joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ann Alari

Ann Alari (sündinud 22. juunil 1954 Tartus) on eesti tõlkija ja ajakirjanik.

Haridus
Ta on sündinud arsti ja õpetaja perekonnas. Ta on lõpetanud 1972. aastal Miina Härma nimelise Tartu 2. keskkooli ja 1977. aastal Tartu Riikliku Ülikooli inglise filoloogia erialal. 1994. aastal lõpetas ta kõrgkoolis London School of Economics and Political Science (LSE) magistriõppe ja sai magistrikraadi rahvusvahelistes suhetes.

Tööd
Ann Alari on tõlkinud inglise ja prantsuse keelest eesti keelde mitmesugust kirjandust. Tema tõlgete hulgas on Margaret Atwoodi "Teenijanna lugu", "Penelopeia", lühijutte ja luulet, Elizabeth Jane Howardi “Valguse aastad”, Marsha Normani "Head ööd, ema", Stephen Kingi "Lisey lugu", Erich Frommi "Armastuse kunst", Claude Lévi-Straussi "Müüt ja mõtlemine" ning Pierre Thuillier' "Teadusrevolutsioon keskajal".

1991. aastal töötas ta Eesti Instituudi direktori asetäitjana ja aastatel 1993–1995 töötas ta Eesti Vabariigi Välisministeeriumis.

Aastatel 1999–2004 tegi ta raadiotööd Londoni korrespondendina. Ta on teinud ka kaastööd Eesti peamistele ajalehtedele ja ajakirjadele.

Ann Alari on üks produtsente, režissööre ja intervjueerijaid Nemcom.tv sarjas "Conversations", kus esinevad maailma mõjutanud ingliskeelsed kirjanikud Doris Lessing, Peter Ackroyd, Margaret Atwood, John Banville, Edna O'Brien ja Alexander McCall Smith.

Ann Alari on 2002. aastal loodud Briti Eesti Assotsiatsiooni (British Estonian Association) üks asutajaliikmeid. Ta oli assotsiatsiooni kaks korda aastas Londonis ilmunud ingliskeelse ajakirja Lennuk esimene toimetaja. 

2012. aastal avaldas kirjastus Petrone Print tema raamatu "Minu Inglismaa", mis põhineb kirjadel, artiklitel ja mälestustel. Kordustrükk ilmus 2018. aastal.

Ann Alari jagab elu Londoni ja Tallinna vahel. Ta töötab reklaami- ja turundusalal.

Viited

Kirjandus
Rein Veidemann, "Ann Alari intiimne Inglismaa", Postimees, 14. aprill 2012

Eesti tõlkijad
Eesti ajakirjanikud
Miina Härma Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli filoloogiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1954
Urve Kilk

Urve Kilk (sündinud 5. detsembril 1937 Misso vallas) on eesti õpetaja ja rahvatantsupedagoog.

Urve Kilk lõpetas Kohtla-Järve 1. Keskkooli 1955. aastal. Seejärel õppis ta Tartu Ülikoolis eesti keelt ja kirjandust ja lõpetas ülikooli 1960. aastal. Aastast 1964 töötas ta Järve Gümnaasiumis eesti keele ja kirjanduse õpetajana. Õpetajatöö kõrvalt on ta juhendanud rahvatantsurühmi ning korraldanud mitmeid ülevirumaalisi laulu- ja tantsupidusid. Samuti on ta olnud üleriigiliste tantsupidude liigijuht ja assistent.

Tunnustused 
Valgetähe IV klassi teenetemärk 1998
Ullo Toomi nimeline rahvatantsustipendium 2006
Ida-Virumaa teenetemärk 2007
Kohtla-Järve aukodanik 2013 
Kohtla-Nõmmel avati Urve Kilgi pink 02.05.2015 “Aeg tantsib inimestes, inimene tantsib ajas ja tema elumuusikast jääb vaibumatu kaja. Urve Kilk − lugupeetud ja armastatud tantsuõpetaja.” 

Eesti õpetajad
Eesti tantsupedagoogid
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Kohtla-Järve aukodanikud
Sündinud 1937
Inčukalns

Inčukalns (eesti Kintsumäe, vene keeles Гинценберг) on küla (lielciems) Lätis Vidzemes Sigulda piirkonnas, Inčukalnsi valla halduskeskus. Inčukalns asub merepinnast 52 meetri kõrgusel.

Seal asub Valga–Riia raudteeliini Inčukalnsi raudteejaam. Külla jäävad Atmodas iela, Inčukalna stacija ja Mežmala bussipeatused. Lisaks administratsioonile asuvad seal raamatukogu, põhikool ja muusikakool.

Inčukalns tekkis Inčukalnsi mõisa (saksa keeles Hinzenberg) ja Henningi karjamõisa juurde. Arenema hakkas küla pärast raudtee rajamist aastal 1886. Aastail 2006-2021 kuulus küla Inčukalnsi piirkonda, olles selle halduskeskuseks.

Aastal 2015 oli külas 2069 elanikku, aastal 2020 oli elanikke 1985.

Viited

Sigulda piirkonna külad
Busento

Busento (ladinakeelne nimi Bucentius) on jõgi Lõuna-Itaalias Calabria maakonnas Cosenza provintsis. 

Jõgi saab alguse Monte Cocuzzo nõlvalt Lõuna-Apenniinides ja suubub vasakult Crati jõkke Cosenzas.

Pärimuse järgi haigestus läänegootide kuningas Alarich I pärast Rooma rüüstamist aastal 410 malaariasse ning suri Cosenzas. Kuningas koos röövitud varandusega maeti Busento jõe sängi, milleks juhiti jõgi eelnevalt looduslikust sängist kõrvale. .

Viited

Itaalia jõed
Joonia mere vesikond
Elephants From Neptune

Elephants From Neptune on Eesti rokkansambel.

Ansambli liikmed on Robert Linna, Markko Reinberg, Rain Joona ja Jon Mikiver.

Ansambel andis 2012. aasta aprillis välja omanimelise debüütalbumi "Elephants From Neptune", mis 2013. aasta Eesti Muusikaauhindade jagamisel oli nomineeritud aasta ansambli ja aasta rokkalbumi kategoorias. 

Pärast esinemist Tallinn Music Weeki festivalil nimetas Inglise muusikaveeb Drowned in Sound neid festivali parimaks Eesti bändiks. 2011. aastal esines ansambel Tallinnas koos Briti rokkansambliga Kaiser Chiefs  ning 2012. aasta juulis Tallinna Lauluväljakul, soojendades 30 000 inimese ees USA rokkansamblit Red Hot Chili Peppers. Alates 2012. aasta lõpust on ansambel esinenud näiteks Lätis festivalidel Positivus ja Summer Sound, Leedus Vilnius Music Weekil ning Soomes Valoa festivalil ja MARS-i festivalil. 

Ansambel andis 2013. aasta veebruaris välja esimese oma kolmest EP-st koosnevast sarjast pealkirjaga "I" ning 2013. aasta mais järgmise EP – "II". Aprillis sõlmis ansambel lepingu Soome muusikaagentuuriga Fullsteam Agency, mis esindab erinevatel maadel selliseid bände nagu näiteks Disco Ensemble, Rubik, Michael Monroe ning ka Eesti praegu edukaimat ansamblit Ewert and The Two Dragons.

Ansambel võitis 2013. aasta aprillis Skype'i auhinna. Koos tiitliga "Skype's Go Change The World Award" kaasnes ka 3500 euro suurune rahaline preemia.

2017. aasta 21.juunil esines Elephants From Neptune Riias koos ansamblitega Foo Fighters, Biffy Clyro & The Kills.

Auhinnad 
Skype'i auhind (2013)
R2 Toimetuse Lemmik (2013)
Aasta rockalbum, 2015. aasta Eesti Muusikaauhinnad
Aasta rockalbum, 2017. aasta Eesti Muusikaauhinnad
Aasta Ansambel, 2017. aasta Eesti Muusikaauhinnad

Diskograafia
"Elephants From Neptune" (2012)
"I" (EP, 2013)
"II" (EP, 2013)
"Pressure & Pleasure" (2014)
"Oh no" (2016)

Viited

Välislingid
 Ansambel Facebookis
 Ansambel Soundcloudis
 Elephants From Neptune @ Rada7.ee

Eesti rock-ansamblid
Isuzu Wizard

Isuzu Wizard on viieukseline keskklassi maastur, mida toodeti Jaapani tootja Isuzu poolt alates 1990. aastast. Kolmeukselist kereversiooni hakati tootma 1989. aastal nime Isuzu MU all. Mõlema tootmine lõpetati aastal 2004. Isuzu tootis teiste maade ja turgude jaoks sellest mudelist mitut modifikatsiooni.

Pika teljevahega (viieukseline) kereversioon oli saadaval Jaapanis nimega Isuzu Wisard ning Ameerika Ühendriikides nimega Isuzu Rodeo ja Honda Passport. Opel, Vauxhall ja Holden müüsid sama mudelit Euroopas nime Opel Frontera, Vauxhall Frontera ja Austraalias nime Holden Frontera all.
Sama mudelit müüdi Egiptuses nimega Chevrolet Frontera, Isuzu Cameo ja Isuzu Vega Tais, Isuzu Frontier Lõuna-Ameerikas ning Chevrolet Rodeo Ecuadoris, Colombias ja Boliivias.

Lühikese teljevahega (kolmeukseline) oli müügil Jaapanis nimega Isuzu MU ja Honda Jazz. Ameerika Ühendriikides müüdi seda mudelit nimega Isuzu Amigo ja hiljem nimega Isuzu Rodeo Sport. Mandri-Euroopas oli kolmeukseline Opel Frontera Sport ning Suurbritannias Vauxhall Frontera Sport ja Austraalias Holden Frontera Sport.

Maasturid
Eesti Erametsaliit

Eesti Erametsaliit on aastal 1992 asutatud erametsaomanike esindusorganisatsioon, mille liikmeteks on kohalikud erametsaomanike esindusorganisatsioonid (metsaühistud, seltsid, liidud).

Ajalugu
Liit asutati 24. aprillil 1992 kui Eesti Talumetsa Liit. 14. aprillil 1994 otsustati nimeks võtta Eesti Erametsaliit ja organisatsioon muudeti ühistulise ülesehitusega üleeestiliseks liiduks (selleks ajaks olid esimesed metsaühistud olemas). 1997. aasta 10. detsembril registreeriti MTÜ Eesti Erametsaliit mittetulundusühingute ja sihtasutuste registris.

Tegevus
Liidu eesmärgiks on metsaomanike tegevusvabadus jätkusuutlikul metsamajandamisel. Oma tegevuses lähtutakse demokraatia, säästliku arengu ja keskkonnahoidliku metsakasutuse põhimõtetest, ülesannete seas on nt metsaomanike huvide esindamine metsapoliitikas, erialase ettevõtluse arendamine, erialane nõustamine. Erametsaomanike struktuuri arendatakse ühistulistel printsiipidel – kõigil liikmetel on võrdsed võimalused organisatsiooni töös kaasa lüüa.

Liit on üle-euroopalise metsaomanike ühingu CEPF (Confederation of European Forest Owners), Euroopa Maaomanike Organisatsiooni ELO (European Landowners' Organization) ja rahvusvahelise peremetsanduse liidu IFFA (International Family Forestry Alliance) liige.

Aastas 1994 on Eesti Erametsaliit iga-aastaselt korraldanud metsamajandajate konkurssi, mille raames kuulutatakse välja aasta parim metsamajandaja.

Eesti Erametsaliit on Eesti suurima PEFC säästva metsamajandamise grupisertifikaadi hoidja.

Viited

Välislingid
Eesti Erametsaliidu koduleht (vaadatud 13.10.2020)

Eesti liidud
Eesti metsandusorganisatsioonid
Keskkonnakirves
Eesti Metsakorralduskeskus

Eesti Metsakorralduskeskus (lühend: EMKK) oli 1919. aastal loodud asutus. 2003. aastal EMKK likvideeriti ja selle töö võtsid üle teised asutused.

Ajalugu
Eesti Metsakorralduskeskus asutati 1919. aastal Metsakorralduse Büroona. Nõukogude ajal (1945–1990) vahetati mitu korda EMKK nime; 1990. aastal ennistati nimi Eesti Metsakorralduskeskus. 1997. aastal läks EMKK osaühinguna Keskkonnaministeeriumi alluvusse. Aastal 2003 EMKK likvideeriti ja EMKKi riiklike metsakorraldusandmebaaside haldamise võttis üle Metsakaitse- ja Metsauuenduskeskus, metsakorraldusteenust hakkasid osutama aga muud ettevõtted, nt OÜ Metsakorralduse büroo.

Viited 

Eesti metsandus
Eesti endised ettevõtted
Eesti Metsamees Eksiilis

Eesti Metsamees Eksiilis oli aastatel 1949–1976 väljaspool Eesti territooriumi aperioodiliselt ilmunud metsandusajakiri.

Ajakirja esimesed kaks numbrit ilmusid Saksamaal, seejärel kuni 20. numbrini Rootsis, kus seda andis välja Stockholmi Eesti Komitee Metsanduse Sektsioon. Alates 21. numbrist (1956) andis ajakirja välja Eesti Metsateadlaste Ühing Rootsis. 

Kokku ilmus ajakirjast 60 numbrit.

Viited 

Eesti teadusajakirjad
Väliseesti ajakirjad
Eesti metsandusväljaanded
Rootsi ajakirjad
Metsakaitse- ja Metsauuenduskeskus

Metsakaitse- ja Metsauuenduskeskus oli aastatel 1996–2010 Eesti Keskkonnaministeeriumi alluvuses tegutsenud riigiasutus. Keskuse baasil moodustati 2010. aastal Keskkonnateabe Keskuse Tartu üksus.

Ajalugu
Aastal 2003 võttis keskus üle 2003. aastal likvideeritud Eesti Metsakorralduskeskuse riiklike metsakorraldusandmebaaside haldamise.

Viited

Välislingid
Keskkonnateabe Keskuse koduleht (vaadatud 24.02.2013)

Eesti valitsusasutused
Eesti metsandus
Metsaseadus

Metsaseadus on Eesti Vabariigis kehtiv seadus, mille eesmärk on "tagada metsa kui ökosüsteemi kaitse ja säästev majandamine". 

Metsaseadus reguleerib muu hulgas metsanduse suunamist, metsa korraldamist ja majandamist, ühtlasi sätestades seaduse rikkujaile kahjude hüvitamise korra.

Ajalugu
Eesti metsaseadus anti esimest korda välja 1934. aastal. Enne seda kehtisid 1934. aastani Vene tsaaririigi metsandusseadused.

Viited

Välislingid
Metsaseadus eRTis (vaadatud 24.02.2013)

Eesti seadused
Eesti metsandus
Turu tulekahju

Turu tulekahju (soome keeles Turun palo ja rootsi keeles Åbo brand) oli tulekahju, mis on endiselt Soome ja Põhjamaade ajaloo suurim linnatulekahju. Tuli sai alguse 4. septembril 1827 veidi enne kella üheksat õhtul linnakodanik Carl Gustav Hellmani majast Aninkaistenmäki künkal. Tuli levis kiiresti üle põhjakvartali. Lõunakvartalisse jõudes pääses tuli üle Aurora jõe, süüdates enne keskööd Turu toomkirikut ümbritseva linnaosa. Järgmiseks päevaks oli tuli hävitanud 75% linnast. Vaid 25% oli pääsenud, peamiselt linna lääne- ja lõunaosad. 

Tulekahju hävitas Turu kesklinna ajaloolise piirkonna, sealhulgas Turu toomkiriku ja kuningliku akadeemia, mis olid palju kahjustusi saanud. Katastroofi tõsiduse põhjusteks olid eelnenud kuiv suvi ja tulekustutajate vähesus, kuna suur osa linna elanikest olid samal päeval parasjagu Tamperes turul. Kahju oli märkimisväärne ja sündmus mõjutas edaspidist elu pikka aega. Tulekahju tagajärjel jäi 11 000 inimest kodutuks, 27 sai surma ja sadu vigastada. 

Friedrich Wilhelm Argelander, Turu kuningliku akadeemia astronoom, viibis tulekahju ööl Vartivuori observatooriumis Vartiovuorenmäkis. Tulekahju tõttu pidi ta lõpetama oma poolelioleva tegevuse. Ta kirjutas oma observatooriumi logisse: "Täna katkestas vaatlused kohutav tulekahju, mis tegi Turu tuhaks". Observatoorium, mis paiknes künka tipul, jäi terveks ning töö jätkus 9. septembril. Kuna ülejäänud akadeemia oli saanud tules tugevasti kahjustada, viidi ülikooli haldustegevuseks hädavajalik tegevus üle observatooriumi. Enamik Soome arhiive, sealhulgas peaaegu kogu keskaega puudutav materjal, hävisid tules.

Tulekahju ajal ja mõnda aega pärast seda oli Turu Soome suurim linn, mistõttu tulekahju oli Soome jaoks rahvuslik katastroof. Tulekahju tagajärjel koliti Turu Kuninglik Akadeemia Helsingisse, Soome Suurvürstiriigi uude pealinna.

Pärast tulekahju vastutas linna restaureerimise eest Soome Suurvürstiriigi kindralkuberner Arseni Zakrevski. Tema ettepanekul valis Soome senat Turu linna uue üldplaneeringu koostajaks arhitekt Carl Ludvig Engeli. Turu kesklinn põhinebki suures osas Engeli üldplaneeringul, mis kiideti heaks 15. detsembril 1828. Turu kesklinna suurimad hooned, Akatemiatalo ja Turu toomkirik, remonditi, ning mõned teised hooned, nagu vana raekoda ja suhkruvabrik, ehitati uuesti üles. Turu üldplaneering mõjutas oluliselt teiste Soome linnade hilisemat väljanägemist.

Tänu asukohale ainsana tulekahjust täielikult pääsenud Luostarinmäki linnaosa võeti kaitse alla ning 1940. aastal avati seal käsitöö vabaõhumuuseum.

19. sajand Soomes
Tulekahjud
AS Postimees Grupp

AS Postimees Grupp (varasemate nimedega AS Postimees ja AS Eesti Meedia) on aastal 1991 asutatud Baltikumi suurim meediakontsern, mis peamiselt toodab trüki- ja veebimeediat, tele- ja raadiosaateid, haldab kuulutusteportaale ja pakub trükiteenust.

Ettevõte tegutseb kolmes riigis ja kolmeteistkümnes linnas: Tallinnas, Tartus, Pärnus, Viljandis, Rakveres, Paides, Valgas, Riias, Vilniuses, Kaunases, Klaipėdas, Šiauliais ja Panevėžysis. 

Meediakontserni omanik on Margus Linnamäele kuuluv ettevõte UP Invest. 2020. aastal loodi eraldi ettevõttena Duo Media Networks, kuhu alla viidi järgneval aastal tele- ja raadiokanalid.

AS Postimees Grupi käive oli 2021. aastal 29,1 miljonit eurot ja kahjum 5,1 miljonit eurot.

Ajalugu
1857. aastal hakkas Johann Voldemar Jannseni juhatusel ilmuma nädalaleht Perno Postimees, mida ajaleht Postimees loeb oma ilmumise alguseks.

1886. aastal kolis ajaleht Perno Postimees Tartusse ja hakkas ilmuma nime all Postimees.

1991. aastal asutati ettevõte AS Postimees.

Aastal 1998 nimetati AS Postimees ümber AS-iks Eesti Meedia ja selle tütarfirmana asutati uus AS Postimees, mis tegeles ainult Postimehe väljaandmisega. Eesti Meediast kujunes kontserni emaettevõte. 

1998–2013 oli AS-i Eesti Meedia omanikuks Põhjamaade meediakontsern Schibsted ASA.

2013. aastal ostsid AS-i Eesti Meedia juhtkond ja Margus Linnamäe ettevõtte kõik aktsiad Schibstedi käest välja. 

2015. aastal müüs Eesti Meedia juhtkond oma osaluse Eesti Meedias Margus Linnamäele kuuluvale ettevõttele UP Invest.

2017. aasta aprillis ühendas AS Eesti Meedia endaga rea tütarfirmasid: AS Kanal 2, AS Postimees Grupp, OÜ Raadio Elmar, AS Trio LSL, BNS Group OÜ, BNS Akadeemia OÜ ja IT-ettevõtte White Wizard OÜ. Iseseisva tütarfirmana jätkas kuulutusteportaale haldav Allepal OÜ. Konsolideerumise käigus võttis Eesti Meedia üle kõik liidetud tütarfirmade õigused ja kohustused.

2019. aasta veebruaris nimetati AS Eesti Meedia ümber ASiks Postimees Grupp, selle emaettevõtteks sai uus haldusfirma Media Investments & Holding OÜ.

2021. aastal teatas Postimees Grupp Eesti Interneti kataloogi ja otsingusüsteemi NETI ostust.

Ettevõtted ja brändid 
Eesti Meedia kontserni kuuluvad Eesti vanim ajaleht Postimees, selle uudisteportaalid ning maakonnalehed Tartu Postimees, Pärnu Postimees, Sakala, Virumaa Teataja, Järva Teataja ja Lõuna-Eesti Postimees, nädalakirjad 60+ ja Maa Elu, telekanalid Kanal 2, Kanal 11, Kanal 12, Duo 3, Duo 4, Duo 5, Duo 6, Duo 7 ja MyHits, raadiojaamad Kuku, Elmar, MyHits, Narodnoje, DFM ja Raadio Duo, uudisteagentuur BNS, trükikoda Kroonpress, kirjastus Postimees Kirjastus, tütarfirma Allepal OÜ alla kuuluvad kuulutusteportaalid soov.ee, osta.ee, kv.ee ja metsaoksjon.ee. Samuti on osalus ASis Express Post ning Scanpix.

Eesti Meedia omab juhtivaid meediaettevõtteid ka Lätis ja Leedus: Lätis uudisteportaali TVNet ning uudisteagentuuri LETA, Leedus uudisteportaali 15min ning Digineti ja Pliusi alla koondunud kuulutusteportaale.

Viited

Välislingid
Kontserni koduleht
"Eesti Meedias laastud lendavad" Äripäev, 8. veebruar 2017

Eesti meediaettevõtted
Eesti ettevõtted
Meelis Põdersoo

Meelis Põdersoo (sündinud 9. mail 1984 Jõgeval) on eesti näitleja. 

Teatripisiku sai ta Jõgeva Gümnaasiumi kooliteatrist Liblikapüüdja.

Ta lõpetas Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli 2008. aastal. Töötab VAT Teatris alates 2008. aastast.

Rollid

EMTA lavakunstikoolis 
 2006 Poiss – Hans Christian Andersen/Mati Unt "Tinasõdur, baleriin ja siga" lav. Ingo Normet, Eesti Draamateatris 
 2006 Medvedenko, Jakov – Anton Tšehhov "Kajakas" lav. Ingo Normet, teatris NO99
 2007 Dromio Sürakuusast – William Shakespeare "Eksituste komöödia" lav. Stephen Harper ja Elmo Nüganen, Tallinna Linnateatri Hobuveskis
 2007 mitmed osad – Johann Wolfgang Goethe/Aleksander Pepeljajev "tsuaF" lav. Aleksander Pepeljajev, teatris NO99
 2008 Kuningas, Vishu, Vürst Avanti, Käskjalg – Rabindranath Tagore "Pimeda toa Kuningas" lav. Jaan Tooming, Rahvusooper Estonia Kammersaalis
 2008 Ževaakin – Nikolai Gogol "Naisevõtt" lav. Hendrik Toompere jun., Rüütelkonna hoones

VAT Teatris 
 2008 Päts – Indrek Hirv "Kevadtalv 1918" lavastaja Tõnu Lensment
 2008 Philinte – Molière "Misantroop" lavastaja Markus Zohner
 2008 Huber – Rudolf Herfurtner "Varblase Priidu" lavastaja Mart Kampus
 2009 Rocco – Peca Stefan "Vääärviid" lavastaja Ago Soots
 2009 Esimene mees – Nino d`Introna/Giacomo Ravicchio "Robinson & Crusoe" lavastaja Aare Toikka
 2010 Juhan – Mare Sabolotny/Rein Agur  "Kirjaklambritest vöö" lavastaja Rein Agur
 2010 H. – Holger Schober "Hikikomori" lavastaja Margo Teder
 2011 Tuco – Sergio Leone/Aare Toikka "Hea, Paha ja Inetu" lavastaja Aare Toikka
 2011 Poiss – Aare Toikka/Peter Horvath "Help!" lavastaja Margo Teder ja Aare Toikka
 2011 Hertsogi käskjalg, metsloom – William Burroughs/Tom Waits/Robert Wilson "The Black Rider" lavastaja Christian Römer
 2012 Kelner Juku – Anton Hansen Tammsaare/Andrus Kivirähk "Karin ja Pearu" lavastaja Aare Toikka
 2012 Valter – Kristiina Jalasto/Michaela Zakutanska "Salto Mortale" lavastaja Kati Kivitar
 2012 mitmed tegelased – Friedrich Wilhelm Murnau/Johann Wolfgang Goethe/Christopher Marlow/Aare Toikka "Faust" lavastaja Aare Toikka
 2013 Ramon – Indrek Hargla "Andromeda saar" lavastaja Leino Rei
 2013 mitmed tegelased – Aleksandr Puškin "Tsaar Saltaan" lavastaja Tanel Saar
 2013 Mikk, direktor – Kristiina Jalasto "Netis sündinud" lavastaja Margo Teder

Mujal 
 2007 mitmed osad  – Eduard Vilde/Viktor Pelevin/Gautama Siddharta "Proffet" lav. Mart Koldits, Albus Kukenoosi viljakuivatis 
 2009 S – Slawomir Mrożek/Strisdanddolia Vai "Pidu" lav. Uku Uusberg, Võru Linnateater
 2010 Jürgen – Johanna Enni von zur Mühlen/Margo Teder/Katariina Lauk "Valge Daam" lav. Margo Teder, Haapsalu piiskopilinnuses
 2012 Jan – Gilles Dyrek "Minu girlfriend on eestlane" lav. Eero Spriit, Vana Baskini Teater

Teles 
 2006 Marko - "Ohtlik lend" Saar (hooaeg 1 osa 8)  
 2011 Sääsk - "Kodu keset linna" (hooaeg 14) 
 2013 Juhan Tirk - "Tuulepealne maa. Ei ole sõda noortele meestele" 
 2013 Marko Niilus – "Kättemaksukontor" Ilusad silmad (hooaeg 9 osa 7, 8)

Viited

Välislingid
 Meelis Põdersoo VAT Teatri kodulehel

Eesti näitlejad
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia vilistlased
Sündinud 1984
Kobryn

Kobryn (valgevene keeles Кобрын, eesti transkriptsioonis Kobrõn) on linn Valgevenes Bresti oblastis, Kobryni rajooni halduskeskus.

Linnas on 9 keskkooli, 2 spordikooli, internaatkool, muusikakool ja põhikool. Linnas on ka kultuurimaja, kaks kino ja kaks raamatukogu.

Vaatamisväärsusteks on vanalinn, katoliku kirik (1843), XIX sajandil ehitatud sünagoog ja postkontor, XVIII sajandist pärinev klooster, endise Tiesenhausenite mõisa juures asunud park aastast 1768 ja õigeusu kirikud.

Ajalugu

Kirjalikes allikates mainitakse asulat esmakordselt 1287. aastal, linnaõigused sai 1589. aastal. Alates kolmandast Poola jagamisest aastal 1795 kuulus linne Venemaa koosseisu.

Pilte

Tuntud elanikke 
Piotra Kračeŭski - Valgevene poliitik ja ajaloolane
Oscar Zariski - USA matemaatik
Dzmitryj Parchačaŭ - Valgevene jalgpallur
Aleksandr Suvorov - Vene väejuht
Ihar Sidaruk - Valgevene kirjanik
Aleh Stralčonak - Valgevene biokeemik
Balbina Świtycz-Widacka - Poola poetess
Mikołaj Kunicki - Poola partisan
Witold Turkiewicz - Poola kunstnik
Zygmunt Ziółkowski - Poola poliitik

Välislingid

Tourist Kobryn
Virtuaalne ekskursioon Kobrynis
Kobryn
Kobryn Valgevene fotoentsüklopeedias
Valgevene linnad
Kobryni rajoon
Eesti muusika päevad

Eesti muusika päevad (EMP) on aastast 1979 toimuv muusikafestival, mida korraldab Eesti Heliloojate Liit. Festivali eesmärk on pöörata tähelepanu Eesti heliloojate loomingule, seetõttu esitataksegi festivalil peamiselt Eesti uut muusikat. Eesti muusika päevad kõige pikema ajalooga siiani toimuv muusikafestival Eestis. 

Esimene, 1979. aastal toimunud festival kandis nimetust Nõukogude Eesti muusika festival. Hiljem on festival toimunud veel pealkirjade "Tallinna muusikafestival" (1981), "Nõukogude Eesti muusika festival" (1984), "Kolm õhtut eesti muusikaga" (1986, NSV Liidu Heliloojate Liidu VII kongressi eel) ja "Eesti muusika festival" all. Nimetust Eesti muusika päevad kannab festival 1991. aastast. 1993. aastast on festival toimunud igal kevadel. 

Festivali kunstilised juhid on olnud Raimo Kangro, Mare Põldmäe, Timo Steiner (2002. aastast), Ülo Krigul (2004–2014) ja Helena Tulve (2015. aastast).

Heliloomingupreemiad 
Aastatel 2003–2015 andis Eesti Heliloojate Liit koostöös Eesti Autorite Ühinguga Eesti muusika päevade raames välja Eesti muusika päevade preemiat, mille pälvisid möödunud festivalil kõlanud silmapaistvad uudisteosed. Sooviga laiendada preemiale kandideerijate hulka, reformis Eesti Heliloojate Liidu juhatus preemia statuuti. 

2016. aastast annab Eesti Heliloojate Liit koostöös Eesti Autorite Ühinguga välja Lepo Sumera nimelist heliloomingu preemiat ja LHV uue heliloomingu Au-tasu. Viimasele saavad kandideerida kõik möödunud aasta jooksul esiettekandele tulnud uudisteosed.

Viited

Välislingid
Eesti muusika päevad Eesti Muusika Infokeskuse kodulehel (vaadatud 25.02.2013)
Eesti muusika päevad Eesti Heliloojate Liidu kodulehel (vaadatud 25.02.2013)

Eesti muusikaüritused
Eesti Sotsioloogide Liit

Eesti Sotsioloogide Liit (lühend ESL) on 1999. aastal asutatud liit, mis ühendab kutselisi sotsiolooge ja teisi sotsioloogiaga seotud või selle vastu huvi tundvaid inimesi.

Eesti Sotsioloogide Liit on 1990. aastal asutatud Eesti Akadeemilise Sotsioloogide Liidu õigusjärglane. Ühingu eesmärgiks on oma liikmete ning Eesti sotsioloogia ja sotsiaalteaduste edendamine.

Põhikirja järgi on liidu eesmärkide seas:
 koondada sotsioloogiaga tegelevaid inimesi Eestis;
 edendada sotsiaalsete protsesside teaduslikku uurimist Eestis;
 tutvustada eesti sotsioloogide uurimistulemusi ja tegevussuundi väljaspool Eestit;
 tõsta sotsioloogiliste uuringute osatähtsust Eesti ühiskonnale oluliste programmide ja otsuste väljatöötamisel;
 aidata kaasa sotsioloogilise harituse edendamisele Eestis;
 osaleda kutseliste sotsioloogide ettevalmistuses ja täiendõppes;
 korraldada infovahetust Eesti sotsioloogide vahel, aidata kaasa uuringutulemuste avalikustamisele ning sotsioloogiliste teadmiste levitamisele avalikkuses;
 hoida Eesti sotsioloogiliste uuringute korraldamise põhireeglistikku vastavuses rahvusvaheliselt heakskiidetud nõuetega;
 kaitsta Eesti sotsioloogide professionaalseid huve. 
Eesti Sotsioloogide Liidu tegevus juhib alaliselt üheksaliikmeline juhatus. 2018. aasta jaanuari seisuga kuuluvad ESL juhatuse koosseisu ESL president Mai Beilmann (Tartu Ülikool), asepresidendid Airi-Alina Allaste (Tallinna Ülikool) ja Veronika Kalmus (Tartu Ülikool) ning juhatuse liikmed Kadri Aavik (Tallinna Ülikool), Aivar Joorik (Tallinna Ülikool), Rein Murakas (Tartu Ülikool), Kati Orru (Tartu Ülikool), Katrin Tiidenberg (Aarhusi Ülikool/ Tallinna Ülikool) ja Triin Vihalemm (Tartu Ülikool).

Eesti Sotsioloogide Liidu presidendid on olnud Mikko Lagerspetz, Leif Kalev, Marju Lauristin, Triin Vihalemm, Veronika Kalmus ja Airi-Alina Allaste. Juhatusse on varem kuulunud Mare Ainsaar, Malin Sofia Joons, Kaarel Haav, Leeni Hansson, Kairi Kasearu, Aare Kasemets, Marika Kirch, Juhan Kivirähk, Krista Loogma, Ivi Proos, Erle Rikman, Ellu Saar, Indrek Tart, Avo Trumm, Peeter Vihalemm.

Eesti Sotsioloogide Liit kuulub sotsioloogide rahvusvahelistesse ühendustesse European Sociological Association (ESA) ja International Sociological Association (ISA).

Viited

Välislingid
ESLi koduleht

Eesti liidud
Sotsioloogia
Bjala

Byala (ka Bjala) on linn Bulgaaria põhjaosas Ruse piirkonnas.

Bulgaaria linnad
Haskovo

Haskovo on linn Bulgaarias Haskovo piirkonnas.

Haskovos sündinud kuulsaid inimesi 
Grigor Dimitrov (1991–), tennisist
Gabriela Petrova (1992–), kolmikhüppaja

Bulgaaria linnad
Alexandroúpoli

Alexandroúpoli on linn Kreekas Ida-Makedoonia ja Traakia piirkonnas.

Viited 

Kreeka linnad
Ida-Makedoonia ja Traakia piirkond
Kingston upon Hull

Kingston upon Hull (kasutatakse ka lühinime Hull) on linn Suurbritannias Inglismaal East Riding of Yorkshire'i tseremoniaalkrahvkonnas.

 
Suurbritannia linnad
Sadamalinnad
Pärnu Muuseum

Pärnu Muuseum on Pärnu linnas asuv Pärnu maakonna riigimuuseum, mis tegutseb Eesti Kultuuriministeeriumi halduses.

Muuseumi põhiülesanne on põhikirja järgi Pärnu maakonna ajaloo- ja kultuuripärandi säilitamine ja selle vahendamine avalikkusele".

Muuseumi filiaal on Lydia Koidula Memoriaalmuuseum.

2020. aasta novembrist asub Punases tornis muuseumi Pärnu ajalugu tutvustav ringpanoraamkinoga külastuskeskus.

Ajalugu
Muuseumile pani aluse 1896. aastal Pärnu Muinasuurimise Selts ja selle kollektsioon. Aastal 1909 viidi muuseum Elevandi tänavale 7, mis aastal 1944 põles maha. Pärast seda toimetati säilinud kollektsioonid Aia tänavale 4. Hiljem koliti praegusse majja Aida tänav 3.

Viited

Välislingid
 Muuseumi koduleht (vaadatud 25.02.2013)
Pärnu Muuseum Facebookis
Pärnu Muuseum Instagramis
 Raido Keskküla, Pärnu linn osaleb sihtasutuse Pärnu Muuseum asutamisel, Pärnu Postimees, 22. jaanuar 2015

Pärnu maakonna muuseumid
Pärnu
Tecumseh (Oklahoma)

Tecumseh on linn Ameerika Ühendriikides Oklahoma osariigis Pottawatomie' maakonnas.

Linn sai nime šonii hõimupealiku Tecumseh' järgi.

Oklahoma linnad
Pottawatomie maakond
Trstená

Trstená (ungari Árvanádasd) on linn Žilina maakonnas Slovakkias.

Slovakkia linnad
Žilina maakond
Tallinna Linna I Tütarlaste Gümnaasium

Tallinna Linna I Tütarlaste Gümnaasium oli Tallinnas Narva maantee 1 asunud kool.

Kooli ajalugu ulatub aastasse 1852, mil Tallinna Suure Tütarlastekooli (Tallinna kolme tütarlaste elementaarkooli ja linna tütarlastekooli ühendus; asutatud 1821) kolme viimase klassi baasil moodustati Eesti esimene avalik tütarlaste keskkool - Tallinna Kõrgem Linna-Tütarlastekool. Õppekeel oli saksa keel, õppeaeg 1852–1858 kolm aastat (kolm klassi), 1858–1861 neli aastat (neli klassi) ja 1861–1915 seitse aastat (viis klassi). Õpetati üldaineid, loodus- ja usuõpetust, ajalugu, geograafiat ning saksa ja prantsuse keelt. Algkooli- ja koduõpetajate ettevalmistamiseks avati 1858. aastal pedagoogikaklass; kutsetunnistuse saamiseks pidi selle lõpetanu sooritama ülikoolis eksamid.

Aastal 1916 organiseeriti kool ümber Tallinna Tütarlaste Gümnaasiumiks ja aastast 1919 kandis nime Tallinna Linna I Tütarlaste Gümnaasium., pärast 1937. aasta haridusreformi Tallinna III Gümnaasium. Gümnaasiumi direktor oli 1928–1940 Ants Roos.

1940. aastal kandis õppeasutus nimetust Tallinna III Gümnaasium, III Reaalkool, seejärel Tallinna III keskkool. Tallinna III Keskkooli direktori kohuste täitja oli  1940–1941, Alice Haberman

Vaata ka
Tallinna Linna II Tütarlaste Gümnaasium (praegune Tallinna Kristiine Gümnaasium)

Viited 

Tallinna endised koolid
Valga muusikakool

Valga muusikakool on aastal 1922 asutatud Eesti muusikakool, mis Tartu ja Tallinna muusikakooli asutamise järel oli Eestis kolmas.

Kool alustas tööd 1922 seitsme õpetaja ja 85 õpilasega. Esimesed erialad, mida koolis õpetati olid klaver, viiul ja laulmine. 

Praegu tegutsevad kooli juures nt bigbänd, vibrafoniansambel, tüdrukute Väike Viisikoor.

Viited

Välislingid
Valga muusikakooli koduleht 

Eesti muusikakoolid
Valga koolid
Fenno-Ugria Asutus

Fenno-Ugria Asutus (lühend: FU, nimetatud ka Fenno-Ugria) on aastatel 1927–1940 tegutsenud (tollal Fenno-Ugria Asutis) ja uuesti aastast 1991 tegutsev katusorganisatsioon, mis ühendab organisatsioone ja teisi ühendusi, mis on huvitatud koostööst soome-ugri ja samojeedi rahvastega või kes tegelevad peamiselt soome-ugri hõimuliikumise või fennougristikaga.

Põhikirja järgi on FU eesmärgid järgmised:
 arendada sidemeid Eesti ja teiste soome-ugri ja samojeedi (uurali) maade ning rahvaste vahel;
 toetada uurali rahvaste kultuuri, hariduse ja teaduse edendamist, aidata kaasa fennougristika arengule Eestis;
 toetada uurali rahvaste taassündi;
 arendada uurali rahvaste omavahelisi kultuurisidemeid ja korraldada infovahetust;
 tutvustada ja propageerida hõimurahvaste kultuure ning nende loodushoidlikku ellusuhtumist;
 edendada suhteid eestlastega väljaspool Eestit;
 kaasa aidata muuseumides, arhiivides ja mujal säilitatava kultuuripärandi asjaomaste rahvaste kultuurikäibesse ennistamisel.

Fenno-Ugria Asutus korraldab igal aastal oktoobris hõimupäevi.

2012. aastast annab FU välja aastaraamatut pealkirjaga "Soome-ugri sõlmed". 2012. aastal avaldatud aastaraamat kajastas 2010. ja 2011. aasta tegevusi.

Fenno-Ugria Asutuse direktor on aastast 2008 Viia-Kadi Raudalainen ja juhatuse esimees alates 2015. aastast Madis Arukask.

Viited

Välislingid
 FU koduleht (vaadatud 26.10.2020)
 30 aastat Fenno-Ugria taasasutamisest 

Fennougristika
Soome-ugri maailm
Sireen (ajakiri)

Sireen oli aastal 1923 ilmunud muusikateemaline kuukiri. Ajakirjast ilmus 4 numbrit.

Ajakirja eelkäija oli Helikund (ilmus 1922) ja ajakirja sisulist osa ajas edasi Muusikaleht (ilmus 1924–1940).

Viited 

Eesti kultuuriajakirjad
Eesti muusika
Muusikaajakirjad
Helikund

Helikund oli aastal 1922 ilmunud muusikateemaline ajakiri. Ajakirjast ilmus 8 numbrit.

Ajakirja sisulist osa ajasid edasi 1923 ilmunud Sireen ja 1924–1940 ilmunud Muusikaleht.

Viited 

Eesti endised ajakirjad
Eesti kultuuriajakirjad
Eesti muusika
Muusikaajakirjad
Viljandi vanamuusika festival

Viljandi vanamuusika festival (harvem nimetatud Viljandi vanamuusika päevad) on aastast 1982 toimuv vanamuusika festival Viljandis. 

Festival on Eesti omataolistest vanim. Seda peetakse igal suvel juuli keskel, selle kunstiline juht on Neeme Punder.

Festivalil on esinenud Paolo Pandolfo, John Holloway, Loecki Stardust Quartet, Lars Ulrik Mortensen, Paul Hillier, Andrew Lawrence-King, Jane Gingell, Trio Mediaeval, Paul Leenhouts, Tõnu Kaljuste, Conrad Steinmann ja tema ansambel Diferencias, Jevgeni Sviridov, Heiki Mätlik, klavessiiniduo Imbi Tarum - Julia Ageyeva Hess, Choir of Royal Holloway, Eesti Filharmoonia Kammerkoor, Hortus Musicus, Viljandi Linnakapell, segakoor Latvija, Jouissance, Pierce Adams.

Festivali põhieesmärk on sajanditevanuse muusika tutvustamine, kaasates seejuures eriti noorsugu. Poolesaja noore vanamuusiku osalusel on etendatud liturgilist draamat ("Taanieli mäng"), oopereid (Monteverdi "Orpheus", Mozarti "Bastien ja Bastienne”), muusikalisi lavamänge ("Lillede mask", kreeka mütoloogial põhinev "Zeus ja Europe", Purcelli "Haldjakuninganna"). Lavastused valmivad festivali laste ja noorte vanamuusikaansamblite seminarlaagris. 

Festivali kontserdid toimuvad Viljandi kirikutes, saalides ja teistes paikades üle linna.

Vaata ka
Viljandi pärimusmuusika festival

Viited

Välislingid
Viljandi vanamuusika festival Eesti Muusikafestivalide veebisaidil (vaadatud 3.02.2014)

Eesti muusikaüritused
Eesti muusikafestivalid
Viljandi
Sport Bülletään

Sport Bülletään oli aastatel 1980–2000 USA-s New Jersey osariigis Barnegatis ilmunud spordiajakiri, mis käsitles väliseestlaste sporti.

Ajakiri ilmus kaks korda aastas ja kokku ilmus sellest 41 numbrit.

Ajakirja koostaja, toimetaja ja väljaandja oli kogu ilmumisperioodi vältel Herbert Lääne.

Viited 

Eesti spordiajakirjandus
Väliseesti ajakirjad
Eesti mängud

Eesti mängud olid kahel aastal (1934 ja 1939) Tallinnas toimunud võimlemis- ja spordiüritused, mida korraldas Eesti Spordi Keskliit.

Esimesed mängud peeti 15. – 17. juunini 1934. Esimeste mängude  esimees oli Leopold Tõnson. Esimestel mängudel olid kavas nt kergejõustiku-, ujumis-, jalgratta-, tennise-, jalgpalli- ja pesapallivõistlused. Esimestel mängudel osales u 5600 osavõtjat, teistel mängudel 6000.

Mängudele pääsejad selgitati välja maakondades toimunud kohalikel võistlustel.

I Eesti Mängude kavas oli 100 meetri jooks, 110 meetri tõkkejooks, 200 meetri jooks, 400 meetri jooks, 800 meetri jooks, 1500 meetri jooks, 5000 meetri jooks, 15 000 meetri maanteejooks, kaugushüpe, kõrgushüpe, teivashüpe, kuulitõuge, kettaheide, odavise, 100 meetri vabaujumine, 200 meetri rinnuliujumine, 400 meetri vabaujumine, 1500 meetri ujumine, 100 meetri vabaujumine naistele, 100 meetri seliliujumine naistele, 400 meetri vabaujumine naistele, 200 meetri rinnuliujumine naistele, rattasõit 30 kilomeetrit, jalgpall. Võitis Tallinna võistkond.

16., 17. ja 18. juunil 1939 toimunud II Eesti Mängude aupatroon oli Vabariigi President Konstantin Päts ja peakomitee esimees Riigisekretär Karl Terras. Mängude kavas oli avamine Sõjavägede Ülemjuhataja Johan Laidoneri poolt, poeglaste mass-esinemine võimlemises, 100 m jooks, teivashüpe, kuulitõuge, 5000 m jooks, kaugushüpe, ujumine, korvpall, võrkpall, maadlus, tõstmine, poks, tennis, vehklemine, veeremänguvõistlused, jalgrattavõistlused 500 m ja 50 km, 110 m tõkkejooks, jalgpall, tütarlaste mass-esinemine võimlemises, purjejahispordi demonstratsioon, naisvalikrühmade esinemine võimlemises, defileerimine Vabariigi Presidendile ja aukülaliste ees Kadrioru lossi esisel, Vabariigi Presidendi kõne, pendelteatejooks, meeste mass-esinemine võimlemises, naiste mass-esinemine võimlemises, naiste valikrühmade esinemine võimlemises, 1500 m lõppjooks, 4x100 m teatejooks, rahvatantsu ettekanded, Peaminister Kaarel Eenpalu kõne, hümn ja lipu langetamine. Mänge lõpetades palus Kaarel Eenpalu rahvariide ja rahvatantsude ala harrastajail viimistleda seda ala peensuseni, et kõik kihelkonnad, meie muud ajaloolised üksused ja piirkonnad ilmuksid III Eesti Mängudele oma erivärvilises riietuses, sest selles on ilu, südant ja hinge.

II Eesti Mängude raames toimus 1940. aasta suveolümpiamängudeks valmistumise märgiks olümpiaaladel Eesti Olümpia.

10% II Eesti Mängude piletite sissetulekust annetati tulekahjude ohvritele.

Eesti mängud on tagantjärele osaliselt nimetatud I ja II üldtantsupeoks. I Eesti Mängude lõpetamise eel, 17. juunil 1934, esinesid pärast läti võimlejaid ja enne Johan Laidoneri kõnet rahvatantsijad kolme tantsuga. Ka II Eesti mängude lõpetamise eel, 18. juunil 1939, 4x100 meetri teatejooksu ja Kaarel Eenpalu kõne vahel, tulid Tallinna garnisoni orkestri ja lõõtspillimängijate mängitud Kungla rahva saatel Kadrioru staadionile rahvatantsijad ja võis näha, kui ilusaid rahvariideid meil nüüd valmistatakse, kuna need olid eelmiste mängudega võrreldes paremateks ja stiilipuhtamateks muutunud.

Viited

Välislingid 
Esimesed üleriiklikud võimlemis-ja spordimängud Tallinnas

Eesti spordivõistlused
Greenock

Greenock on linn Suurbritannias Šotimaal Inverclyde'i regioonis.

Šotimaa linnad
Preston

Preston on linn Suurbritannias Inglismaa loodeosas Lancashire'i krahvkonnas.

Vaata ka
Kesk-Lancashire'i Ülikool

Viited 

Suurbritannia linnad
Rein Tubin

Rein Tubin (2. detsember 1932 Tartu – 22. oktoober 1988 Solna) oli inseneriharidusega eesti koori- ja orkestrijuht ning trombonist.

Ta õppis lapsepõlves eraviisiliselt viiulit (Hugo Schützi juures) ja klaverit (Olav Rootsi juures) ning hiljem trombooni. Aastal 1944 lahkus ta koos isa, kasuema ja poolvennaga Rootsi. Aastal 1949 asutas ta Stockholmis svingorkestri Blue Devils, orkestris mängis ta kontrabassi; orkester tundis huvi ka bebop'i ja diksiländi vastu. Hariduselt oli ta insener.

Aastatel 1976–1988 juhatas ta Stockholmi Eesti Meeskoori (aastatel 1976–1982 koos isa Eduard Tubina, aastatel 1982–1988 koos Lembit Leetmaaga). Samuti juhatas ta Välis-Eesti laulupidudel ja vabariigi aastapäevaaktustel ühendkoore.

Isiklikku
Tema isa Eduard Tubin oli helilooja, ema Linda Tubin oli näitleja ja laulja, poolvend Eino Tubin on vabakutseline ajakirjanik.

Kirjandus
Eesti muusika biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus.  Tallinn 2008
Kes on kes? Kes on kus? Kaugete maade eestlased. Lühielulood. Vello Lään. Olion 2011

Eesti koorijuhid
Eesti trombonistid
Eesti tšellistid
Eestlased Rootsis
Sündinud 1932
Surnud 1988
Folkestone

Folkestone on sadamalinn Inglismaal Kenti krahvkonnas. Asub La Manche'i ääres.

Folkestone asub 115 km kaugusel Londonist.

Viited 

Inglismaa linnad
Sadamalinnad
Eino Tubin

Eino Tubin (sündinud 19. märtsil 1942 Tartus) on eesti rahvusest vabakutseline ajakirjanik ja endine Rootsi kaitseministeeriumi ametnik.

Ta lahkus 1944. aastal koos vanematega Rootsi. Ta õppis Stockholmi Eesti Algkoolis. Aastal 1964 lõpetas ta Stockholmi Ajakirjanduskooli.

Ta töötas aastakümneid Rootsi kaitseministeeriumis üldkaitseinfo alal. Seejärel oli ta vabakutseline ajakirjanik. Ta on reservkapten. Aastast 1994 elab ta Kasi väikelinnas Türgis.

Teoseid
Aastal 2000 ilmus Tallinnas tema mälestusteraamat "Teisal", aastal 2007 Stockholmis rootsikeelne raamat infosõjast "Besegra utan strid" ("Alistada ilma lahinguta").

Isiklikku
Tema ema oli tantsija ja näitleja Elfriede Saarik (Erika Tubin), isa oli helilooja Eduard Tubin, poolvend Rein Tubin oli inseneriharidusega eesti koori- ja orkestrijuht ning trombonist. Tema abikaasa Behani on rahvuselt türklanna.

Kirjandus
Kes on kes? Kes on kus? Kaugete maade eestlased. Lühielulood. Vello Lään. Olion 2011

Eesti ajakirjanikud
Eestlased Rootsis
Sündinud 1942
Narbonne

Narbonne on linn Prantsusmaal Oksitaania piirkonnas. See on Aude'i departemangu alamprefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on kolme kantoni keskuseks.

Linna territoorium asub 0–285 meetri kõrgusel üle merepinna.

Linnapea on Didier Mouly.

Linnas asub kaks ülikooliː Narbonne I Via Domitia ja Narbonne II Via Domitia, mis on Perpignani ülikooli filiaalid.

Sõpruslinnad
 Weilheim in Oberbayern, Saksamaa
 Grosseto, Itaalia 
 Salford, Suurbritannia 
 Aosta, Itaalia

Viited 

Prantsusmaa linnad
Aude'i departemangu vallad
Vana-Rooma asulad
Tarragona

Tarragona on Kataloonia sadamalinn Hispaania kirdeosas.

Vaatamisväärsusi
Tarragona amfiteater

Viited

Välislingid 
Vana-Roomast pole Tarragonas pääsu, Postimees, 18. oktoober 2014

Hispaania linnad
Sadamalinnad
Vana-Rooma asulad
Aleksander Veingold

Aleksander Veingold (sündinud 10. oktoobril 1953 Tapal) on Eesti maletaja  ja filosoof . 

Rahvusvaheline meister males (1983), Eesti NSV teeneline treener (1988) .

Lõpetas 1971. aastal Tallinna 15. Keskkooli, 1976. aastal teoreetilise füüsika erialal Tartu Riikliku Ülikooli, PhD praktilises filosoofias (2005, TLÜ) .

Maletajana ja treenerina

Võitnud Eesti meistrivõistlustel kulla (1983), 4 hõbedat ja 6 pronksi, mänginud Eesti meeskonnas 5 maleolümpial. 
Paljude rahvusvaheliste maleturniiride võitja, Eesti (2006), Soome (2007, 2011, 2012) ja Portugali (2008) võistkondlik meister. Tegutsenud naiste male maailmameistri Maia Tšiburdanidze sekundandina MM-i matšil (1981)  ja Jaan Ehlvesti treenerina (1986–1990). NSVL-i kõrgema kategooria treener-õpetaja (1989).

1998–2002 oli ta FIDE alakomitee "Male koolides" ja FIDE arengukomisjoni liige, 2002. aastal avaldas “Memorandumi male üldharidussüsteemi sisseviimisest" , milles muuhulgas kutsus malemaailma üle saama paljuaastasest vildakusest sportliku fundamentalismi suunas .

Paljude aastate jooksul rõhutas Veingold mõistusemängude filosoofia ja male sügavat vastastikust seost  . 

2005. aastal kaitses ta Tallinna Ülikoolis doktorikraadi praktilise filosoofia alal väitekirjaga "Прагмадиалектика шахматной игры: основные особенности соотношения формально- и информально-логических эвристик аргументационного дискурса в шахматах" .

Filosoofia
Kaasaegse aksiomatiseeritud filosoofia looja , aristoteliaan: «Jääb üle vaid imestada, miks kõigile kättesaadavad Eukleidese "Elemendid" ja vähem kättesaadavad Platoni ja Aristotelese teosed pole viinud üldtunnustatud aksiomatiseeritud filosoofia loomiseni.”.

Laiendas filosoofilise tesauruse mõistetega «aksiomatiseeriv analüüs», «inkorporeeriv objekt », «interaktiivne mudel»; aktualiseeris tärmini «aksiomatiseeritud filosoofia». 2014. aastal avaldas raamatu "Основы современной философии".

Veingold kaitseb filosoofia juurutamist kohustuslikku haridussüsteemi eraldi õppeainena: “Filosoofiata pole kohustuslik haridus ilmselt täisväärtuslik”.

Tunnustus
1983 – rahvusvaheline meister
1988 – Eesti NSV teeneline treener

Viited

Välislingid
 

Eesti maletajad
Tartu Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna vilistlased
Eesti NSV teenelised treenerid
Sündinud 1953
Eesti Noorsoo Kasvatuse Selts

Eesti Noorsoo Kasvatuse Selts (lühend ENKS) oli aastatel 1906–1940 Tartus tegutsenud ühendus, tegeles kultuuriharidustööga ja taotles eestikeelsete koolide ja lasteaedade ehitamist.

Seltsi eestvõttel asutati 1906. aastal esimene eestikeelne keskkool (gümnaasium) – ENKSi tütarlastegümnaasium (praegune Miina Härma Gümnaasium).

Viited 

Eesti seltsid
Eesti haridusorganisatsioonid
Noorsootöö
20. sajand Tartus
Samsun

Samsun on Samsuni provintsi pealinn Türgi põhjaosas Musta mere lõunakaldal.

Linnas algas mais 1919 Mustafa Kemal Atatürki juhitud Türgi iseseisvussõda.

Türgi linnad
Sadamalinnad
Heikki Siren

Heikki Siren (5. oktoober 1918 – 25. veebruar 2013) oli soome arhitekt.

Eduskunna hoone projekteerinud arhitekt Johan Sigfrid Sirén oli Heikki Sireni isa. Heikki Siren õppis Helsingi tehnikakõrgkoolis teiste seas oma isa käe all ja lõpetas kooli 1946. aastal arhitektina. 

Ta töötas esialgu isa büroos. Aastal 1949 asutas ta koos arhitektist abikaasa Kaija Sireniga oma arhitektuuribüroo. Kaija ja Heikki Siren töötasid koos kogu elu. Neil sündis neli last. Kaija Siren suri 2001. aastal.

Tunnustused
Heikki ja Kaija Siren said 1984. aastal Soome kultuurifondi preemia ja 1986. aastal valiti nad Ameerika Arhitektide Instituudi auliikmeks.

Aastal 2009 sai Heikki Siren Otaniemi kabeli ja selle ümbruse kujundamise eest Benettoni sihtasutuse rahvusvahelise arhitektuuripreemia.

Töid 

 Otaniemi kabel Espoos (1957, koos Kaija Sireniga)
 Helsingi soomekeelse ühiskooli hoone (1972, koos Kaija Sireniga)
 Sauvosaari koolimaja Kemis (1961)
 Kallio ärihoone Helsingis (1965)
 Kankaanpää linnavalitsuse hoone (1967, koos Kaija Sireniga)
 Kindlustusseltsi Ilmarinen ärihoone Helsingis (1968, koos Kaija Sireniga)
 Kankaanpää kogudusehoone (1971, koos Kaija Sireniga)
 Brucknerhaus Austrias Linzis (1974)
 Soome Rahvusteatri uus hoone (1954, koos Kaija Sireniga)
 Kankaanpää spordikeskus (1975, koos Kaija Sireniga)
 Graniittitalo Helsingis (1982, koos Kaija Sireniga)
 Bagdadi kongressipalee Iraagis (1983, koos Kaija Sireniga)

Viited

Välislingid

Soome arhitektid
Sündinud 1918
Surnud 2013
Kaija Siren

Kaija Siren (sünninimi Katri (Kaija) Anna-Maija Helena Tuominen; 23. oktoober 1920 Kotka – 15. jaanuar 2001 Helsingi) oli soome arhitekt.

Kaija Siren lõpetas 1948. aastal Helsingi tehnikakõrgkooli arhitektina. Aastal 1949 asutas ta koos arhitektist abikaasa Heikki Sireniga oma arhitektuuribüroo. Kaija ja Heikki Siren töötasid koos kogu elu. Neil sündis neli last.

Tunnustused
Heikki ja Kaija Siren said 1984. aastal Soome kultuurifondi preemia ja 1986. aastal valiti nad Ameerika Arhitektide Instituudi auliikmeks.

Töid (koos Heikki Sireniga)

 Otaniemi kabel Espoos (1957)
 Kankaanpää linnavalitsuse hoone (1967)
 Kindlustusseltsi Ilmarinen ärihoone Helsingis (1968)
 Kankaanpää kogudusehoone (1971)
 Soome Rahvusteatri uus hoone (1954)
 Kankaanpää spordikeskus (1975)
 Graniittitalo Helsingis (1982)
 Bagdadi kongressipalee Iraagis (1983)

Viited

Soome arhitektid
Sündinud 1920
Surnud 2001
Eesti Künniselts

Eesti Künniselts on aastal 1996 (teistel andmetel 1989) asutatud selts, kuhu kuulub künnivõistlejaid, -kohtunikke ja sponsoreid.

Põhikirja järgi on seltsi eesmärgid järgmised:
 "künnioskuste ja kultuuri edendamine ja kaitsmine ning õigete künnivõtete propageerimine";
 "künnivõistluste ja demonstratsioonide organiseerimine ja nendele kaasaaitamine";
 "ülemaailmse künniorganisatsiooni (W:P:O) tööst ja künnivõistlustest osavõtt ja neile kaasaaitamine";
 "künnikonsulentide ja -kohtunike ettevalmistamine ja atesteerimine".

Aastast 1989 on selts ülemaailmse künniorganisatsiooni (W:P:O, ka WPO) liige.

Viited

Välislingid
Künniseltsi koduleht (vaadatud 27.02.2013)

Eesti seltsid
Eesti põllumajandus
Eesti Linnukasvatajate Selts

Eesti Linnukasvatajate Selts on aastal 1919 asutatud selts, mis ühendab linnukasvatusega tegelejaid.

Selts asutati 1919 nime all Eesti sulg- ja väikeloomakasvatuse edendamise selts. Aastast 1929 kannab praegust nime Eesti Linnukasvatajate Selts. Seltsi tegevus katkes Teise maailmasõja ajal. Selts taasasutati 1989.

Viited 

Eesti seltsid
Linnukasvatus
Eesti loomakasvatus
Aasta kodanik

Aasta kodanik on aunimetus, mida antakse välja kord aastas, kodanikupäeval. Seda annab välja Eesti Siseministeerium, aastatel 2003–2020 Kultuuriministeerium.

Satuudi kohaselt antakse aunimetus "Eesti Vabariigi alalisele elanikule, kes on silma paistnud ühiskonna üldisele arengule kaasaaitamisega või ühiskonna jaoks oluliste saavutustega". Aasta kodaniku aunimetusega kaasneb kultuuriministri määratud rahaline preemia.

Aasta kodaniku nimetuse andmise tava algatas endine rahvastikuminister Paul-Eerik Rummo.

Aasta kodanikud

Aasta kodaniku valimise puhul on alati abiks juhtmõte, mille pakub välja Kultuuriministeerium. Nimetuse on saanud:
2021 – Irja Lutsar
2020 – "Kodanik võtab vastutuse" – Arkadi Popov
2019 – "Meid liidab see, mida armastame" – Riina Roose
2018 – "Ühine riik liidab" – Eva Truuverk
2017 – "Kujundame tulevikku" – Rasmus Rask
2016 – "Uusi horisonte luues" – Kristi Liiva
2015 – "Muusika ühendab" – Helen Sildna
2014 – „Liikumine tervendab maailma“– Ilma Adamson
2013 – „Kodanik loob ja hoiab kultuuripärandit“ – Marju Kõivupuu
2012 – „Väärikalt läbi elu" – Krista Aru
2011 – „Kodanikuks kasvanud" – Konstantin Vassiljev
2010 – „Tegus kodanik on riigi rikkus“ – Pieter Boerefijn
2009 – „Loovad inimesed, edukas riik“ – Erkki-Sven Tüür
2008 – „Eesti Vabariik läbi üheksakümne aasta“ – Rainer Nõlvak
2007 – „Eesti riik on minu üle uhke“ – Lagle Parek
2006 – „Heast pereisast algab riik“ – Andrus Veerpalu
2005 – „Lapsest sirgub kodanik“ – perekond Adamson
2004 – „Tugev pere, rõõmus rahvas“ – Jüri Jaanson
2003 – „Eesti kodanik on Euroopa kodanik“ – Lennart Meri

Viited

Välislingid
 "Aasta kodanik ja kodanikupäev" kultuuriministeeriumi kodulehel