Must-valge kobra

Must-valge kobra (Naja melanoleuca) on kobra perekonna maoliik.

Klassifikatsioon
Must-valged kobrad liigitatakse soomuseliste seltsi mürknastiklaste sugukonna kobra perekonda. 

Ladinakeelne teaduslik nimetus on Naja melanoleuca ja seda kirjeldas 1897 Ameerika herpetoloog Edward Hallowell, eestikeelne nimetus on must-valge kobra.

Alamliigid 
 Naja melanoleuca aurata (Stucki-Stirn, 1979)
 Naja melanoleuca melanoleuca (Capocaccia, 1961)
 Naja melanoleuca subvulva (Laurent, 1955).

Mao soomused 

Must-valge kobra soomused: 
 seljal (keskkehal risti) - 19–21;
 seljasoomuseid: - 201–214;
 sabaaluseid soomuseid - 63–72;
 anaalsoomus : paaritu
 ülamokasoomuseid: 7 (8)
 Upper labials to eye: 3 + 4;
 silmaeesseid kilbiseid: 1-2;
 silmataguseid kilbiseid: 2-3
 alamokasoomuseid: 8
 oimusoomuste arv on varieeruv. 

Must-valge kobra soomuste värvus on varieeruv, levila piires leidub nii läikiv mustade seljasoomustega kobrasid, kelle kõhusoomused on kreemjat või valget värvi kui ka must valgete triipudega ja melanistlikke kobrasid.

Levila
Neid madusid võib kohata Senegalis, Gambias, Guinea-Bissaus, Guineas, Sierra Leones, Libeerias, Malil, Burkina Fasos, Elevandiluurannikul, Ghanas, Togol, Beninis, Nigeerias, Nigeris, Tšaadis, Kamerunis, Gabonis, São Tomé saarel, Kongo Vabariigis, Kesk-Aafrika Vabariigis, Sudaanis, Etioopias, Somaalias, Keenias, Ugandas, Tansaanias, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Angolas, Sambias, Mosambiigis, Malawis, Zimbabwes ja Lõuna-Aafrikas.

Saakloomad 
Must-valge kobra toitub looduslikult levila piires kaladest, kahepaiksetest, sisalikest, väiksematest imetajatest ja teistest madudest. 

Nemad on saakloomaks teistele madudele.

Paljunemine 
Must-valge kobra sugulise sigimise vormiks on ovipaaria. Suvel muneb graviidne emane madu 11–26 muna. Madu otsib munade munemiseks kas sobiva avause ehk püüab pesa ise valmistada, kas puuõõnsusesse, termiidipessa või maapinnal olevasse auku. 

Emased kobrad võivad mune valvata ja paljunemisperioodil agressiivselt rünnata. Noored maopojad on sündides 22–25 cm pikkused ja üsna iseseisvad maod.

Kokkupuuted inimestega 
Need maod on inimese suhtes mürkmadudeks liigitatavad. Nende hammustus võib mürgistuseisundeid esile kutsuda. 

Vastumürk on olemas.

Vaata ka
Naja peroescobari

Viited

Kirjandus
 Mark O'Shea, The Forest Cobra (Naja melanoleuca) Hallowell, lk 40–42
 Naja melanoleuca subfulva
 Vangistuses paljunemine 
 Bern W. Tryon, Reproduction in Captive Forest Cobras, Naja melanoleuca (Serpentes: Elapidae), Journal of Herpetology, 13. väljaanne, nr 4 (15. november 1979), lk 499-504, Society for the Study of Amphibians and Reptiles, veebiversioon (vaadatud 2.04.2015)(inglise keeles)
 Toksiin
 Joubert FJ., Naja melanoleuca (forest cobra) venom. The amino acid sequence of phospholipase A, fraction DE-III., Biochim Biophys Acta. 27. veebruar 1975;379(2):329-44., veebiversioon (vaadatud 2.04.2015)(inglise keeles)
 Osipov AV, Mordvintsev DY, Starkov VG, Galebskaya LV, Ryumina EV, Bel'tyukov PP, Kozlov LV, Romanov SV, Doljansky Y, Tsetlin VI, Utkin YN., Naja melanoleuca cobra venom contains two forms of complement-depleting factor (CVF)., Toxicon., 15. september 2005;46(4):394-403., veebiversioon (vaadatud 2.04.2015)(inglise keeles)

Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit :fr:Naja melanoleuca ja ingliskeelset artiklit :en:Forest cobra seisuga 2.04.2015.

Alethinophidia
Mürknastiklased