joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Värvulised

Värvulised (Passeriformes) on kõige liigirikkam lindude selts. 

Sellesse kuulub üle 5000 liigi (eri allikatel 5100–5700), seega enamik maailma linnuliikidest.

Suurem osa liikidest on üsna väikesed. Kõige väiksem on pöialpoiss ja kõige suurem ronk. Enamik värvulistest on laululinnud.

Värvuliste seltsi päritolu oli kuni 20. sajandi lõpuni ebaselge. Mitmeid värvuliste sugukondi grupeeriti vaid välise sarnasuse põhjal, kuid selgus, et paljud neist on kujunenud sarnaseks evolutsiooni käigus. Värvulisi jagatakse kaheks alamseltsiks: Tyranni ja Passeri. Kõik eesti värvuliste sugukonnad kuuluvad alamseltsi Passeri (laululinnud).

Sugukonnad

Eestis 
Eestis esinevad järgmiste värvuliste seltsi kuuluvate sugukondade liigid:
Lõolased, Alaudidae
Pääsulased, Hirundinidae
Västriklased, Motacillidae
Siidisabalased, Bombycillidae
Vesipaplased, Cinclidae
Käbliklased, Troglodytidae
Raatlased, Prunellidae
Rästaslased, Turdidae
Põõsalindlased, Sylviidae
Kärbsenäplased, Muscicapidae
Vilbaslased ehk timallased, Timaliidae
Sabatihaslased, Aegithalidae
Tihaslased, Paridae
Puukoristajalased, Sittidae
Porlased, Certhiidae
Kukkurtihaslased, Remizidae
Peoleolased, Oriolidae
Õgijalased, Laniidae
Vareslased, Corvidae
Kuldnoklased, Sturnidae
Varblaslased, Passeridae
Vintlased, Fringillidae
Tsiitsitajalased, Emberizidae

Muud 
 Tikksabalased (Maluridae)
 ...
Bordžomi

Bordžomi on linn Gruusia Samtshe-Džavahhethi piirkonnas, Bordžomi rajooni halduskeskus. Asub Kura jõe orus, Bordžomi-Haragauli rahvuspargi idaservas. 

Bordžomi on kuurortlinn, mis on tuntud boržommi mineraalvee poolest, mida saadakse linnalähedastest allikatest. Tööstustoodang oli 2005. aastal 10 suuremas ettevõttes 68,3 miljonit lari.

Taliolümpia kandidaatlinn 

Bordžomi oli (koos Bakurianiga) 2014. aasta taliolümpiamängude kandidaatlinn, kuid langes konkurentsist välja 22. juunil 2006, kui ROK ei valinud teda järgmisse ringi.

Viited

Gruusia linnad
Eesti Filmiajakirjanike Ühingu aasta filmi auhind

Eesti Filmiajakirjanike Ühingu aasta filmi auhind ehk Neitsi Maali on auhind, mida Eesti Filmiajakirjanike Ühing annab aasta parimaks Eesti filmiks tunnistatud filmile. 

Neitsi Maali on kõige pikaajalisem ja järjepidevam filmiauhind Eestis. Alates 2005. aastast on auhinnaks pronkskuju "Neitsi Maali", mille autor on Priit Tender. Alates 2003. aastast on Eesti Filmiajakirjanike Ühingu aasta filmi sponsor Olympic Casino Eesti. Neitsi Maali pronkskujuga kaasneb Olympic Casino Eesti poolt välja pandud preemiasumma (2000 eurot).

Laureaadid filmi valmimisaasta järgi 

1993 "In Paradisum", dokumentaalfilm, režissöör Sulev Keedus
1994 "Tulivesi", mängufilm, Hardi Volmer
1995 "1895", joonisfilm, Priit Pärn ja Janno Põldma
1996 "Griša", dokumentaalfilm, Jüri Sillart
1997 "Isa, poeg ja püha Toorum", dokumentaalfilm, Mark Soosaar
1998 "Georgica", mängufilm, Sulev Keedus
1999 "Esteetilistel põhjustel", dokumentaalfilm, Marko Raat
2000 "Lotte reis lõunamaale", joonisfilm, Janno Põldma ja Heiki Ernits
2001 "Mont Blanc", joonisfilm, Priit Tender
2002 "Agent Sinikael", mängufilm, Marko Raat
2003 "Somnambuul", mängufilm, Sulev Keedus; "Elav jõud", dokumentaalfilm, Jaak Kilmi ja Andres Maimik
2004 "Jüri – see mulk ehk mis tuul müürile...", dokumentaalfilm, Enn Säde; "Vali kord", dokumentaalfilm, Esto TV
2005 "Kohtumine tundmatuga", telemängufilm, Jaak Kilmi
2006 "Tühirand", mängufilm, Veiko Õunpuu
2007 "Sügisball", mängufilm, Veiko Õunpuu; "Jonathan Austraaliast", dokumentaalfilm, Sulev Keedus
2008 "Aja meistrid", dokumentaalfilm, Mait Laas
2009 "Püha Tõnu kiusamine", mängufilm, Veiko Õunpuu
2010 "Taevalaul", nukufilm, Mati Kütt
2011 "Uus Maailm", dokumentaalfilm, Jaan Tootsen
2012 "Seenelkäik", mängufilm, Toomas Hussar; "Varesesaare venelased", dokumentaalfilm, Sulev Keedus
2013 "Mandariinid", mängufilm, Zaza Urušadze
2014 "Risttuules", Martti Helde
2015 "Isand", lühianimatsioon, Riho Unt
2016 "Päevad, mis ajasid segadusse", mängufilm, Triin Ruumet
2017 "November", mängufilm, Rainer Sarnet
2018 "Seltsimees laps", mängufilm, Moonika Siimets
2019 “Tõde ja õigus”, mängufilm, Tanel Toom
2020 "Viimased", mängufilm, Veiko Õunpuu

Välislingid 
 Neitsi Maali kohta Eesti Filmiajakirjanike Ühingu kodulehel

Eesti filmiauhinnad
Eesti filmikunst
1412

1412. aasta

Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand

Aastakümned: 1360. aastad 1370. aastad 1380. aastad 1390. aastad 1400. aastad - 1410. aastad - 1420. aastad 1430. aastad 1440. aastad 1450. aastad 1460. aastad

Aastad: 1407 1408 1409 1410 1411 - 1412 - 1413 1414 1415 1416 1417

Sündmused maailmas 

 ...

Sündmused Eestis 

 Laagna küla esmamainimine nime Langhenal all

Sündinud 

 6. jaanuar – Jeanne d'Arc, prantsuse rahvuskangelane

Surnud 

 28. oktoober – Margrete I, Taani ja Norra kuninganna

 1412
Happesademed

Happesademed on mis tahes sademed (vihma puhul happevihm), mille pH on võrreldes looduslike sademetega madalam. Igasuguste happeliste ühendite langemist maa, vee või ehitiste pinnale nimetatakse happesadenemiseks.

Happesademed ei esine vaid vee kujul (vihm, udu, lumi jne), vaid ka õhus olevate gaasiliste ja tahkete komponentide maapinnale sadestumisena. Kuivad happesademed moodustavad umbes 30 protsenti happesademete koguhulgast.

Destilleeritud vee pH on seitse. Sellest kõrgema pH-ga vett nimetatakse aluseliseks ja madalamat happeliseks. Sellise jaotuse järgi oleksid siiski pea kõik sademed happesademed, sest atmosfääris oleva vee normaalne pH on umbes 5,6. See on happelise reaktsiooniga peamiselt seetõttu, et atmosfääris ringlev süsinikdioksiid on osaliselt atmosfääri veepiiskades lahustunud, moodustades süsihappe (H2CO3). Süsihappe dissotsiatsiooni käigus vabaneb vette vesinikioone, mis muudavadki sademed happelisemaks. Lisaks süsinikdioksiidile sisaldab reostamata õhk ka teisi happesust mõjutavaid kemikaale, mistõttu on vihmavee normaalseks happesuseks loetud ka arvu 5,2.

Atmosfäär ei ole homogeense koostisega, mistõttu esinevad tegelikult olulised kõrvalekaldumised keskmistest väärtustest. Enamasti jääb sademete pH vahemikku 4,9–6,5. Happelisemate sademete jaotus näitab selgelt, et nende tekkes on peasüü inimesel, sest happesademed langevad peamiselt aladele, mis jäävad suurtest tööstuspiirkondadest allatuult.

Happevihma põhjustavad eelkõige väävli- ja lämmastikoksiidid, mis veega reageerides moodustavad vastavalt väävel- (H2SO4) ja lämmastikhappe HNO3.

Happevihmad on tõsine keskkonnaprobleem, mis põhjustab probleeme kaladele ja taimestikule ning hävitab arhitektuurimälestisi.

Vaata ka 
Aluselised sademed
Happesadenemine

Viited

Meteoroloogia
Keskkonnaprobleemid
Keskkonnakeemia
Mussoon

Mussoon (inglise monsoon) on püsiv ja suure ulatusega tuul, mille suund muutub vastavalt aastaajale.

Mussoon tekib seepärast, et maismaa ja meri soojenevad erineva kiirusega ning erineval määral. Suvel on maismaa soojem, mistõttu kujunevad seal välja tõusvad õhuvoolud, mis moodustavad püsiva madalrõhkkonna. Seetõttu toimub pidev õhuvool merelt maale, mis toob endaga kaasa ookeanivee aurustumise tõttu suure niiskusesisaldusega õhu, mis põhjustab tugevaid sademeid. Talveperioodil on asi vastupidine, maa on külmem kui meri, mistõttu puhuvad tuuled merele, jättes talveperioodil mussoonkliimaga alad sademeist ilma.

Mussooni ja briisi tekkepõhjused on sarnased, kuid mussoon on briisist tunduvalt ulatuslikum ja püsivam nähtus.

Mussooniks nimetatakse ka aastaaega, mil tuul merelt maale puhub, tuues kaasa niiske kliima (mussoonkliima).

Tuntuim mussoonist haaratud piirkond on Lõuna-Aasia.

Vaata ka 
Mussoonkliima
Briis

Välislingid 
 Kalju Eerme "Mussoonkliima kapriisid" Horisont 5/2007

Tuuled
Impression, soleil levant

"Impression, soleil levant" (eesti keeles "Impressioon. Tõusev päike", ka "Impressioon. Päikesetõus") on Claude Monet' maal, mille järgi on nime saanud kunstivool impressionism. 

Maal on dateeritud 1872. aastaga, kuid tõenäoliselt valmis 1873. aastal.

Tegemist on õlimaaliga, mis on maalitud lõuendile. Maali mõõtmed on 48 × 63 cm. 

See asub Pariisi muuseumis Musée Marmottan Monet.  

Maalil on kujutatud Le Havre'i sadamat. Kasutatud on väga vabu pintslitõmbeid, nii et maal laseb sadamat pigem aimata kui kujutab seda. 

Pealkirja kohta ütles Monet 1898. aastal: "Olin 1874. aasta aprillis Kaputsiinide bulvarile näitusele saatnud pildi, mille tegin Havre'is oma aknast välja vaadates – päike paistmas läbi veeauru ja esiplaanil mõned turritavad laevamastid (...) minult küsiti kataloogi jaoks pealkirja, "Havre'i vaade" ei kõlvanud kuidagi ja ütlesin siis: "Pange "Impressioon" ['Mulje'].""

Maal oli eksponeeritud 1874. aastal toimunud esimesel sõltumatul impressionistide kunstinäitusel. 

Kunstikriitik Louis Leroy, kes oli graveerija, maalikunstnik ja menukas näitekirjanik, kirjutas selle näituse kohta mahategeva retsensiooni ajalehes Le Charivari. Pilgates ühe tollal tundmatu kunstniku maali, pani ta artiklile pealkirjaks "Impressionistide näitus", andes kogemata voolule nime. Leroy kuulutas, et Claude Monet' "Impression, soleil levant" on parimal juhul visand ning seda saab vaevalt pidada lõpetatud kunstiteoseks.

Leroy kirjutas vaatajatevahelise dialoogi vormis: "Impressioon – ma olin selles kindel. Ma just ütlesin endale: et see avaldas mulle muljet, pidi selles olema mingi mulje (...) ja milline vabadus, milline töötluse kergus! Embrüonaalses seisundis tapeet on lõpetatum kui see meremaal."

Kuigi maalil tundub päike olevat üsna ere, on see ümbritseva taustaga võrdselt hele ning pilti mustvalgeks muutes see kaob.

Maalid
Prantsuse kunst
Impressionism
Aruküla (Hiiumaa)

Aruküla on küla Hiiumaa vallas, Heltermaa ja Suuremõisa vahel. Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Pühalepa valda.

Küla piirneb merega umbes 1,5 kilomeetri ulatuses lõunas ja idas. Külast põhja jääb Vahtrepa, läände Hilleste ja Valipe, lõunasse Soonlepa ja Sarve ning itta Heltermaa küla. Küla lääneosa kuulub Sarve maastikukaitseala koosseisu.

Nimi
Kohanimi lähtub eestikeelsest sõnast 'aru' (kõrge kuiv maa).  Kohanime on esmamainitud 1688 kujul Arråküllaby ja Arrokülla-

Elanike arv
Arukülas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 19 inimest.

Talud 

Aruküla talud 1939

Ajalugu 
Aruküla kuulus ajalooliselt Soonlepa mõisa alla. Küla on mainitud esmakordselt 1688 (Arråküllaby, Arrokülla, Arroby). 1725 Läänemaa adrarevisjonis oli küla Dorff Arroküll. 

Heltermaa sidejaoskond kandis 1964–1970 Aruküla sidejaoskonna nime. Aruküla kuulus 1977–1997 Heltermaa koosseisu.

Taristu 
Küla läbivad Heltermaa–Kärdla–Luidja maantee ja Heltermaa–Sarve–Aruküla tee.

Viited 

Hiiumaa valla külad
Ruhnu tuletorn

Ruhnu tuletorn on Eesti kõige lõunapoolsem tuletorn Saare maakonnas Ruhnu vallas Ruhnu saare idaosas.

Tuletorni geograafilised koordinaadid on .

Laternaruumi ja rõduga tugipiilaritega raudtorni kõrgus jalamist on 40 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 65 meetrit.

Punaseks värvitud laternaruumi ja rõduga majakas seisab Håubjärre mäel Ruhnu saare idaosas, saare kõrgeima “mäe” otsas.

Ajalugu 

Tänaseni säilinud torn pandi püsti 1877. aastal vana puust tuletorni asemel, uus kokkumonteeritav raudtuletorn valmistati Le Havre'is Prantsusmaal. On väidetud, et torni projekteeris Gustave Eiffel, kuid kindlad andmed selle kohta puuduvad.

Juba 1643. aastal olid Ruhnus algelised puidust tuletornid.

Raudtuletorn on üks tolleaegseid odavamaid mudeleid. Läänemere piirkonnas on see tänapäeval ainus säilinud seda tüüpi majakas.

Muinsuskaitse all on tuletorn ning ülevaataja elamu, kelder, hobusetall ja kaev.

Tule omadused

Tuletorn töötab pimedal ajal aasta ringi.

Tuletorni tipus põleb valge tuli järgmise tsükliga: 1 sekund valge ja 3 sekundit pime.

Tule sektor ei ole piiratud (360°).

Viited

Välislingid 

 
 

Eesti tuletornid
Ruhnu vald
Saare maakonna kultuurimälestised
Saare maakonna ehitised
Kirjandusteaduse mõisteid

Siin on loetletud kirjandusteaduse mõisteid.

A
absurdikirjandus - aforism - ajalooline romaan - ajaluule - aleksandriin - algriim - alguskordus - allegooria - alliteratsioon - alltekst - allusioon - amfibrahh - anafoor - anapest - aoid - apofaasia - arenguromaan - armastusromaan - assonants - auto - autobiograafia

Ccantiga de amigoD
daktül - dialoog - diegees - dokumentaalromaan - draama - dramaatika - dramatiseering - duoloog

E
eepika - eepos - eesti haiku - epifoor - epigramm - epiniikion - epiteet - epopöa

F
faabula - fablioo - fikseeritud luulevormid - fännikirjandus - följeton

G
gaseel - gregeriia - grotesk - günokriitika

H
haiku - heksameeter - hermetism - humoresk - hälbekirjandus - hümn - hüperbool

I
ilukirjandus - intertekstuaalsus - intriigikomöödia - inversioon - irdriim

J
jamb - jambograafia - jutustus - jõgiromaan

K
kaanon - kakofoonia - kangelaslaul - kassetipõlvkond - katrään - kiriromaan - kirjandusajalugu - kirjanduslugu - kirjandusteooria - kirjanik - kompositsioon - komöödia - konkreetne luule - kriminaalromaan - kulminatsioon - kõlakujund - kõnekujund

L
lastekirjandus - lee - liivik - limerik - lugemisdraama - luule - luulekassett - luuletaja - luuletus - lõpplahendus - lõppriim - lühijutt - lühiromaan - lüürika

M
maagiline realism - meelika - meesriim - memuaarid - metafoor - metonüümia - miljöö - monoodiline meelika - monoloog - motiiv - mudelsituatsioon - must komöödia - mõttekordus - mõttetera

N
naisriim - naistekas -  narratiiv - narratoloogia - neljajalgne trohheus - noovum - novell - näidend - näitekirjanik

O
oksüümoron - oktett - omaelulookirjutus - Onegini stroof - onomatopöa - ood

P
paarisriim - parallelism - paroodia - paskvill - pastišš - pendlitakt - peripeetia - personifikatsioon - pleonasm - poeem - poeetika - polüloog - proletaarne kirjandus - proloog - proosa - proosakirjanik - proosaluuletus - protagonist - psühholoogiline romaan - publitsist - publitsistika - publitsistlik romaan - puänt

R
retoorika - riim - riimiline luule - ristriim - robinsonaad - romaan - rubaii - rüütlikirjandus - rüütliromaan

S
saaga - saatüridraama - sekvents - salm - satiir - segariimilisus - sentents - siire - sketš - sonetipärg - sonett - spiooniromaan - spondeus - stiil - stiilimeetria - stroof - sõjaromaan - sõlmitus - süliriim - süžee

Z
zadžaal - zuihitsu''

T
tanka - tekst - tekstikriitika - tertsett - tetraloogia - torm ja tung - tragikomöödia - tragöödia - travestia - triloogia -  trohheus - troop - truväär

U
ulmekirjandus - uuskriitika

V
vaimulik kirjandus - vene formalism - veste - voolulooline meetod - võrdlev kirjandusteadus - võrdmõõdulisus - värsijalg - värsimõõt - värsiõpetus - värsisüsteem - värss - värssromaan - väärtkirjandus

Õ
õuduskirjandus

Ö
ökokriitika

 
Mõistete loendid
Barnaul

Barnaul on linn Venemaal, Altai krai keskus. Barnaul asub Obi jõe ülemjooksul, Barnaulka jõe suubumiskohas.

Barnaul on üks Siberi teadus- ja hariduskeskusi. Seal asub 5 ülikooli ja palju muid kõrgemaid õppeasutusi. Linna haldusalasse kuulub üle 20 linnalähedase alevi ja küla, millega koos on elanike arv 649 600 (2007).

Ajalugu 
Aastal 1730 rentis Akinfi Demidov hõbedasulatustehase rajamiseks riigilt maad ja tõi kakssada pärisorist talupoega. Tehase tegelik ehitus algas 29. septembril 1739 ja seda peetakse linna sünnipäevaks. Samal aastal rajati äravoolukanal ja tamm. 1742 liideti tehasega sellest 2 versta kaugusel asunud Ust-Barnaulski küla.

1749 riigistas valitsus Demidovi tehase ja tõi sinna üle piirkonna administratiivkeskuse, mis seni oli paiknenud Kolõvanis. Altai krai ala kuulus tsaariaja lõpuni Tomski kubermangu. Järgmisel aastal töötas Barnaulis juba 17 ahju Demidovi-aegse 2 ahju ja 7 ääsi asemel. 1771 nimetati Barnaul linnaks (mägilinnaks).

Barnaulis töötas alates 1748 Ivan Polzunov, kes leiutas katkematu töötsükliga aurumasina. See valmis vahetult pärast tema surma 1766 ning töötas kolm kuud, tehes selle ajaga tasa oma ehitamise kulud.

1823. aastal ehitati sinna esimene paberivabrik Siberis. 19. sajandil sai Barnaulist oluline kaubanduslinn ja kaevanduskeskus. Barnaulis toodeti 90% Venemaa hõbedast: tuhat puuda aastas.

Barnaulis kui tähtsas tööstuskeskuses töötas palju kõrgelt haritud insenere, mistõttu linn muutus ka ümbruskonna intellektuaalseks keskuseks. Linn paistis silma nii oma arhitektuuri, harrastusteatri, muuseumi kui ka raamatukogude poolest.

Loodusvarade ammendumine ja tehase halb juhtimine viisid hõbedatoodangu järkjärgulise languse ja lõpuks tehase sulgemiseni 1893. Ent muu tööstus ja kaubandus olid nii heal järjel, et linn jäi selletagi püsima.

1915 rajati linnani raudtee.

2. mail 1917 toimus linnas, kus peaaegu kõik majad olid puust, suur tulekahju. Maha põles 40 kvartalit, sealhulgas palju arhitektuuriliselt väärtuslikke hooneid. Hukkus 34 inimest, ent peavarjuta jäi 20 000.

Teise maailmasõja ajal muutus Barnauli tähtsus tööstuskeskusena eriti suureks, sest sinna evakueeriti sadakond tehast Nõukogude Liidu Euroopa-osast.

Viited

Välislingid 
Barnauli ametlik veebileht
 Barnaul

Tomski kubermang
Altai krai
Venemaa linnad
Iževsk

Iževsk (vene keeles Ижевск, udmurdi keeles Иж või Иж кар) on Venemaa Udmurdi Vabariigi pealinn. Asub Kama lisajõe Iži ääres.

Linn on asutatud 1760. aastal krahv Pjotr Šuvalovi rajatud rauatöötlemistehase juurde. 
1774. aastal vallutasid ja rüüstasid linna Jemeljan Pugatšovi mässulised.

Iževsk sai linnaõigused 1918. aastal.

Aastatel 1984–1987 kandis nime Ustinov (Dmitri Ustinovi järgi).

Meedia 

Iževskis ilmuvad muu hulgas udmurdikeelsed ajakirjad Keneš ja Invožo.

Majandus 

Linnas on metallurgia-, masinaehitus- ja relvatehased. Seal leiutas omanimelise automaadi (AK-47) Mihhail Kalašnikov, kes elas seal surmani. Iževskis toodetakse ka mootorrattaid "Iž".

Linna suuremate tehaste hulka kuuluvad: 
 Ižmaš (Ижмаш, autod, mootorrattad, relvad (sh AK))
 IžAvto (ИжАвто, sõiduautod Iž, VAZ, KIA) 
 IžStal (ИжСталь);
 Iževski mehaanikatehas (Ижевский механический завод, peamiselt relvad);
 Ižneftemaš (Ижнефтемаш)

Rahvastik 

Iževski elanike arv rahvaloenduse andmetel (ümardatud):

2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli Iževski elanikest venelasi 68,8%, udmurte 14,8%, tatarlasi 8,9%, ukrainlasi 0,7%, asereid 0,4% ja marisid 0,3%.

Viited

Välislingid 
 Merlyn Thomas. Deadly gun attack at Russian school. BBC News, 26. september 2022

Venemaa linnad
Udmurtia linnad
Berounka

Berounka (saksa Beraun) on Vltava lisajõgi Tšehhis. Pikkus 139 km, valgala  8 861 km². Jõgi saab alguse Plzeňi linnas nelja jõe (Mže, Radbuza, Úhlava ja Úslava) liitumisel. Suubub Praha äärelinnas Vltavasse. Berounka ääres asub Berouni linn.

Elbe jõgikond
Tšehhi jõed
Plzeň

Plzeň (saksa Pilsen) on linn Tšehhis, Plzeňi maakonna keskus. Asub 90 km Prahast edelas kohas, kus nelja jõe kokkusaamiskohas saab alguse Berounka jõgi.

Linna on esmakordselt mainitud 976. aastal.
Teise maailmasõja ajal vabastasid linna natside käest ameerika kindrali George S. Pattoni väed.

Plzeňi saksakeelsest nimest Pilsen on tulnud õllesordi pilsen nimetus, mida Plzeňi õllepruul Josef Groll valmistas esimest korda 5. oktoobril 1842.

Koos Belgia linna Monsiga oli Plzeň 2015. aastal Euroopa kultuuripealinn.

Majandus 
Aastal 1859 asutati linnas firma Škoda, mis etendas tähtsat osa Austria-Ungari, Tšehhoslovakkia ja Tšehhi tehnikaarengus.

SKP elaniku kohta on 44 000 dollarit.

Vaata ka 
 FC Viktoria Plzeň

Viited

Välislingid 

 Koduleht

Tšehhi linnad
Plzeňi maakond
Öeldistäide



Eesti keel
Öeldistäide ehk predikatiiv on verbi olema laiend, mis näitab, kes, mis või missugune on alusega tähistatu.

Öeldistäite liigid
Omadussõnaline öeldistäide vastab küsimusele missugune? ja on sõnaliigilt kas 
 omadussõna: Jüri silm oli sinine,
 oleviku kesksõna: Kunstniku käed olid määrdunud,
 omadussõnaline asesõna: Sellised nad siis ongi,
 järgarvsõna : Marju oli täna viies, eile kolmas, aga homme on ta juba esimene,
 da-infinitiiv: Lugu pole laita,
 nimisõna kaasaütlevas ~ ilmaütlevas käändes: Mari oli kollase kleidiga või
 parameetrit väljendav nimisõna osastavas käändes: Tüdruk oli pikka kasvu.

Nimisõnaline öeldistäide vastab küsimustele kes?/mis? ja on sõnaliigilt kas:
 nimisõna: Margus on kaval poiss,
 asesõna: Mis seal on?,
 hulgasõnafraas: Bussisõidu kestus on viis minutit või
 da-infinitiiv, kui verb olema on tähenduses 'tähendama': Vähem süüa on kauem elada.

Nimetavas käändes öeldistäide on täisöeldistäide ehk totaalpredikatiiv: See tüdruk on lühikest kasvu.

Osastavas käändes (ainult nimisõnaline) öeldistäide on osaöeldistäide ehk partsiaalpredikatiiv: Kas ta on petis? –  Jah, ta on seda. Peeter ja Malle on andekamaid töölisi meie firmas.

Tähenduselt võib öeldistäide 

 väljendada seisundit: Mõtted on hajali.
 väljendada omadust: Huuled on punased.
 olla liigitav: Rauno on õpetaja.
 olla samastav (identifitseeriv): Tallinn on Eesti pealinn. Alus ja öeldistäide on siin tähenduslikult sama mahuga ja võivad seetõttu lauses koha vahetada: Eesti pealinn on Tallinn. Teiste öeldistäite liikide korral see ei kehti.

Öeldistäite ühildumine alusega 
Täisöeldistäide ühildub alusega arvus: 
 kui alus tähistab ühte, on öeldistäide ainsuses: Koer on rõõmus.
 kui alus tähistab mitut, on öeldistäide mitmuses: Koerad on rõõmsad.

Mitmussõnast aluse korral on öeldistäide erandlikult mitmuses, kuigi alus märgib ühte. 
 Mitmuses on alati omadussõnaline öeldistäide: Teksad on mustad.
 Ainsuses on tavaliselt nimisõnaline öeldistäide: Pulmad on kauaoodatud sündmus.
 Ainsusesse jääb kogu või abstraktmõistet väljendav sõna: Vanavanemad on meie minevik.

Osaöeldistäide alusega ei ühildu.

Öeldistäide ei ole 
omadussõnad sellises lauses nagu Lilli on siniseid ja kollaseid. (< On siniseid ja kollaseid lilli.)  Sinised ja kollased on mõlemas lauses täiend. See on olemasolu- ehk eksistentsiaallause.

Välislingid
Öeldistäide

Süntaks

en:Predicative (adjectival or nominal)
Bute

Bute on saar Iiri mere Clyde'i lahes. Saare pindala on 122 km². Saar on künklik ja kuulub Suurbritanniale, täpsemalt Šotimaale.

2001. aasta seisuga elas saarel 7228 elanikku. Saarel asub Rothesay linn ja 6 küla.

Šotimaast eraldab Butet kõige kitsamas kohas kolmesaja meetri laiune Kyles of Bute väin. Sellegipoolest saab saarele ainult laevaga. See on seotud asjaoluga, et Kyles of Bute asub saarest põhjas, aga Bute põhjaosa on mägine ja metsane (saare kõrgeim tipp Windy Hill on 273 meetri kõrgune), peaaegu kogu asustus on saare tasasemas lõunaosas.

Bute on olnud asustatud juba pronksiajast peale. Saarel on kahe kabeli varemed, mis pärinevad vastavalt 6. ja 12. sajandist.

Bute'il on sündinud ja üles kasvanud laulja Lena Zavaroni. Saarel on elanud ka näitleja Edmund Kean.

Suurbritannia saared
Šotimaa geograafia
Oskar Mamers

Oskar Heinrich Mamers VR I/3 (15. mai 1891 Liivi vald, Läänemaa – 6. oktoober 1930 Seli, Raplamaa) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant, 1920).
Oskar Mamers lõpetas aastal 1912 Tallinna Peetri Reaalkooli.

Asus 23. septembril 1912 vabatahtlikuna 89. Belomorski jalaväepolku ajateenistusse. 13. augustil 1913 arvati ta sealt reservlipnikuna reservi. Esimese maailmasõja puhkedes kutsuti 6. augustil 1914 teenistusse ja määrati 2. tagavarapataljoni. 11. septembril samal aastal oli ta 177. tagavarapataljonis rooduülemaks ja 30. aprillil 1915 saadeti ta eesliinile 314. Novo-Oskolski polku rooduülemaks. Selles väeosas osales ta 17. maist 1915 kuni 1. jaanuarini 1917 lahinguis austerlaste ja sakslaste vastu. Sai mitmel korral haavata ning ka vahvuse eest aumärke. 6. juunil 1917 tuli Mamers 1. Eesti jalaväepolku. 

Mamers oli koos Eduard Alveriga üks kahest ööl vastu 18. veebruari 1918 Vene armee 1. Eesti jalaväepolgu komandöri polkovnik Ernst Põdderi poolt Kuressaarde Saksa Põhjakorpuse juhataja kindral Adolf von Seckendorffi juurde läkitatud saadikust, kes teatasid eesti rahvusväeosade plaanitavast rinde avamisest pealetungiks valmistuvatele Saksa vägedele. See kohtumine valmistas ette tingimused Eesti Vabariigi väljakuulutamiseks 24. veebruaril 1918. 

Eesti Vabadussõjas oli kapten Oskar Mamers Eesti sõjavägede 1. Operatiivstaabi teadete jaoskonna ülem, alates 21. novembrist 1918 oli teadete jaoskonna ülema abi Helmut Veem. Ülendatud kiiduväärt teenistuse eest alampolkovnikuks, vanusega 1. märtsist 1920 1. aprillil 1921 läks kolonelleitnandina reservi.

Õppis Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas 1922–1923. 

1. septembril 1923 asus uuesti kaitseväeteenistusse ja määrati 7. jalaväerügementi, teenis seal kuni 23. maini 1927, mil läks uuesti omal soovil reservi.

Oskar Mamers suri kopsutiisikusse.

Tunnustused 
Vabadusristi I liigi 3. järk, 1920

Viited

Kirjandus 
 Album Academicum Universitas Tartuensis 1918–1944. II köide. Tartu, 1944. lk. 238. 

Sõjavägede Staabi koosseis
7. Jalaväerügemendi koosseis
Vabadusristi I liigi 3. järgu kavalerid
Vabadussõja veteranid
Tallinna Reaalkooli vilistlased
Sündinud 1891
Surnud 1930
Arona

Arona on linn Itaalias Piemonte maakonnas Novara provintsis. Asub Lago Maggiore järve ääres.

Põhiliseks majandusharuks on turism.

Arona vaatamisväärsusteks on gigantne kardinal Carlo Borromeo pronksist ausammas, mille tippu on võimalik ronida. Kardinal Borromeo sündis Aronas 1538. aastal. Linnakeses asub ka Borromeo perekonnale pühendatud Santa Maria kabel.

Viited

Välislingid

Arona linna ametlik kodulehekülg itaalia keeles

Itaalia linnad
Piemonte
Kaheidulehelised

Päriskaheidulehelised (Dicotyledoneae või Magnoliopsida) on katteseemnetaimede ehk õistaimede suurim klass.

Iseloomulikud tunnused
Üheidulehelistest eristab neid see, et neil on kaks idulehte, erandlikult võib üks iduleht olla kängunud. Kaheidulehelistel on üks peajuur ja ühe ringina asetsevad juhtkimbud, mille kambium võimaldab varre teiskasvu. Lehed on enamasti sulg-, sõrm- või võrkroodsed, terveservalised või lõhestunud. Õied on põhiliselt viietised või neljatised. Kaheidulehelised erinevad üheidulehelistest ka tolmuterade ehituse ja keemiliste omaduste, kromosoomide tugevama keerdumise jm poolest.

Arvukus
3/4 õistaimedest kuulub kaheiduleheliste hulka, mis on oma ehituselt, kujult ja eluvormilt mitmekesisemad kui üheidulehelised. Kaheiduleheliste liike on umbes 180 000, neist kasvab Eestis umbes 1000.

Seltsid
Kaheidulehelisi jaotatakse 71 seltsi, millest liigirohkemad on astrilaadsed, oalaadsed, mailaselaadsed ja nelgilaadsed, ning 333 sugukonda, millest liigirohkeimad on korvõielised, liblikõielised, piimalillelised ja madaralised. Algelisem selts on magnoolialised (uuemail andmeil seltsi Chloranthales esindajad), kõiki kaheidulehelisi peetakse neist arenenuks. Eesti taimestiku ürgsemad seltsid on tulikalaadsed ja vesiroosilaadsed, viimastest lahknevad ühe haruna üheiduleheliste klassi seltsid.

Evolutsioon
Kaheidulehelised pärinevad arvatavasti vanaaegkonnas seemnesõnajalalaadseist (sõnajalgtaimed), hulgaliselt tekkis neid juura lõpus ja eriti kriidiajastul.

Vaata ka 
üheidulehelised
Eesti NSV floora

Viited 

 

tr:Çift çenekliler
Metaandmed

Metaandmed (inglise keeles metadata) on mingeid andmeid kirjeldavad andmed ehk nii-öelda andmed andmete kohta. Tavaliseks näiteks on raamatukogu kataloogikaart, mis sisaldab andmeid raamatu sisu ja asukoha kohta.

Failide puhul võivad metaandmeteks olla faili autor, loomise kuupäev, faili loomiseks kasutatud tarkvara jne. Selline teave võib paikneda faili enese sees.

Telekommunikatsioonis räägitakse sideseansside metaandmetest, mida koondab nt telefonikõnede register või Interneti-ühenduste ajalugu.

Välislingid 
 Metaandmed ja EDHS-de nõuded. ra.ee
 metaandmed. ra.ee
 Informatsioon ja dokumentatsioon. Dokumendihaldusprotsessid. Dokumentide metaandmed. Osa 1, Põhimõtted = Information and documentation. Records management processes. Metadata for records. Part 1, Principles / Eesti Standardikeskus, www.ester.ee
 ESMS metaandmed, stat.ee
 MKM: Dokumendihalduse metaandmed, mkm.ee

Informaatika
Hopjor

Hopjor (vene keeles Хопёр) on jõgi Venemaal. Saab alguse Volga kõrgustikult Penza oblastis ja voolab edelasse. Enne Kalatši kõrgustikku pöörab lõunasse ja suubub vasakult Doni jõkke.

Pikkus 980 km, valgla 61 100 km². Laius on kuni 100 m.

Suuremad jõe ääres asuvad linnad on Balašov ja Urjupinsk.

Suuremad lisajõed on Vorona, Savala ja Buzuluk.

Doni jõgikond
Venemaa jõed
Marita Koch

Marita Koch (sündinud 18. veebruaril 1957 Wismaris) on endine Ida-Saksamaa kergejõustiklane (100 m, 200 m ja 400 m jooksja). Olümpiavõitja (1980), kolmekordne maailmameister (1983) ja kümnekordne Euroopa meister. Kehtiva 400 m maailmarekordi (47,60) valdaja.

Koch on IAAF-i kuulsuste halli liige.

Saavutused

Olümpiamängudel 

1980 olümpiavõitja 400 m 48,88 ja hõbemedal 4x400 m 3.20,4

Maailmameistrivõistlustel 

1983
maailmameister 200 m 22,13
maailmameister 4x100 m 41,76
maailmameister 4x400 m 3.19,73
hõbemedal 100 m 11,02

Euroopa meistrivõistlustel 

1978 Euroopa meister 400 m 49,94 ja 4x400 m 3.21,2
1982 Euroopa meister 400 m 48,15 ja 4x400 m 3.19,05
1986 Euroopa meister 400 m 48,22 ja 4x400 m 3.16,87

Euroopa sisemeistrivõistlustel 

1977 Euroopa sisemeister 400 m 51,14
1979 hõbemedal 60 m 7,19
1981 pronksmedal 50 m 6,19
1983 Euroopa sisemeister 200 m 22,39
1985 Euroopa sisemeister 200 m 22,82
1986 Euroopa sisemeister 200 m 22,58

Maailmarekordid

Välislingid
 
Pilt 1     
Pilt 2
Pilt 3

Ida-Saksamaa jooksjad
Sündinud 1957
Asti

Asti on linn Itaalias Piemonte maakonnas, Asti provintsi halduskeskus. Asti asub umbes 80 km Torinost läänes Tanaro jõe vasakul kaldal Monferrato mägede vahel.

Ajalugu

Asutati Gallia liguurlaste poolt; 89 eKr oli selle kohal Rooma asundus.

Vaatamisväärsused

Piazza Alfieri linnasüdames on linna iidseim asustusala. Praegu on väljak ümbritsetud 19. sajandi uhkete paleedega; väljakul asub Vittorio Alfieri monument.

 San Pietro in Consavia kirik (15. sajand)
 Asti toomkirik (Duomo), 14. sajandi gootika 
 Collegiata di San Secondo kirik (13.–15. sajand; gooti stiilis) ja Comentini torn
 Palazzo di Bellino (ümber ehitatud 1730 Benedotto Alfieri poolt); Risorgimento muuseumi ja linna kunstigalerii asukoht

Kultuur

Asti on poeet Vittorio Alfieri (1749–1803) sünnilinn.

Alates 1257. aastast peetakse Astis iga-aastast paliot.

Vein

Sealsest veinipiirkonnast saadakse Itaalia kuulsaimat vahuveini.

Viited

Välislingid
Asti valla koduleht (itaalia keeles)

Itaalia linnad
Piemonte
Adolf von Seckendorff

Vabahärra Franz Adolf von Seckendorff (17. märts 1857 Gera – 8. mai 1941 Waldsieversdorf) oli Preisimaa jalaväekindral, 1918. aastal Eestimaa sõjakubernerina Saksa okupatsioonivõimu kõrgeim esindaja Eestis.

Elulugu

Päritolu

Põlvnes vanast Frankimaa aadlisuguvõsast, mille kohta on ürikulisi teateid 1254. aastast. Ta oli vabahärra Evan von Seckendorffi (1821−1882) ja tema abikaasa Pauline von Flemmingi (1826−1864) poeg; tema vanem vend oli hilisem jalaväekindral Gustav von Seckendorff (1848−1924).

Sõjaväeteenistus Esimese maailmasõjani
Õppis kadetikorpuses. Seejärel astus sõjaväeteenistusse ja temast sai 1874. aastal 7. Tüüringi jalaväerügemendi portepée-lipnik. Ta oli selles väeosas esmalt pataljoni- ja alates 1881. aastast rügemendiadjutant. 1884. aastal viidi ta üle Berliini 2. kaardiväerügementi ja 1889. aastal Suure kindralstaabi koosseisu. 1890. aastal määrati sõjaväeatašeeks Viini. Järgmisel aastal teenis Hannoveris 20. jalaväediviisi staabis. 1895. aastal määrati 1. kaardiväe jalaväediviisi staapi. Majoriks ülendatuna oli alates 1897. aastast 2. kaardiväe jalaväerügemendi pataljonikomandör. 1899. aastal oli sõjaväeinspektor kindralstaabi juures. Seejärel õppis Preisi sõjaväeakadeemias ja ülendati 1902. aastal ooberstleitnandiks. Kaks aastat hiljem sai temast Magdeburgis asunud IV armeekorpuse staabiülem. 1905. aastal anti talle oobersti aukraad ja määrati järgmisel aastal 7. Pommeri jalaväerügemendi komandöriks. 1908−1910 oli ta Mainzi kindluse komandant. 1909. aastal anti talle ajutine kindralmajori auaste, mis muudeti järgmisel aastal alaliseks. 1910−1913 oli ta Königsbergi kindluse komandant, kellena ülendati kindralleitnandiks.

Eestimaa sõjakuberner 1918. aastal
Pärast Lääne-Eesti saarte vallutamist Saksa vägede poolt nimetati Seckendorff 1917. aastal Saaremaa kuberneriks.  Alates 1918. aasta veebruarist oli ta Põhjakorpuse juhataja. Märtsis nimetati see väeüksus ümber 68. kindralkomandoks. Märtsist novembrini oli Seckendorff sõjakubernerina Saksa okupatsioonivõimu kõrgeim esindaja Eestis. 28. veebruaril 1918 andis Seckendorff korralduse, mille alusel võisid Eesti rahvuslikud väeosad jätkata oma tegevust elanike julgeoleku, nende varanduse ja korra tagamisel. Kuid loodava rahvusvägede organisatsiooni iga − selle ülemaks pidi saama kindralmajor Andres Larka − ei olnud kuigi pikk. 27. aprillil 1918 tühistas Seckendorff Brest-Litovski rahulepingu alusel oma esialgse loa ja andis käsu organisatsiooni likvideerimiseks.

Hilisem karjäär
Seckendorff jäi 68. kindralkomando juhatajaks 1919. aasta jaanuarini. Sõjaväelise karjääri lõpetas ta jalaväekindrali auastmes.

Sõjaväeline karjäär
1874 portepée-lipnik
1875 sekund-leitnant
1884 premier-leitnant
1890 kapten
1895 major
1902 ooberstleitnant
1905 ooberst
1910 kindralmajor
1912 kindralleitnant
19.... jalaväekindral

Tsitaadid
Eestimaa maakoosolekul 9. aprillil 1918:

Teadaanne pärast Eesti mandriosa okupeerimist:

Viited

Välislingid
Vabahärra Adolf von Seckendorffi eluloolised andmed
Vabahärra Adolf von Seckendorffi portree

Preisi sõjaväelased
Reußi inimesed
Saksamaa sõjaväelased Esimeses maailmasõjas
Sündinud 1857
Surnud 1941
Florence Griffith-Joyner

Florence Griffith-Joyner (21. detsember 1959 Los Angeles – 21. september 1998 Mission Viejo, California) oli USA kergejõustiklane. 

Florence Griffith-Joyner oli kolmekordne olümpiavõitja (1988) ja maailmameister (1987). Tema nimel on kehtiv 100 m jooksu (10,49) ja 200 m jooksu (21,34) maailmarekord.

Saavutused

Olümpiamängudel 

Los Angeles 1984 
hõbemedal 200 m jooksus 22,04
Seoul 1988
olümpiavõitja 100 m jooksus 10,54
olümpiavõitja 200 m jooksus 21,34
olümpiavõitja 4x100 m teatejooksus 41,98
hõbemedal 4×400 m teatejooksus 3.15,51

Maailmameistrivõistlustel 

Rooma 1987
maailmameister 4x100 m teatejooksus 41,58  
hõbemedal 200 m jooksus 21,96

Maailmarekordid

Välislingid

Pilte Florence Griffith-Joynerist
 Pilt 1
 Pilt 2

Ameerika Ühendriikide jooksjad
Sündinud 1959
Surnud 1998
1427

1427. aasta

Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand

Aastakümned: 1390. aastad 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad - 1440. aastad - 1450. aastad 1460. aastad 1470. aastad 1480. aastad 1490. aastad 

Aastad: 1420 1421 1422 1423 1424 1425 1426 1427 1428 1429

Sündmused maailmas 

 ...

Sündmused Eestis 

 8. november – Tallinna kaupmees Hans Droghe sõimas ja ähvardas Kuressaare kõrtsis Saaremaa piiskoppi (piiskopi kiri Tallinna raele selle kohta 11. novembrist on esimene Kuressaare mainimine kirjalikes allikais).
 Alustas Liivi ordu Vasknarva linnuse ehitamist (taastamist).
 Koluvere lossi (Schlosse Lode) märgitakse esmakordselt ajaloodokumentides.

Sündinud 

 ...

Surnud 

 ...
Gulnara Samitova-Galkina

Gulnara Iskanderovna Samitova-Galkina (sündinud 9. juulil 1978) on Venemaa kergejõustiklane (1500–5000 m jooksud ja 3000 m takistusjooks).

Saavutused

Maailmarekordid

Isiklikku 
Gulnara Samitova-Galkina on 174 cm pikk ja kaalub 55 kg.

Venemaa jooksjad
Sündinud 1978
Peeter Südda

Peeter Südda (ka: Peeter Süda; 4. märts 1830 Atla vald, Saaremaa – 8. jaanuar 1893 Kärla vald, Saaremaa) oli eesti köster, õpetaja, koorijuht ja literaat. 

Peeter Südda töötas Saaremaal Ansekülas ja Kärlal. 

Kuulsaks sai Peeter Südda Suure Tõllu lugude avaldajana teoses "Väikene vana varanduse vakk ehk Saaremaa vägimees Suur Tõll" (1883).

Peeter Südda oli helilooja Peeter Süda (1883–1920) vanaisa vend.

Kirjandus 
 Eduard Laugaste, "Peeter Südda ja Suure Tõllu lood" – Keel ja Kirjandus 1980, nr. 3, lk. 170–173

Välislingid 
 

Eesti kirjanikud
Eesti õpetajad
Eesti koorijuhid
Sündinud 1830
Surnud 1893
Göteborg

Göteborg on Rootsi suuruselt teine linn, Västra Götalandi lääni keskus. Asub Lõuna-Rootsis Kattegati rannikul Göta jõe suudme lähedal.

Linna asutas 1621. aastal kuningas Gustav II Adolf.

Linnas elas 2019. aasta alguse seisuga ligi 580 tuhat inimest ja linnastus üle miljoni.

Göteborgis asub Göteborgi Ülikool, Chalmersi Tehnikaülikool, suur sadam ja palju merendusasutusi.

Vaata ka
Göteborgi Eesti Lasteaed "Tilluke"
Göteborgi kogudus
Göteborgi raamatumess
Göteborgi lennujaam

Viited

Välislingid 

 Göteborgi veebileht

Rootsi linnad
 
Sadamalinnad
Malmö

Malmö on Rootsi suuruselt kolmas linn. Asub Lõuna-Rootsis ajaloolises Skåne maakonnas Sundi kaldal.

2000. aastal valminud Øresundi sild ühendab Malmöt Kopenhaageniga. Pärast silla valmimist ühendati Malmö ja Kopenhaageni sadama tegevus piiriülese sadamaoperaatori CMP – Copenhagen Malmö Port – abil. Malmö linnale kuulub 23% selle aktsiaid.

Ajalugu 
Malmö on asutatud 12. sajandil Malmhaugi sadamana.

Keskajal oli Malmö Kopenhaageni järel Taani suurim linn. 1644. aastal läks Rootsi valdusse.

Rahvastik 
Malmö on Rootsi kõige paljurahvuselisem linn. 24% elanikest on sündinud väljaspool Rootsit. Linnas räägitakse rohkem kui 100 keelt.
Malmö kauaaegne linnapea aastatel 1994–2013 oli eestlane Ilmar Reepalu.

Linnaosad 

1996. aastast jaguneb Malmö 10 linnaosaks, mis omakorda jagunevad 134 asumiks.

Vaata ka 
 Malmöhusi loss
 Turning Torso
 Malmö kõrgkool
 Malmö FF

Viited

Välislingid 

Malmö veebileht
Copenhagen Malmö Port

Rootsi linnad
Sadamalinnad
Dave Mustaine

Dave Mustaine (sündinud David Scott Mustaine'ina 13. septembril 1961 La Mesa linnas California osariigis) on USA heavy metal'i kitarrist ja laulja. 

Mustaine'ist sai kitarrist 1970. aastate lõpus. Ta mängis mitmes vähem tuntud bändis, kuni 1981. aasta lõpus kutsusid James Hetfield ja Lars Ulrich ta Metallica juhtkitarristiks. Metallicas oli Mustaine aga vaid kuni 1983. aasta aprillini, sealt sunniti ta lahkuma liigse alkoholitarbimise, uimastiprobleemide ja isiklike vastuolude tõttu.

Mõni aeg hiljem otsustas Mustaine koos bassimängija Dave Ellefsoniga teha bändi, mis sai nimeks Megadeth. Mustaine'i esialgne eesmärk oli saada oma bändiga Metallicast edukamaks ja kuigi see müügiedu mõttes kunagi ei teostunud, sai Megadethist üks tuntumaid thrash metal'i bände, keda loetakse thrash'i "suure neliku" hulka kuuluvaks (lisaks Megadethile ja Metallicale kuuluvad sinna veel Slayer ja Anthrax).

Et Mustaine Megadethile sobivat lauljat ei leidnud, siis hakkas ta ise laulma.

2002. aastal kahjustas Mustaine rängalt oma vasaku käe närve ja pidi seetõttu Megadethi kaheks aastaks laiali saatma. Esialgu ei saanud ta kitarri mängida, kuid aastase intensiivse ravi järel osutus see võimalikuks. 2004. aastal kutsus ta bändi uuesti kokku ning sellest ajast peale on Megadeth lisaks varasemale üheksale andnud välja veel kolm stuudioalbumit.

2010. aastal esines Mustaine koos Megadethiga Eestis Haapsalu piiskopilinnuse hoovil.

Välislingid
Dave Mustaine Megadethi kodulehel

Ameerika Ühendriikide kitarristid
Ameerika Ühendriikide lauljad
Sündinud 1961
Metallica
Tomsk

Tomsk (vene Toмск) on linn Venemaal, Tomski oblasti keskus. Asub Lääne-Siberis Tomi jõe kaldal. Geograafilised koordinaadid on 56°29′N, 84°59′E.

Ajalugu 
Linn on rajatud Boriss Godunovi käsul 1604. aastal kindlusena Tomi jõele, tatarlaste maale. Linnaõigused sai 1782. aastal.
1804. aastal sai Tomski kubermangu keskuseks.

Haridus 
Tomski ülikool on esimene Siberis avatud ülikool (1880). Tomski ülikooli raamatukogu on üks suurimaid Venemaal. Linnas on mitmeid kõrgkoole.

Tomsk on kuulus puitarhitektuuri poolest.

Majandus 

Tänapäeval on Tomsk infotehnoloogiatööstuse keskus. Linnas on ka suured masinaehituse, keemiatööstuse ja metallurgiaettevõtted.

Sport
Tomskis tegutseb jalgpalliklubi Tomski Tom.

Tuntud tomsklasi 
Tomskis on sündinud Karl Vaino.

Viited

Välislingid 

 Tomski linnavalitsuse veebileht
 Tomski infoportaal (vene keeles)

 
Tomski kubermang
Lech Wałęsa

Lech Wałęsa [lehh vau'ensa] (sündinud 29. septembril 1943) on Poola ametiühingutegelane, poliitik ning inimõiguste aktivist ja kaitsja ning oli Poola president aastail 1990–1995.

Lech Wałęsa töötas Gdański laevatehastes elektrikuna. Aastast 1978 organiseeris ja juhtis ta Ida-Euroopa esimest sõltumatut ametiühinguliikumist Solidaarsus (Solidarność). Wałęsa sai Solidaarsuse juhiks, kuna 1980. aasta Poola laevatehase üldstreigi korraldaja Bogdan Borusewicz otsis streigi eestkõnelejat, keda laevatehase töölised kuulaksid ning otsingute tulemusena valis Borusewicz streigi eestkõnelejaks Wałęsa. 

Oli aastatel 1990–1995 Poola president.

1983. aastal sai Lech Wałęsa Nobeli rahuauhinna.

Wałęsa katkestas pärast 1986. aastat kõik suhted kommunistliku julgeolekuteenistuse Służba Bezpieczeństwa (SB). Tema seost SB'ga mainitakse ka poola ajaloolaste 2008. välja antud raamatus.

2006. aastal külastas Lech Wałęsa Eestit, kus sai Eesti presidendilt Maarjamaa Risti I klassi teenetemärgi.

Viited

Välislingid
 Kaivo Kopli, "Ajaloolased: ekspresident ja vabadusvõitleja Walesa oli kommunistide spioon", Eesti Päevaleht, 26. juuni 2008

Nobeli rahuauhinna laureaadid
Poola presidendid
Maarjamaa Risti I klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1943
Sotsioloogia mõisteid

Siin on loetletud sotsioloogia mõisteid.

A
Aasialik tootmisviis
Agraarühiskond
Anoomia
Antagonism
Avalik arvamus
Avatud maailmaühiskond

D
Demograafia
Digilõhe
Digitaalne kihistumine
Dramaturgia

E
Ekspluateerimine
Eliit
Elukvaliteet
Emantsipatsioon
Emiline ja etiline
Endogaamia
Etnotsentrism
Euroopastumine

F
Feministlik sotsioloogia
Frankfurdi koolkond

G
Globaalne küla
Grupp

H
hargmaisus
Hawthorne'i efekt
Heaoluühiskond 
HeaoluriikHomo sovieticusHomofoobia
Hõim

I
Identiteet
Ideoloogia 
Imago
Indiviid
Infokihistumine
Institutsionaliseerumine
Institutsioon
Internetisotsioloogia
Isikukultus

K
Karismaatiline võim
Kodanlus
Kommunikatsioon
Konfessionaliseerumine
Konfliktiteooria
Kriitiline teooria
Kriminoloogia
Ksenofoobia 
Kultuuriantropoloogia
Kultuuriimperialism 
Kuritegevus
Kõrgkultuur
Käitumiskultuur
Külakogukond

L
Loov klass

M
Massikommunikatsioon
Massiühiskond
Moderniseerimine
Märgistamisteooria

N
Normaalsus
Nüüdisühiskond

O
Orjanduslik kord

P
Passionaarne tõuge
Perekond
Pidu
Poliitika
Poliitiline religioon
Postindustriaalne ühiskond
Prekariaat
Prestiiž

R
Rahvas
Rahvus
Ratsionaalse valiku teooria
Regionaalne identiteet
Russofoobia

S
Sallivus
Seisus
Siirdeühiskond
Solidaarsus
Sooideoloogia
Sooline võrdõiguslikkus
Sooroll
Sotsiaaldarvinism
Sotsiaalkapital
Sotsiaalne diferentseerumine
Sotsiaalne kollaps 
Sotsiaalne kontroll
Sotsiaalne kord
Sotsiaalne mobiilsus
Sotsiaalne norm
Sotsiaalne roll
Sotsiaalne sidusus
Sotsiaalne staatus
Sotsiaalne võrgustik
Sotsiaalpsühholoogia
Sotsiaalsus
Sotsiaalökoloogia
Sotsialiseerumine
Sotsiomeetria
Sotsiosemiootika
Sotsiotehniline süsteem
Stereotüüp
Stigmatiseerimine
Subkultuur
Sugupool
Suhtekorraldus
Suurpere

TTertius gaudens''
Toffleri ühiskonnaarengu lained
Toksiline maskuliinsus
Traditsioon
Tööandja
Tööpuudus ehk töötus

U
Unelmate ühiskond
Uusinstitutsionalism

V
Vabatahtlikkus
Vaesus
Vaesuse tsükkel
Vaesusindeks
Võim
 Vähemusgrupp
Väikekodanlus
Väärtused

W
Wertheri efekt

Ü
Ühiskond
Ürgkogukondlik kord 

 
Mõistete loendid
Jaroslavl

Jaroslavl on linn Venemaal, Jaroslavli oblasti keskus. Asub Volga jõe ääres, 280 km Moskvast kirdes.

Ajalugu 

Jaroslavl on väidetavalt asutatud Jaroslav Targa poolt 1010. aastal, esimesed kirjalikud teated on linnast 1071. aastast. 1218. aastast oli iseseisva Jaroslavli vürstiriigi pealinn, 1463. aastal liideti Moskva suurvürstiriigiga. 

1612. aastal, kui Poola väed olid Moskva vallutanud, oli Jaroslavl Moskva suurvürstiriigi pealinnaks. 1658. aastal hävisid tulekahjus peaaegu kõik linna puitehitised.

Teise maailmasõja ajal märtsis 1942 asutati Jaroslavlis NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu Kunstide Komitee otsusel Punaarmee rindeüksuste ja tagala teenindamiseks Eesti NSV Riiklikud Kunstiansamblid.

Tänapäeval on Jaroslavl suur tööstuskeskus, raudteede ja maanteede sõlmpunkt. 

Linnas on palju vanu kirikuid ja kloostreid, teiste seas Issanda Muutmise katedraal (Спасо-Преображенский собор). Jaroslavli vanalinn kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse.

Sport 
Linna jäähokilubi Lokomotiv mängib Kontinentaalses Hokiliigas (KHL) ja jalgpalliklubi Jaroslavli Šinnik mängib Venemaa esiliigas.

Vaata ka
Jaroslavli Riiklik Ülikool
Jaroslavli Riiklik Pedagoogikaülikool

Viited

Välislingid 

 Jaroslavli linnavalitsuse koduleht (vene keeles)
Južno-Sahhalinsk

Južno-Sahhalinsk (vene Южно-Сахалинск, jaapani 豊原 (Toyohara)) on linn Venemaal Sahhalini oblastis. Asub Sahhalini saare lõunaosas, Sussuja jõe kaldal. Geograafilised koordinaadid on 46° 57′ N, 142° 44′ E.

Asutatud 1842. aastal Vladimirovka külana.

Peale Vene-Jaapani sõda kuulus koos Lõuna-Sahhaliniga 1905–1946 Jaapanile ja kandis nime Toyohara.

Elanike arv oli 2005. aastal 173 600, 2010. aastal 181 700 (rahvaloendus) ja 2012. aastal 186 267 (linnaringkonnas 193 235).

Kliima 
Južno-Sahhalinskis valitseb parasvöötme mussoonkliima. Aasta keskmine õhutemperatuur on 2,8 °С. Kõige külmema kuu, jaanuari keskmine temperatuur on –12,2 °С, kõige soojema kuu, augusti keskmine temperatuur on 17,3 °С. Õhutemperatuuri absoluutne maksimum on 34,7 °С, mis registreeriti 1999. aasta augustis, õhutemperatuuri absoluutne miinimum on –34,8 °С, mis registreeriti 2001. aasta veebruaris. Sademeid on keskmiselt 861 mm.

Välissuhted 
Linnas asuvad Hokkaidō prefektuuri ja Alaska osariigi esindus. Asuvad järgmiste riikide peakonsulaadid:

Viited 

Venemaa linnad
Sahhalini oblast
John Coltrane

John William Coltrane (23. september 1926 Hamlet, Põhja-Carolina – 17. juuli 1967 New York) oli ameerika džäss-saksofonist, helilooja ja ansamblijuht.

Coltrane astus 1945 mereväkke. Ta teenis Havai saarestikus mereväe džässorkestris ja sellega tegi ta ka oma esimesed salvestused. 1946 pöördus ta tsiviilellu tagasi. Ta mängis 1940. aastate lõpus ja 1950-ndate alguses Jimmy Heathi, Dizzy Gillespie ja Duke Ellingtoni ansamblites. 1955. aasta lõpus palkas ta Miles Davis, mis džässimaailmas tähendas tõelist läbilööki.

Bändiliidrina osales Coltrane vähemalt 50 salvestusel. Peale selle osales ta paljudel teistelgi albumitel ning eriti tähelepanuväärsed on neist esinemised trompetimängija Miles Davise ja klaverimängija Thelonius Monkiga.

Alates 1948 oli Coltrane heroiinisõltlane ja alkohoolik. Kuid 1957 sai ta ilmutuse, mis aitas tal (väidetavalt päevapealt) sõltuvusest vabaneda. See spirituaalne ärkamine kajastus tema loominguski.

1955 abiellus Coltrane Juanita Naima Grubbsiga, kes oli islamisse pöördunud. Tema kaudu tutvus Coltrane islamiga, uuris ka hinduismi ja budismi, kabalat ja Aafrika ajalugu, ent jäi kristlaseks. 1963. aasta suvel asus Coltrane Naimast lahku elama. Lapsi neil polnud. Lahutus vormistati 1966. Samal aastal abiellus Coltrane Alice McLeodiga. Alice'iga sündisid tal pojad John (1964), Ravi (1965) ja Oranyan (1967).

Coltrane suri 40-aastaselt maksavähki. Muusikute seas oli see suur üllatus, sest nad polnud tema olukorrast teadlikud. Miles Davis kommenteeris: «Coltrane'i surm šokeeris igaüht, oli igaühe jaoks üllatus. Ma teadsin, et ta ei näe väga hästi välja ... Aga ma ei teadnud, et ta oli nii haige – või et ta üldse haige oli.»

Pärast Coltrane'i surma hakkas San Franciscos asuva Yardbirdi templi kogudus Coltrane'i jumala taaskehastusena kummardama. Tempel ise nimetati ümber Charlie Parkeri järgi, kelle nad võrdsustasid Ristija Johannesega. See tekitas kogudusele probleeme, kui tahtis astuda Aafrika ortodoksse kiriku liikmeks. Lõpuks pidi kogudus tagandama Coltrane'i jumala taaskehastusest pühakuks ja vastutasuks tunnustas Aafrika ortodoksne kirik Coltrane'i kõigi kunstnike kaitsepühakuna. Kogudus nimetas end ümber Püha John Coltrane'i Aafrika ortodoksse kirikuks ning ta kasutab oma jumalateenistustel Coltrane'i muusikat ja tema kirjutatud laulutekste.

Ameerika Ühendriikide džässmuusikud
Ameerika Ühendriikide heliloojad
Sündinud 1926
Surnud 1967
Saksofonistid
Hetäär

Hetäärid (vanakreeka ἑταίρα 'kaaslane', mitm. ἑταῖραι) olid Vana-Kreeka kurtisaanid – haritud ja sotsiaalselt tunnustatud kaaslannad. Ehkki enamikul neist olid nende patroonidega ka seksuaalsuhted, ei olnud hetäärid lihtsalt prostituudid.

Tuntumate hetääride hulka kuulusid väejuht Periklese kaaslanna Aspasia, Makedoonia Aleksandri kindrali ja hilisem Egiptuse kuninga Ptolemaios I konkubiin Thaïs ning skulptor Praxitelese muusa ja modell Phryne.

Ülekantud tähenduses nimetatakse tänapäeval hetääriks peenemat prostituuti.

Vana-Kreeka
Prostitutsioon

fr:Prostitution en Grèce antique#Hétaïres