joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kullo Vende

Kullo Vende (sündinud 12. veebruaril 1939 Tartus) on eesti keeleteadlane ja tõlkija.

Hariduskäik
Vende lõpetas 1957. aastal Elva Keskkooli, 1962 Tartu Riikliku Ülikooli inglise filoloogina, 1968 Keele ja Kirjanduse Instituudis aspirantuuri, filoloogiakandidaat (1974, ENSV Teaduste Akadeemia) väitekirjaga "Eesti vokaalide põhitooni mõjustavaid foneetilisi tegureid". Täiendanud end 1978 ja 1984 Moskvas Thorezi-nimelises Võõrkeelte Pedagoogilises Instituudis, 1987 Inglismaal Surrey ülikoolis.

Töökäik
Ta oli 1962–1963 Eesti Põllumajanduse Akadeemia keelte kateedri inglise keele õpetaja, 1963–1964 kirjandusmuuseumi teadur, 1964–1965 Tartu 2. Keskkooli inglise keele õpetaja, 1968–1975 Keele ja Kirjanduse Instituudi nooremteadur, 1975–1981 Tallinna Pedagoogilise Instituudi inglise keele kateedri vanemõpetaja, 1981–1991 dotsent, 1991–1992 Keeleameti nõunik, 1992–1998 presidendikantselei tõlketoimetaja, 1998–1999 TEA kirjastuse peatoimetaja, 1999–2004 Euroülikooli tõlketeaduskonna professor ja dekaan; 2005. aastast pensionil.

Loengukursused: inglise keele ajalugu, tõlketeooria ja -praktika, sissejuhatus keeleteadusse, üld- ja inglise keele foneetika; pidanud loenguid ka üldhariduskoolide inglise keele õpetajatele.

Liikmesus
Emakeele Seltsi (1971) ja International Society of Phonetic Sciences liige (1983–2001).

Teadustöö
Kullo uurimisvaldkond on foneetika (eelkõige eesti keele prosoodika katseline uurimine).

Publikatsioonid
Umbes 30 teadustrükist, koostanud õppevahendeid.
 Финно-угорская транскрипция (ФУТ) в историческом аспекте и в сопоставлении с международным фонетическим алфавитом (МФА). Tallinn 1967
 Intrinsic pitch of Estonian vowels: measurement and perception. // Est. Papers in Phonetics (1972)
 Intonation of question and answer in Estonian. I. Perceptual analysis. // Est. Papers in Phonetics (1975)
II. Synthetic stimuli. // Est. Papers in Phonetics (1981)
 The basic intonation contours of the principal communicative types of utterances in English and Estonian. // In Honor of Ilse Lehiste. Dordrecht 1987
 Intonatsiooni tähistamisest inglise ja eesti keeles. // Ars Grammatica 1986. Tallinn 1987
 A contrastive study of word stress in English and Estonian loanwords. // Foreign Language in the Classroom. Tallinn 1991
 Basic Estonian-English Dictionary for Learners of Estonian. The First Thousand Estonian Words. Tallinn 2010

Tõlked ja toimetustööd
Tõlkinud raamatuid jm muid trükiseid inglise jt keeltest (sh K. Häkkineni "Keeleteaduse alused". Tallinn 2007), olnud mitme väljaande (sh "Inglise-eesti tehnikasõnaraamat", 2000; "E nagu Eesti: eesti keele õpik algajaile", 1998; "Saame tuttavaks! Estonian for Beginners", 2009 jm) toimetaja, üks ENE artiklite autoritest.

Tunnustus
 2001 Valgetähe V klassi teenetemärk

Isiklikku
Tema isa oli sõjaväelane Jakob Vende, poolvend isa esimesest abielust oli insener ja koduloolane Valdeko Vende.

Viited

Välislingid

Eesti keeleteadlased
Eesti Maaülikooli õppejõud
Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna vilistlased
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1939
Johannes Valgma

Johannes Valgma (aastani 1935 Johannes Watmann; 4. august 1908 Põltsamaa – 1. jaanuar 1975 Tallinn) oli eesti pedagoog ja keeleteadlane.

Haridus 
Valgma lõpetas 1926 Põltsamaa Gümnaasiumi, 1934 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna. Oli 1934–1938 Viljandi Tütarlastegümnaasiumi ja Saaremaa Ühisgümnaasiumi eesti keele ja kirjanduse õpetaja, aastast 1938 Tartus keskkooliõpetaja, 1940-1941 Tartu IV keskkooli (Hugo Treffneri Gümnaasium) direktor, 1948–1952 Tallinna Õpetajate Instituudi ja 1952–1959 ning 1962–1966 Tallinna Pedagoogilise Instituudi eesti keele ja kirjanduse kateedri vanemõpetaja, 1966–1974 dotsent, 1959–1962 |Eesti NSV Pedagoogika Teadusliku Uurimise Instituudi eesti keele, kirjanduse ja ajaloo sektori juhataja.

Uurimisvaldkonnad 
Valgma uurimisvaldkonnad olid eesti keele grammatika ja õppemetoodika.

Töökohad 
Valgma oli Eesti NSV haridusministeeriumi eesti keele ja kirjanduse komisjoni liige ja kauaaegne esimees. Ta koostas mitukümmend eesti keele õpikut ja keelekäsiraamatut, millest paljud ilmusid kordustrükkides. Oma tegevuse viimastel aastatel oli ta ka vabariigi õigekeelsuskomisjoni liige.

Tunnustus
 1967 – Eesti NSV teeneline õpetaja

Teoseid 
 Eesti keele õigekirjutus ja kirjavahemärkide tarvitamine. Tallinn, 1957;
 Kirjavahemärgid. Tallinn, 1960;
 Interpunktsiooni metoodika küsimusi. Tallinn, 1963;
 Eesti keeleõpetuse reeglid. Tallinn, 1963, 3 1971;
 Stiiliharjutustik. Tallinn, 1966, 1982;
 Sõnastusõpetuse algmed. Tallinn, 1965, 1973;
 Eesti keele grammatika (kaasautor N. Remmel). Tallinn, 1968, 1970;
 Eesti keele ortograafia programmeeritud õpik. Tallinn, 1969;
 Eesti keele morfoloogia programmeeritud harjutustik. Tallinn, 1973, 1992;
 Kirjuta õigesti! Tallinn, 1974.

Välislingid

Eesti keeleteadlased
Eesti pedagoogid
 Tartu Ülikooli õppejõud
 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna vilistlased
Eesti NSV teenelised õpetajad
 Hugo Treffneri Gümnaasiumi direktorid
Sündinud 1908
Surnud 1975
Meeli Sedrik

Meeli Sedrik (7. oktoober 1968 Kärdla, Hiiumaa – 14. mai 2022) oli eesti keeleteadlane.

Haridus 
Meeli Sedrik lõpetas 1987. aastal Kärdla Keskkooli, 1992. aastal Tartu Ülikooli eesti keele ja kirjanduse alal ja 1994. aastal Tartu Ülikooli magistriõpingud eesti keele alal.

Töökohad 
Sedrik oli 1993 vahetusüliõpilane ja CIMO stipendiaat Turu Ülikoolis, 1997–1998 Svenska Instituteti stipendiaat Uppsala Ülikoolis, 1994 Tartu Ülikooli eesti keele õppetooli ja 1995 Turu Ülikooli õppeülesande täitja, 1995–1996 Tartu Ülikooli eesti keele õppekooli erakorraline assistent, 1996–1997 ja 1999–2000 erakorraline lektor, 2000–2002 õppeülesande täitja, 2000–2003 Eesti Õiguskeele Keskuse keeletoimetaja, 2003–2008 Eesti Keele Instituudi (EKI) teadur, 2008–2013 EKI leksikograaf ja 2013–2022 EKI vanemleksikograaf. Ta oli Emakeele Seltsi liige (aastast 1995).

Uurimisvaldkonnad
Sedriku uurimisvaldkonnad olid eesti murrete sõnavara ja keelekontaktid.

Teoseid
 Hiidenmaan murteiden sanasto: yhteydet Itämeren alueen kieliin. // Itämerensuomalainen kulttuurialue. Castrenianumin toimitteita 49, 98−106. Helsinki, 1995.
 Swedish loanwords common to Estonian Hiiumaa dialects and south-western Finnish dialects. // Finnisch-Ugrische Sprachen in Kontakt. Vorträge des Symposiums aus Anlass des 30-jährigen Bestehens der Finnougristik an der RijksUniversiteit Groningen. 21.–23. november 1996. Maastricht 1997;
 Hiiu murrakute kontaktidest eestirootsi murretega. Taustast. // Õdagumeresoomõ veeremaaq. Läänemeresoome perifeeriad. Võru Instituudi toimetiseq 6. Võro, 1999;
 trintsid (Emmaste kihelkonnast pärit murdekeelend). // Emakeele Seltsi aastaraamat 1998–1999. Tartu, 2000;
 reimand. // Emakeele Seltsi aastaraamat 2005. Tartu, 2006.
 "Eesti etümoloogiasõnaraamat", EKSA, 2012. Üks autoreid.
 Trips, traps, trull, sina oled kull. // Keel ja Kirjandus 2019/6, 480−492. (koos Udo Uiboga)
 Meremehel piab olema kümme `keṕsi. // Keel ja Kirjandus 2021/7, 644−650.
 Paul Kokla "Hiiu sõnaraamat". Eesti Keele Sihtasutus, 2015 (toimetaja)
 Järvi Kokla "Hiiu keele raamand". HIIU ÖKO, 2016 (toimetaja)

Tunnustused
Aastal 2020 pälvis ta koos kolleeg Udo Uiboga ajakirja Keel ja Kirjandus lühikirjutiste kategoorias aastaauhinna.

Välislingid
Meeli Sedrik Eesti Teadusinfosüsteemis
IN MEMORIAM: Meeli Sedrik

Eesti keeleteadlased
 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1968
Surnud 2022
Mari Mets

Mari Mets (sündinud 19. märtsil 1978 Põlvas) on eesti keeleteadlane.

Haridus
Mets lõpetas 1996 Põlva Ühisgümnaasiumi, 2000 Tartu Ülikooli eesti ja soome-ugri filoloogia erialal, 2004 Tartu Ülikoolis magistrantuuri, 2010 doktorantuuri. Ta on magister eesti ja soome-ugri keeleteaduse alal (2004, Tartu Ülikool) väitekirjaga "Võru kõnekeel: nud-partitsiibi tunnuse varieerumine Vastseliina murrakus", doktorikraad samal alal (2010, Tartu Ülikool) väitekirjaga "Suhtlusvõrgustikud reaalajas: võru kõnekeele varieerumine kahes Võrumaa külas".

Töökohad
Mets oli 2001–04 Riigikogu Kantselei dokumendiosakonna stenogrammitalituse toimetaja, 2004–06 Tartu ülikooli eesti ja üldkeeleteaduse instituudi õpetaja ja 2005–06 Tartu Ülikooli Lõuna-Eesti keele- ja kultuuriuuringute keskuse kuraator, 2006–08 Tartu Ülikooli keeleteaduse ja -tehnoloogia doktorikooli erakorraline teadur, 2008– eesti ja üldkeeleteaduse instituudi teadur.

Emakeele Seltsi liige (2001–).

Uurimisvaldkonnad
Metsa uurimisvaldkonnad on keele varieerumine, võru (kõne)keel, morfoloogia, suhtlusvõrgustikud. Esimesi suhtlusvõrgustiku meetodi rakendajaid keeleteaduses.

Teoseid
 Eesti murrete korpus ja kolme murde sagedasema sõnavara võrdlus (kaasautor). // Keele kannul. Pühendusteos Mati Erelti 60. sünnipäevaks. Tartu, 2001;
 Võru ja setu kõnekeele mineviku kesksõnade tunnused: kas tegelik keelekasutus vastab võru kirjakeele normile? // Tartu Ülikooli Lõuna-Eesti Keele- ja Kultuuriuuringute Keskuse aastaraamat I (2005);
 Sõnaliigituse küsimusi eesti murrete korpuse põhjal (kaasautor). // Keele ehe. Tartu, 2006;
 South Estonian written standard and actual spoken language: variation of the past participle markers. // Ling. Uralica XLIII (2007) 3;
 Suhtlusvõrgustikud võrukeste keelelise käitumise tõlgendajaina (kaasautor K. Praakli). // Keel ja Kirjandus (2007) 10;
 Suhtlusvõrgustike mõjust võru kõnekeelele. // Oma Keel (2010) 2.
Üle 20 teadustrükise.

Välislingid
Mari Mets Eesti Teadusinfosüsteemis

Eesti keeleteadlased
 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna vilistlased
 Tartu Ülikooli õppejõud
Sündinud 1978
Meelis Mihkla

Meelis Mihkla (sündinud 6. juulil 1955 Tallinnas) on eesti keeleteadlane, -tehnoloog ja foneetik. Ta on Eesti Keele Instituudi vanemteadur.

Haridus 
Mihkla lõpetas 1973. aastal Tallinna 2. Keskkooli, 1978 Tallinna Polütehnilise Instituudi automatiseeritud juhtimissüsteemide erialal, 2001 Tartu Ülikoolis magistrantuuri, 2008 doktorantuuri. Ta on magister eesti ja soome-ugri keeleteaduse alal (2001, Tartu Ülikool) väitekirjaga "Eesti keele tekst-kõne süntees", doktorikraad üldkeeleteaduse alal (2008, Tartu Ülikool) väitekirjaga "Kõne ajalise struktuuri modelleerimine eestikeelsele tekstkõne sünteesile".

Töökohad
Mihkla oli 1977–80 Keele ja Kirjanduse Instituudis arvutuslingvistika sektori insener ja vaneminsener, 1980–92 Küberneetika Instituudi arvutustehnika erikonstrueerimisbüroo insener-programmeerija, 1993–2006 Eesti Keele Instituudi haldusdirektor ja vanemteadur, 2005–07 teadur, 2008– vanemteadur.

Riikliku programmi "Humanitaar- ja loodusteaduslikud kogud" juhtkomitee liige (2004–08). Emakeele Seltsi (2005–) ja Eesti Rakenduslingvistika Ühingu liige (2007–).

Uurimisvaldkonnad
Mihkla uurimisvaldkonnad on kõnesüntees, kõneüksuste andmebaasid ja kõnekorpused, kõneprosoodia. Olnud mitme uurimis- ja arendusprojekti juhatajat, loonud kõnesünteesi tarkvara, konstrueerinud raadioringhäälingule spetsiaalseid kõnesüntesaatoreid.

Tunnustus
 Eesti Vabariigi teaduspreemia (2003).

Välislingid
Meelis Mihkla Eesti Teadusinfosüsteemis

Eesti keeleteadlased
Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1955
Reili Argus

Reili Argus (sündinud 16. novembril 1967 Saku vallas Harjumaal) on eesti keeleteadlane.

Haridus
Argus lõpetas 1986 keskkooli, 1994 Tartu Ülikooli eesti ja soome-ugri filoloogia erialal, 1998 Tallinna Pedagoogikaülikoolis magistrantuuri, 2008 Tallinna Ülikoolis doktorantuuri.

Ta on magister eesti filoloogia alal (1998, Tallinna Pedagoogikaülikool) väitekirjaga "CHILDES’i eesti andmepank ja selle suhtluskeskne analüüs", doktorikraad samal alal (2008, Tallinna Ülikool) väitekirjaga "Eesti keele muutemorfoloogia omandamine".

Töökohad
Oli 1988–1990 Kuusalu keskkooli õpetaja, 1990–1995 Eesti Rahvusraamatukogu fondihoidja, 2000–2002 SDI Media keeletoimetaja, 2002–2007 Tallinna Ülikooli eesti filoloogia osakonna lektor, 2008–2009 eesti keele ja kultuuri instituudi lektor, 2009–2011 dotsent, 2011–2012 instituudi direktor, 2011– professor. Peamised loengukursused: eesti keele ortograafia, leksikoloogia, keeletoimetamine ja korrektuur, esimese keele omandamine.

Mitme rahvusvahelise projekti (Crosslinguistic Study of Language Acquisition jt) täitja. Emakeele Seltsi aastaraamatu peatoimetaja (2021–) ja ajakirja Oma Keel toimetaja (2008–2020). Emakeele Seltsi liige (1994–), Eesti Rakenduslingvistika Ühingu asutajaliige (2004–), Emakeele Seltsi keeletoimkonna liige (2010–).

Uurimisvaldkonnad
Arguse uurimisvaldkond on eesti keele omandamine. Ta on uurinud muutemorfoloogiat ja 3–5-aastaste laste keelelise arengu leksikaalseid ja grammatilisi seaduspärasusi, tegelenud Eesti lastekeele korpuse alamkorpuste loomise ja korpuste kasutusvõimaluste populariseerimisega.

Teoseid
 Morfoloogia areng keele omandamise varasel etapil: kolmikud ja üksik laps. // Väikelaps ja tema kasvukeskkond II. Tallinn, 2001;
 Eesti keele käändesüsteemi omandamine: esimestest sõnadest miniparadigmadeni. // Emakeele Seltsi aastaraamat 49 (2004);
 Kolmikute keeleline areng ja individuaalsed erinevused muutemorfoloogia omandamisel. // Keel ja Kirjandus (2007) 3;
 Psühholoogiline katse eesti keele objekti käändevahelduse omandamise uurimise meetodina. // Emakeele Seltsi ar 54 (2008);
 Eesti keele ajakategooria omandamisest – ajavormid ja ajasõnad. // Eesti Rakenduslingvistika Ühingu aastaraamat.
Üle 20 teadustrükise.

Välislingid
Reili Argus Eesti Teadusinfosüsteemis

Eesti keeleteadlased
Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna vilistlased
Tallinna Ülikooli vilistlased
Tallinna Ülikooli professorid
Sündinud 1967
Anu Treikelder

Anu Treikelder (kuni 1985 Anu Laidsalu, sündinud 22. oktoobril 1961 Tallinnas) on eesti keeleteadlane.

Haridus
Ta lõpetas aastal 1985 Tartu Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna prantsuse filoloogina. Treikelder on magister ajaloolise keeleteaduse alal (1997, Pariisi VII Ülikool) väitekirjaga "L’emploi du passé composé dans Le voyage de saint Brendan de Benedeit (12e s.)". Tal on doktorikraad prantsuse keele ja kirjanduse alal (2006, Tartu Ülikool) väitekirjaga "Le passé composé de l’ancien français: sémantique et contexte. Une étude sur corpus en contraste avec le passé composé en français moderne".

Töökohad
Treikelder oli 1980–1991 Tartu ülikooli vanemõpetaja, 1991– lektor.

Ajakirja Synergies Pays riverains de la Baltique toimetuskolleegiumi liige.

Uurimisvaldkonnad
Treikelderi uurimisvaldkonnad on ajalooline keeleteadus, kontrastiivlingvistika, semantika. Tõlkinud prantsuse, vanaprantsuse ja ladina keelest.

Teoseid
 Quelques observations sur l’emploi de l’adverbial ad + complément de durée + que en ancien français. // Acta Univ. Stockholmiensis, Romanica Stockholmiensia 19 (2000);
 Passé composé français et täisminevik estonien (kaasautorid M. Tamm, E. Toulouze). // Contrastes et dialogues. // Studia Romanica Tartuensia I. Tartu, 2001;
 Encapsulation d’événements dans le Conte du Graal de Chrétien de Troyes. // Romansk Forum 16 (2002) 2;
 Prantsuse keele grammatika. Tallinn, 2003, ²2006;
 Quelques réflexions sur l’étude du passé composé en français médiéval. // Synergies Pays Riverains de la Baltique 2 (2004);
 Féminisation des noms de métiers dans Le Monde, Libération et Le Figaro (kaasautorid M. Käsper, S. Sarv). // Sêméion, 6 (2008).
U 20 teadustrükist.

Välislingid
Anu Treikelder Eesti Teadusinfosüsteemis

Eesti keeleteadlased
Tartu Ülikooli filoloogiateaduskonna vilistlased
 Tartu Ülikooli õppejõud
Sündinud 1961
Alma Koskel

Alma Mathilde Koskel (kuni 1935 Johanson; 25. mai (vkj) / 6. juuni 1886 Painküla, Jõgeva vald, Laiuse kihelkond, Tartumaa – 30. aprill 1942 Tartu) oli eesti tarbekunstnik (eelkõige tekstiilikunstnik), pedagoog ja koolijuhataja.

Elulugu
Sündis käsitöölise peres, õppis Painküla külakoolis, aastatel 1894–1904 A. Salomoni tütarlastekoolis Tartus, 1907–1910 mitmes käsitöö- ja kudumiskoolis Soomes, lõpetas 1910. aastal Helsingis Soome Kunstiühingu Joonistuskooli.   

Oli aastatel 1905–1907 koduõpetaja Võrumaal, 1910–1918 Tartu Naisseltsi käsitöö- ja kudumiskursuse juhataja ning 1919–1942 Tartu Naisühingu Kutsekooli juhataja.

Ajakirja Naiste Töö ja Elu toimetuse liige, Käsitöölehe kaastööline alates 1912. aastast ja tegevtoimetaja aastatel 1917–1923.

Kunstiühingu Pallas asutajaliige 1918. aastal ja liige 1919. aastani.

Oli aktiivne naisliikumise tegelane ja aastatel 1936–1940 Kodumajanduskoja liige. 

Teise Saksa okupatsiooni ajal vahistati süüdistatuna spionaažis ning hukati 30. aprillil 1942 tõenäoliselt Tartus.

Looming
Tegutses tekstiilikunstniku ja portselanimaalijana. Esines näitustel alates 1909. aastast.

Teoseid
"Taimevärvide õpetus". Tartu 1918

Viited

Kirjandus
Väino Sirk. "Koskel, Alma Mathilde, tekstiilikunstnik ja pedagoog". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 205–206

Välislingid
Kaalu Kirme. "Uks unustatud nimi: Alma Koskel-Johanson". Sirp ja Vasar nr 39, 29. september 1967. Lk 3
Eesti ajakirjanduse biograafiline leksikon 1689–1940. Tööversioon seisuga 1. detsember 2015. Elulood A – Lekstein. Lk 163 - 164

Eesti tarbekunstnikud
Eesti tekstiilikunstnikud
Eesti õpetajad
Eesti kunstipedagoogid
Eesti koolijuhid
Eesti feministid
Kodumajanduskoja liikmed
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1886
Surnud 1942
Lõunakeskuse jäähall

Astri Arena on Tartu Lõunakeskuses asuv uisuväljak. Seal mängib oma kodumänge jäähokiklubi Tartu Välk 494.

Tartu spordiehitised
Josefa de Iturbide y Huarte

Josefa de Iturbide y Huarte (22. detsember 1814 – 5. detsember 1891) oli Mehhiko printsess (1822) ja printsess Iturbide (1865). 

Ta oli esimese Mehhiko keisri Agustín I ja keisrinna Ana Maria tütar.
Rõbinski veehoidla

Rõbinski veehoidla (vene keeles Рыбинское водохранилище) on paisjärv Venemaal Volga jõel, Šeksna jõe suudmealal.

Veehoidla pindala on 4580 km² ja maht 25,4 km³. See jääb Tveri, Vologda ja Jaroslavli oblasti alale.

Rõbinski veehoidla rajati 1930. aastate lõpus ja 1940. aastate alguses. Tammi ehitamist alustati 1935. aastal ja aprillis 1941 alustati veehoidla täitmist. Rajamise ajal oli see maailma suurim tehisveekogu.

Veehoidla lõunakaldal asub Rõbinski hüdroelektrijaam.

Venemaa järved
Veehoidlad
Ilyashev & Partners Õigusbüroo

Ilyashev & Partners Õigusbüroo OÜ on õigusbüroo, mis osutab õigusteenuseid kõigis peamistes õiguse valdkondades. Ettevõttel on kontorid Ukrainas, Venemaal ja Eestis. Sellel on suurim võrguesindus Ukrainas.

Ajalugu 
Ettevõte on asutatud 1997. aastal Kiievis Ukrainas. 1999. aastal avati esimene piirkondlik kontor Harkivis.

2013. aastal avati kontor Dnipros.

2016. aastal avati filiaal Tallinnas.

2017. aastal hakkas ettevõte ametlikult vastu võtma tasu bitcoin'ides.

2019. aasta oktoobris avas "Ilyashev & Partnerid" oma kontori Odessas, seejuures muutudes Ukrainas suurimaks juriidiliste ettevõtete võrgustikuks.

Kaasused 
2003. aastal osales ettevõte RE-le Antonov kuuluva Kanada ja Belgia valitsuse seeria An-124-101 (Ruslan) lennukite aresti alt vabastamises. Lennukid tagastati pärast 19-kuulist aresti all hoidmist ja kohtulikku arutamist.

2007. aastal oli ettevõte Ukraina suurima veetranspordiettevõtte Ukrrichflot omandamise lepingu saatja, samal aastal nõustas ettevõtet Antonov 600 miljoni dollari suuruse lepingu sõlmimisel NATO-ga.

2010. aastal tegi Ilyashev & Partnerid juriidilist ekspertiisi ettevõtte PZU Ukraina jaoks, mis esmakordselt paigutas oma aktsiad Varssavi fondibörsile. PZU meelitas vahendeid 1,99 miljardi dollareid, mis oli 2010. aastal suuruselt teine tehing Euroopa turul.

2019. aasta detsembris esindas ettevõte edukalt juhtiva tööriistade ja seadmete riikliku tarnija Budpostach huve konflikti - ettevõtte laos toimunud tulekahju kindlustuslahenduses. Ettevõte haldas kindlustushüvitisi, mida maksti oma kliendile, kellest sai 2019. aastal Ukraina kindlustusturul suurim ja Ukraina ajaloos üheks suurematest.

Saavutused 
Juriidiliste ettevõtete Top 50 alates 1999

Ukraina juriidiliste ettevõtete Top 3 (2019)

Parimad Ukrainas konfliktide lahendamises Chambers Global arvates (2019, 2020)

Viited
Bezau

Bezau on alev ja vald (saksa Marktgemeinde) Bregenzerwaldis Austria Vorarlbergi liidumaal Bregenzi ringkonnas. Bezau on aastaringselt populaarne turismisihtkoht oma läheduse tõttu suusakuurortidele ja matkaradadele. Selle maaliline kirik on ehitatud 1906. aastal ja on pühendatud Pühale Jodokile. Veel üks vaatamisväärsus on kohaliku ajaloo muuseum (Heimatmuseum), mis asub traditsioonilises puidust kodus.

Ajalugu 

Bezaud on esmakordselt mainitud kui "Baezenowe" 1249. aastal. Oma kiriku ehitamisega 1497. aastal sai Bezaust autonoomne kogudus. 1656. aastal asutati kaputsiinide klooster. Alates 1806. aastast on Bezaus töötanud Bregenzerwaldi piirkonna ringkonnakohus. 1902. aastal avati 35,32 km pikkune kitsarööpmeline raudtee Bregenzerwaldbahn. See raudtee ühendas Bregenzit Bezauga kuni 1983. aastani.

Sõpruslinn 

 Heiden, Šveits

Tuntud inimesi 

 Anton Innauer (*1958), suusahüppaja

Viited 

Vorarlbergi liidumaa vallad
Rootsi 25-öörine münt

Rootsi 25-öörine münt on Rootsi endine väike münt.

25-ööriseid vermiti 1855–1871 750-tuhandikulisest, 1874–1941 600-tuhandikulisest ja 1943–1961 400-tuhandikulisest hõbedast. Niklist 25-ööriseid vermiti aastail 1921, 1940, 1941, 1946, 1947 ja pidevalt alates 1962. aastast kuni 1984. aastani. 25-öörised kehtisid kuni 30. juunini 1985 ja kaotasid kehtivuse sama aasta 1. juulist.

Välislink
Silverklubben

Raha
Rootsi majandus
Nguyễn

Nguyễn on vietnami perekonnanimi.

Nime kandjaid 
Bi Nguyen, naissportlane
Dustin Nguyen, vietnami näitleja
Nguyễn Ngọc Trường Sơn, vietnami maletaja
Nguyễn Huệ
Scotty Nguyen, pokkerimängija
Nguyễn Tấn Dũng, Vietnami poliitik
Nguyễn Minh Triết
Nguyễn Xuân Phúc
Nguyễn Công Phượng
Nguyễn Phú Trọng

Perekonnanimed
Tõnis Sildaru

Tõnis Sildaru (sündinud 10. augustil 1981) on Eesti suusatreener, Kelly Sildaru ja Henry Sildaru isa, kes mõlemad suusatavad (vigursuusatamine).

Ta lõpetas aastal 2001 Tallinna Väike-Õismäe Keskkooli.

Viited 

Eesti inimesed
Sündinud 1981
Hard

Hard on alev ja vald (saksa Marktgemeinde) Austria Vorarlbergi liidumaal Bregenzi ringkonnas otse Bodeni järve ääres. Hardi vaatamisväärsuste hulka kuuluvad Strandbad ja Grünerdamm. Hard on kuulus ka oma rulapargi poolest.

Brasiilia aukonsulaat asub Hardis.

Ajalugu 

7. sajandi paiku asusid alemannid Mittelweiherburgi lähistele. See oli esimene asupaik selles piirkonnas. Bodeni järve lähistel puhastati 1200. aasta paiku suur ala metsast, kuhu ehitati uus küla: Hard (vanaülemsaksa keeles "mets"). Hardi valda on esmakordselt mainitud 1249. aastal paavst Innocentius IV vabastamiskirjas Mehrerau kloostrile.

1794. aastal avas Samuel Vogel Alsace'ist Hardis esimese tekstiilivabriku. 1802. aastal tühistati "Allmenden" (ühismaa). Selle tulemuseks olid privaatsed põllud, karjamaad ja metsad, mida oldi kasutatud umbes 1000 aastat. 1997. aastal avati Mittelweiherburgis riidetrüki muuseum.

Harder Schwabenkinder (Švaabilapsed) 

17. sajandist 20. sajandi alguseni saatsid vaesed Vorarlbergi talunikud oma lapsi Švaabimaale hooajatöödele. Neid lapsi kutsuti "Schwabenkinder", tegevust ennast aga "Schwabengehen".

Viited 

Vorarlbergi liidumaa vallad
Helen Hayes

Helen Hayes MacArthur (neiupõlves Brown, tuntud kui "Ameerika teatri esimene leedi"; 10. oktoober 1900 – 17. märts 1993) oli Ameerika Ühendriikide näitleja, kelle karjäär kestis 80 aastat. Ta oli üks 15 inimesest, kes on võitnud nii Emmy, Grammy, Oscari kui ka Tony auhinna (nn EGOT-i). Aastal 1986 sai ta president Ronald Reaganilt riigi kõrgeima tsiviil-teenetemärgi Presidential Medal of Freedomi. Aastal 1988 sai ta aumärgi National Medal of Arts.

Washingtoni teatriauhind Helen Hayes Award, mida on alates 1984. aastast igal aastal antud, on nimetatud Hayesi auks. Aastal 1955 nimetati New Yorgi Theater Districti Broadway teatrikompleksis asunud Fulton Theater ümber Helen Hayes Theatre'ks. Kui Helen Hayes Theatre 1982. aastal kinni pandi, nimetati lähedalasunud Little Theatre tema järgi ümber. Helen Hayest peetakse üheks 20. sajandi parimaks näitlejannaks.

Viited

Ameerika Ühendriikide näitlejad
Sündinud 1900
Surnud 1993
Kartong

Kartong on paks paber või õhemat sorti papp, mille grammkaal jääb 170–600 g/m2 vahemikku.

Enamasti mitmest kihist kartongi toodetakse ühe- või kahepoolselt kaetuna ning erinevates värvides. Kasutatakse pakendite ja pisitrükiste (visiitkaardid, postkaardid, reklaamtrükised vm) valmistamiseks, kunsti- ja käsitöömaterjalina.

Viited 

Materjalid
Trükindus
Kunstitarbed
Bizau

Bizau on vald Austria Vorarlbergi liidumaal Bregenzi ringkonnas Bregenzerwaldis.

Huviväärsusi 

Kihelkonnakirik Hl. Valentin ehitati aastal 1472.

Wetzsteinhöhle ("luisukivikoobas") on inimtekkeline kuiv õõnsus. Koobas on endine liivakivi kaevandus. Wetzsteinhöhle paikneb keset metsa. Koopast allpool voolab Hüttbach.

2007. aastal kuulutas Bizau vald puittara ("Steackohag") kaitsealuseks mälestusmärgiks. Ühest küljest austab tara tollast "Alpgasse", millega veiseid mägikarjamaadele veeti (vaata Alpi transhumanss), teisest küljest sümboliseerib see piirkonna käsitööd: mälestusmärk puidule ja tööle.

Bizau on osa Bregenzerwald Umgangist (sõna otseses mõttes Bregenzerwaldi jalutuskäik). Jalutuskäik näitab 12 traditsiooniliselt ehitatud külakujundust Bregenzerwaldis. Maastiku, avalike hoonete, elamute ja igapäevaste objektide abil antakse jalutajatele teavet tüüpilise Bregenzerwälder arhitektuuristiili kohta läbi sajandite.

Viited 

Vorarlbergi liidumaa vallad
Damüls

Damüls on vald ja populaarne turismisihtkoht Austria Vorarlbergi liidumaal Bregenzi ringkonnas.

Damüls omab ka Euroopa kõige suurema lumesajuga omavalitsuse rekordit – keskmine on 9,3 m aastas. 2006. aastal anti Damülsile nimetus "maailma lumiseim küla".

Geograafia 

Damüls külgneb Bregenzerwaldi, Großwalsertali biosfäärikaitseala, Laternsertali ja kõigi teiste Vorarlbergi ringkondadega (Bludenz, Feldkirch ja Dornbirn). 

Kõige kuulsam mäetipp piirkonnas ja paljude jalutuskäikude eesmärk Damülsist on Damülser Mittagsspitze (2095 m).

Ajalugu 

1300. aasta paiku põgenesid walserid vaesuse ja põllumajandusmaa puudumise tõttu. Neil lubati asuda Vorarlbergi, Tirooli lääneossa ja Graubündenisse. 1313. aastast alates oli Damüls asustatud walserite poolt. Sel ajal oli ülemkohus (Damüls ja Fontanella) sõltumatu - Damülsi elanikud ühinesid vastutasuks Montfortidega, et sõja korral olla "oda ja kilbiga".

Kultuur 

Vorarlbergi FIS Skimuseum Damüls pakub teekonda läbi Vorarlbergi suusatamise 100-aastase ajaloo. Lisaks ajaloolistele ja haruldastele mäesuusatamise mudelitele näidatakse ka suusahüppega seotud objekte.

St. Nikolause kirik võtab silmapaistva koha Damülsi mägikülas. Selle küla harmoonilise maastiku määrab suuresti see silmatorkav kirik.

Selles piirkonnas on paljud vanad traditsioonid endiselt elus ja edukalt ning see väljendub tüüpilises murdes, mida siiani räägitakse. Autentsele eluviisile aitab kaasa ka traditsiooniliste rõivaste ("Tracht") kandmine pidulikel päevadel.

Alpi transhumanssi, ehk mäginiidukultuuri, harrastatakse endiselt Damülsis. See tähendab, et põllumehed viivad oma veised kohtadesse, kus on toitu. Sõltuvalt aastaajast vahetavad veised lautu mitu korda aastas. Alpi transhumanss on saksa keeles "Dreistufenwirtschaft" (sõna otseses mõttes "kolmefaasiline majandus"), kuna mägikarjamaid hallatakse kolmes etapis. See on piirkonna praeguse loodusliku ja kultuurilise maastiku ning Vorarlbergi traditsioonilise juustutootmise alus. UNESCO kuulutas Dreistufenwirtschafti Bregenzerwaldis 2011. aastal immateriaalseks kultuuripärandiks.

Turism 

Tänu Damülsi ja Mellau kahe suusapiirkonna liitmisele 2010. aastal loodi Bregenzerwaldi suurim suusapiirkond ja üks suurimaid suusapiirkondi Vorarlbergis: Damüls-Mellau suusapiirkond. Piirkond on tuntud lume rohkuse poolest.

Viited 

Vorarlbergi liidumaa vallad
Egg (Vorarlberg)

Egg on alev ja vald (saksa Marktgemeinde) Austria Vorarlbergi liidumaal Bregenzi ringkonnas Bregenzerwaldis.

1894. aastal rajati Eggis Brauerei Egg. Nüüdseks on see ainus Bregenzerwaldi jäänud pruulikoda.

Geograafia 

See on suurim ja tihedaimini asustatud vald Bregenzerwaldis. Eggi keskusesse pääseb vaid üle sildade. Bregenzerachi ja Schmittenbachi jõed voolavad läbi küla, samas Subersach voolab küla kõrval.

Kultuur 

Kihelkonnakirik Hl. Nikolaus on üks vanemaid kirikuhooneid Bregenzerwaldis. Kirikut on esmakordselt mainitud 1275. aastal.

Kihelkonnakirik Hl. Josef (Großdorf) disainiti Kaspar Waldneri poolt aastatel 1760-1762 ja pühitseti 1770. aastal.

Egg Museum on piirkondlik muuseum, mis asutati 1904. aastal.

Puidust Gschwendtobeli sild Lingenau ja Eggi vahel üle Subersachi jõe ehitati 1834. aastal Alois Negrelli poolt (kes töötas Suessi kanali kallal). Arvestades selle vanust, peetakse silda inseneri- ja puusepatööde meistriteoseks.

Rippsild Lingenau ja Eggi vahel (üle Subersachi jõe) on jalakäijate vaiersild ja see ehitati 1901. aastal. Silla pikkus on 57 m ja seda kasutavad tänapäeval ainult jalutajad.

Bregenzerwald Umgang (sõna otseses mõttes "Bregenzerwaldi jalutuskäik") näitab 12 küla, sealhulgas Eggi, traditsioonilist kujundust Bregenzerwaldis. Maastiku, avalike hoonete, elamute ja igapäevaste objektide abil antakse jalutajatele teavet tüüpilise Bregenzerwälderi arhitektuuristiili kohta läbi aegade.

Viited 

Vorarlbergi liidumaa vallad
Hittisau

Hittisau on vald Austria Vorarlbergi liidumaal Bregenzi ringkonnas Bregenzerwaldis.

Hittisau on Saksamaa-Austria kogukonnaprojekti Naturpark Nagelfluhkette liige.

Ajalugu 

1249. aastal on dokumentides esmakordselt mainitud "Hittinsowe". 1754. aastal oli Hittisaus 1000 elanikku, 1850. aastal 2087 elanikku. 1908. aastal jõudis valda elekter. Vee-ettevõte ehitati 1929. aastal.

Kultuur 

Kihelkonnakirik Hl. Drei Könige ehitati aastatel 1843-1845. Kunstnik Josef Bucher maalis lõuendid (kolmest kuningast) kõrgaltarile 1850. aasta paiku. Christian Moosbrugger aitas kiriku skulptuurile palju kaasa. Orel ehitati 1868. aastal Rankweileri oreliehitaja Alois Schönachi poolt.

1977. aastal asutati Sennerei Hittisau (Hittisau juustuvabrik). Juustuvabrik keskendus peamiselt Emmentali juustu tootmisele. Alates EL liikmelisusest 1995. aastal on tootmine keskendunud Hittisauer Bergkäsele. Täna on Hittisau juustuvabrik üks Bregenzerwaldi suuremaid, aastas tarnitakse umbes 5 miljonit kg piima; juustu toodetakse endiselt traditsioonilisel Vorarlbergi viisil. Juustuvabrik on Käsestrasse Bregenzerwald osa. Alpsennereimuseum, mis asub ka Hittisaus, teavitab sajandeid kestnud alpi juustu tootmisest.

Frauenmuseum Hittisau (naistemuuseum) avati 2000. aastal ja see on pühendatud naiste saavutustele. See on ainus muuseum Austrias, mille eesmärk on muuta naised nähtavaks ning dokumenteerida kunsti ja kultuuri naissoost esindajad.

Viited 

Vorarlbergi liidumaa vallad
Eva Kaili

Eva Kaili (kreeka keeles Εύα Καϊλή; sündinud 26. oktoobril 1978 Thessaloníkis) on Kreeka poliitik, ta kuulub erakonda Ülekreekaline Sotsialistlik Liikumine. Ta on aastast 2014 Euroopa Parlamendi liige.

Ta oli aastatel 2007–2012 Kreeka Parlamendi liige. Aastast 2014 on ta Euroopa Parlamendi liige. Euroopa Parlamendis kuulub ta Sotsiaaldemokraatide ja demokraatide fraktsiooni.

Välislingid 
 Eva Kaili koduleht (inglise keeles)

Kreeka poliitikud
Kreekast valitud Euroopa Parlamendi liikmed
Sündinud 1978
Tõmmupunnpea

Tõmmupunnpea (Erynnis tages) on liblikaliik punnpealaste sugukonnast.

Valmiku tiibade siruulatus on 23–26 mm. Punakaspruunide tiibade serval on valgete täppide rida.

Röövikud on helerohelised, tumepruuni peaga ja kuni 18 mm pikad. Nad toituvad liblikõielistel.

Tõmmupunnpea on levinud pea kogu Euroopas ja Aasias.

Lääne-Eesti lubjarikastel niitudel ja Kagu-Eesti liivastel aladel on ta kohati sage.

Viited

Välislingid 
 

Punnpealased
Eesti liblikalised
Alois Pisnik

Alois Pisnik (8. september 1911 Leoben – 2. oktoober 2004 Rostock) oli Austria päritolu Saksa DV partei- ja riigitegelane.

Alois Pisnik oli pärit töölisperekonnast. Aastatel 1926–1929 õppis ta masina- ja elektrilukksepaks. Ta osales sotsiaaldemokraatliku noorteorganisatsiooni, sotsiaaldemokraatliku spordiliikumise ja metallitööliste ametiühinguliikumise tegevuses. Alates 1928. aastast oli ta Austria Sotsiaaldemokraatliku Partei liige. Aastatel 1930–1933 õppis ta kaugõppe teel elektriinseneriks. 1933. aastal astus ta Austria Kommunistlikku Parteisse. 1935. aastal mõisteti ta kommunistliku tegevuse eest seitsmeks aastaks vangi, 1936. aastal vabanes ennetähtaegselt vangistusest.

1937–1940 töötas ta raadiotehnikuna Leobenis. Illegaalse kommunistliku tegevuse eest arreteeriti ta 1940. aasta veebruaris ja mõisteti 1941. aasta juunis Grazis erikohtu poolt kümneks aastaks vangi. Vanglakaristust kandis ta Halles. Vangistusest vabanemise järel astus ta 1945. aastal Saksamaa Kommunistlikku Parteisse, millest sotsiaaldemokraatide sundliitmise järel 1946. aastal sai Saksamaa Sotsialistlik Ühtsuspartei. 1946–1949 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Saksa-Anhaldi allorganisatsiooni organisatsiooniline sekretär ja 1951–1952 teine sekretär. Alates 1950. aastast kuni 1989. aasta detsembrini oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liige. 1958–1963 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaat. 1952–1979 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Mageburgi ringkonna allorganisatsiooni esimene sekretär. Alates 1958. aastast kuni 1990. aasta märtsini oli ta Saksa DV Rahvakoja (parlamendi) liige. 1980. aastast kuni 1990. aasta märtsini oli Saksa DV Riiginõukogu liige. 1993. aasta novembris esitati talle süüdistus kaasvastutuses Saksa DV piirirežiimi eest, kuid tervislikel põhjustel võeti süüdistus tagasi.

Viited

Saksamaa poliitikud
Saksa DV poliitikud
Sündinud 1911
Surnud 2004
Khālid ibn Khalīfah ibn ‘Abd al-‘Azīz Āl Thānī

Šeik Khālid ibn Khalīfah ibn ‘Abd al-‘Azīz Āl Thānī (araabia keeles خالد بن خليفة بن عبد العزيز آل ثاني, läänepäraselt Khalid bin Khalifa bin Abdul Aziz Al Thani; sündinud 1968) on Katari poliitik, alates 28. jaanuarist 2020 Katari sise- ja peaminister. Ta nimetati ametisse pärast šeik ‘Abd Allāh ibn Nāşir Āl Thānī tagasiastumist.

Noorus
Khalid sündis 1968. aastal Dohas. Hiljem asus ta õppima Ameerika Ühendriikidesse, kus ta omandas 1993. aastal bakalaureusekraadi ärijuhtimises.

Karjäär
Šeik Khalid töötas kuni 2002. aastani Katari vedelgaasi ettevõttes. Hiljem töötas ta aastatel 2002–2006 esimese asepeaministri ja välisministri büroodes. Enne peaministriks saamist oli ta alates 11. novembrist 2014 olnud Amiri Diwani juht.

Viited

Katari peaministrid
Sündinud 1968
Lorenzo Fioramonti

Lorenzo Fioramonti (sündinud 29. aprillil 1977 Roomas) on Itaalia poliitik. Ta oli 5. septembrist 2019 kuni 25. detsembrini 2019 Itaalia haridus-, ülikoolide ja teaduse minister.

Ta lõpetas Rooma Tor Vergata Ülikooli (Università degli Studi di Roma Tor Vergata) filosoofiateaduskonna erialal "kaasaegse poliitilise ja majandusliku mõtte ajalugu". Hiljem sai ta doktorikraadi politoloogia alal Siena ülikoolist. Ta on õpetanud Pretoria ülikooli poliitilise ökonoomia kateedris politoloogiat.

Ta kuulus aastatel 2018–2019 Viie tähe liikumise ridadesse. Aastal 2020 teatatakse uue erakonna Eco asutamisest, ka Lorenzo Fioramonti kuulub erakonna asutajaliikmete hulka.

Ta oli 5. septembrist 2019 kuni 25. detsembrini 2019 Itaalia haridus-, ülikoolide ja teaduse minister.

Isiklikku 
Ta on abielus ja on kahe poja isa.

Välislingid 
 Lorenzo Fioramonti koduleht (itaalia ja inglise keeles)

Itaalia poliitikud
Politoloogid
Sündinud 1977
Van de Graaffi generator

Van de Graaffi generaator on elektrostaatiline seade kõrge elektripinge (kuni 10 miljonit volti) tekitamiseks liikuva lindiga  elektrilaenguid transportides. Lintgeneraatori töötas välja USA füüsik Robert Jemison Van de Graaff 1929. aastal.

Graaffi generaatori põhiosa on isoleerainest (siidist, kummist) lint, mis liigub üle rullide (joonisel ülemine metallist ja alumine isoleerainest). Lindi ülemine osa koos rulliga on paigutatud positiivseid laenguid koguvasse metallkuplisse. Lindi laengutega loovad kontakti metallkiududest harjad, kusjuures ülemisel harjal on ühendus metallkupliga. Alumine rull on harja kaudu ühenduses negatiivse elektroodiga (metallkuuliga). 

Lihtsas generaatoris saadakse elektrilaengud hõõrdeelektrina (lindi ja alumise rulli vahel), kõrgema pinge seadmetes aga eraldi allikast koroonalahenduse abil. Lint. mis pannakse liikuma alumist rulli ringiajava elektrimootoriga, kannab positiivseid elektrilaenguid ülemise harja kaudu kuplile. Kupli sisemuses kui Faraday puuris elektriväli puudub, mis teebki võimalikuks laengute ülekande läbi ülemise harja. Samanimeliste laengute vastastikune tõukejõud surub järjest uusi laenguid metallkupli välispinnale juurde ja kupli potentsiaal negatiivse elektroodi (maa) suhtes kasvab kuni sädelahenduseni kupli ja negatiivse elektroodi vahel.

Niisuguse elektrostaatilise generaatori kasutegur on madal – mõne protsendi ringis.

Vaata ka 
Elektrostaatiline induktsioon

Välislingid  
 Graaffi generaatori demonstratsioon
 Van de Graaff Electrostatic Generator (inglise keeles)

Elektrostaatika
Johannes Chemnitzer

Johannes Chemnitzer (sündinud 24. märtsil 1929 Wildenfelsis) on endine Saksa DV partei- ja riigitegelane.

Johannes Chemnitzer on pärit töölisperekonnast. Rahvakooli lõpetamise järel õppis ta kaubanduskoolis. 1946. aastal astus ta Saksa Vaba Noorsoo Liitu ja Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse. Aastatel  1948–1951 õppis Zwickaus ja Elbisbachis kutsekoolis põllumajandust. Alates 1949. aastast oli ta Saksa Vabade Ametiühingute Koondise liige. 1952–1955 oli Chemnitzer Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Zwickau piirkonna põllumajandussekretär. 1955–1958 õppis ta Moskvas NLKP KK juures asuvas Kõrgemas Parteikoolis. 1958–1962 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Gera ringkonna põllumajandussekretar. Alates 1963. aastast oli ta Rahvakoja (parlamendi) liige. 1963–1989 oli Chemnitzer Neubrandenburgi ringkonna Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei allorganisatsiooni esimene sekretar. Alates 1967. aastast oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liige. 1974–1989 oli ta Saksa DV Kaitsekomitee liige. 8. novembril 1989 valiti ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaadiks ja Keskkomitee põllumajandussekretariks. 10. novembril 1989 aga vabastati ta kõigist ametitest ja heideti 13. detsembril 1989 Saksamaa Sotsialistlikust Ühtsusparteist välja.

Viited

Saksa DV Rahvakoja liikmed
Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei poliitikud
Sündinud 1929
2016. aasta pretendentide turniir

2016. aasta male MM-võistluste tiitlipretendentide turniir (inglise keeles World Chess Championship  Candidates Tournament 2016) oli 2016. aastal Moskvas peetud male MM-võistluste pretendentide turniir. 

Turniiri võitis Venemaad esindav 26-aastane suurmeister Sergei Karjakin, kes sai õiguse kohtuda MM-tiitlimatšis valitseva maailmameistri Magnus Carlseniga. 

2016. aasta pretendentide turniir peeti märtsis 2016 Moskvas. Osavõtjaid oli kaheksa. Mängiti kaks ringi ringsüsteemis (kokku 14 vooru), ajakontrolliga 100 minutit 40 käigule, seejärel 50 minutit järgmisele 20 käigule, pärast mida anti 15 minutit mängu lõpuni ühes 30 sekundi lisandumisega iga käigu kohta. 

Reglement määratles, et kui osavõtjad kogusid võrdse arvu punkte, siis sai määravaks omavaheliste kohtumiste seis, kui see osutus viigliseks, siis sai määravaks suurem võitude arv, kui ka see oli võrdne, siis sai määravaks parem Bergeri koefitsient. Kui ka see oli võrdne, siis otsustas lisapartiide tulemus.    

Turniir kuulus 22. kategooriasse. Peakohtunikuna tegutses Austria rahvusvaheline arbiiter Werner Stubenvoll.

Auhinnafond moodustas 420 000 eurot (esikohale tulnud maletaja sai 95 000 eurot).

Osavõtjate kvalifitseerumine

¹) Reitingud on antud 2016. aasta märtsi seisuga

Turniiri lõpptulemus

¹) Caruana võitis Anandit omavahelistes kohtumistes 1,5:0,5

Vaata ka
2016. aasta MM-tiitlimatš

Välislingid

Candidates Tournament 2016. chess-results.com

Pretendentide turniirid ja matšid
Moskva
Nõudluse hinnaelastsus

Nõudluse hinnaelastsus (inglise keeles price elasticity of demand) on mõõtühikuta näitaja, mis iseloomustab nõutava koguse muutust üheprotsendilise hinnatõusu korral.

Elastsus (elasticity)
Majandusteadus pole absoluutne teadus nagu füüsika või keemia, sest inimfaktori tõttu esineb nähtusi, mida pole võimalik kindlates ühikutes väljendada . Tavaliselt jaguneb elastsus mitteelastseks, elastseks ja ühikelastseks nõudluseks. Nõudlust isloomustab kahanev astmefunktsioon, mille puhul nõudlus on kogu nõudlusfunktsiooni määramispiirkonnas konstantne.

Elastne nõudlus (elastic demand) 
Nõudlust defineeritakse kui sellist kogust kaupu ja teenuseid, mida tarbijad teatud hinnataseme juures ostaksid.

Nõudlus on elastne, kui elastsuskoefitsiendi absoluutväärtus on ühest suurem (|e|>1). Astmefunktsioonina esitades on optimaalse hinna leidmiseks vajalik, et |e|>1. Nõudluskõvera kuju iseloomustab nõudluse elastsust hindade muutudes. 

Nõudlus on elastne toodete ja teenuste puhul, millel on mitmeid asenduskaupu. Näiteks mandariinid ja apelsinid võivad teineteist asendada. Apelsinide hinna tõustes ostetakse rohkem mandariine ja vastupidi (ristelastsus). Elastse nõudluse puhul on hinnatõus nt 20%, aga koguse langus 45%.

Mitteelastne nõudlus (inelastic demand)
Mitteelastsed on kaubad, millest loobumine halvendaks oluliselt indiviidi heaolu, näiteks teatud ravimid, kütus, elekter jne.

Nõudlus on mitteelastne, kui |e|<1.

Artiklis Inelastic Demand, Formula, Curve, and Examples on toodud järgnev näide kütuse kohta:

0,1/0,25=0,4

, kus väärtus 0,1 näitab kütuse protsentuaalset muutust;

ning 0,25 näitab hinna protsentuaalset muutust.

Artiklis The Impact of Food Prices on Consumption: A Systematic Review of Research on the Price Elasticity of Demand for Food on uuritud toidukaupade elastsust ning leitud, et toidukaupade ja mittealkohoolsete jookide hinnaelastsus varieerub 0,27-st 0,81-ni. Kõige mitteelastsemad olid antud uurimuse kohaselt munad (0,27) ja kõige vähem mitteelastsed väljaspool kodu söödav toit (sh kiirtoit).

Täielikult mitteelastne nõudlus on võimalik erandolukordades, näiteks kui püütakse osta endale elutähtis ravim selle hinnast hoolimata.

Ühikelastne nõudlus (unit elastic demand)
Nõudmine on ühikelastne, kui |e|=1. Ühikelastse nõudluse korral optimumi ei ole ja tuleks müüa võimalikult vähe ja võimalikult kõrge hinnaga. Elastsus saab olla väärtusega üks siis, kui kauba või teenuse kogus muutub proportsionaalselt sama palju hinnaga. Ühikelastse kauba või teenuse puhul on hinnatõus näiteks 15% ja tarbitava koguse langus 15%.

Viited

Välislingid
Komisjoni teatis. Suunised liikmesriikide kohtutele ostjale edasi suunatud ülemäärase ostuhinna osa hindamise kohta. Euroopa Komisjon. (2019) https://ec.europa.eu/competition/antitrust/actionsdamages/passing_on_et.pdf (17.02.2020)
Mário Centeno

Mário José Gomes de Freitas Centeno (sündinud 9. detsembril 1966 Olhãos) on Portugali majandusteadlane ja poliitik, ta kuulub Sotsialistlikku Parteisse. Ta on 13. jaanuarist 2018 Portugali rahandusminister.

Ta õppis majandust Lissaboni ülikooli majanduse ja ärijuhtimise teaduskonnas, mille lõpetas aastal 1990. Aastal 1993 sai ta magistriks rakendusmatemaatika alal; aastal 1998 sai ta Harvardi ülikoolis majandusteaduse magistriks, aastal 2000 majandusteaduse doktoriks.

Ta on 13. jaanuarist 2018 Portugali rahandusminister.

Isiklikku 
Ta on abielus ja kolme lapse isa.

Portugali poliitikud
Majandusteadlased
Rahandusministrid
Sündinud 1966
Taneti Maamau

Taneti Maamau (sündinud 16. septembril 1960) on Kiribati poliitik, alates 11. märtsist 2016 Kiribati president.

Ta oli 2016. aasta presidendivalimistel opositsiooni ainus kandidaat ning ta sai ka uue erakond Tobwaan Kiribati Party koalitsiooni toetuse. Teda toetas valimistel ka ekspresident Teburoro Tito, kes oli president enne maksimaalsed 12 aastat ametis olnud Anote Tongi. Detsembris 2015 valiti ta Maneaba ni Maungatabusse (Kiribati parlamenti), Maamau kandideeris kodupaigas Onotoal. Enne seda oli ta president Tito valitsuses rahandusminister. 

3. augustil 2018 nimetati ta Lõuna-Vaikse ookeani ülikooli kantsleriks.

Viited

Kiribati inimesed
Sündinud 1960
Suletud ümbrik

Suletud ümbrik on 1934. aastal Tartus ilmunud "Eesti raamatu 400 a. juubeli romaanivõistluse" romaanide kogumik. 

Selles avaldati romaanivõistlusele esitatud kõigi käsikirjade katkendid.

Raamat konfiskeeriti järeltsensuuri poolt moraalivastase sisu pärast. Edasikaebamise järel tagastati müümata eksemplarid kirjastusele.

Autorid 

 A. Adamovits – Ida värava all
 Ilmar K. Ainelo, pseud. (kod. nimega Konstantin Reimann) – Hüljatu
 Ants Antson, pseud. – Elamata elu
 Leo Anvelt – Eluhirm
 A. Arras, pseud. – Metsajärvel
 L. Blitse – Teelahkmel
 E. Hardi, pseud. – Meeri Alwer
 Aadu Hint – Pidalitõbi
 Juhan Juhkam, pseud. – Veri
 Karl Kalkun  (1900–1978) – Isa
 Linda Kallas (1888(1889)–1937) – Noored tammed
 Erich Karro – Tuleviku ilm
 Adolf Kraan (1896-1992) – Relvutu armee
 Leida Kibuvits – Paradiisi pärisperenaine
 Kirjanduse Sõber, pseud. – Õpetlased ja õpilased
 Alma Luks – Ühendav järv metsa ääres
 E. Mapp, pseud. – Külmad tähed
 August Mälk – Surnud majad
 Armilde E Mitt – Mändide laul
 Ernst Pääro – Suur agoonia
 Evald J Pungas – Eesmärgi poole
 J. Riisenberg – Armastuse obligatsioon
 Mart Saareots, pseud. (1905–1944) – Raudpuur
 Aleksander Saarna (1899–1949) – Linn tellinguis
 Hille Soine, pseud. – Soosalu
 E. Šulzenberg – Rõõmu ja mure sümfoonia
 Ursus Tamm (1910–1942) – Päivik
 Linda Toom – Kalevitar
 Aleks Tuletai, pseud. – Õilsal Atlasel
 Paul Tõldsep  – Jüri Kingsepp ja tema sulane
 Bernhard Uhke, pseud. – Sinimeri
 V. Vares, pseud. – Elu naeratused
 Theodor Väljat, pseud. – Naerdud misjonär
 E. Õ., pseud. – Tee ellu
 K. Õilme, pseud. – Rõõm ja viletsus

Illustreerija: Gori

Viited 
Eesti kirjandus
Eesti raamatud
2018. aasta pretendentide turniir

2018. aasta male MM-võistluste tiitlipretendentide turniir (inglise keeles World Chess Championship Candidates Tournament 2018) oli 2018. aastal Berliinis peetud male MM-võistluste pretendentide turniir. 

Turniiri võitis Ameerika Ühendriike esindav 25-aastane suurmeister Fabiano Caruana, kes sai õiguse kohtuda MM-tiitlimatšis valitseva maailmameistri Magnus Carlseniga. 

2018. aasta pretendentide turniir peeti märtsis 2018 Berliinis. Osavõtjaid oli kaheksa. Mängiti kaks ringi ringsüsteemis (kokku 14 vooru), ajakontrolliga 100 minutit 40 käigule, seejärel 50 minutit järgmisele 20 käigule, pärast mida anti 15 minutit mängu lõpuni ühes 30 sekundi lisandumisega iga käigu kohta. 

Reglement määratles, et kui osavõtjad kogusid võrdse arvu punkte, siis sai määravaks omavaheliste kohtumiste seis, kui see osutus viigliseks, siis sai määravaks suurem võitude arv, kui ka see oli võrdne, siis sai määravaks parem Bergeri koefitsient. Kui ka see oli võrdne, siis otsustas lisapartiide tulemus.    

Turniir kuulus 22. kategooriasse. Peakohtunikuna tegutses Kanada rahvusvaheline arbiiter Hal Bond.

Auhinnafond moodustas 420 000 USA dollarit (esikohale tulnud maletaja sai 95 000 dollarit).

Osavõtjate kvalifitseerumine

¹) Reitingud on antud 2018. aasta märtsi seisuga

Turniiri lõpptulemus

¹) Məmmədyarov võitis Karjakinit omavahelistes kohtumistes 1,5:0,5; Kramnikul oli võidetud partiide arv suurem kui Grištšukil

Vaata ka
2018. aasta MM-tiitlimatš

Välislingid

Candidates Tournament 2018. chess-results.com

Pretendentide turniirid ja matšid
Berliin