Serhi Bubka

Serhi Bubka (ukraina keeles Сергій Назарович Бубка; varem eesti keeles Sergei Bubka; sündinud 4. detsembril 1963 Vorošilovgradis) on Ukraina endine kergejõustiklane (teivashüppaja), alates 2002. aastast Rahvusvahelise Olümpiakomitee sportlaskomisjoni juht. Ta on olümpiavõitja ja kümnekordne maailmameister. Ta on teivashüppes endine maailmarekordiomanik (6,14 m).

Bubka uuendas maailmarekordit 35 korda (17 korda sisevõistlustel, 18 väljas). Esimesena maailmas 6 meetrit ületanud ja kuus esimest MM-i võitnud Bubka valitses tiitlivõistlustel 15 aastat ja võistles peaaegu vahetpidamata, nii suvel kui ka talvel. Ta on siiani ainus, kes on tulnud maailmameistriks kuuel MM-il.

Bubka on ületanud kõrguse 6 meetrit või rohkem kordi kui kõik ülejäänud inimesed kokku. 2009. aasta aprilli seisuga on Bubka hüpanud vähemalt 6 meetrit 45 juhul, kõik ülejäänud 42 juhul.

Sportlaskarjäär
Bubka esindas algul Nõukogude Liitu ja hiljem iseseisvunud Ukrainat. Ta kasutas mitme treeneri abi, kuid enim toetus Vitali Petrovile. Suuri auhinnasummasid silmas pidades, hiigelmakse vältides ja rahulikumaid treeninguolusid otsides elas Bubka karjääri viimastel aastatel perega Monte Carlos ja Saksamaal.

Bubkal olid suur kiirus, jõud ja akrobaatilised võimed. Tema keskmine kiirus teibakastile lähenedes oli 35,7 km/h. Ta haaras teibast kõrgemalt kui enamik teisi teivashüppajaid, mis võimaldas olla teibast lahti laskmise hetkel teistest kõrgemal, ehkki Bubka ise seda eriti ei tähtsustanud. Bubka tugevus tähendas seda, et ta võis võtta oma kaalu kohta suhteliselt jäiga ja raske teiba ning ta suutis selle korralikult paindesse joosta, mis äratõukel andis suurema hoo.

Bubka edu peamiseks tagatiseks oli tema tehniline meisterlikkus. Tema hüppestiili nimetatakse Petrovi-Bubka tehnikaks. Hüppestiil on asendite ja liigutuste järjestus, mis kirjeldab sportlase liikumist hüppel. Tavalised hüppestiilid keskenduvad teiba kindlale asetamisele teibaauku, et teivas maksimaalsesse paindesse ajada veel enne äratõuget, keskendub Petrovi-Bubka tehnika pigem teiba püstiajamisele teibaaugus. See võimaldab teiba sirgestumise ajal pärast äratõuget teiba potentsiaalset energiat tõhusamalt hüppajale tagasi anda.

Bubka esimene rahvusvaheline võistlus oli 1981. aasta Euroopa juunioride meistrivõistlused, kus ta saavutas 7. koha. Kui ta arvati 1983. aasta MM-i koondisse, ei tundnud teda veel õieti keegi. Kui ta tuli 5.70-ga maailmameistriks, oli see üllatus.

Kuid seda, et see polnud juhus, tõestas ta juba järgmisel aastal, parandades neli korda maailmarekordit välistingimustes ja kolm korda sisetingimustes. Esimesed maailmarekordid olid 15. jaanuaril 1984 Vilniuses ületatud 5.81 hallis ja 26. mail 1984 Bratislavas ületatud 5.85 staadionil. Tema viimasteks maailmarekorditeks jäid 21. veebruaril 1993 Donetskis hüpatud 6.15 hallis ja 31. juulil 1994 Sestrieres hüpatud 6.14 staadionil.

Nelja aastaga (1984–1988) parandas Bubka maailmarekordit 21 cm, rohkem kui eelmise 12 aasta jooksul oli maailmarekordit parandatud. 13. juunil 1985 ületas ta Pariisis esimesena maailmas 6 meetrit.

Peaaegu kõik oma rekordid püstitas Bubka väljaspool konkurentsi. Polnud kedagi, kes oleks tema rekordeid ohustanud. Seetõttu püstitas ta rekordeid suuresti auhinnaraha pärast. Ta parandas maailmarekordit tavaliselt ühe-kahe sentimeetri kaupa ja pärast rekordi püstitamist ei proovinud kunagi järgmist kõrgust, isegi kui ta rekordkõrguse suure varuga ületas, vaid võttis vastu maailmarekordi püstitamise eest ette nähtud auhinna. Järgmist maailmarekordit proovis ta alles järgmisel võistlusel. Sellepärast on teadmata, kui palju ta oleks oma võimete tipul olles võinud hüpata.

Dopinguskandaalidesse ta ei sattunud ning sai IAAF-i ja ROK-i silmis autoriteediks.

2001 valiti Bubka IAAF-i nõukogu liikmeks. 2002–2006 oli ta Ukraina Ülemraada saadik ning kuulus ülemraada noorte-, kehakultuuri-, spordi- ja turismikomisjoni. 2005–2022 oli ta Ukraina Rahvusliku Olümpiakomitee president. Alates aastast 2008 on Bubka ROK-i liige.

Tunnustus
Bubka valiti kolm aastat järjest, 1984–1986 NSV Liidu aasta sportlaseks. Ajakiri Track & Field News valis ta 1988. ja 1991. aasta meeskergejõustiklaseks.

Bubka pälvis Lenini ordeni ja 1985 Tööpunalipu ordeni. Ta on Bratislava, Donetski (1993), Donetski oblasti (2003), Luhanski (2008) ja Padua aukodanik. 2004 sai ta Donetski Riikliku Ülikooli ja 2005 Bulgaaria Riikliku Spordiakadeemia audoktoriks. Ukrainas on teda autasustatud ordeni "Teenete eest" III järguga 1994, II järguga 1997 ja I järguga 1999. 2001 nimetati ta Ukraina kangelaseks koos Riigi ordeni annetamisega. 2012. aastal pälvis Vürst Jaroslav Targa III järgu ordeni.

Isiklikku
Tema vanem vend Vassili Bubka oli samuti teivashüppaja. NSV Liidu koondisse Vassili ei pääsenud, aga pärast selle lagunemist Ukraina koondisse küll.

Saavutused

Olümpiamängudel 
1988  Seoulis
  olümpiavõitja teivashüppes 5.90

Maailmameistrivõistlustel 
1983  Helsingis
  maailmameister teivashüppes 5.70
1987  Roomas
  maailmameister teivashüppes 5.85
1991  Tōkyōs
  maailmameister teivashüppes 5.95
1993  Stuttgardis
  maailmameister teivashüppes 6.00
1995  Göteborgis
  maailmameister teivashüppes 5.92
1997  Ateenas
  maailmameister teivashüppes 6.01

Sisemaailmameistrivõistlustel 
1985  Pariisis
  maailmameister 5.75
1987  Indianapolis
  maailmameister 5.85
1991  Sevillas
  maailmameister 6.01
1995  Barcelonas
  maailmameister 5.90

Bubka maailmarekordid

Välislingid 

 
Legendaarne Sergei Bubka kandideerib ROKi presidendiks, Postimees, 28. mai 2013

Viited 

Ukraina kergejõustiklased
Nõukogude Liidu teivashüppajad
Tööpunalipu ordeni kavalerid
Sündinud 1963