joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Vassili Stassov

Vassili Petrovitš Stassov (vene Василий Петрович Стасов; 4. august 1769 Moskva – 5. september 1848 Peterburi) oli vene arhitekt.

1783–1794 töötas Stassov arhitekti abilisena Moskvas. 1794–1795 teenis ta kaardiväes, 1802–1807 stažeeris Lääne-Euroopas. Aastal 1811 valiti ta Peterburi Kunstide Akadeemia akadeemikuks. Ta kuulus Ehitiste ja hüdroloogiliste tööde komitee koosseisu.

Stassov töötas peamiselt Peterburis. Ta projekteeris Pavlovski polgu kasarmud (1817–1820), Jamskoi turu 1817–1819, Püha Kolmainsuse katedraali (1828–1835), Narva (1827–1834) ja Moskva (1834–1838) võiduvärava. 

Alates 1837 juhtis Stassov Leo von Klenze projekti järgi Uue Ermitaaži ehitust ja 1838–1839 Talvepalee tulekahjujärgset taastamist.

Stiili, mida ta esindab, nimetatakse vene ampiiriks. Ta pöördus sageli rangete vormide poole ja kasutas palju dooria sambaid. Teda peetakse ka vene rahvusliku stiili rajajaks arhitektuuris. Seda stiili esindab näiteks Aleksander Nevski klooster Potsdamis (1826). Stiililt sarnane Desjatinnaja kirik Kiievis hävis nõukogude ajal.

Vassili Stassov oli kunstikriitiku Vladimir Stassovi isa. 

Venemaa arhitektid
Akadeemikud
Sündinud 1769
Surnud 1848
Rūmī

Mawlānā Jalāl ad-Dīn Muhammad Rūmī (pärsia keeles مولانا جلال الدین محمد رومی, türgi keeles Mevlânâ Celâleddin Mehmed Rumi) ehk Mawlānā Jalāl ad-Dīn Muhammad Balkhī; varem eestindatult ka Džalaluddin Rumi või Džalal ad-Din Rumi; enamasti lihtsalt Rūmī (30. september 1207 Balkh tänapäeva Afganistanis või Vahš Kurgonteppa lähedal tänapäeva Tadžikistanis – 17. detsember 1273 Konya tänapäeva Türgis) oli pärsia (tadžiki) luuletaja, jurist, teoloog ja õpetlane, sufi müstik. Elas suurema osa ajast Konya linnas.

Jalāl ad-Dīn Rūmī pühendas oma ekstaatilisi nägemusi ja elamusi sisaldava mahuka gaseelikogu "Dīvān-e Šams-e Tabrīzī" ehk "Dīvān-e Kabīr"i derviš Shams-i-Tabrīzīle, kelle juhtimisel ta avastas olemise metafüüsilise sügavuse. Rūmī umbes 26 000 värsireast koosnev müstiline õpetuspoeem "Masnavī" on pärsiakeelses maailmas Koraani järel kõige tähtsam kirjandusteos. Õpilaste kirjapandud on Rūmī vestlustekogu "Fihi ma fihi" ('Selles on, mis selles on'). Rūmī järgijad lõid tema eeskujust innustatult Mevleviye, pöörlevate dervišite vennaskonna, mille liikmed otsivad jumalikku ekstaasi erilises muusikalise saatega tantsurituaalis.

Türgi kultuuri- ja turismiministeeriumi ettepanekul kuulutas UNESCO 2007. aasta rahvusvaheliseks Rūmī aastaks.

Ehkki veel 1979. aastal tõdes kirjandusteadlane ja tõlkekriitik Sergei Issakov, et teiste pärsia luuleklassikute kõrval on Rūmī jäänud eesti keelde tõlkimata, on nüüdseks tõlkes ilmunud mitu Rūmī värsikogu. Ingvar Luhaääre tõlkes on Eesti Luuleliidult ilmunud kogumikud "Mida öeldi roosile sellist" (2009) ja "Lend salajasse taevasse" (2012), Doris Kareva aga tõlkis ja avaldas kirjastuses Verb 2013. aastal kogumiku "Päikesesõnad", millele kirjutas kommentaarid ja järelsõna Kalle Kasemaa.

Rumi ainetel on Eesti helilooja Maria Kõrvits loonud instrumentaalteose "Langedes ülespoole, taeva kaarjasse kaussi".

Viited

Müstikud
Pärsia luuletajad
Sündinud 1207
Surnud 1273
Andres Luure

Andres Luure (sündinud 22. mail 1959 Tallinnas) on eesti filosoof, tõlkija ja vikipedist. 

Andres Luure on tõlkinud eesti keelde filosoofilist kirjandust, teiste seas Aristotelese, Immanuel Kanti, Ludwig Wittgensteini, Jürgen Habermasi ja Gilbert Ryle'i teoseid.

Ta on eestikeelse Vikipeedia esimene aktiivne eestlasest kaastööline.

Elulugu 
Luure õppis 1966–1977 Tallinna 42. Keskkoolis ning astus seejärel Tartu Riiklikku Ülikooli, kus õppis kaks aastat. Ta lõpetas 1983 Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli matemaatika erialal, diplomitöö teemaks oli "Абелевы алгебры" ('Abeli algebrad').

1998. aastal sai ta Tallinna Pedagoogikaülikoolist magistrikraadi tööga "A combinatorial model of referring" (juhendaja Lembit Valt).

2006. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis doktorikraadi semiootika alal tööga "Duality and sextets: a new structure of categories" ('Duaalsus ja sekstetid: uus kategooriate struktuur'; juhendaja Kalevi Kull).

Alates 2009. aastast kuni 2014. aastani töötas ta Tallinna Ülikooli Eesti Humanitaarinstituudis filosoofia dotsendina. Sealt edasi oli ta tööl lektorina. Novembris 2022 kõrvaldas ülikool ta õppetööst seoses süüdistusega ebasobivas käitumises ning poolte kokkuleppel otsustati töösuhe lõpetada alates 7. novembrist 2022.

Looming
Liiv, Peeter; Luure, Andres 2003. Muinasjutt armastusest. Päikesetuul, september.
Luure, Andres 2006. Duality and sextets: a new structure of categories. (Dissertationes Semioticae Universitatis Tartuensis 9.) Tartu: Tartu University Press.
Luure, Andres 2008. Meanings come in six. Sign Systems Studies 36(2): 493−508.
Luure, Andres 2009. Action in signs. Sign Systems Studies 37: 270−280.
Luure, Andres 2018. Kaitse esiti teist... Teater. Muusika. Kino, aprill.

Tunnustus
2008 Aasta vabatahtlik
2013 Valgetähe V klassi teenetemärk
2019 Semiootiline Jälg

Viited

Kirjandus
Peeter Liiv ja Andres Luure. "Muinasjutt armastusest", Päikesetuul arenevale inimesele: Kultuur. Filosoofia. Religioon, OÜ Hüperborea, lk 15–18, september 2003
"Armastuse põhjendus. Pühendusteos Andres Luurele, filosoofile ja semiootikule". Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2019. Toimetanud Kalevi Kull ja Margus Ott. ISBN 9789949030231

Välislingid

 
 Andres Luure "Duality and sextets: a new structure of categories" Tartu: Tartu University Press, 2006 (doktoritöö, ilmus sarjas Dissertationes semioticae universitatis Tartuensis 9)
 Andres Luure loengud Ööülikoolis 2001/2010
 "Plekktrumm: Andres Luure" Eesti Televisioon, 30. aprill 2018
 Marek Strandbergi intervjuu Andres Luurega. "Vikipeedia täiendab seda, mis kahjuks üldse puudub" Sirp, 2. september 2011
 Kairi Prints. "Andres Luurega teadmise luurel" Eesti Ekspress, 1. november 2009
 Kristi Helme. "Kahtlemist on keeruline õpetada" Õpetajate Leht, 1. mai 2009
 Getter Trumsi, Kristiina Reimand "Õppejõud tüüris vestluse tudengiga omaenda seksuaalsusele", Postimees, 5. november 2022

Tallinna Ülikooli õppejõud
Eesti vikipedistid
Eesti filosoofid
Eesti semiootikud
Eesti tõlkijad
Moskva Riikliku Ülikooli vilistlased
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1959
Neu-Ulm

Neu-Ulm on linn Saksamaal Baieri liidumaal, Neu-Ulmi kreisi keskus. Asub Doonau paremal kaldal, Ulmi vastas.

Neu-Ulm oli osa Ulmist 1810. aastani, mil piir Baieri ja Baden-Württembergi vahel tõmmati piki Doonau jõge. Nii jäi väike osa linnast Baierisse. Esmakordselt mainitakse Neu-Ulmi 1814. 1869 sai Neu-Ulm kreisivabaks linnaks. 1972. aastal liideti linn Neu-Ulmi kreisiga. 1945–1991 asus linnas USA sõjaväebaas.

Viited

Välislingid 

 Neu-Ulmi koduleht

Baieri linnad
Baieri vallad
Marika Vernik

Marika Vernik (sündinud 14. augustil 1957) on eesti näitleja, jätkuvalt seotud draama kui kunsti, eneseväljendamise viisi ja teraapiavahendiga.

Lõpetas aastal 1980 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri näitlejana, aastal 1994 Tartu Ülikooli ajaloo erialal, 2005 Tallinna Psühhodraama Kooli psühhodraama rakendajana, Tallinna Psühhodraama Koolis (Moreno Keskus) psühhodraama lavastaja (CP 2008).

Töötas 1980–1994 Rakvere Teatris näitlejana, 1994–1996 Teatri- ja Muusikamuuseumis teadurina, 1999–2004 Rakvere Linnavalitsuses kultuurinõunikuna. Tegutseb vabakutselise koolitajana.

Ta on töötanud noorte ja täiskasvanud harrastusnäitlejatega ning kirjutanud teatriloolisi artikleid, teatri- ja kunstiarvustusi.

Rolle 
Lisette (Pierre de Marivaux "Armastuse ja juhuse mäng", 1982)
 Alison (John Osborne "Vaata raevus tagasi", 1984)
 Ing (Hendrik Lindepuu "Süda kaheks", 1985)
 Anita (Leonard Bernstein "West Side'i lugu", 1986)
 Varja (Anton Tšehhov "Kirsiaed", 1987) 
 Väike Merineitsi (Hans Christian Andersen "Väike Merineitsi", 1989)
 Liisi (Tammsaare "Jumalaga, Vargamäe", 1991)
 Karin (Tammsaare "Abielu ja õnn", 1992)
 Rosalie Liiv (Toomas Suuman "Liivad", 1997)

Eesti näitlejad
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia vilistlased
Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1957
Loosu

Loosu on küla Võru maakonnas Võru vallas.

Külas asuvad August Teppo Lõõtsamuuseum ja Väimela mõisa Richterite kalmistu. Seal paiknes Loosu karjamõis.

Külas paikneb Loosu järv.

Seal asub August Teppo mälestuskivi ning on asunud skulptuur "Kommunistlik noor linnuga".

Viited

Võru valla külad
Kuukivi

Kuukivi ehk adulaar on ortoklassi erim, millele on iseloomulik kuuvalgust meenutav hõbesinine värvus. 

Kuukivi kasutatakse ehtekivina.

Esoteerika
Kuukivi sobib väidetavalt eriti hästi Kaljukitsele päikesemärgi all sündinutele ja seda on soovitatav kanda armunutel.

Vääriskivid
Räpo

Räpo on küla Võru maakonnas Võru vallas. Külas asub Räpo järv (teise nimega Hotte järv).

Seal asub ka Räpo Turismitalu, mis alustas tegevust aastal 1995.

Räpo külast on välja kasvanud metalbänd Tankist.

Viited

Võru valla külad
Optimist (jahiklass)

Optimist on ühekereline üheinimese ühtsusklassi svertpaat, mis algselt mõeldud–loodud peamiselt kodus vineerist ise ehitamiseks ja lastele purjetamise algõpetamiseks .

Iseloomustus 
Optimist on ISAF-i poolt tunnustatud rahvusvaheline svertpaadiklass, mis on mõeldud algajatele õppimiseks ja võistluspurjetamiseks 8–15-aastastele lastele. Võistlemiseks sobiv kaal võiks olla vahemikus 35–50 kg.

Paat on lihtsa ehitusega ja seda on hõlbus käsitseda. Algselt oli svertpaadi kere ja peelte ehitusmaterjaliks vineer ja puit. Tänapäeval kasutatakse peamiselt kunstmaterjale.
Paadi terava kimmiga kere on varustatud veekindlate õhukastidega (õhukottidega), mis suurendavad ujuvust ja ohutust. Optimistil on üks priitpuri ja giljotiinsvert.

Mõõtmed

Ajalugu 
 1947 – Clark Mills konstrueeris vineerist svertpaadi Optimist Clearwateris, Floridas, Ameerika Ühendriikides laste, kaaluga 50–120 naela, trennipaadiks. Ehitusmaterjali valikuga püüdis autor hoida lastepaadi hinda II maailmasõja järgseis majandusoludes madalana.
 1954 – Axel Damgaard Olsen tutvustab Optimisti Taanis
 1960 – svertpaadi peamõõdud ühtlustatakse
 1962 – esimene MM Inglismaal, mis ei kandnud veel MM-i nimetust, osalejateks Rootsi, Suurbritannia, Taani
 1965 – asutati IODA, asutajaliikmeteks Austria, Norra, Rootsi, Soome, Suurbritannia, Taani ja USA. Esimeseks presidendiks valiti Viggo Jacobsen ja tema abikaasa Edith sai klassiliidu sekretäriks
 1970 – klaaskiust kere ehitamise lubamine
 1973 – IYRU tunnistab IODA rahvusvaheliseks klassiliiduks. Metallist seisevtaglase lubamine. MM-il 20 riiki
 2004 – sverdi- ja roolikuju range ühtlustamine

Optimist Eestis 
Esimesed paadijoonised tõi Eestisse 1963. aastal jahtidega Vanemuine, Ahoi ja Arktika, Rostocki rahunädalal käinud Tallinna purjetajaist koosnenud delegatsioon. Esimene optimist kogu Nõukogude Liidus ehitati samal aastal Tallinna Spordilaevade Eksperimentaaltehases.

1966. aastal ilmus Heino Kuivjõe raamat „Väikemees hakkab purjetama”, mille vahel olid ka vineerist svertpaadi Optimist joonised koos pika juhendiga, mille pealkiri oli „Paadi võime ehitada ise”.Optimistiga purjetajad osalevad ka Eesti Jahtklubide Liidu Olümpiapurjetamise Eesti Karika võistluspurjetamise sarjas.
Eestis on Optimistiga purjetajad koondunud Eesti Optimist Klassi Liitu.

Eestis korraldatakse Optimistidel ka täiskasvanute miniregatte, et populariseerida purjetamist. Seejuures on purjetajate kaal olnud koguni kuni 120 kg.

Purjetajad 

Maailma tasemel optimisti purjetaja Andrias Sepp

Tootmine 
 Aastas valmistavad IODA tunnustusega tootjad üle 4000 Optimisti.

Galerii

Viited

Välislingid 

 IODA
 IODA Free boats campain "6 for 5"
 OptiParts
 Optimisti kasutamine võistlustel

Svertpaadid
Krabi küla

Krabi on küla Võru maakonnas Rõuge vallas Eesti-Läti piiri lähedal.

Külas on olnud Krabi mõisa keskus.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varstu valda.

Külas tegutseb Krabi raamatukogu ja kuni 2020. aastani ka Krabi Kool.

Endises mõisa magasiaida hoones tegutseb pood.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 97 inimest. Neist 95 olid eestlased.

Viited 

Rõuge valla külad
Kõrgepalu

Kõrgepalu (võru keeles Korgõpalu) on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varstu valda.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 87 inimest. Neist 85 olid eestlased.

Külas asub ohvrikivi. Külas on olnud Kõrgepalu mõis, mille hooned on osaliselt säilinud.

Aastaid kasvas seal üks Eesti jämedaimaid mände. Suvel 2006 oli see kaheharuline puuhiid juba kuivanud.

20. sajandi keskpaiku raiuti Kõrgepalu metsades mitu võimast mändi. Erinevatel andmetel oli pikim neist 48 või 52 m pikk. Rahva seas on varasemal ajal olnud liikvel jutt, et eriti hea ilmaga olla selle männi otsast Soome laht näha olnud.

Vaata ka 
Kõrgepalu mänd
Kõrgepalu puiestee

Viited 

Rõuge valla külad
Bhopali avarii

Bhopali avarii toimus 3. detsembri hommikul 1984 Indias Madhya Pradeshi osariigis asuva Bhopali kesklinnas. Õnnetus leidis aset USA kontserni Union Carbide pestitsiide tootvas tütarfirmas, kus lekkis metüül-isotsüanaat.

Bhopali avariid on sageli nimetatud maailma suurimaks tööstuskatastroofiks. BBC andmetel hukkus umbes 3000 inimest kohe ja vähemalt 15 000 suri hiljem õnnetuse tagajärjel saadud haigustesse. Greenpeace arvab hukkunute üldarvuks umbes 20 000 inimest. Mahajäetud tehas reostab põhjavett ka veel veerand sajandit pärast õnnetust.

Aastal 1989 tasus Union Carbide India Ülemkohtu otsusel hukkunute ja kannatanute omastele kahjutasuna 470 miljonit USA dollarit. 2010. aasta juunis mõistis Bhopali kohus Union Carbide'i India haru endise juhi Keshub Mahindra ja kuus Union Carbide'i endist juhtivtöötajat süüdi surma põhjustamises hooletuse tõttu, määrates neile kaheaastase vanglakaristuse. Veel üks süüalune suri enne kohtuotsust.

Aastal 1993 loodi Bhopalis katastroofis kannatanute meditsiinilise abi korraldamiseks Rahvusvaheline Meditsiinikomisjon (International Medical Commission).

Kirjandus

 

Madhya Pradesh
1984
Õnnetused
Euroopa Liidu poliitika

Euroopa Liidu aluseks on kolm põhilist poliitikavaldkonda, mida nimetatakse ka kolmeks sambaks. 
Esimene sammas on ühenduse valdkond, mis hõlmab enamikku ühispoliitikaid, kus otsused langetatakse ühenduse meetodil ja milles osalevad komisjon, parlament ja nõukogu. 

Teine sammas on ühine välis- ja julgeolekupoliitika, kus otsuseid langetab vaid nõukogu. 

Kolmas valdkond on politsei- ja õigusalane koostöö kriminaalasjades, kus taas langetab otsuseid vaid nõukogu. 
Esimese samba raames võtab nõukogu otsused vastu kvalifitseeritud häälteenamusega.
Teiste sammaste puhul peab nõukogu otsus olema ühehäälne ning igal riigil on seega vetoõigus.
Nõukogu võib otsustada kasutada sillaklauslit ning siirata teatavad küsimused kolmandast sambast esimesse.

Euroopa Liidu sünnipäevaks peetakse 9. maid 1950, kui Prantsuse välisminister Robert Schuman pidas kuulsa kõne, milles tõi esile Euroopa lõimumise kui tee, mis tagab sõjajärgsele Euroopale rahu ning viib õitsengule. Tema ettepanekud panid aluse praegusele Euroopa Liidule.

Euroopa Liit
Metallion

"Metallion" on Raadio 2 kahetunnine hevimuusikasaade. 

Saatejuhid on Madox ja DJ MOP.

Saade on eetris kolmapäeviti kell 22.

Välislingid
Saate tutvustus Raadio 2 kodulehel
Saate kodulehekülg

Eesti raadiosaated
Raadio 2
Kurisu neeluauk

Kurisu neeluauk (ka: Kurisu koobas) on Hiiumaal, Kurisu küla lähistel olev karstilehter.

Lehtri ülemine serv on umbes 32-meetrise läbimõõduga, alumises osas kitseneb see 12 meetrini ja sügavus 6,2 meetrit. Selles kaob Pihla soost tulev oja maa alla. Suvel, kui oja on väike, võib näha kurisu põhjas paljandumas paest aluspõhja ja mustendamas väikest koopaava. Laskunud järsust nõlvast alla, ilmneb, et koopaava on just nii suur, et saab hädavaevu maa alla roomata. Algul on koopa põhi 3 meetri ulatuses veidi kaldus, tagapool aga horisontaalne. Koopa pikkus on vaid 6 meetrit, kõrgus 0,7 meetrit ja laius ava lähedal 2,7 meetrit. Tagapool laius väheneb ja 6 meetri kaugusel, kust edasi on juba võimatu saada, on laius 0,4 meetrit. Üsna koopaava lähedal jaguneb urgas kaheks: peakäik viib Otste küla suunas, väiksem pöörab täisnurga all paremale. Koobas läheb üle kitsaks lõheks asimuudiga 320 kraadi.  

Kurisu koobas olnud vanasti poole laiem. Nüüd on see osalt mulda ja prahti täis. Neeluaugu põhja võib täielikult näha vaid südasuvel kuivaga.

Kevadise suurvee ajal kandub siia kokku nii palju pinnavett, et kogu lehter on veega täidetud ja osa voolab laiali ümbrusesse ning kogu koht meenutab siis väikest järve. Ojadel, mis järvekesest välja voolavad, merre väljapääsu ei ole ning suurvee vähenedes pöördub nende vool ja vesi voolab neeluauku tagasi. Mõnel päeval neeluauk täitub, öösel voolab aga tühjaks. Kui vett on juba parasjagu vähe, hakkab vesi vooluaugus keerlema. Kurisusse kaduv vesi tuleb taas maapinnale 3 km kaugusel Pihla küla vanal karjamaal.

Suure neeluaugu ümbruses on mitu väikest karstiava, kus vett neeldub maa sisse veel siis, kui suur lehter on juba kuivaks jäänud.

Legend 
Kord olnud põuane suvi, siis aga tulnud suur sadu ja vesi tõusnud jões kõrgele. Neeluaugu lähedal kündnud vaimutüdruk härgadega põldu. Ta viinud härjad kurisule jooma, kuid need libisenud ja kukkunud vette, tõmmates kaasa ka tüdruku. Suurvesi neelanud nad kõik. Hiljem leitud Pihla küla juurest ojast tüdruku punane juuksepael. Sellest peale hakatud neeluauku nimetama "kurjaks suuks", millest aegade jooksul kujunenud sõna "kurisu" (Aitsam, 1937)

Kurisu neeluauk on looduskaitse all.

Kirjandus
 Ülo Heinsalu, Eesti NSV koopad. Tallinn 1987
 Vello Kaskor, Hiiumaa ringteed. Tallinn 2003

Välislingid 
 

Hiiumaa vald
Eesti karstialad
Rock Hotel

Rock Hotel oli eesti rokkansambel, mis tegutses 1978–2022.

See loodi 1978. aastal seoses Eesti Televisiooni saatega sarjast "Muinaslood muusikas". Esimene avalik esinemine toimus 20 oktoobril 1978 Eesti Kunstiinstituudi rebaste peol. Bänd kutsus ennast toona "rock'n'roll'i austajate sektiks". Oktoobris 2008 tähistas ansambel oma 30. tegutsemisaastat raamatu ilmumise ja juubeliturneega.
Viimase kontserdi andis Rock Hotel 15. veebruaril 2022 Kõue mõisas.

Koosseis

Ivo Linna (vokaal)
Tiit Kõrvits (soolokitarr) alates sügisest 1983 
Heigo Mirka (basskitarr)
Margus Kappel (klahvpillid)
Harry Kõrvits (trummid)

Endisi liikmeid
Andres Põldroo (soolokitarr) kuni sügiseni 1983

Diskograafia 
1983 "Rock Hotel" (vinüül, Meloodia)
1984 "Ivo Linna & Rock Hotel" (vinüül, Meloodia)
1986 "Rock Hotel" (vinüül, Meloodia)
1995 "Aeg meid muutnud on" (CD, Red Hot)
1998 "Rock-Hotel 20" (CD, Helitroonika)
1999 "Kõva ketas" (CD, Hitivabrik)
2007 "Rock Hotel Rock Cafe's" (DVD)
2008 "Rock Hotel" (30 aasta juubel, 3CD, Elwood)
2012 "Kontsert Pirita kloostri varemetes" (DVD)

Viited

Välislingid
 
 "Rock’n’roll’i hotellipidaja" Eesti Ekspress, 10. oktoober 2008
 "Rock Hotel andis juubeli puhul välja raamatu" ERR, 9. oktoober 2008

Eesti rock-ansamblid
Rudolph Said-Ruete

Sayyd Rudolph Said-Ruete (13. aprill 1869 Hamburg – 1. mai 1946 Luzern) oli Saksa sõjaväelane, majandustegelane ja ajakirjanik.

Saksa kaupmehe Rudolph Heinrich Reute ja Sansibari printsessi Salama bint Sa'id poeg, teenis Preisi sõjaväes (viimati leitnant 15. suurtükiväe rügemendis) ja mitmesugustes koloniaalettevõtetes. 1932 sai isikliku (mitte päriliku) Sansibari printsi (Sayyd) tiitli. Naturaliseerunud Briti kodanik alates 26. novembrist 1934.

Raamatud 
 Eine auto-biographische Teilskizze. (Die Al-bu-Said Dynastie in Arabien und Ostafrika). Luzern, 1932.
 Said bin Sultan (1791-1856), Ruler of Oman and Zanzibar. His Place in the History of Arabia and East Africa. London, 1929.

Saksamaa ajakirjanikud
Saksamaa sõjaväelased
Sündinud 1869
Surnud 1946
Leevi küla

Leevi on küla Põlva maakonnas Räpina vallas. Küla lähistel paikneb Leevi veskijärv.

Asukoht
Leevi küla asub Põlva maakonna lõunaosas, Võhandu jõe keskjooksul. Leevi külgneb läänes Jõeveere ja Himmiste külaga, põhjas Vareste, Süvahavva ja Vinso külaga, idas Nohipalo ja Lihtensteini külaga, lõunas Võru maakonna Võru valla Paidra ja Pindi külaga.

Ajalugu
Esmateated asulast pärinevad 1582. aastast Poola revisjonist (Lewykull). Alates 17. sajandist oli praeguse küla territoorium jaotatud kolme kihelkonna, Rõuge (Leevi mõis), Põlva (Vastse-Koiola mõis) ning Räpina kihelkonna (Palo mõis) vahel. Külas on olnud Leevi mõis, millest on tänapäevani säilinud vaid mõisa peahoone (tugevasti ümber ehitatuna), kus tegutses 2006. aastani Leevi Põhikool. Teistest mõisatest on säilinud vaid kõrval- ning abihooneid või nende varemeid ja Vastse-Koiola mõisa park.
 
Mõisasüdame lähedus ning soodne asukoht Võru–Räpina maanteel aitasid 20. sajandi algul kaasa Leevi kujunemisele alevikuks. 1939–1950 oli Leevi vallakeskus, hiljem külanõukogu asupaik.

13.-15. augustil 1944 pidasid Leevi metsas raske lahingu taanduvad Saksa ja ründavad Vene väed. Teise maailmasõja järgselt oli Leevi ümbrus aktiivse metsavendluse ala, 28. septembril 1978 langes Leevi lähistel võitluses KGB operatiivtöötajatega Eesti viimane metsavend August Sabbe. 

17. oktoobrini 2017 kuulus küla Veriora valda.

Küla tänapäev
Külas tegutsevad hooldekodu, kauplus, rahvamaja ja raamatukogu, on olemas Võhanduveere vabaajakompleks koos laululavaga. Võhandu jõel töötab 2002. aastast hüdroelektrijaam. Alates 1970. aastatest on Leevi kogunud tuntust Võhandu süstaslaalomi läbiviimise paigana.

Tuntud isikuid
Leevilt olid pärit astronoom Hugo Raudsaar ja matemaatik Gerhard Rägo.

Vaata ka
Leevi kalmistu

Viited

Põlva maakonna külad
Räpina vald
Lünen

Lünen on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Unna kreisis. Asub Lippe jõe ääres.

Lünenit mainitakse esmakordselt 9. sajandi lõpus. 1341 sai linnaõigused. 1512 hävis suurem osa linnast tulekahjus.

1914, 1923 ja 1928 liideti linnaga linnalähedasi asulaid. 1928 sai Lünen kreisivabaks linnaks. 1975 liideti linnaga Altlüneni vald ja Lünenist sai Unna kreisi osa.

Lünen on endine kaevanduslinn, kus tänapäeval on suur tööpuudus.

Välislingid 

Lüneni koduleht

Nordrhein-Westfaleni linnad
Karl Benz

Karl Friedrich Benz (hilisem nimekuju Carl; sündinud kui Karl Friedrich Michael Vaillant 25. november 1844 Mühlburgis Karlsruhe lähedal Badeni Suurhertsogiriigis – 4. aprill 1929 Ladenburgis, Saksamaal) oli saksa leidur, bensiinimootoriga auto leiutaja, auto Mercedes-Benz looja.

Haridus
Aastatel 1860–1864 õppis ta Karlsruhe Polütehnikumis.

Ettevõtted
1871. aastal asutas ta Bertha Ringersi kapitaliga Mannheimis koos mehaanik August Ritteriga rauavalu- ja mehaanikaettevõtte.

Die Benz & Cie.

1883. aastal lahkus Carl Benz oma esimesena asutatud firmast Mannheimi Gaasimootoritevabrik (saksa keeles "Mannheimer Gasmotorenfabrik"); 
1883. aasta oktoobris asutas ta koos kaupmeeste Max Caspar Rose ja Friedrich Wilhelm Eßlingeriga Mannheimis Saksamaa esimese autotootmisettevõtte Die Benz & Cie. Rheinische Gasmotorenfabrik Mannheim. 
1886. aastal sai ettevõte patendi kolmerattalisele ligroiinil töötavale-Velozipedile, mida müüdi Benzi patent-mootorsõiduk number 1-na (saksa keeles Benz Patent-Motorwagen Nummer 1).

C. Benz Söhne

9. juunil 1906 asutas Carl Benz koos vanema poja Eugen Benziga Ladenburgis autotootmisettevõtte C. Benz Söhne.

Eraelu 
Carl Benz abiellus 20. juulil 1872 Bertha Ringeriga. Peres oli viis last. 
Eugen Benz (1. mai 1873 Mannheim – 9.märts.1958)
Richard Benz (21. oktoober 1874 – 19. september 1955) 
 Klara (sündis 1. augustil 1877)
 Thilde (sündis 2. veebruaril 1882) 
 Ellen (sündis 16. märtsil 1890)

Müüt: Carl Benz ja bensiin

Üks legend, mis paistab eriti populaarne olevat ingliskeelsete riikide mälumängijate seas, väidab, et bensiin on samuti nime saanud Carl Benzi järgi, kes olevat seda esimesena autokütusena kasutanud. See pole tõsi – sõna «bensiin» on saksa keelde jõudnud ladinakeelsest bensoest (benzoë), mille eeskujuks oli omakorda araabiakeelne luban jawi, mis algselt tähistas bensoevaiku. Termini bensiin (Benzin) võttis laiemalt kasutusele saksa keemik Eilhard Mitscherlich (1794–1863).

Carl Benzi esimeste autode mootorites oli kütusena kasutusel hoopis ligroiin ehk toorbensiin, mida tol ajal müüdi apteegis. Heidelbergi lähedal asuv Wieslochi apteek, kust Bertha Benz 1888. aastal läbi sõites ligroiini ostis, reklaamib end tänapäeval maailma esimese tanklana.

Välislingid
Automuseum Dr. Carl Benz, Ladenburg/Germany
Bertha Benz Memorial Route

Saksamaa leiutajad
Saksamaa inimesed
Sündinud 1844
Surnud 1929
Charles Vyner Brooke

Sir Charles Vyner de Windt Brooke (26. september 1874 London – 9. mai 1963 London) oli kolmas ja viimane Sarawaki valge radža 17. maist 1917 kuni 1. juulini 1946.

Ta oli teise Sarawaki radža Charles Anthony Johnson Brooke'i ja viimase abikaasa Margaret Alice Lili de Windti poeg, kuulutati isa poolt troonipärijaks 31. juulil 1891 ja järgnes troonil tema surma järel 17. mail 1917.

21. veebruaril 1911 abiellus Brooke Sylvia Brettiga.

25. detsembrist 1941 kuni 11. septembrini 1945 oli Sarawak okupeeritud Jaapani poolt, sel ajal oli radža eksiilis Austraalias. Brooke'i võim taastati 14. aprillil 1946, kuid sama aasta 1. juulil loovutas ta Sarawaki Briti kroonile ja temaga lõppes valgete radžade dünastia.

Välislingid 

Malaisia inimesed
Suurbritannia inimesed
Sündinud 1874
Surnud 1963
Constance Cummings

Constance Cummings (15. mai 1910 Seattle – 23. november 2005) oli Ameerikas sündinud Briti näitleja.

Elukäik 
Tema sünninimi oli Constance Halverstadt. Ta sündis Dallas Halverstadti ja Kate Cummingsi peres.  

Lavadebüüdi tegi ta New Yorgis Broadwayl 18-aastaselt. Broadwayl esinedes märkas Constance'i Sam Goldwyn, kes viis ta 1931. aastal Hollywoodi. 

Aastatel 1931–1934 mängis ta 21 filmis, neist kuulsaimad olid "Movie Crazy" koos Harold Lloydiga ja "American Madness", mille lavastas Frank Capra. 

Constance Cummings oli abielus näitekirjaniku ja stsenaristi Benn Levyga (1900–1973) kuni viimase surmani. Neil oli poeg ja tütar.

Suurbritannia näitlejad
Sündinud 1910
Surnud 2005
Tiido

Tiido (ka: Tiidu, Kure) on küla Põlva maakonnas Kanepi vallas. 

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Valgjärve valda.h

Küla kuulus Kanepi kihelkonda.

Viited

Kanepi vald
Põlva maakonna külad
Ajalooline koolkond

Saksa ajalooline koolkond on 19. sajandi intellektuaalne liikumine saksa õigusteaduses. Romantismi taustal on see rõhutanud seaduste ajaloolisi piire, vastandudes loomuõiguse koolkonnale (Vernuftschaft), mille liikmed arvasid, et õiguse sisu on tuletatav ratsionaalsel teel inimloomusest.

Ajalooline kool põhineb Gustav Hugo ja Friedrich Carl von Savigny kirjutistel. 

Ajaloolise seaduste kooli peamiseks eesmärgiks oli, et seadus ei oleks vaid juhuslik kogum võimude poolt kirja pandud norme, vaid inimeste tõekspidamiste väljendus sarnaselt keele ja tavadega. Seadus pidavat põhinema "rahva vaimul" (Volksgeist).

Kuigi autorid võivad seadusi mõjutada, arenevad need tavaliselt siiski orgaanilisel kombel läbi aja ilma võimuorganite sekkmuiseta. Alalises muutumises olevad praktilised vajadused mängivad selles orgaanilises arengus väga suurt rolli.

Õigussüsteemi arendamine on professionaalsete juristide kohus – mingis mõttes tööjaotus ühiskonnas. Nende akadeemiline töö seisneb "rahva tahte" kindlakstegemises. Nõnda kehastavad juristid üldist rahva tahet.

Saksa ajalooline koolkond jagunes romanistideks ja germanistideks. Romanistid, kelle hulka kuulus ka Savigny, arvasid, et Volksgeist tulenes rooma õigusest. Germanistid, nagu Karl Friedrich Eichhorn, Jakob Grimm, Georg Beseler, Otto von Gierke, nägid Saksa seadusi Saksa enese volkgeisti väljendusena.

Saksa ajalooline koolkond omas arvestatavat mõju akadeemilisele õigusõppele Saksamaal.
Georg Friedrich Puchta ja Bernhard Windscheid jätkasid romanistide suunda, luues pandektilise koolkonna (Pandektenwissenshaft), mida peetakse mõistejurisprudentsiks (Begriffsjurisprudenz).

Ajaloolise koolkonna liikmed rajasid ka võrdleva õigusteaduse akadeemilise distsipliinina.

Õigusteadus
19. sajand Saksamaal
Valgjärve

Valgjärve on küla Põlva maakonnas Kanepi vallas.  

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Valgjärve valda. 

2021. aastal elas Valgjärve külas 171 inimest.

Küla kuulus Kanepi kihelkonda ja külas oli Valgjärve mõis.

Asukoht 
Valgjärve küla paikneb Põlva maakonna lääneosas. Valgjärvele lähimad suuremad keskused on Otepää linn (11 km edelas) ja Kanepi alevik (15 km kagus). Valgjärve naaberkülad on Abissaare läänes, Aiaste kagus, Kooli edelas, Pikareinu kirdes ja Puugi loodes. Valgjärve ja Abissaare küla vahelist piiri märgib Kavatsi kraav, Pikareinu küla suunas Vallimägi, Puugi külast eraldab Valgjärve küla Valgjärve põhjakallas, Aiaste külast Oinamäe mets, Kooli külast Tamme külla ning Aiaste külla suunduvad kõrvalmaanteed.    

Valgjärve küla läbivad Saverna-Pilkuse maantee (14,294 km) ning Valgjärve-Tamme (2,522 km), Valgjärve-Aiaste (2,157 km) ja Valgjärve-Krüüdneri (5,450 km) kõrvalmaanteed.

Loodus  
Valgjärve küla paikneb Otepää kõrgustiku keskosas. Valgjärve ja selle lähiümbrust ilmestab künklik moreenmaastik. Valgjärve küla territooriumil paiknevatest mägedest suurimad on Tallimägi (206 m), Välimägi (205,4 m) ja Savimägi (201m). Külas asub 65,8 ha suurune ja kuni 5,5 meetri sügavune Valgjärv (mitteametlik nimi ja kohalik kasutus ka Otepää Valgjärv). Valgjärves asub kolm saart: Suur Mustassaar, Väike Mustassaar ja Pajusaar. Valgjärvest saab alguse Elva jõgi (kohalikus keelepruugis ka Tamme oja). Valgjärve suubub Roodeviku kraav.

Ajalugu 
Vanimatele inimtegevuse jälgedele Valgjärvel ja selle lähiümbruses Pikajärve ja Vana-Otepää külas viitavad järvede (Valgjärv, Pikajärv, Vahejärv) lähistel asuvad kivikalmed ja kääbas. Seni teada olevad vanimad kirjalikud andmed Valgjärve mõisa ja küla kohta pärinevad keskajast.

Kohapärimus

Valgjärvelt pärit või Valgjärvega seotud isikuid 

 koolmeister ja rahvusliku liikumise tegelane Märt Mitt (1833-1912)
 eesti ajakirjanik ja kirjanik Georg Eduard Luiga (1866-1936)
 arhitekt, pedagoog, disainer Edgar Johan Kuusik (1888-1974)
 graafik ja maalikunstnik Märt Laarman (1896-1979)
 koduloouurija Peeter Salak (Laarman) (1898-1963)
 tõlkija ja literaat Linda Viiding (Laarmann) (1906-2003)

 sporditegelane Richard Anton (1908-2002)
 lõõtspillimängija Karl Kikas (1914-1992)
 pedagoog ja koorijuht Harald Uibo (1920-2002)
 pedagoog ja koolijuht Kalju Aigro (1921-2011)
 tele- ja raadioajakirjanik Valdo Pant (1928-1976)
 pedagoog ja koolijuht Olev Toomet (1929-2009)
 etnoloog ja kultuuriloolane Ants Viires (1938-2015)
 suusataja Taivo Kuus (1969-
 suusatreener Margus Uibo (1970-)

Vaatamisväärsused 

 Valgjärve mõisa ait-kuivati
 Valgjärve mõisa moonakatemaja varemed
 Valgjärve trepikivi (ka Kohtukivi) Valgjärve pargis
 Valgjärve ohvrikivi
 Valgjärve tammed

Valgjärve kirjanduses

Galerii

Vaata ka
Valgjärve Põhikool
Valgjärve raamatukogu
Valgjärve telemast
Valgjärve mõis

Viited

Kanepi vald
Põlva maakonna külad
Vissi (Kanepi)

Vissi on küla Põlva maakonnas Kanepi vallas. 

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Valgjärve valda.

Küla on esimest korda mainitud 1582. aastal.

Küla kuulus Kambja kihelkonda.

Viited

Kanepi vald
Põlva maakonna külad
Aarna

Aarna (ka Kiuma-Aarna) on küla Põlva maakonnas Põlva vallas. 

Aarna külgneb lõunas Kiuma, Tännassilma ja Puuri külaga, idas Mammastega, põhjas Kiidjärve ja Koorverega, läänes Kanepi valla Ihamaru ja Karilatsi külaga. Aarna küla läänepiir kulgeb suuremas osas mööda Ahja jõge, küla loodenurgas on piiriks Leevi jõgi, kirdeosas on piiriks Põlva–Reola maantee.

Loodus
Küla lääneossa jääb Ahja jõe keskjooksu oru nõlv. Põlva–Saverna maantee ja Ahja jõe ristumise kohta kutsutakse Aarna oruks.

Kähri–Koorvere tee ääres asuvad Hatiku järved (Hatiku Edejärv ja Hatiku Tagajärv), Kogresoos asub väike rabajärv Hatiku Kogrõjärv.
Külast voolab läbi Hatiku oja.

Külas kasvab kaks looduskaitsealust põlispuud – Karo kakutu pettai ja Kraaviotsa pettai. Põlva–Saverna maantee ääres kasvavad Aarna ristipuud.

Taristu
Külas asub Põlva Agro OÜ farmikompleks. Aarna lüpsikarjalaut (arhitekt Andres Tambek) valiti 2003. aastal parimaks puitehitiseks.

Külas asub Järve krossirada.

Aarna küla läbivad Põlva–Saverna maantee (89) ja Kähri–Koorvere tee (18155).

Ajalugu
Aarna küla ajalugu on seotud Kiuma mõisaga, kuivõrd endise Kiuma mõisa süda asub tänase Aarna küla alal. Kiuma mõisa on esmakordselt mainitud 1495. aastal.

Aarna nimi on seotud Ahja jõel asunud vesiveskiga, kus 17. sajandi esimesel poolel oli möldriks Jacob Ahrna.

Nõukogude perioodil asus külas Põlva kolhoosi Aarna suurfarm ja kanala.

Küla edelaosas, Ahja jõe ürgoru paremal pervel asub kaks kääbast, mis on dateeritud I aastatuhande teise poolde. Kääpad on arheoloogiamälestistena kantud kultuurimälestiste riiklikku registrisse.

Vaata ka
Hatiku

Viited

Välislingid
Aasta puitehitis 2003 – Aarna laut

Põlva vald
Põlva maakonna külad
Tantsude loend

Siin on loetletud tantse.

A
Aagenpits
Aeglane fokstrott
Aeglane valss
Allemande
 Aleksandra valss
Anglees

B
 Bachata
 Bailatino
 Ballett
 ballo
 barriera
 basse danse / bassadanza
 bergamasca
 Boogaloo
 Boolero
 Bossanoova ehk bossa
 Boston
 Bourrée
 Braanl (branle)
 Breik
 Brička
 Bugi-vugi

C
 cakewalk
 canario
 carole
 cascarda
 chaconne
 courante

D
Dalton's delight
Džaiv
Džiig

E
Ekossees
Estampii

F
 Fandango
 Farandool
 Flamenko (flamenco)
 Fokstrott
 Folia
 Forlana
 Franssees
 Furiant

G
Galjard (gagliarda, galliard, gaillarde)
Galopp
Gavott
Gigue

H
 Habaneera
 Halling
 Hopakk
 Hora
 hornpipe
 Hota

I 
Ingliska
Inglisjakk

J
 Jácara
 Jenka
 Jooksupolka

K
Kadrill
Kaerajaan
Kalamies
Kalüpso
Kamaarinskaja
Kandali
Kankaan
Karoobuška
Kargus
Kasatski
Kasatšokk
Kihnumua
Kihnu ratas
Kikapuu
Kivikasukas
Kohaanuška
Kolmekuusinen
Kolmõ puari
Kontratants
Kotiljon
Krakovjakk
Kupparimuori
Kurant
Kägara
Kännujuurimine

L
Labajalavalss
Lambada
Lender
Lesginka
Lendler
Lindy-hop

M
Mambo
 Marizápalos
Masurka
Melbourne shuffle
Menuett
Merengue
Milonga
Moonwalk
 moresca
Morris
Mugurdancis (seljatants)
Müsett

N
Neljapuari
Numeett
Nummerpolka
Nõianeitsi

O
Oberek
Oige ja vasemba
Onestep

P
 Padespann (padespaan)
 Paradetas
 Pasodoobel
 Passakalja (passacaglia)
 Passemezzo
 Passepied
 Pavaan (pavane)
 Pavaniglia
 Perekonnavalss
Plena
 Polka
 Polonees
 Polska

Q 
Quickstep

R
Rebolation
Reel
Reggaeton
Reinlender
Reinlender (baieri polka)
Rigodoon
Ristpulkade tants
Rivitants (line-tants)
Robot
Rumba
Räditants

S
Sabatants
Salsa
Samba
Sarabanda (saraband)
Savikoja venelane
Seenepolka
Seguidilla
Serjooža
Sirtaki
Sitsiliaana
Skanking
Skrooder
 Spagnoletta
Stepptants
Suboota
Show-tants

Š

Z
Zumba

Ž

T
Tango
Tarantella
Targa rehealune
Tibutants
Tinna
 tourdion
Trepakk
Tsam
Tšaarlston
Tšaardaš (Csárdás)
Tšatša ehk tša-tša-tšaa
Tuljak
Tuustepp
Tvist

U

V 
Valss
 volta
Vurrsahkadi
Värbunkoš (Verbunkos)

Ö
Ördög útja (Drumul dracului)

Ü
Üks, kaks, kolm, neli, viis, kuus, seitse

 
Kunsti loendid
Meelelahutuse loendid
Kõvera

Kõvera (kohalik hääldus Kõvõra) on küla Võru maakonnas Võru vallas.

Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Põlva maakonnas Orava vallas.

Külas paikneb Kõvera järv ja sellest vahetult põhja poole jäävad Väikujärv ja Kõvera väikejärveks nimetatud Tahojärv.

Kõvera Tornimäel asus varem triangulatsioonitorn.

Külas tegutses varem saekaater.

Küla territooriumi läänepiiri märgib Tartu–Petseri raudtee. Lähim peatus asub Rõssal (Orava raudteejaam).

Viited

Võru valla külad
Karisilla

Karisilla (ka: Karisela, Novinki, Novikna) on küla Setumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Setomaa vallas Võru maakonnas. Küla lähistel voolab Karisilla oja.

Küla kuulub Poloda nulka.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mikitamäe valda ja Põlva maakonda.

Viited

Setumaa külad
Setomaa vald
Võru maakonna külad
Laossina

Laossina (ka Laosina, Laosino, Klavšino, Klavišno ja Laose) on Setumaal, praeguse haldusjaotuse järgi Võru maakonnas Setomaa vallas asuv küla.

Küla kuulub Poloda nulka.

Laossina asub Lämmijärve kaldal Kulkna saare vastas. Laossinas asub üks kahest Setumaal säilinud külakalmistust Laossina kalmistu ja Jumalaema sündimise püha auks õnnistatud tsässon ehk külakabel. Laossina külapüha peetakse 21. septembril.

Laossinasse on registreeritud külaseltsing ja MTÜ Laossina Arenduskoda. Tegutsevad üks nakkevõrgu loaga põline harrastuskalur ja kaks väikest lambapidajat. Tegu on Mikitamäe valla aasta külaga 2013.

Laossina küla lähedal piki Mikitamäe–Võõpsu maanteed asub Laossina kääbaskalmistu.

Küla on esmakordselt mainitud 1780. aastal nime all Klavšina.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mikitamäe valda ja Põlva maakonda.

Viited

Setumaa külad
Setomaa vald
Võru maakonna külad
Rõsna

Rõsna (ka: Rõsna-Vanaküla, Suurõ-Rõsna, Suure-Rõsna, Suur-Rõsna, Rosna-Suure, Suure-Trostna, Trostno-Bolšoi, Tõstna ja Rõstna) on küla Setumaal, Setomaa vallas Võru maakonnas. Asub Pihkva järve kaldal.

Küla kuulub Poloda nulka.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mikitamäe valda ja Põlva maakonda.

Vaata ka
Rõsna kääbaskalmistud
Suure-Rõsna kalmistu
Suure-Rõsna tsässon

Viited

Setumaa külad
Setomaa vald
Võru maakonna külad
Kiritöö

Kiritöö oli hilisromantilise folkmuusika ansambel.

Esialgu nime Kiritöö ja Karistus kandnud ansambli asutasid 2000. aasta märtsis Viljandis Margus Põldsepp, Sulev Salm ja Talvo Pabut. Ajendiks sai Ugala teatris etendunud Timo K. Mukka lavastus "Laul Sipirja lastest", mille muusika kujundas Margus Põldsepp ja esitatavate laulude tekstid pärinesid Talvo Pabuti sulest. Loodav ansambel pidigi keskenduma Pabuti tekstiloome esitamisele.

Ansambli algkoosseisu kuulusid veel Kristjan Priks krottatšellol ja Meelika Hainsoo viiulil, kes püsisid seal 2002. aasta sügiseni. Siis kutsuti ansamblisse Marju Varblane ja Peeter Piik.

Talvo Pabuti kirjutatud vaimukaid laulutekste on viisistanud pea kõik ansambli liikmed; lisaks originaalloomele on kasutatud ka erinevate maade, eriti bretoonide rahvamuusikat.

2004. aastal ilmus ansambli ainukeseks jäänud heliplaat "Oli kord...".

Liikmed
Marju Varblane – viiul, tinavile, Hiiu kannel, torupill, laul
Margus Põldsepp – lõõtsad, kitarr, laul
Sulev Salm – kitarr, laul
Peeter Piik – basskitarr, laul
Talvo Pabut – viiul, vabainstrumendid, mandoliin, laul

Plaadid
2004 – "Oli kord"

Välislingid
myspace
"Nõialoits" (video)

Eesti rahvamuusikaansamblid
Himmaste

Himmaste on küla Põlva maakonnas Põlva vallas.

Asend
Himmaste külgneb lõunas Põlva linna ja Orajõe külaga, idas Adiste ja Vanakülaga, põhjas Eoste ja läänes Mammastega. Küla läänepiir kulgeb suuremas osas mööda Orajõge, lõunapiir kulgeb mööda Tartu–Petseri raudteed, idas on looduslikuks piiriks Vanakülaga Kooskora oja.

Ajalugu

Himmaste küla kohta on andmeid 1638. aastast (Himmewitz). Aastatel 1820–2013 tegutses Himmastes algkool.

1929. aastal puhkes Himmaste küla lähedal Tartu–Petseri raudtee ehitusel streik. 

Nõukogude perioodil asus Himmastes Taevaskoja kolhoosi keskus.

Loodus
Himmaste küla paikneb Orajõe ürgoru liigendatud reljeefiga paremkalda nõlval ja nõlvapealsel platool. Ürgoru veerul asuvad kaitsealused Himmaste allikad.

Tuntud isikuid
Himmastes sündis külakoolmeistri pojana folklorist, keeleteadlane ja ühiskonnategelane Jakob Hurt. Himmastes on sündinud ka näitleja ja lavastaja Enn Keerd.

Taristu

Himmaste küla läbivad Kanepi–Leevaku maantee (62) ja Himmaste–Rasina tee (18162).

Viited

Põlva vald
Põlva maakonna külad
Lutsu (Põlva)

Lutsu on küla Põlva maakonnas Põlva vallas Lutsu jõe ääres. 

Külas asuvad Lutsu ristipuud.

Lutsu Palojärv asub Lutsu ja Soesaare külade piiril.

Küla lõunaosa läbib Põlva–Karisilla maantee. Küla põhjaosa piirneb Tartu–Koidula raudteelõiguga.

Viited

Põlva vald
Põlva maakonna külad
Mammaste

Mammaste (võru keeles Mamastõ) on küla Põlva maakonnas Põlva vallas.

Mammaste on Põlva valla suurim küla. Kuni 2013. aastani oli Mammaste ka Põlva valla keskus. Pärast Põlva valla ja Põlva linna ühinemist on valla keskus Põlvas.

Asend
Mammaste asub Põlva maakonna keskosas, piirneb lõunas Põlva linna ja Puuri külaga, läänes Aarna, põhjas Kiidjärve ja Taevaskoja ning idas Himmaste ja Orajõe külaga. Piir Himmaste ja Orajõe külaga kulgeb suuremas osas mööda Orajõge. Mammaste lõunapoolses servas on küla asustus kokku kasvanud Põlvaga.

Rahvastik

Eesti 2000. ja 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli 98% Mammaste elanikest eestlased.

Loodus
Küla piirneb osaliselt Põlva paisjärvega. Küla idaosa maastikku liigendab Orajõe org ja selle külgorud (Kadaja org, Oodsi org, Leppoja org). Küla lääneosas asub Laudsilla soo. Kõrgeim tipp on küla loodeosas asuv Hanijärve mägi (103 m).

Mammaste küla riigimetsad kuuluvad RMK Põlvamaa metskonna Kiidjärve metsandikku. Külas asuvad Mammaste-Kanariku ristipuud.

Ajalugu

Mammastes Tuksimäel asub vana asulakoht, mis on arheoloogiamälestisena kantud kultuurimälestiste riiklikku registrisse.
 
17. sajandil kuulusid Mammaste alla Haukakolk, Kunnakolk ja Kurvitsa.

1688. aastal alustas Mammastes Köstremäel tegevust Põlva kihelkonna köstrikool, mis oli esimene talurahvakool Põlvamaal. Koolimaja sai valmis 1693. aastal. Kunagise kooli asukohta tähistab mälestustahvliga suur rändrahn. Mammaste kihelkonnakoolis on õppinud Jakob Hurt ja Johannes Käis. 1913. aastal võeti kihelkonnakooli hoone palkidest lahti ja pandi uuesti kokku Põlvas. Mammaste algkool jätkas tegevust 1920. aastate alguseni.

1888. aastal valmis Mammastes Koiola vallamaja, mida on kirjeldatud kui Lõuna-Eestile iseloomulikku vanabalti tüüpi vallamaja.

1937. aastal alustas tegevust Mammaste tellisetehas, mille omanik oli ettevõtja Voldemar Kaasik. Tehas suleti 1960. aastate alguses.

Nõukogude perioodil asus Mammastes Põlva kolhoosi keskus. 1971. aastal valmis arhitekt Vilen Künnapu projekti järgi ehitatud kolhoosi keskuse hoone.

Mammastes filmiti stseene filmist "Valgus Koordis".

Haldusajalugu
19. sajandini kuulus Mammaste küla Võrumaa Põlva kihelkonna Vana-Koiola mõisa alla. 1866–1910 oli Mammaste Vana-Koiola valla koosseisus. Mammaste oli valla keskus, seal asus vallamaja. 1910. aastal valla nimi muutus Koiola vallaks. 1939 moodustati Põlva vald. Kuni 1945. aastani kuulus Mammaste Põlva valda ja oli valla keskus. 1945. aastast moodustati Põlva külanõukogu, 1950. aastal seoses Põlva rajooni moodustamisega liikus Mammaste Võrumaa alt Põlva rajooni koosseisu. 1968. aastal Põlva külanõukogu reorganiseeriti ning külanõukogu halduskeskuseks sai Põlva alev. 1991. aastast on Mammaste Põlva maakonna Põlva valla koosseisus ning oli 1991–2013 valla keskus. Pärast Põlva valla ja Põlva linna ühinemist 2013. aastal asub ühinenud valla keskus Põlvas.

Taristu
Küla läbib Põlva–Reola maantee.

Külas tegutseb Mammaste Lasteaed ja Kool. Küla loodeosas asub Kadaja liivakarjäär.

Tuntud isikuid
Mammastes on sündinud koolijuht ja kirjamees Albert Ivask ja kirjanik Lembit Kurvits.

Viited

Põlva vald
Põlva maakonna külad
Rosma

Rosma on küla Põlva maakonnas Põlva vallas Võru–Põlva maantee ääres. Küla territooriumi pindala on 11,4 km².

Külas asuvad ristipuud, Rosma ristimets ja Moorimäe ristipuud.

Ajalugu 

Rosma ajalugu ulatub tagasi muinasaega. Liivimaa kroonikas mainitud Valgatabalve ja Ugandi kagupoolse osa piirialal asuv küla oli tolleaegsete kaubateede üks sõlmpunkte.
13. sajandist on esimesed teated Põlva kihelkonna kohta. Esimesed teated Rosma küla kohta pärinevad aastast 1638 (Rozma Kywi), mil Liivi sõja järel jäi Rosma Rootsi Kuningriigile kuuluvale territooriumile. 1939. aastast kuulus Rosma küla Põlva valla koosseisu.

Vaatamisväärsused 

Muinsuskaitseseaduse alusel on tunnistatud arhitektuurimälestiseks Rosma külas järgmised ehitised:
 Rosma vesiveski (19. sajand)
 Rosma vesiveski pais (20. sajandi I pool)
 Rosma vesiveski elamu (19. sajand)
 Rosma vesiveski laut (19. sajand)
 Rosma küla elamu I tiibhoonega (1920. aastad)
 Rosma küla elamu I kelder (20. sajandi I pool)
 Rosma küla elamu I kaev (20. sajandi I pool)
 Rosma küla kauplus-elamu II (1920. aastad)
 Rosma küla kauplus-elamu II (ait-kelder 1920. aastad)
 Rosma küla elamu III (1920. aastad)

Elanike arv

Hariduselu 

Rosma koolimajas sündis 26. jaanuaril 1885 nimekas koolimees Johannes Käis.

Johannes Käisi lapsepõlv möödus Põlvamaal, Rosma külas. Põlva lähedal laias ja sügavas ürgorus lookleva Peri ja Ora jõe lähedal Päkamäe idapoolse nõlva all seisab tänini Rosma küla koolitare – Johannes Käisi sünnipaik. 1872. aastal valminud koolimajas oli üks klassiruum, palvetuba ja kaks väikest elutuba, kus elas Johannes Käisi isa oma perega alates 1878. aastast.

1965. aastal pandi Rosma koolimajale mälestustahvel, kümme aastat hiljem aga istutasid endise Võru Õpetajate Seminari kasvandikud ja Põlva Keskkooli esindajad mälestustammiku Päkamäe nõlvadele, kus oli Johannes Käisi esimene mängumaa.

Aastal 1989. rajati kodanikualgatusena Waldorfi kooli põhimõtetel tegutsev üldhariduskool ja lasteaed, Johannes Käisi Kool ja Lasteaed. 1999. aastal sai koolist põhikool. 2011/12. õppeaastal õppis koolis 45 õpilast ja töötas 14 õpetajat. Koolis õppimine on tasuline. Kooli peab MTÜ Rosma Haridusselts, mille liikmeteks on lapsevanemad. Kooli juures tegutseb ka lasteaed.

Külaelu 

17. märtsil 2008 asutatud Rosma Küla Seltsi asutasid kakskümmend aktiivset külaelanikku. Seltsi eesmärgiks ja ülesandeks on arendada ja elavdada külaelu, tegeleda küla ajaloo uurimise ja kogumisega, traditsioonide taastamisega. 2012. aastal valmis seltsi eestvedamisel ja kaasfinantseerimisel Rosma mänguväljak, küla teedele ja tänavatele paigaldati viidad ja sildid. Iga aasta 1. mail korraldab selts külakeskuseks kujunenud Rosma vesiveski kõrval külapäeva.

Rosma külavanemad:

 2007-2008 Liia Roodes
 2008-2011 Tõnu Lõbu
 2011-2019 Heiti Hallap +
 2019-(2024)  Tõnu Lõbu

Vaata ka 
Rosma kalmistu
Rosma linnamägi

Viited

Välislingid 
 Rosma küla arengukava (2011)
 Rosma linnulennult

Põlva vald
Põlva maakonna külad
Taevaskoja

Taevaskoja (võru murdes Taivaskua) on küla Põlva maakonnas Põlva vallas. 

Küla on nime saanud Ahja jõe ürgorus asuvate Devoni liivakivipaljandite ehk taevaskodade järgi.

Ajalugu
Taevaskoja asundus moodustus 1930. aastatel Tartu–Petseri raudtee rajamise järel. Administratiivselt jäi Taevaskoja asundus 1930–1940. aastatel Tartumaa ja Võrumaa piirile. 1950. aastast kuulus asundus Põlva rajooni koosseisu. 1977. aastal liideti Taevaskoja asundus ja Saesaare küla Taevaskoja külaks. 1991. aastast kuulub Taevaskoja küla Põlva maakonna Põlva valla koosseisu.

1935. aastal võttis Vabariigi Valitsus Taevaskoja (nii Tartumaa kui Võrumaa osas) tervishoiu kaitse alla.

Loodus
Küla piiresse jääval Ahja jõe lõigul Ahja jõe ürgoru maastikukaitsealal asuvad Väike Taevaskoda ja Suur Taevaskoda, mis on Lõuna-Eesti ühed külastatumad turismiobjektid, samuti Saesaare hüdroelektrijaam. Külas asub ristipuu.

Taristu
Aastatel 1947–1993 tegutses Taevaskoja Lastesanatoorium. 1957. aastast tänaseni asub külas Taevaskoja raamatukogu. Aastatel 1960(?)–2000 tegutses Taevaskoja Algkool.

Küla läbib Tartu–Koidula raudteeliin ja küla juures asub Taevaskoja raudteepeatus. Kanariku–Kiidjärve tee ühendab Taevaskoja küla Põlva–Reola maanteega.

Külaliikumine
2002. aastal asutasid külaelanikud MTÜ Taevaskoja. MTÜ Taevaskoja esindab külaelanike huve, algatab küla elukeskkonda parandavaid ja ühistegevust edendavaid projekte, korraldab küla ühisüritusi, organiseerib küla esinduse osalemist valla üritustel ja haldab kogukondlikku vara, sealhulgas Taevaskoja raudteepeatuse ootepaviljoni, külakeskuses asuvat avatud tulekoda ning Taevaskoja raamatukoguga samas hoones asuvat külakeskuse saali.

Alates 2006. aastast on Taevaskoja külavanem Ahti Bleive.

Tuntud isikuid
Tänase Taevaskoja küla maadel Lutsu talus (toona Võrumaa Koiola vald) sündis ja elas sõjamees ja sõjaajaloolane Oskar Kurvits.

Taevaskojas oli suvekodu samblikuteadlasel professor Hans Trassil.

Vaata ka
Otteni vesiveski
Valli pae
Koplipera koobas

Viited

Välislingid
Taevaskoja küla ajalugu
Eesti Televisiooni saade "Osoon": "Professor Hans Trassiga Taevaskojas"

Võnnu kihelkond
Põlva kihelkond
Põlva vald
Põlva maakonna külad
Valgesoo küla

Valgesoo on küla Põlva maakonnas Põlva vallas. 

Küla lähistel Kiidjärve külas Vastse-Kuuste vallas  paikneb Valgesoo.

Külas asub ohvrikivi.

Vaata ka
Otteni vesiveski
Valli pae

Viited

Põlva vald
Põlva maakonna külad
Leevijõe

Leevijõe on küla Põlva maakonnas Põlva vallas Leevi jõe ääres. 

Küla kuulus Võnnu kihelkonda. 1978. aastani oli küla nimi Leevi.

Aastatel 1945–1990 kuulus küla Vastse-Kuuste külanõukogu koosseisu. Aastatel 1990–2017 kuulus küla Vastse-Kuuste valda.

Viited

Põlva vald
Põlva maakonna külad
Padari

Padari on küla Põlva maakonnas Põlva vallas. 

Küla kuulus Võnnu kihelkonda.

Aastatel 1945–1990 kuulus küla Vastse-Kuuste külanõukogu koosseisu. Aastatel 1990–2017 kuulus küla Vastse-Kuuste valda.

Piiril voolab Kotiku oja.

Küla läbib Ahja–Vastse-Kuuste tee.

Viited

Põlva vald
Põlva maakonna külad