EKRE valijatest, 42% (4% ja 38%) Sotsiaaldemokraatliku Erakonna valijatest, 36% (10% ja 26%) Eesti 200 valijatest ning 34% (4% ja 30%) Keskerakonna valijatest.

14.–21. märtsil Kantar Emori poolt Postimehe tellimusel korraldatud küsitluse järgi nõustusid oma hääletamisotsuse selgitamisel Reformierakonna valijad kõige sagedamini väitega, et "programm ja lubadused kattusid minu maailmavaatega" (53%) ning "olen alati seda erakonda toetanud" (48%), Keskerakonna valijad, et "olen alati seda erakonda toetanud" (48%) ning "programm ja lubadused kattusid minu maailmavaatega" (41%), EKRE valijad, et "programm ja lubadused kattusid minu maailmavaatega" (68%) ning "usaldusväärne/meeldiv erakond" (37%), Isamaa valijad, et "programm ja lubadused kattusid minu maailmavaatega" (42%) ning "usaldusväärne/meeldiv kandidaat" (41%), sotsiaaldemokraatide valijad, et "programm ja lubadused kattusid minu maailmavaatega" (52%) ning "usaldusväärne/meeldiv kandidaat" (39%), Eesti 200 valijad, et "programm ja lubadused kattusid minu maailmavaatega" (68%) ning "usaldusväärne/meeldiv erakond" (34%). Valimas mitte käinud inimesed põhjendasid seda kõige enam sellega, et "olen poliitikas/poliitikutes pettunud / niikuinii ei muutu midagi" (43%), "kampaania/agitatsioon on muutunud vastumeelseks" (32%) ja "puudub huvi poliitika vastu" (29%).

Valitsuskoalitsiooni moodustamine

Arvamusküsitlused
4. veebruaril 2019 avaldatud Turu-uuringute AS-i küsitluse kohaselt oli võimalikest valimisjärgsetest valitsuskoalitsioonidest kõige eelistatum Keskerakonna ja Reformierakonna liit, mida toetas 12% vastanutest. Oma seisukoht puudus 34% vastanutest.

Pärast valimisi (vahemikus 5.–11. märts) Ühiskonnauuringute Instituudi tellimusel Turu-uuringute AS-i poolt läbiviidud küsitluse järgi oli kõige suurem toetus (37%) Reformierakonna ja Keskerakonna koalitsiooni moodustamisele. Reformierakonna, Isamaa ja sotsiaaldemokraatide liidu sõlmimist toetas oma esimese eelistusena 30% ning Keskerakonna, EKRE ja Isamaa koalitsiooni 14% vastanutest. Võimalikest koalitsioonivariantidest olid kõige ebapopulaarsemad Keskerakonna, EKRE ja sotsiaaldemokraatide liit, mille 32% vastanutest märkis oma kõige viimaseks eelistuseks, ning Reformierakonna ja EKRE liit (30%). Reformierakonna ja Keskerakonna koalitsioon oli esimene eelistus 68% Keskerakonna valijatele. Reformierakonna, Isamaa ja sotsiaaldemokraatide valitsus oli esimene valik kõigi nende parteide valijatele (vastavalt 54%, 50% ja 58%). EKRE valijad toetasid enim (45%) Keskerakonna, EKRE ja Isamaa kolmikliitu.

12.–13. märtsil Postimehe tellimusel Kantar Emori poolt 752 inimese seas läbiviidud küsitluses toetas Reformierakonna, Isamaa ja sotsiaaldemokraatide koalitsiooni moodustamist 30,3% kõigist vastanutest. Ühtlasi oli see kõige populaarsem valik kõigi nende kolme partei toetajate seas. Reformierakonna ja Keskerakonna koalitsiooni toetas 28,5% kõigist vastanutest, sealhulgas 44% mitte-eestlastest. Seda pidasid parimaks valikuks Keskerakonna ja Eesti 200 toetajad. Keskerakonna, EKRE ja Isamaa koalitsiooni moodustamist eelistas 24,1% kõigist vastanutest, sealhulgas 8% mitte-eestlastest ja enamik EKRE toetajatest.

11.–15. märtsil Ühiskonnauuringute Instituudi tellimusel Norstati poolt läbiviidud küsitluses taheti inimestelt teada, millised parteid peaksid kuuluma nende arvates parima valitsuse koosseisu. Kõige sagedamini nimetasid vastajad oma eelistatud valitsuskoalitsiooni liikmena Reformierakonda (53%), kõige harvem EKRE-t (18%).

Erakondade seisukohad enne valimisi
Reformierakonna aseesimees Jürgen Ligi pidas 2018. aasta detsembris kõige tõenäolisemaks koalitsiooni moodustamist Keskerakonnaga, ent 2019. aasta veebruaris ütles Ligi, et selline koalitsioon pole tema jaoks eriti mõeldav. Hiljem ütles ta aga, et Reformierakonna ja Keskerakonna koalitsioon "võib olla mingis olukorras paratamatu. Mida vähem on erakondi koalitsioonis, seda lihtsam on otsuseid langetada." Põhimõtted, milles partei esimehe Kaja Kallase sõnul koalitsiooni sõlmimisel Keskerakonnaga kompromissile ei minda, olid 500-eurone tulumaksuvabastus kõigile ja sealt alates ühetaoline maksusüsteem, keelenõude säilimine kodakondsuse andmisel ning eestikeelne haridus alates lasteaiast. Ühtlasi teatas Kallas, et Reformierakond välistab koostöö EKRE-ga, kes tema väitel ohustab Eesti põhiseaduslikku korda ja võimude lahusust ning tahab Eesti Euroopa Liidust lahkumist. Suurimaks ohuks Eestile nimetas Kallas EKRE ja Keskerakonna koalitsiooni. 

Keskerakonna aseesimees Kadri Simson ütles, et nende esimene eelistus on teha uuesti koalitsioon Sotsiaaldemokraatliku Erakonna ja Isamaaga, erakonna esimees Jüri Ratas jättis oma koalitsioonieelistused aga lahtiseks. Põhimõtted, millest Ratase sõnul koalitsioonikõnelustel ei taganeta, olid vastuseis maksumuudatustele, millest ühiskonna enamuse asemel võidab vaid jõukam osa (sellisena kirjeldab ta Reformierakonna maksureformi), erakorralise pensionitõusu läbiviimine ja solidaarse tervishoiusüsteemi säilitamine. Samas ütles Ratas, et "erakond, kes lõikab päid maha, kes ei ole nõus teatud rahvuste või rassidega, see on minu jaoks võimatu nendega ühiselt koostööd teha ja EKRE on tõesti nii öelnud". Varem olid keskerakondlased Jaanus Karilaid ja Mihhail Korb avaldanud arvamust, et ka EKRE sobib potentsiaalseks koalitsioonipartneriks. 

Sotsiaaldemokraatliku erakonna esimees Jevgeni Ossinovski asus 2018. aasta oktoobris seisukohale, et valitsuskõlbulikkuseks peab EKRE loobuma seisukohtadest, millega Eesti liigub eemale demokraatliku õigusriigi printsiipidest ning tegi ühtlasi Reformierakonna ja Keskerakonna juhtidele üleskutse välistada igasugune koostöö EKRE-ga.

Isamaa esimees Helir-Valdor Seeder teatas, et neile oleks maailmavaateliselt kõige lähedasem Reformierakonna, EKRE ja Isamaa koalitsioon. Urmas Reinsalu, rääkides mitmete erakondade otsusest EKRE-ga koostöö välistada, teatas, et Isamaa on koostööks EKRE-ga valmis.

EKRE esimees Mart Helme ütles, et nad on valmis valitsuskoalitsiooni looma nii Reformierakonna kui ka Keskerakonnaga, püüdes samal ajal takistada Reformierakonna ja Keskerakonna omavahelise koalitsiooni tekkimist. Koalitsiooni mineku minimaalseks nõudeks seati piirivalve taastamine ning Keskerakonna puhul ka Ühtse Venemaaga sõlmitud koostööleppe tühistamine. Samas välistas Helme koostöö sotsiaaldemokraatidega.

Züleyxa Izmailova arvas, et Rohelistele on sobivamad koalitsioonipartnerid pigem Keskerakond ja sotsiaaldemokraadid kui parempoolsed parteid, kuid samas ei välistatud koostööd kellegagi. Roheliste "punaste joontena" nimetas Izmailova metsade raiet, Rail Balticut ja taastuvenergiale üleminekut.

Eesti 200 esimees Kristina Kallas teatas, et ta ei näe võimalusi koostööks EKRE-ga, kuna see eeldaks liberaalsetest väärtustest loobumist. Probleemseks pidas ta ka EKRE positsiooni Eesti julgeoleku ja liitlassuhete küsimuses.

Elurikkuse Erakonna kõneisik Artur Talvik sõnas, et Eesti poliitika nõrk koht on parteidevahelise koostöö vähesus ja vastandumine, mistõttu kellegagi, sealhulgas EKRE-ga, koostööd ei välistata.

Koalitsiooniläbirääkimised

4. märtsil kohtus valimised võitnud Reformierakonna delegatsioon Isamaa, Keskerakonna ja sotsiaaldemokraatide esindajatega ning tegi pärast seda, 6. märtsil, Keskerakonnale ettepaneku alustada läbirääkimisi koalitsiooni moodustamiseks. Kaja Kallase sõnul takistab koostööd Isamaa ja sotsiaaldemokraatidega nende kahe omavaheline keeruline suhe, koalitsioon Keskerakonnaga oleks aga stabiilsem ja esindaks suuremat hulka valijaid. Keskerakond lükkas 8. märtsil ettepaneku tagasi. Põhjuseks toodi Reformierakonna tulumaksuvabastuse muutmise soov, mis ei jätvat riigieelarvesse piisavalt vahendeid Keskerakonna lubaduste täitmiseks. Reformierakond tegi samal päeval uue ettepaneku koalitsioonikõneluste alustamiseks sotsiaaldemokraatidele ja Isamaale. Sotsiaaldemokraatlik Erakond nõustus pakkumisega tingimusel, et kõnelustel osaleb piisavalt osapooli enamusvalitsuse moodustamiseks.

11. märtsil otsustas Keskerakonna juhatus (häältega 13:4) teha koalitsiooniläbirääkimiste ettepaneku EKRE-le ja Isamaale, kes kutse samal päeval ka vastu võtsid. Jüri Ratase sõnul enne omavahelisi konsultatsioone eeltingimusi ei seata, kuid minnakse otsima "sidusust ja tasakaalu Eesti ühiskonnas". Taolise ettepaneku vastu olnud Raimond Kaljulaid astus protestiks Keskerakonna juhatusest välja. Algselt ütles EKRE aseesimees Martin Helme, et nende koalitsiooni mineku tingimus on ilmselt Kooseluseaduse tühistamine, pärast partei juhatuse istungit teatas aga esimees Mart Helme, et enne läbirääkimisi "punaseid jooni" ei tõmmata. Isamaa esimees Helir-Valdor Seeder põhjendas Keskerakonna kutse eelistamist sellega, et see tundus Reformierakonna omast avatum ning ilma "punaste joonteta".

29. aprillil andis peaminister Jüri Ratase juhitav Keskerakonna, EKRE ja Isamaa koalitsioonivalitsus (Jüri Ratase teine valitsus) ametivande ja astus ametisse.

Viited

Kirjandus
 "Riigikogu valimised 2019. Väärtuste tulek Eesti poliitikasse." Toimetaja Martin Mölder. Tartu, Tartu Ülikooli Kirjastus, 2019.

Välislingid
Vabariigi Valimiskomisjoni ja riigi valimisteenistuse ametlik valimiste info
Kust sa tead?
Valimiste valvurid

Valimiskompassid ja -mootorid
ERR-i valijakompass
Metsandusteemaline valimiskompass
Merendusteemaline valimiskompass
Loomakaitseteemaline valimiskompass
Delfi valimismootor
Postimehe hääleandja

Valimisprogrammide analüüsid
Rahandusministeeriumi analüüs valimisprogrammide finantsilistest lubadustest
Keskkonnaühenduste Koja analüüs parteide keskkonnateemalistest seisukohtadest

Valimisprogrammid
Reformierakonna valimisprogramm
Keskerakonna valimisprogramm
Sotsiaaldemokraatide valimisprogramm
Isamaa valimisprogramm
Vabaerakonna valimisprogramm
EKRE valimisprogramm
Roheliste valimisprogramm
Ühendatud Vasakpartei valimisprogramm
Elurikkuse Erakonna valimisprogramm
Eesti 200 valimisprogramm

Riigikogu valimised
2019. aasta valimised
2019. aasta Eestis