Johannes VII (paavst)

Johannes VII (ladinapäraselt Ioannes VII) oli paavst 705–707. Ta oli 86. paavst.

Johannes oli rahvuselt kreeklane. Hiljem on kreeklastest saanud paavstiks vaid Zacharias. Tema vanemad olid Bütsantsi ametnik (kuraator) Platon ja Blatta, kelle auks püstitas ta hiljem monumendi ja pühendas isale epitaafi. Tema vanaisa oli senaator Theodoros Chilas. Ta oli pärit kas Kreekast või Rossanost Calabrias.

Johannes ordineeriti paavst Johannes VI ajal diakoniks (kardinaldiakon). Ta sai Appiuse tee ääres asunud paavsti maavalduse rektoriks.

Ta oli "Liber Pontificalise" järgi õpetatud ja kõneosav.

Paavstiks saamine
Johannes VII pühitseti paavstiks 1. märtsil 705, kui Bütsantsi eksarh oli teda tunnustanud.

Suhted Bütsantsiga
Bütsantsi keiser Justinianos II saatis 706. aastal Rooma kaks piiskoppi ja nõudis paavstilt 692. aastal toimunud kirikukogu otsuste tunnustamist. Paavst saatis piiskopid Konstantinoopolisse tagasi ilma omapoolse tunnustamiseta, kuid samas ei kritiseerinud keisri kirikukogu.

Suhted langobardidega
Langobardide kuningas Aribert II andis paavstile tagasi 7. sajandil ära võetud valdused Liguurias.

Spoleto hertsog Faroaldo II palus paavstil kinnitada Farfa kloostri varad.

Liturgilised otsused
Johannes VII oli "Liber Pontificalise" järgi pühendunud neitsi Maarja austaja ja Santa Maria Antiqua kiriku ambonil oleval tekstil on teda tituleeritud „neitsi Maarja teenriks“.

Ta kohustas anglosaksi vaimulikke loobuma nende ilmalikust riietusest ja kandma Roomas tunnustatud liturgilisi rõivaid.

Ordinatsioonid
Johannes VII ordineeris 18 või 19 piiskoppi.

Tema ajal said diakoniks (kardinaldiakon) hilisemad paavstid Sisinnius ja Constantinus.

Johannes VII kultuuriloos
Johannes VII alustas uue paavstipalee ehitamist Roomas Kreeka kvartali lähedal.

Tema ajal taastati Santa Maria Antiqua kirik ja ehitati Rooma Peetri kirikus neitsi Maarjale pühendatud kabel.

Tema ajal kaunistati mitmed Rooma kirikud freskode ja mosaiikidega, neist tuntum Santa Maria on Trastevere kirikus kujutatud mosaiik „Maddonna della Clemenza“. Teda ennast on kujutatud ühel mosaiigil Santa Maria Antiqua kirikus. Kirikute kaunistamiseks kasutati kulda ja hõbedat.

Tema ajal taastati Subiaco klooster ja mõned Rooma katakombid.

Tema ajal kujutati liturgilises kunstis Jumala Talle mitte lamba, vaid inimese kujul.

Tema ajal valmistati 20 naela raskune juveelidega kaunistatud kullast armulauakarikas.

Hinnang
"Liber Pontificalis" süüdistab Johannes VII-t argpükslikkuses, kuna ta ei kritiseerinud keiser Justinianos II kirikukogu otsuseid.

Teda kritiseeriti eluajal liigse bütsantsimeelsuse tõttu.

Surm
Johannes VII suri 18. oktoobril 707 Roomas uues paavstipalees ja maeti Rooma Peetri kirikusse.

Kirjandus
J. D. Breckenridge: Evidence for the Nature of Relations between Pope John VII and the Byzantine Emperor Justinian II. "Byzantinische Zeitschrift" 65, 1972: 364–374.
J. N. D. Kelly: The Oxford Dictionary of Popes. 1996.
Liber Pontificalis.
Per Jonas Nordhagen: The Frescoes of John VII (A.D. 705–707), in S. Maria Antiqua in Rome. Roma, 1968.
Jean-Marie Sansterre: Jean VII (705–707): idéologie pontificale et réalisme politique. L Misguich, "Rayonnement grec. Hommages à Charles Delvoye". Bruxelles, 1982: 377–388.

Välislingid
Artikkel Johannes VII kohta. (inglise keeles)
Artikkel Johannes VII kohta. (inglise keeles)
Johannes VII määratud kardinalid.
Johannes VII dokumendid.

Paavstid
Surnud 707