joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Jānis Pauļuks

Jānis Pauļuks (24. november 1865, Läti, Kurzeme, Dobele rajoon, Lielsesava vald – 21. juuni 1937, Läti, Bauska) oli Läti poliitik ja ühiskonnategelane. Ta oli Läti peaminister 27. jaanuarist 1923 kuni 27. juunini 1923.

Eraelu 
Pauļuks sündis tema isale kuuluvas talus Lielsesava vallas (praegu Sesava vald). Ta lõpetas Švintė kihelkonnakooli. Pauļuks jätkas neli aastat õpinguid Jelgava reaalkoolis. Ressursside nappuse tõttu tuli tal kool pooleli jätta. Ta töötas lühikest aega koduõpetajana. 1892. aastal astus ta Riia Polütehnikumi inseneriteaduskonda. Õpingute ajal hakkas ta tegutsema korporatsioonis Selonija, kus temast sai hiljem vilistlane. 

Pärast kooli lõpetamist asus ta tööle Riias Jelgava raudtee tehnilises osakonnas. 1894. aastal kutsuti ta osalema Lääne-Siberi raudtee ehitamisel. Pärast raudtee valmimist sai temast Jekaterinburgi-Tšeljabinski raudteeliini tehnik. Pärast aastast tehnikuna töötamist sai temast kaugjuhi abi ja aasta pärast ülemus. Seejärel töötas ta Lääne-Siberi raudtee varundusosakonna juhatajana. 1897. aastal asus ta riigiteenistusse ja kinnitas Lääne-Siberi raudtee üksusejuhiks. Hiljem läks ta üle Kesk-Siberi raudteele, kus ta osales Trans-Baha'i raudtee ehitamisel. 1906. aastal osales Pauļuks Jekaterinburgi ja Permi vahelise raudtee ehitamisel. 1920. aastal osales ta ehitusosakonna juhatajana Põhja-Kaukaasia raudteede ehitamisel, kuni 1920. aastani, mil ta naasis iseseisvasse Lätti ja asus tööle Läti raudteeametisse. 19. juunil 1921 kutsus Läti peaminister Zigfrīds Anna Meierovics erakonnata Pauļuksi transpordiministriks.

Poliitiline karjäär 
1. Seimi valimisega 7. ja 8. oktoobril 1922 olid põhiseadusega kinnitatud Meierovicsi II valitsuse volitused lõppenud. President Jānis Čakste usaldas valitsuse moodustamise sotsiaaldemokraatidele, kellel oli Seimist kõige suurem fraktsioon. Pärast enam kui kaks kuud kestnud kõnelusi ei õnnestunud neil valitsust moodustada ja 25. jaanuaril otsustasid nad kompromissina peaministriks nimetada parteitu Pauļuksi, kes ei olnud Seimi liige. 25. jaanuaril 1923 hääletas Pauļuksi valitsuse poolt 65 saadikut, erapooletuks jäi 19.

Valitsuskoalitsioon koosnes kuuest parteist, Pauluk oli lisaks peaministriks olemisele ka transpordiminister. Valitsuse peamine ülesanne oli sõjast räsitud riigi majanduse ja põllumajanduse taastamine.

Hilisem elu ja surm 
Aastatel 1926–1927 sai temast transpordiministeeriumi peainspektor ja Raudteeameti vastvalminud rööpanõukogu liige. 1925. aastal valiti ta Läti Põllumajanduse Keskpanga juhatuse esimeheks. Aastal 1934 sai temast Läti Ülikooli inseneriteaduste audoktor. 21. juunil 1937 suri Pauļuks oma talus Bauska lähedal ja maeti 25. juunil Riia metsakalmistule.

Viited 

Läti poliitikud
Läti peaministrid
Riia Tehnikaülikooli vilistlased
Sündinud 1865
Surnud 1937
Magomed Ozdojev

Magomed Mustafajevitš Ozdojev (vene keeles Магомед Мустафаевич Оздоев; sündinud 5. novembril 1992 Groznõis) on Venemaa jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Venemaa kõrgliiga klubis Peterburi Zenit ja Venemaa jalgpallikoondises.

2010. aastal liitus ta Moskva Lokomotiviga ja debüteeris samal hooajal Venemaa kõrgliigas.

2014. aasta juulis läks ta Lokomotivist laenule Kaasani Rubini, kellega sõlmis hooaja lõpus püsiva lepingu. Hooaja 2016–17 teises pooles mängis ta Rubinist laenul Groznõi Terekis.

2018. aasta veebruaris sõlmis ta nelja ja poole aasta pikkuse lepingu Zenitiga. Ta on tulnud Zenitiga Venemaa meistriks kokku kolm korda.

Venemaa jalgpallikoondises tegi Ozdojev debüüdi 3. septembril 2014 sõprusmängus Aserbaidžaani vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 15. novembril 2016 sõprusmängus Rumeenia vastu. Ta kuulus Venemaa koondisse 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Ta on inguši päritolu.

Saavutused 
Peterburi Zenit
Premjer Liga: 2018–19, 2019–20, 2020–21
Venemaa karikas: 2019–20
Venemaa superkarikas: 2020

Venemaa jalgpallurid
Moskva Lokomotivi mängijad
Kaasani Rubini mängijad
Peterburi Zeniti mängijad
Sündinud 1992
Estonian Social Science Online

Estonian Social Science Online on esimene sotsiaalteaduslik online-ajakiri, mille väljaandmisele pani aluse Paul Kenkmann. Nii 1999 kui ka 2000 aastal ilmus üks eelretsenseeritav ingliskeelne väljaanne. Esimese numbri toimetaja oli Margus Paas. Pärast Paul Kenkmanni surma ilmusid kaks eestikeelset, Eesti sotsiaalteaduste V ja VII aastakonverentside eestikeelsete ettekannete erinumbrit, vastavalt 2004 ja 2008 aastal.

Välislingid
Estonian Social Science Online uus kodulehekülg
Estonian Social Science Online vana kodulehekülg

Eesti teadusajakirjad
Eesti veebiajakirjad
Ingliskeelsed Eesti ajakirjad
Moskva lahing

Moskva lahing toimus 1941. aasta sügisel kui Saksa tankigrupid 2, 3 ja 4 jõudsid Moskva alla.

Keskarmeegrupp Mitte oli jõudnud ära võtta Smolenski ning järgmiseks pidid vallutama Moskva. Kõrgemalt tuli aga käsk, et soomusgrupid tuleb saata lõunasse, Kiievi juurde, et läbi murda sovietide kaitsest.

Ründeplaan 
Ründeplaan vastas klassikalisele välksõja taktikale, kus soomusgrupid surusid sügavale vastase tagalasse õhuväe, jalaväe ja suurtükiväe toetusel. Plaan oli liikuda kahe grupiga. Üks grupp liigub Moskva põhjaküljele, teine grupp liigub lõunast. Kokku pidid nad saama Noginskis, mis on 33km Moskvast idas.

Sovietide kaitseplaan 
Sovietid tekitasid kaks kaitseliini. Esimene liin Rževi, Vjazma ja Brjanski vahel, mis takistas teed Moskvani. Teine liin oli Kalinini ja Kaluga vahel, mida nimetati Možaiski kaitse liiniks. Plaaniks oli hoida kinni Saksa vägesid, et anda aega idas olevatel vägedel rindele jõudmiseks oma vägedele formeerumiseks.

Armeede seis

 Saksa väed olid peale 1941. aasta suve rünnakuid saanud mitmeid kaotusi. Armee kannatas laialdaselt logistilistest probleemidest. Col.Gen Heinz Guderian on öelnud, et enne operatsiooni oli tema väel suur kütuse puudus.
 NSVL oli sõja esimese kuue kuuga kaotanud (võetud vangi, tapetud ja desertöörid) 2,5 miljonit sõdurit, sellest sõltumata tuli armeele vabatahtlike juurde (kelle seas oli palju naisi). Armee grupi Kesk vägede saatmine kagu rindele andis Sovietidele aega ettevalmistamiseks. Samuti oli Stalin kutsunud Leningraadi rindelt ära Georgi Žukovi, et üle võtta Moskva kaitse. Stalin pidas 7. novembril võidupüha paraadi, mis tõstis laialdaselt moraali, samuti võeti kasutusele T-34, mis domineeris sakslaste Panzer IV üle. 

Lahingud

NSVL väed suutsid aeglustada sakslast Ržev, Vjazma ja Brjanski liinil aga mitte peatada. Sakslased suutsid tekitada suuri kaotusi kui Vjazmas ja Brjanskis piirati ümber. Seal võeti vangi või tapeti 340 000 sõdurit. Možaiski liinil suutsid Sovietid lõpuks peatada pealetungi, neile aitas kaasa vene ilmastik - sügis mis tegi teed mudaseks aeglustas sakslaste pealetungi ja kui tuli vene talv ei suutnud sakslaste logistika tagada õigeaegse varustuse juurdeveo. Sakslate põhjapoolne armeegrupp suutis saavutada läbimurde Kalinini juures ning jõudsid kuni Himkini mis on 8 km Moskvast. Lõunapoolne armeegrupp ei suutnud ära võtta Tulat ning oli Sovietide vasturünnaku poolt tagasi surutud. Üritati veel rünnata keskelt Narofominskit, aga see neil ei õnnestunud. Samal ajal kui lahingud toimusid olid Sovietid toonud endale vägesid juurde ja nüüd alustasid vasturünnakut. Saksa nüüdseks nõrgad väed ei suutnud pakkuda vastupanu ja pidid taganema. Sovietid pidid peatama rünnaku 100 km Moskvast, kuna nende eesrinne oli väljaveninud ja nende logistika ei jõudnud järele.
Mart Kampus

Mart Kampus (sündinud 12. detsembril 1961 Tartus) on eesti näitleja ja lavastaja.

Ta on Eesti Näitlejate Liidu ja Eesti Teatriliidu (1987) ning ASSITEJ (International Association of Theatre for Children and Young People) liige (1992).

Lõpetas 1980 Tartu 7. Keskkooli, 1981 Tallinna 15. tehnikakooli ja 1985 näitejuhtimise erialal Eduard Vilde nimelise Tallinna Pedagoogilise Instituudi. Töötanud 1985–95 ja 2000–2001 Nukuteatris, 1995–1997 Von Krahli Teatris, olnud 1997–2000 Tartu Lasteteatri juht, aastast 2001 vabakutseline.

Esinenud Eesti Televisiooni lastesaadetes ja -sarjades ning telelavastustes („Kõige suurem sõber”, 1981; „Millegi lõpp”, 1991; „Lastetuba”, aastast 2011 üle 500 osa), Eesti Raadio kuuldemängudes („Koera sünnipäev”, 1994).Toimetanud Eesti Televisiooni lastesaateid. Juhendanud Nõmme Kultuurikeskuse noorte draamastuudiot, kooli näiteringe. Osalenud juhendajana Tallinna Tantsuteatri õpitubades ja meistriklassides lastele ja noortele (2013).

Viited 

Eesti näitlejad
Tallinna Ülikooli vilistlased
Sündinud 1961
Michael Stuart Brown

Michael Stuart Brown (sündinud 13. aprill 1941) on Ameerika Ühendriikide geneetik. Kolesterooli ainevahetuse regulatsiooni kirjeldamise eest anti talle koos Joseph L. Goldsteiniga 1985. aastal Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhind.

Haridus ja noorus 
Brown sündis New Yorgis Brooklyni linnaosas Evelyn ja Harvey Browni pojana. Ta on lõpetanud Cheltenhami keskkooli (Wyncote, Pennsylvania). Brown lõpetas 1962. aastal Pennsylvania ülikooli ja sai doktorikraadi Pennsylvania ülikooli meditsiinikoolis 1966. aastal.

Karjäär ja teadustöö 
Brown kolis Dallasesse Texase ülikooli, kus ta ja tema kolleeg Joseph L. Goldstein uurisid kolesterooli ja avastasid, et inimrakkudel on väikese tihedusega lipoproteiini (LDL) retseptorid, mis eraldavad kolesterooli vereringest. Piisavate LDL-retseptorite puudumine on seotud päriliku hüperkolesteroleemiaga, mis on kolesterooliga seotud haiguste oluline eelsoodumus. Lisaks selle haiguse aluseks oleva patoloogia selgitamisele paljastas nende töö rakubioloogia ühe põhiaspekti – retseptori vahendatud endotsütoosi.

Nende järeldused viisid statiiniravimite – kolesteroolisisaldust vähendavate ühendite – väljatöötamiseni, mida tänapäeval kasutavad 16 miljonit ameeriklast ja mis on Ameerika Ühendriikides kõige enam välja kirjutatud ravimid. Pärast neid olulisi edusamme selgitas nende teadlaste meeskond välja lipiidide valgu modifitseerimise (valgu prenüleerimise) rolli vähis. 1984. aastal pälvis ta koos Joseph L. Goldsteiniga Columbia ülikoolist Louisa Grossi Horwitzi preemia ja 1985. aasta Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna. 1988. aastal sai Brown meditsiinilise panuse eest riikliku teadusmedali.

1993. aastal puhastasid nende praktikandid Xiaodong Wang ja Michael Briggs sterooli reguleerivat elementi siduvad valgud (SREBP). Alates 1993. aastast on dr. Brown, Goldstein ja nende kolleegid on kirjeldanud keerulist masinavärki, mille abil rakud säilitavad erinevates keskkonnatingimustes vajaliku rasvade ja kolesterooli taseme.

Brown on Texase ülikooli regentprofessor.

Viited 

Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna laureaadid
Ameerika Ühendriikide geneetikud
Ameerika Ühendriikide Rahvusliku Teaduste Akadeemia liikmed
Sündinud 1941
Saša Kalajdžić

Saša Kalajdžić (sündinud 7. juulil 1997 Viinis) on Austria jalgpallur, kes mängib ründajana Saksamaa kõrgliiga klubis VfB Stuttgart ja Austria jalgpallikoondises.

Aastatel 2017–2019 mängis ta Austria kõrgliigas Mödlingi Admira Wackeri meeskonnas.

2019. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Stuttgartiga, mis mängis toona veel Saksamaa esiliigas. Saksamaa esiliigas debüteeris ta alles 2019–20 hooaja lõpus ning lõi 21. juunil 2020 mängus 1. FC Nürnbergi vastu oma ainsa värava sel hooajal. Samal hooajal kindlus ta Stuttgardiga pääsu Saksamaa kõrgliigasse. Saksamaa kõrgliigas lõi Kalajdžić esimese värava 19. septembril 2020 mängus SC Freiburgi vastu. Hooajal 2020–21 lõi ta Saksamaa kõrgliigas 16 väravat, millega oli ta sel hooajal klubi suurim ja kogu liiga arvestuses paremuselt kuues väravakütt.

Austria jalgpallikoondises debüteeris Kalajdžić 14. oktoobril 2020 UEFA Rahvuste Liiga mängus Rumeenia vastu. Koondisekarjääri kaks esimest väravat lõi ta 25. märtsil 2021 MM-i valikmängus Šotimaa vastu. Ta kuulub Austria koondisse 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Austria jalgpallurid
VfB Stuttgardi mängijad
Bundesliga mängijad
Sündinud 1997
LogFoot

OÜ Logfoot GMBH on Eesti ettevõte, mis toodab terasest alusraamikandureid aiamajadele. 

100% ekspordile suunatud ettevõte asutati 2021 Eestis ja selle põhiturg asub Saksamaal ja Austrias.

Viited

Välislingid
Koduleht

Eesti ehitusmaterjalide tööstus
Ab intestato

Ab intestato on Rooma õiguses seadusjärgne pärimine.

Pärimine Rooma õiguses saigi toimuda kahel alusel, kas seaduse alusel ehk ab intestato või testamendi alusel ehk ex testamento.  

Seaduse alusel on pärijateks tavaliselt surnud isiku lähedased ehk sugulased. Rooma õiguses tunti kaht suguluse liiki: agnatio ehk võimusugulus, mis on suhe isikute vahel, kes kuuluvad ühise paterfamilias´e ehk pereisa võimu alla, ning cognatio ehk veresugulus. Suguluses eristatakse otsejoones sugulust ehk linea directa, kelleks on lapsed, vanemad, vanavanemad jne, ja külgjoones sugulust ehk linea collateralis, kelleks on õed, vennad, tädid, onud jne. Sugulusastmetega ehk gradus´ega määratakse suguluskaugust. Sugulusastet määratakse selle alusel, mitu sünni fakti on kahe isiku vahel.  

Pärijate grupp moodustab järgu ehk klassi, mida nimetatakse ordo`ks. Pärida võis kas in capita ehk päiti, mis tähendab, et pärand jaotati pärijate vahel osadeks, või in stripes, mis tähendab, et päriti põlvkondade viisi ning pärijad saavad koos selle, mille saaks nende surnud eelneja pärija.

Pärimine 12 tahvli seaduste alusel 
12 tahvli seadustes käsitleb pärimist viies tahvel.

12 tahvli seaduste alusel kutsuti esimeses klassis pärima isikuid, kes olid perekonnas surnud isiku vahetu võimu all ehk sui heredes. Vahetu võimu all olid perepojad ja -tütred, nende sündinud lapsed ning surnud isiku abikaasa, kui tegemist oli cum manu abieluga, ning lapsendatud isikud. Sui heredes pärisid in stripes ehk põlvkondade viisi.

Inst. 3.1.2. Sui autem heredes existimantur liberi, ut et supra diximus, qui in potestate morientis fuerunt, ueluti filius filiaue, nepos neptisue ex filio, pronepos proneptisue ex nepote filio nato /.../. (Oma pärijateks (võimu alt vabanevateks pärijateks) peetakse, nagu ütlesime eespool, neid, kes on tema (st pärandaja) võimu all tema surma ajal nagu poeg või tütar, pojapoeg või pojatütar, pojapojapoeg või pojapojatütar /…/).

Esimese klassi pärijate kohta on XII tahvli seadustest säilinud järgnev katkend: Gai. 3.1. Intestatorum hereditates ex lege XII tabularum primum ad suos heredes pertinent. (XII tahvli seaduste kohaselt kuuluvad pärandid, millel kohta ei ole testamenti tehtud, esimesena neile, kes on omad pärijad (s.t. pärandaja võimu all)). 

Juhul kui surnud isiku vahetu võimu all olevaid isikuid pole, siis kutsuti teises klassis pärimisele lähimad agnaadid. Agnaadid on isikud, kes alluksid ühtse paterfamilias´e võimule, kui ta elaks. Nendeks olid surnud isiku vennad, õed, ema. Pärand jaotati pärijate vahel osadeks ehk päriti in capita. 

Juhul kui polnud ka agnaate, siis olid kolmanda klassi pärijateks sugukondade liikmed ehk gentiles.

Viiendas tahvlis on toodud seadusjärgse pärimise kohta, kui isikul puudub oma pärija, järgnev: „Kui testamenti tegemata sureb keegi, kel oma pärijat ei ole, saagu lähim isapoolne sugulane ta majapidamise. Kui isapoolset sugulast ei ole, saagu sugukondlased majapidamise“.

Viited 

Rooma õigus
Ebrāhīm-e Ra'īsī

Ajatolla Sayyid Ebrāhīm-e Ra'īsos-Sādātī (pärsia keeles سید ابراهیم رئیس‌الساداتی‎; sündinud 14. detsembril 1960 Mashhadis), paremini tuntud kui Ebrāhīm-e Ra'īsī (ابراهیم رئیسی), on Iraani vaimulik ja poliitik, alates 3. augustist 2021 Iraani president.

Viited

Välislingid
 Ebrahim Raisi. Britannica (Vaadatud 19.06.2021)

Sündinud 1960
Iraani presidendid
Radenthein

Radenthein (sloveenui: Radenče) on linn Austria Kärnteni liidumaa Spittal an der Drau ringkonnas.

Linn asub Nocki mägede (Gurktali Alpide osa) Gegendi orus (Gegendtal), ulatudes Millstatti järve idakaldale.

Omavalitsuse osad on Döbriach, Kaning, Laufenberg, Radenthein, Sankt Peter ja Tweng.

Ajalugu 

Kauge, tiheda metsaga org asustati alles u. 1000. aasta paiku. Kabelit villam Ratehtim on esmakordselt mainitud 1177. aasta dokumendis, toona Millstatti kloostrimõisa osa Kärnteni hertsogkonnas; see tõsteti 1262. aastal kihelkonnaks. Keskajast saati oli Radenthein olnud rauamaagi ja granaadi kaevanduspiirkond ning sepaääsi asukoht, isegi kiirgusahjude kasutamine on dokumenteeritud 18. sajandi lõpust. Kui u. 1908. aastal avastati ulatuslik magnesiidi esinemine, tõi "Austria-Ameerika Magnesiidi" kaevanduskompanii asutamine kaasa elanikkonna arvu suure kasvu. Omavalitsus sai linnaõiguse 1995. aastal.

Kaevanduskompanii (nüüd RHI AG Viinis, mis toodab tulekindlaid materjale) on ikka veel peamine tööandja. Peale selle on Döbriachis Millstatti järve ääres märkimisväärne hotelli- ja turismikaubandus. Muuseum (Granatium) dokumenteerib granaadikaevandamise kohalikku ajalugu.

Sõpruslinnad 

 Weiler/Rems, Schorndorf, Saksamaa
 Ampezzo, Itaalia

Viited 

Kärnteni liidumaa vallad
Větřní

Větřní (saksa keeles Wettern) on linn Tšehhies Lõuna-Tšehhi maakonnas Český Krumlovi ringkonnas. Větřní asub Vltava jõe paremal kaldal, Český Krumlovist ligikaudu 4,5 km lõunaedelas.

Větřní paikneb merepinnast 592 meetri kõrgusel.

Asulat on esmamainitud 1347. aastal. Linnaõigused sai Větřní 19. jaanuaril 2017.

Větřnís asub paberivabrik.

Viited 

Tšehhi linnad
Lõuna-Tšehhi maakond
Paekivist müüritis

Paekivi ehk paas on settelise tekkega karbonaatkivimi rahvapärane nimetus. Tuntumad Eesti paekivid on lubjakivi ja dolomiit. Paekivi on ökoloogiline, looduslik, dekoratiivne (ei vaja tööstuslikku töötlemist). Paekivi mahumass jääb vahemikku 2200–2650 kg/m³.

Ajalugu 

Muinas-Eestis kasutati paekivi kaitserajatistes. Näiteks tugevdati linnuste ja kindluste mullast kaitsevalle paekividest kuivmüüritisega. Paekasutuse kõrgperiood oli 13-15. sajand, kui hakati lupja põletama ja võeti kasutusele lubimört. Kohalikust, tolle aja kohta odavast paekivist ehitati kirik-kindlusi, losse ja kaitsemüüre ning hiljem linnades ka elumaju.

Paekivi kasutamine tänapäeval 

Paekivihooneid ehitatakse vähe, mõningal määral kasutatakse paekivi väikemajade vundamentide tegemiseks ja neeki kivid on enamasti hangitud vanadest varemetest. Pae ehitusfüüsikalised omadused (madal poorsus ning sellest tulenev liigne soojusjuhtivus) ei vasta kaasaegsetele ehitusmatejalidele esitatavatele nõuetele. Seetõttu kasutatakse meie paremaid paesorte suurtes kogustes ehituskillustiku tootmiseks. Killustikku vajatakse betooni, asfaltbetooni ja raudbetoontoodete valmistamiseks, teedeehitusel ja mitmesugustel muudel ehitustöödel. Killustikku valmistatakse Eestis miljoneid kuupmeetreid aastas.

Üldmõisted ja reeglid 
Paekivist lintvundamendid, postid, keldriseinad, soklid, tugimüürid ja hoonete seinad laotakse mördil, enamasti ebakorrapärase kujuga kividest. Mördi ülesandeks müüritises on üksikute kivide sidumine ja kividele sobiva aseme moodustamine. Paekividest müür laotakse kihtide kaupa ja kihi ulatuses võimalikult ühekõrgustest kividest. Müüriladumise põhireegel on: iga kihi piki- ja põikipüstvuugid peavad olema seotud, st kaetud järgneva kihi kividega. Paekivisid sorteeritakse paksuse järgi piki- ja põikipindkivideks ning täitekivideks. Et piki- ja põikpüstvuugid saaksid nii pind- kui täidisridades seotud, tuleb kivid kihis laduda vaheldumisi- kord pikuti, kord põiki. See tähendab, et pikipüstvuugid seotakse põikikividega ning põikipüstvuugid pikikividega.

Vaata ka 

 Paekivist ehitised
 Maakiviehitus eestis
 Paekivist vundament

Viited
Velešín

Velešín (saksa keeles Weleschin) on linn Tšehhis Lõuna-Tšehhi maakonnas Český Krumlovi ringkonnas. Velešín asub Malše jõele rajatud Římovi veehoidla ääres, Český Krumlovist ligi 11 km idas.

Velešínit on esmamainitud 1266. aastal, linnaõigused sai 1. veebruaril 1996.

Viited 

Tšehhi linnad
Lõuna-Tšehhi maakond
Greifenburg

Greifenburg on turulinn Austria Kärnteni liidumaa Spittal an der Drau ringkonnas.

Asula on ülemises Drava orus (Drautal) Kreuzecki mäestiku (põhjas, Kõrg-Tauerni osa) ja Gailtali Alpide (lõunas) vahel. Greifenburgist viib mägimaantee lõunasuunas Weißensee järve ja Kreuzbergi sadula kuruni.

Omavalitsuse osad on Bruggen, Greifenburg ja Kerschbaum.

Ajalugu 

Tänapäevane asula võis tekkida mansiost nimega Bilachium Rooma teel Sanctiumist (Villach) piki Drava jõge üles Littamumisse (Innichen), strateegiliselt olulise hargnemiskohani Kreuzbergi kuru juurde.

Greifenburgi lossi on esmakordselt mainitud 1166. aasta dokumendis, siis asus see Meinhardiinide (Meinhardiner) maadel; Kärnteni hertsog Bernhard von Spanheim omandas selle u. 1230. aastal. Hertsog Bernhard säilitas Greifenburgi, alistades 1252. aastal Görzi krahvi Meinhard I ja tema äia Tirooli krahvi Albert IV ühendväed oma poja Salzburgi peapiiskopi Philippi abil. 1267. aastal turuõigusega varustatud Greifenburg läks sellegipoolest Meinhardiinide dünastiale, kui pärast Sponheimi dünastia hääbumist läänistas Habsburgist Saksamaa kuningas Rudolf I 1286. aastal selle koos Kärnteni hertsogkonnaga krahv Meinhardi pojale Meinhard II-le. Hertsog Meinhard II suri Greifenburgi lossis 1295. aastal.

Pärast Meinhardi pärija hertsog Heinrichi surma 1335. aastal läks Greifenburg koos Kärnteni maadega Austria Habsburgidele. 1460. aastal loobus Görzi krahv Johann II ametlikult kõigist nõuetest linnale keiser Friedrich III kasuks. 1537. aastal läänistasid Habsburgid maad oma laekurile krahv Gabriel von Salamanca-Ortenburgile; tema pärijad valdasid Greifenburgi lossi 1626. aastani.

Sõpruslinn 

 Schiffweiler, Saksamaa

Tuntud inimesi 

 Baldur Preiml (* 1939), suusahüppaja

Viited 

Kärnteni liidumaa vallad
Lurnfeld

Lurnfeld on turulinn Austria Kärnteni liidumaa Spittal an der Drau ringkonnas. Omavalitsuse osad on Möllbrücke ja Pusarnitz.

Linn asub samanimelises Drava jõe orus Kõrg-Tauerni mäestiku Ankogeli rühma lõunanõlval Spittal an der Draust läänes. Möllbrückes suubub Dravasse Mölli lisajõgi. Läänes piiravad orgu Kreuzecki rühma mäed ja lõunas Gailtali Alpid.

Ajalugu 

Lurnfeldi org Rooma linna Teurnia ümbruses on väga vana asustuspiirkond, antiikajal kutsuti seda vallis Lurna. 891. aasta dokumendis mainituna kui Liburnia sai sellest Ülem-Kärnteni krahvide keskus keskaegses Lurngaus, kes resideerisid Hohenburgi lossis. Nende valdused ulatusid toona Villachi lääneosast Drava ülemjooksul Lienzi ja Tirooli piirini.

Pusarnitz oli juba 1072. aasta dokumendis. Pärast Lurni krahvide hääbumist 1135. aastal oli see Salzburgi peapiiskoppide Kärnteni valduste seas. Ülejäänud valdused pärisid Ortenburgi krahvid, kui Tirooli Meinhardiinid, 1127. aastast Görzi krahvid, laiendasid oma valdusi läänes. Peamist küla Möllbrücket on esmakordselt mainitud 1253. aastal kui mölnprukke. 1307. aastal on see märgitud Meinhardiinidest Görzi krahvide valduseks ja krahvkonna kohtu asukohaks.

Kui Kärnteni Ortenburgi krahvid 1418. aastal hääbusid, pärandusid nende valdused Celje krahvidele. Krahv Ulrich II ülendati keiser Sigismundi poolt isegi riigivürstiks, kuid 1456. aastal tapeti ta verise rivaali László Hunyadi poolt järglasi maha jätmata. Ta oli sõlminud pärimislepingu Habsburgist keisri Friedrich III, kes 1424. aastast oli ka Kärnteni hertsog. Kuid ka Meinhardiinide Görzi krahv Johann II nõudis endisi Ortenburgide valdusi. Ta marssis Kärnteni vastu oma Tirooli residentsist Brucki lossis, ületades piiri Oberdrauburgis ja hõivates Spittali, et piirata Ortenburgi kindlust. Lõpuks sai ta 1460. aastal lüüa ja pidi piiskoplikus Feldsbergi lossis Pusarnitzi lepingu sõlmima, millega ta loobus kõigist Kärnteni valdustest Austria Habsburgide kasuks.

Galerii

Viited 

Kärnteni liidumaa vallad
Cynthia Cooper

Cynthia Cooper on Ameerika Ühendriikide raamatupidaja ja endine WorldComi asepresident siseauditi alal, kus töötades paljastas ta toona USA ajaloo suurima raamatupidamispettuse (3,8 miljardit dollarit.) Ajakiri Time nimetas tema koos vilepuhujate Sherron Watkinsi ja Coleen Rowleyga 2002. aastal aasta inimeseks. 

Enne WorldComi töötas Cooper PricewaterhouseCoopersi ja Deloitte & Touche Atlanta osakondades. Pärast WorldComist lahkumist asutas ta oma konsultatsioonifirma. 2008. aastal avaldas ta raamatu "Extraordinary Circumstances: The Journey of a Corporate Whistleblower" ("Erakordsed asjaolud: suurkorporatsiooni vilepuhuja teekond").

Ameerika Ühendriikide inimesed
Raamatupidamisarvestusega seotud inimesed
Sünniaeg puudub
Arne Laos (treener)

Arne Laos (14. september 1937 Tartu – 26. mai 2012 Tartu) oli eesti korvpallur, korvpallitreener ja spordipedagoog.

Arne Laos lõpetas 1957. aastal Tartu 1. Keskkooli (praegune Hugo Treffneri Gümnaasium) ja 1961. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. Ta täiendas end 1980. aastal Moskva Kõrgemas Kehakultuuri Instituudis. Sportima innustas teda pedagoog Endel Arand, korvpallitreeningutel hakkas käima TRÜ Laste ja Noorte Spordikoolis Georg Rekkeri juhendamisel. Arne Laos oli sportlasena 184 cm pikk.

Laos tuli tolleaegsete Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) ja Eesti Põllumajandusakadeemia (EPA) meeskondade koosseisus kahel korral Eesti meistriks (1958–1959), võitis mitu hõbe- ja pronksmedalit ning võitis kaks korda Eesti karika. NSV Liidu meistrivõistlustel osales ta Kalevi esindusmeeskonna koosseisus (1957–1967), kellega võitis kaks 6. kohta. Aastatel 1962–1966 kuulus Arne Laos ka Eesti koondisse. 

Laos alustas korvpallitreeneri tööd 24-aastaselt, ta töötas aastatel 1962–1972 EPA Laste ja Noorte Spordikoolis ja 1972–1976 EPA Spordiklubis treenerina. Seejärel oli ta TRÜ kehakultuuriteaduskonna sportmängude kateedri vanemõpetaja ja treener ning TRÜ Spordikeskuse assistent. Arne Laose õpilaste seas olid noorterühmades Tiit Sokk, Anatoli Krikun, Jaan Lentsius, Andres Metsar, Paavo Russak, Arvo Lill. 

Laos tegutses 1954. aastast ka kohtunikuna (vabariiklik kategooria 1980), lisaks oli kaastegev Eesti Korvpalliföderatsiooni alakomisjonides. Arne Laos on avaldanud erialakirjutisi.

Tunnustus
 1962 NSV Liidu meistersportlane
 1988 Eesti NSV teeneline treener

Viited

Kirjandus
 "Korvpalliõpik". Arne Laos. Kirjastaja: Tartu Ülikooli Kirjastus. 2001.
 "Eesti korvpall" Portreed. Vello Lään, Märt Ibrus. Kirjastaja: Eesti Korvpalliliit 2006.

Välislingid 
TRÜ KKT õppejõud Arne Laos  Eesti Spordi- ja Olümpiamuuseum
Arne Laos – Basket.ee
Lahkus korvpallitreener Arne Laos. Postimees, 30. mai 2012.

Eesti korvpallurid
Eesti korvpallitreenerid
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna vilistlased
Sündinud 1937
Surnud 2012
Karupoeg Puhh (film 1969)

"Karupoeg Puhh" on Nõukogude Liidus 1969. aastal valminud animafilm. Filmi režissöör on Fjodor Hitruk ja tootja Sojuzmultfilm. Film põhineb Alan Milne'i lugudel. Sellest sai esimene Fjodor Hitruki lavastatud kolmest filmist koosnevast Karupoeg Puhhi tsüklist.

Visuaal 
Filmi visuaal viitab laste joonistustele. Seda tehnikat kasutati eriti taustade ja pealkirjade loomisel – neid kaunistavad ebaproportsionaalsed putukad, teod, linnud ja puud. Nagu teistestki Fjodor Hitruki filmides, toimub ka seekord tegevus lennukis. 

Erinevalt Disney animafilmist või raamatu illustratsioonidest ei näe Karupoeg Puhh välja nagu plüüsist mänguasi.

Lugu 
Film põhineb Alan Milne'i raamatu esimesel peatükil. Karupoeg Puhh kõnnib läbi metsa ja näeb kõrget tamme. Ta ronib mee järele, kuid mesilased ründavad teda ja ta kukub maha. Pärast seda läheb karu appi oma sõbrale põrsale, kellel on sinine õhupall ja püss. Õhupalliga kõnnib Puhh vihmapilveks riietatuna tänavale, kuid tema plaan ebaõnnestub.

Film on peaaegu täielikult raamatuga kooskõlas, välja arvatud see, et Christopher Robin on asendatud põrsaga.

Viited
Christopher Handke

Christopher Handke (sündinud 14. Veebruaril 1989 Bad Frankenhausenis ) on endine Saksamaa jalgpallur . Praegu töötab ta endiselt harrastajana ja ka noortetreenerina . Ta juhendab  A-juunioride 1.FC Magdeburgi peatreenerina ja mängib Ummendorfer SV klubi eest.

Sündinud 1989
Saksamaa inimesed
David Marshall

David James Marshall (sündinud 5. märtsil 1985 Glasgow's) on Šotimaa jalgpallur, kes mängib väravavahina Inglismaa esiliiga klubis Queens Park Rangers ja Šotimaa jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Šotimaa klubis Celtic. Šotimaa kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2003–04 ning tuli samal hooajal klubiga ka Šotimaa meistriks.

Alates 2007. aastast on Marshall mänginud Inglismaa liigasüsteemi klubides: Norwich Citys (2007–2009), Cardiff Citys (2009–2016), Hull Citys (2016–2019), Wigan Athleticus (2019–2020), Derby Countys (2020–2022) ja alates 2022. aasta jaanuarist Queens Park Rangersis. Suurema osa ajast on ta mänginud Inglismaa esiliigas, Inglismaa kõrgliigas on ta mänginud hooajal 2013–14 Cardiff Cityga ja hooajal 2016–17 Hull Cityga. 2014. aastal valiti Marshall Cardiff City aasta mängijaks.

Šotimaa jalgpallikoondises tegi Marshall debüüdi 18. augustil 2014 sõprusmängus Ungari vastu. Ta kuulus Šotimaa koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel. Marshallil oli võtmeroll Euroopa meistrivõistluste kvalifikatsioonis, kui ta tegi penaltiseeriates Iisraeli ja Serbia vastu mitu otsustavat tõrjet.

Saavutused 
Celtic
Scottish Premier League: 2003–04
Scottish Cup: 2003–04, 2004–05
Scottish League Cup: 2005–06
Cardiff City
Football League Championship: 2012–13

Välislingid 

Šotimaa jalgpallurid
Celtic FC mängijad
Norwich City FC jalgpallurid
Cardiff City FC jalgpallurid
Hull City AFC jalgpallurid
Wigan Athletic FC mängijad
Derby County FC jalgpallurid
Queens Park Rangers FC mängijad
Premier League'i mängijad
The Championshipi mängijad
Sündinud 1985
Arvo Lill

Arvo Lill (25. märts 1947 Tartu) on endine eesti korvpallur.

Arvo Lill lõpetas 1967. aastal Tartu 2. Keskkooli (praegune Miina Härma Gümnaasium)  ja õppis aastatel 1968–1970 Tartu Riiklikus Ülikoolis kehakultuuri. Korvpalliga alustas venna õhutusel. Tema pikkus on 187 cm, tema treenerid olid Avo Jans ja Arne Laos. 

Lill on tulnud kolm korda Eesti meistriks (1969, 1970, 1974), võitnud kaks hõbe- ja kaks pronksmedalit ning võitnud Eesti ja Balti karika. NSV Liidu meistrivõistlustel osales ta Kalevi esindusmeeskonna koosseisus 1967–1973, kellega võitis 4., 5. ja 6. kohti. Lill kuulus 7 aastat (1967–1973) Eesti koondisse. Meistersportlase nimetuse sai ta 1975. aastal. Aastatel 1973–1977 mängis Lill Ehitaja meeskonnas.

Lill oli Kalevi korvpallikooli rajamise mõtte algatajaid ja Jüri korvpalliklubi asutajaid, Kalevi auliige on ta aastast 1997. Arvo Lill on korvpallur Heino Lille vend ning tennisist Helina Lille isa. Ta on hiljem tegutsenud eraettevõtluses ning asutanud mitu firmat.

Viited

Välislingid 
 Arvo Lill, portree Eesti Spordi- ja Olümpiamuuseum.
 Arvo Lill – Basket.ee.
Äri lõi sõprusesse mõra, Äripäev. 21. november 2014.

Eesti korvpallurid
Miina Härma Gümnaasiumi vilistlased
Kalevi auliikmed
Sündinud 1947
Loora-Eliise Kaarelson

Loora-Eliise Kaarelson (sündinud 12. aprillil 1997 Tallinnas) on eesti laulja ja näitleja. Ta on laulja bändis Loora & Kauro Duo.

Alates 2020. aastast õpib ta Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis rütmimuusika laulja erialal ning 2019. aastal lõpetas Tartu Ülikooli bakalaureusekraadiga ajakirjanduse ja kommunikatsiooni alal.

Rollid

Tele- ja filmirollid
2022 ja 2019 "Reetur" (ETV teleseriaal) – Triin Arrak
2020 "Helene" – illallisvieras
2019 "Tõde ja õigus" – Maret Paas
2018 "Hetk ajaloos" (teleseriaal) – masinakirjutaja

Rollid teatris
2020 muusikal "Libahunt" (Eesti Noorte Muusikaliteater)
2018-2019 muusikal "Sofia" (Eesti Noorte Muusikaliteater) – Lydia
2015 "Adam's Passion" (Change Performing Arts, Eesti Kontsert)

Välislingid
Loora-Eliise Kaarelson Eesti Filmi Andmebaas
Loora-Eliise Kaarelson andmebaasis IMDb (inglise keeles)
Noor näitleja ja laulja Loora-Eliise Kaarelson: väikestest asjadest ju kõik algabki – Diktor Geenius, 21. veebruar 2022
Staarisaate osaline: nüüd tunduvad kõik esinemised nii lihtsad – ERR Menu, 9. november 2021
“Reeturi” teine hooaeg teeb suure ajahüppe ning toob ekraanile uued tegelased ja sekeldused – Diktor Geenius, 14. oktoober 2021
Armastajapaar superstaarisaates: üks põrus, teine pääses stuudiovooru – Õhtuleht, 27. september 2021

Eesti lauljad
Eesti näitlejad
Tartu Ülikooli sotsiaalteaduste valdkonna vilistlased‎
Sündinud 1997
La Samaritaine

La Samaritaine on Pariisi I ringkonnas asuv luksuskaupade kaubamaja. Selles on üle 20 000 ruutmeetrit põrandapinda ja seal müüakse ligi 600 maailma eksklusiivsemat kaubamärki. Kaubamärkide hulgas on ka omanikule Bernard Arnault'le kuuluvad Louis Vuittoni, Guerlaini ja Moët & Chandoni luksusbrändid.

Hoones asub ka 72 toaga luksushotell.

Viited

Välislingid
 

Kaubanduskeskused
Oberdrauburg

Oberdrauburg on turulinn Spittal an der Drau ringkonnas Austria Kärnteni liidumaa lääneservas.

Oberdrauburg asub Kärntner Tori (Kärnteni värava) lähedal, mis on kitsaskoht Drava orus Gailtali Alpide (lõunas) ja Kõrg-Tauerni mäestiku Kreuzecki rühma (põhjas) vahel, kus jõgi ületab piiri Ida-Tiroolist Kärntenisse. Linn asub u. 20 km Lienzist idas. Omavalitsuse osad on Flaschberg ja Zwickenberg.

Oberdrauburg asub Drautal-Straße maanteel (Bundesstraße B 100), mis kulgeb Spittal an der Draust Lienzi. Siin hargneb sellest Plöckenpass-Straße B 110 maantee, mis viib Gailbergi sadula kaudu Kötschach-Mauthenisse Gaili orus. Raudteetransport on kättesaadav Oberdrauburgi jaamas Drautalbahnil (Drava oru raudtee).

Linna nimi vastab Dravogradi linnale (Unterdrauburg) Sloveenias, kus Drava ületab piiri Kärntenist ajaloolisse Steiermargi piirkonda.

Ajalugu 

Arheoloogilised leiud näitavad piirkonna püsiasustust keldi ja Rooma ajal. Oberdrauburgi lossi on esmakordselt mainitud 1240. aasta dokumendis kui Kärnteni hertsogi Bernhard von Spanheimi valdust. 13. sajandil tekkis lossi alla Gailbergi sadula tee hargnemise lähedale asula.

1292. aastal oli Oberdrauburg Lienzi Meinhardiinide valduses. 1308. aastal oli see Salzburgi peapiiskopkonna lään. See sai turuõiguse 1325. aastal ja sai veel kasu oma mugavast asukohast teederistil. 1385. aastast oli see Ortenburgi krahvide käes ja koos Ortenburgi valdustega päris 1418. aastal selle Celje krahv Hermann II. Pärast Hermanni pojapoja Celje krahvi Ulrich II surma 1456. aastal läks see Austria Habsburgidele. Austria ertshertsog Ferdinand I andis valduse 1524. aastal oma laekurile Gabriel von Salamanca-Ortenburgile.

Sõpruslinnad 

 Türkenfeld, Saksamaa aastast 1990
 Signa, Itaalia aastast 1996
 Paluzza, Itaalia

Tuntud inimesi 

 Friedrich Marx (1830-1905), Austria kirjanik ja ohvitser
 Franz Jochum (* 1944), poliitik
 Hellmuth Marx (1915–2002), skulptor
 Roland Schwarzl (* 1980), olümpiakergejõustiklane

Viited 

Kärnteni liidumaa vallad
Obervellach

Obervellach (sloveeni: Zgornja Bela) on alev Austria Kärnteni liidumaa Spittal an der Drau ringkonnas.

Asula paikneb Mölli jõe orus Kõrg-Tauerni mäestiku lõunanõlval, kus Tauerni raudtee laskub naabrusesasuvast Mallnitzist ja Tauerni tunneli lõunapoolsest väravast. Omavalitsuse osad on Obervellach, Pfaffenberg, Lassach ja Söbriach.

Ajalugu 

Asulat Velach on esmakordselt mainitud 10. sajandi dokumendis, mille andis välja Freisingi piiskop Abraham (suri 993/94), Baieri misjonär Ida-Alpide slaavlaste seas Kärnteni hertsogkonnas (endine Karantaania), tuntud sloveenikeelsetest Freisingi käsikirjadest. Nimi on tõenäoliselt tuletatud slaavi belast ("valge"). Kohalikku kirikut on mainitud 'Freisingi basiilikana' 1072. aastal, hiljem sai sellest Salzburgi peapiiskoppide praostkonna asukoht.

Traditsiooniline kulla- ja hõbedakaevanduste ala 12. sajandist alates oli Meinhardiinide (Görzi) krahvide valdus; 1164. aastal their ministeriaalid took their residence at Falkensteini loss kõrgel oru kohal. Görzi krahvid also held nearby Groppensteini loss, esmakordselt mainitud 1254. aastal. Obervellach sai turuõiguse 1256. aastal. Pärast relvakonflikti viimase Celje krahvi Ulrich II pärandi üle, milles krahv Leonhard von Görz ja tema vend Johann II said keiser Friedrich III vägedelt lüüa, liidendati Obervellachi ala 1460. aastal lõpuks Habsburgide Sise-Austria valdustega.

Asula jäi oluliseks kaevanduspiirkonnaks; Habsburgist keiser Maximilian I ise kinnitas turuõiguse ja otsustas 1509. aastal Sise-Austria kaevandusameti (Oberbergmeisteramt) asukohaks Obervellachi. Tänapäevane hilisgooti stiilis kirikuhoone ehitati 1500. aasta paiku, selle pühitses piiskop Berthold Pürstinger. Märkimisväärne renessanssaltar paigaldati u. 1520. aastal Salzburgi peapiiskopi Matthäus Lang von Wellenburgi õemehe Krsto Frankopan Ozaljski käsul; see sisaldab mitut hollandi maalikunstniku Jan van Scoreli (1495–1562) teost.

17. sajandiks olid kulla- ja hõbedamaardlad järk-järgult ammendunud, need asendati uute vasekaevandustega. Kui reisikirjanik Joseph Kyselak 1825. aastal piirkonnas ringi tuuritas, leidis ta Obervellachi endiselt jõuka asula. Obervellachi omavalitsus loodi 1849. aastal, see hõlmas siis ka naaberomavalitsused Mallnitzi ja Flattachi ning Penki (Reißecki omavalitsuse osa 1973. aastast), mis kõik iseseisvusid 1896. aastal.

Tauerni raudtee avati 1909. aastal, jaamaga Kaponigi küla lähedal kõrgel Obervellachi keskuse kohal, kuhu 1975. aastani pääses köisraudteega. Jaam suleti lõpuks 1999. aastal, täna peatuvad rongid Tauernschleuse jaamas Mallnitzis (Mallnitz-Obervellach).

Sõpruslinnad 

 Freising, Saksamaa, aastast 1963
 Dilbeek, Belgia, aastast 1973
 Seltz, Prantsusmaa, aastast 1979
 Muggia, Itaalia, aastast 1984
 Hemer, Saksamaa, aastast 1985
 Kreuzau, Saksamaa, aastast 1987
 Budapesti XV ringkond, Ungari, aastast 1997
 Škofja Loka, Sloveenia, aastast 1997

Viited 

Kärnteni liidumaa vallad
Surfside'i kortermaja varing

Surfside’i kortermaja varing on 2021. aasta 24. juuni varahommikul toimunud 1981. aastal valminud 12-korruselise kortermaja (Champlain Towers South, aadressil 8777 Collins Avenue, u 5 km Miami Beachist põhjas) kirdeosa kokkuvarisemine Floridas Miami-Dade’i maakonnas Surfside’is.

Varingu järel päästeti maja terveks jäänud osast 35 inimest ning varisenud osast oli seisuga 28. juuni 2021 leitud kaks ellujäänut ning 10 hukkunut, üks vigastatu suri enne arstiabi saamist. Majavaringu põhjus pole teada, kuid ekspertide hinnangul algas see hoone jalamilt või alumistelt korrustelt.

1. juulil külastas õnnetuspaika president Biden.

Hoone püstijäänud osa lammutati päästetööde käigus 4. juulil.

Võimalike ellujäänute otsingud lõpetati kolmapäeva 7. juuli hilisõhtul.

13. juulil toimus viimane igahommikune pressikonverents, teatati 95 hukkunust ja 14 võimalikust kadunust; edaspidi lubati teateid edastada vastavalt olukorrale.

26. juuliks olid kõik 98 hukkunut leitud ja tuvastatud.

Inimkaotused

Varingujärgsed kujutised ehitisest

Märkus

Viited

Välislingid
 Surveillance footage showing collapse of Champlain Towers South Condo (Valvekaamera jäädvustus toimunust)
 Disturbing video shows moment building collapses in Florida (CNN)
 Fernando Alfonso III, Maureen Chowdhury and Zamira Rahim. At least 159 missing after partial building collapse near Miami. CNN, 26. juuni 2021
 Mike Baker, Anjali Singhvi and Patricia Mazzei. Engineer Warned of ‘Major Structural Damage’ at Florida Condo Complex. The New York Times, 26. juuni 2021
 Mark Osborne. What we know about the victims of the Surfside condo collapse. ABC News, 27. juuni 2021
 Christian De La Rosa. Surfside building collapse: University students in love found dead on day crews recovered 12 bodies  Miami-Dade detectives: 62 remain unaccounted for. Local10.com, 10. juuli 2021
 Lauren Leatherby, Karthik Patanjali, Evan Grothjan, Albert Sun, Eleanor Lutz Floor by Floor, the Missing People and Lost Lives Near Miami. The New York Times, 16. juuli 2021

Varingud
Surfside

Surfside on linn Miami-Dade'i maakonnas Florida osariigis Ameerika Ühendriikides.

Vaata ka
 Surfside'i kortermaja varing

Viited

Välislingid
 Ametlik kodulehekülg

Florida linnad
Karl Friedrich von Patkul

Karl Friedrich von Patkul (19. november 1661 Ķieģeļi mõis – 26. mai 1697 Liepkalne mõis) oli Liivimaa aadlik ning Rootsi sõjaväelane (kornet). Ta oli kuulsa Liivimaa aadlitegelase Johann Reinhold von Patkuli vend.

Karl Friedrich von Patkul sündis Liivimaa maanõuniku ja Rootsi sõjaväelase Friedrich Wilhelm von Patkuli (1604–1666) ja Gertrud von Holstferi pojana. Isa suri juba 1666. aastal, kuid ema palkas poegadele koduõpetaja ning poistele õpetati teoloogiat, kõnekunsti, saksa, ladina, rootsi ja prantsuse keelt, samuti ajalugu, geograafiat, loogikat, matemaatikat ja eetika aluseid. Kui vanem vend Johann Reinhold sai võimaluse minna õppima Kieli ülikooli, siis Karl Friedrichile seda ei võimaldatud. Ta kaebas, et vanema venna õpetamisele kulus 3000 taalrit, siis tema õpinguteks võimaldati vaid 800 taalrit.

Kui Johann Reinhold 20-aastasena õpingutelt naasis ning perekonna mõisu asus juhtima, otsustas ta õdede ja vendadega valdusi mitte jagada, vaid neile pärandiosa välja maksta. Karl Friedrich polnud abikaasa ja äi soovitusel sellega nõus ning vendade vahel algas aastaid kestnud protsessimine.

Karl Friedrich von Patkul teenis Rootsi ratsaväes, kus sai korneti auastme. Kehva tervise tõttu pidi ta teenistuse varakult pooleli jätma.

1694. aastal süüdistati Johann Reinhold von Patkulit muuhulgas Liivimaa rüütelkonna arhiivi ühe osa peitmises. Teda oli selles aidanud Rubene pastor Johann Georg Ludecus, kes oli osa dokumente Karl Friedrichi nähes Vaidava mõisa peitnud. Karl Friedrich, kelle läbisaamine vennaga oli endiselt pingeline, kaebas venna ja pastori peale võimudele ning Ludecus arreteeriti ning mõisteti surma, kuigi sai hiljem armu.

Perekond
Karl Friedrich von Patkul abiellus Gertrude Elisabeth von Pfeiliga, kes oli Libbert von Pfeili ja Anna von Mölleri tütar. Abielust sündisid:
Karl Gustav von Patkul (1686–1750), Rootsi (kapten) ja Venemaa sõjaväelane (polkovnik)
Reinhold Friedrich von Patkul
Gertrud Elisabeth von Patkul

Viited

Karl Friedrich
Rootsi sõjaväelased
Sündinud 1661
Surnud 1697
Artur Jędrzejczyk

Artur Marcin Jędrzejczyk (sündinud 4. novembril 1987 Dębicas) on Poola jalgpallur, kes mängib kaitsjana Poola kõrgliiga klubis Varssavi Legia.

Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Dębica Igloopol. Legiaga liitus ta esmakordselt juba 2006. aastal. Pärast kolme laenul oldud hooaega teistes Poola klubides, sh 2009–10 Kielce Koronas, mängis Jędrzejczyk aastatel 2010–2013 Legia põhikoosseisus. Hooajal 2012–13 tuli ta klubiga Poola meistriks.

2013. aasta mais liitus ta Venemaa kõrgliiga klubiga FK Krasnodar. Hooaja 2015–16 teises pooles naasis ta laenule Legiasse ning tuli samal hooajal klubiga teist korda Poola meistriks.

2016. aasta detsembris sõlmis Jędrzejczyk Legiga püsiva lepingu ning on tulnud pärast seda klubiga Poola meistriks veel neljal korral.

Poola jalgpallikoondises mängis Jędrzejczyk aastatel 2010–2019 kokku 40 korda ja lõi kolm väravat, millest kõik sõprusmängudes. Ta kuulus Poola koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.

Saavutused 
Varssavi Legia
Ekstraklasa (6): 2012–13, 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2019–20, 2020–21
Poola karikas (6): 2010–11, 2011–12, 2012–13, 2014–15, 2015–16, 2017–18

Poola jalgpallurid
Sündinud 1987
Merrick Garland

Merrick Garland (sündinud 13. novembril 1952) on Ameerika Ühendriikide jurist,  alates 11. märtsist 2021 Ameerika Ühendriikide justiitsminister. 1997–2021 töötas ta Columbia ringkonna apellatsioonikohtu kohtunikuna.

Märtsis 2016 soovis tollane president Barack Obama nimetada Garlandi ülemkohtu kohtunikuks, kuid Senati vabariiklik enamus keeldus tema kandidatuuri arutamisest. Antonin Scalia surma tõttu vabanenud ülemkohtu kohtuniku kohale nimetas järgmine president Donald Trump Neil Gorsuchi.

Viited 

Joe Bideni valitsuskabineti liikmed
Ameerika Ühendriikide justiitsministrid
Sündinud 1952
Lauri Mäesepp

Lauri Mäesepp (sündinud 29. mail 1992 Rakveres) on eesti näitleja.

Ta lõpetas 2011. aastal Rakvere Gümnaasiumi ja 2015. aastal Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia teatrikunsti X lennu näitleja erialal.

Ta asutas koos kursusekaaslastega 2014. aastal teatri Must Kast.

Ta töötas aastatel 2014–2019 Endla Teatris näitlejana. 2020. aasta sügisest töötab ta Meremäe Koolis kehalise kasvatuse ja muusikaõpetajana.

Rollid

Endla Teater 

 2014 – „Testosteroon“ (Pähklimees)
 2014 – „Kaunitar ja koletis“ (Koletis)
 2015 – „Wether“ (Johann)
 2015 – „Midagi tõelist“ (Brodie)
 2015 – „Siin elavad inimesed“ (Shorty)
 2015 – „Kangelapsed“ (Priit)
 2015 – „Peeter Paan ja valge lind Wendy“ (Cecco)
 2016 – „Pao-Pao. Kuldse Trio lood“ (Ingo, Mati ja Sepo)
 2016 – „Öös on asju“ (Tähtis mees ja Raadiohääl)
 2017 – „Säärane mulk ehk Sada vakka tangusoola“ (Männiku Märt)
 2017 – „Et sa kaotaksid kõik“ (Peeter, Paul Gegelein)
 2018 – „Doktor Dolittle“ (Hobune Brunhilde, Delfiin ja Alligaator Alli)
 2018 – „Märter“ (Georg Hansen)
 2018 – „Vedelvorst“ (Eedo, karjapoiss)
 2018 – „DreamWorks“ (Laama John)

Televisioon ja film 

 2010 – Klass: elu pärast (Paul)
 2014 – Nullpunkt (õpilane)
 2015 – Mustad lesed (meesametnik)
 2015 – Kättemaksukontor (Jüri Somna)
 2015, 2017 Vabad mehed (Kristo Kriis)
 2018 – Lõbus perekond (poiss-sõber)
2019 – Kättemaksukontor (Talis Vinkel)
 2021 – Kennedy intsident (Lauri von Willebrand)
 2021 – Naiste sõda (Laurenz von Willebrand)
 2021 – Tulilind (piloot)

Isiklikku 
2018. aasta septembris sai avalikuks suhe Lenna Kuurmaaga. 2018. aasta detsembris paar kihlus. 2020. aasta novembris sündis paaril poeg, kellele pandi nimeks Kusti. Juunis 2021 nad abiellusid.

Viited

Välislingid 

 Lauri Mäesepp Eesti Lavastuste Andmebaas
 Lauri Mäesepp andmebaasis IMDb (inglise keeles)

Eesti näitlejad
Eesti pedagoogid
Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia vilistlased
Sündinud 1992
Windows 11

Windows 11 on Microsofti operatsioonisüsteem, mille eelkäija Microsoft Windowsi reas on Windows 10. See on mõeldud kasutamiseks nii personaalarvutites kui ka tahvelarvutites. Ametlikult teatati Windows 11 väljatulekust juunis 2021, levitama hakati seda sama aasta 5. oktoobrist.

Windows 11 kasutamiseks peab arvuti vastama järgmistele põhinõuetele:
 operatsioonisüsteemi uuele versiooni üleminekul peab arvutis töötama Windows 10;
 protsessor või süsteemikiip peab olema taktsagedusega vähemalt 1 gigaherts (GHz), vähemalt kahetuumaline ja 64-bitine;
 töömälu (RAM) maht vähemalt 4 gigabaiti (GB); 
 salvestusmälus vähemalt 64 GB vaba ruumi;
 süsteemi püsivara liides (UEFI, Unified Extensible Firmware Interface) peab olema) turvalise käivituse toega;
 emaplaadil peab olema usaldusväärse platvormi moodul (TPM, Trusted Platform Module), versioon 2.0;
 graafikakaardi draiver (WDDM, Windows Display Driver Model) DirectX 12 või uuem;
 kuvari diagonaal vähemalt 9” ja eraldusvõime vähemalt 720p.

Viited

Windows
Vilniuse linna omavalitsus

Vilniuse linna omavalitsus (leedu keeles Vilniaus miesto savivaldybė) on 1. järgu haldusüksus Leedus endise Vilniuse maakonna aladel. 

Omavalitsuses on kakskümmend üks haldusüksust, selle pindala on 401 km2 ja elanike arv oli 2020. aastal 562 030 inimest.

Omavalitsus moodustati 1995. aastal Vilniuse linna kuulunud aladest. Aastal 1999 liideti sellega seni Trakai rajooni kuulunud Grigiškėse linn ja selle ümbruskond. Omavalitsus koosneb järgmistest valdadest: Antakalnise, Fabijoniškėse, Grigiškėse, Justiniškėse, Karoliniškėse, Lazdynai, Naujamiestise, Naujininkai, Naujoji Vilnia, Paneriai, Pašilaičiai, Pilaitė, Rasose, Senamiestise, Šeškinė, Šnipiškėse, Žirmūnai, Žvėrynase, Verkiai, Vilkpėdė ja Viršuliškėse vald.

Suurim asula on halduskeskus Vilnius, mille koosseisus on kakskümmend valda omavalitsuse kahekümne ühest vallast. Teine tähtsam asula omavalitsuse territooriumil on veel Grigiškėse linn. 

Omavalitsuse territooriumile jäävad Pavilniai regionaalpark ja Verkiai regionaalpark,  lisaks veel Vilniuse linnuse kaitseala.

Välislingid
 Vilniuse linna omavalitsuse koduleht

Vilniuse maakond
Leedu omavalitsused
Pilaitė vald

Pilaitė vald (leedu keeles Pilaitės seniūnija) on vald Vilniuse linna omavalitsuse koosseisus, Vilniuse loodepoolses osas, kuhu kuuluvad Naujoji, Dvarykščiai, Kriaučiūnai, Padekaniškėse, Pilaitė, Platiniškėse, Salotė, Smalinė, Upytė, Gudeliai, Varnė, Plytinė ja Vilkeliškėse linnaosad. Valla pindala on 14 km². Aastal 2011 oli seal 21 178 elanikku.  

Vallamaja asub aadressil Vydūno g. 20, vallavanemaks on Albinas Šniras.

Viited 

Vilnius
Leedu vallad