joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kartena

Kartena (vene keeles vanasti Корцяны) on alev (endine linn) Leedus Kretinga rajoonis, Kartena valla halduskeskus. Kartena asub Minija jõe ääres, jäädes Salantai regionaalpargi territooriumile.

Alevist 6 kilomeetrit ida pool asub Kartena tsiviillennuväli. Alevi lähemas ümbruses asub kuus linnamäge. Kartenas asuvad gümnaasium, kultuurimaja ja raamatukogu.

Vaatamisväärsusteks on 1873. aastal ehitatud katoliku kirik ja selle kellatorn, kaks kalmistul asuvat kabelit, XVIII sajandi lõpus ehitatud puidust võõrastemaja aastast 1845, aastal 1792 ehitatud vesiveski, samuti vana kirikla ja kalmistu. Alevi lõunaservas asub linnamägi, selle juures aga kääbaskalmistu.

Ajalugu

Kartenat on esmakordselt mainitud aastal 1253. Toona kuulus asula kuralaste Ceklise muinasmaakonda. Hiljem jäi Kartena Leedu võimu alla ja sealsed kuralased sulandusid žemaitide hulka. Kartena ümbrus mängis Žemaitija kaitsmisel tähtsat osa.

Aleviks sai asula aastal 1599, aga aastal 1611 ehitati sinna esimene kirik. Esimene katoliku kirik ehitati Kartenasse aastal 1634, aga aastal 1723 sai Kartenast linn. Aastal 1777 sai linn turuprivileegid, aga linna kasvu see kaasa ei toonud. Pärast seda, kui linn aastal 1806 maha põles, muudeti see taas aleviks.

XIX sajandil kuulus Kartena Plateritele. Ajal, mil leedukeelne kirjandus keelustati, oli piirkonna juhtivaks raamatute salakaubaveoga tegelev isik Jurgis Gudas. Aastal 1907 asutati Kartenasse teater.

Nõukogude võim küüditas 45 Kartena elanikku. Pärast Teist maailmasõda tegutsesid alevi ümbruses Leedu metsavennad. Nõukogude ajal sai alevist kolhoosikeskus.

Pilte

Viited

Välislingid 

Alev portaalis vietoves.Lt

Leedu alevid
Kretinga rajoon
Darbėnai

Darbėnai (saksa keeles Dorben, vene keeles Дорбяны) on alev Leedus Kretinga rajoonis, Darbėnai valla halduskeskus. Alevit läbivad Tenžė ja Darba jõed. Darbėnaid läbib Kretinga ja Skuodase vaheline raudtee.

Darbėnais asuvad gümnaasium ja raamatukogu. Alevi keskus on muinsusmälestisena kaitse all. Alevis kaevandatakse kruusa, selle lähistel asub tuulepark.

Vaatamisväärsusteks on osaliselt säilinud mõisakompleks, aastail 1838–1842 ehitatud katoliku kirik ja selle kellatorn, aastal 1820 ehitatud vesiveski ning kabel aastast 1910.

Ajalugu

Darbėnaid on esmakordselt mainitud aastal 1591; toona asus seal küla ja Darbėnai mõis. Arvatakse, et asula tekkis aastal 1566 läbi viidud maareformi tagajärjel. Aastal 1621 ehitati sinna esimene kirik. Esimene katoliku kirik ehitati Kartenasse aastal 1634.

Aleviks sai Darbėnai aastal 1730. Alev tekkis juudi kogukonna ja sealse turuplatsi ümber. Aastast 1782 kuulus mõis Ignacy Jakub Massalskile. Aastast 1795 sai mõisa omanikuks kindral Niesiolovskis.

Aastast 1824 kuulus Darbėnai Tyszkiewiczitele. Aastal 1831 kogunes alevisse umbes 3000 ülestõusus osalejat, kes pidasid seal Vene vägedega maha kaks lahingut. Lahingute tagajärjel põles maha kirik, kohalik pastor vangistati aga kolmeks aastaks. Tulekahjud laastasid alevit aastail 1882, 1908, 1913 ja 1923. 

Nõukogude võim küüditas 19 Darbėnai peret, saksa okupatsiooniväed likvideerisid aastal 1941 aga sealse juudi kogukonna (540 elanikku). Pärast Teist maailmasõda tegutsesid alevi ümbruses Leedu metsavennad. Nõukogude ajal sai alevist kolhoosikeskus.

Tuntud elanikke
 Mindaugas Rojus – Leedu ooperilaulja
 David Wolffsohn – ärimees ja sionist

Viited

Välislingid 

Alev portaalis vietoves.Lt
Darbėnai (leedu keeles)

Leedu alevid
Kretinga rajoon
Vanaajamaja

Vanaajamaja on Põlvamaal, Moostes tegutsev mittetulundusühing, mis tegeleb traditsiooniliste ehitusviiside 
õpetamise ja populariseerimisega. MTÜ Vanaajamaja lõid 1998. aastal Eesti palkehitajad Ragner Lõbu ja Andres Uus. Alates 2009. aastast toimuvad Vanaajamaja koolituskeskuses Moostes Eesti palkehitust tutvustavad praktilised koolitused ning õppepäevad. Alates 2012. aastast korraldab Vanaajamaja rahvusvahelisi koolitusi, kuhu tulevad puusepad üle kogu maailma õppima ja õpetama traditsioonilist puitehitust.

Välislingid
www.vanaajamaja.ee

Eesti mittetulundusühingud
Kurenurme Algkool

Kurenurme 4-kl Algkool oli kool Võru maakonnas Sõmerpalu vallas Kurenurme külas. Kool tegutses aastatel 1931–2001. 

Õppetöö algaastal oli õpilasi 110 ning arvukus pidevalt kasvas, nii et aastal 1947 oli koolis juba 133 õpilast. Edaspidi hakkas õpilaste arv pidevalt vähenema ja kool suleti 2001. aastal õpilaste puudumise tõttu. Kool on tegutsenud algkooli (1931–1944), mittetäieliku keskkooli (1944–1946), 7-klassilise kooli (1946–1960), 8-klassilise kooli (1960–1991), põhikooli (1991–2000) ja algkoolina (2000–2001).

Koolil oli 4 ha maad, rajati 1,61 ha suurune õuna- ja marjaaed. Oma kasvatatud kartul, köögivili, valmistatud mahlad ja moosid võimaldasid õpilasi toitlustada väga odavalt.

Õpetajad
Koolis on töötanud 151 õpetajat. Pikima staažiga Asta Veri (54 aastat). Koolijuhtidena on töötanud seitse pedagoogi (Bernhard Ploomipuu, Voldemar Feldmann, Eduard Aarna, Arkadi Reigo, Vaike Kähr, Nordon Antons ja Anti Ossis).

Vilistlasi
Kurenurme kooli vilistlaste hulgas on näiteks Tallinna Ülikooli professor Taimi Tulva, Tartu Ülikooli professor Vambola Raudsepp, ooperilaulja Väino Puura ning motosportlane Avo Leok.

Viited

Eesti endised koolid
Sõmerpalu vald
Võru maakonna koolid
HVNS

HVNS on Eesti räppar.

2013. aastal internetis avaldatud albumit "Terve linn magab" laaditi kolme kuuga alla 15 000 korda. "Inglid hoiavad silma peal" video oli 2014. aasta augustis Eesti kõige vaadatum muusikavideo.

2015. aasta kevadel andis HVNS välja muusikavideo "Teemandid taeva". Sügisel järgnesid "See on armastus" ja "Tükid mu hingest".

Pärast pikemat muusikalist pausi ilmus 2020. aastal HVNSi videosingel "Maailm kuulub sulle". 2020. aasta septembri seisuga oli tema YouTube'i kanalil kokku ligi 2 miljonit vaatamist.

2021. aastat alustas HVNS 15. jaanuaril ilmunud videosingliga "Põleda", mis kogus esimese 48 tunniga üle 10 000 kuulamise.

Diskograafia 
 "Maolenhvns" 2012
 "Terve linn magab" 2013

Singlid 
 "Tere hommikust" 2013
 "Inglid hoiavad silma peal" 2014
 "Teemandid taeva" 2015
 "See on armastus" 2015
"Tükid mu hingest" 2015
"Maailm kuulub sulle" 2020
"Põleda" 2021

Auhinnad 
2013. aastal võitis HVNS hiphop.ee aastaküsitluse "Eesti loo" kategoorias kolmanda koha looga "Tere hommikust".

Välislingid 
Youtube
Instagram
Facebook
Soundcloud
HVNS - "Maailm kuulub sulle" video Youtube'is
HVNS - "See on armastus" video Youtube'is
HVNS - "Teemandid taeva" video Youtube'is
HVNS - "Inglid hoiavad silma peal" video Youtube'is
HVNS - "Tere hommikust" video Youtube'is
 Sky.ee: Video | Noored räpparid HVNS x APOLLO andsid välja maheda loo "põleda"
ERR: HVNS ja Apollo avaldasid uue videosingli "Põleda"
Muusikaplaneet: HVNS ja Apollo andsid välja uue videosingli “Põleda”
Muusikaplaneet: HVNS ja Apollo andsid välja uue loo “Maailma kuulub sulle”
 ERR: Räppar HVNS oma uuest loost: inimesed on küsinud, et kuidas saab midagi sellist vihata
 Elu24: Vaata ja kuula! Noore Eesti räppari HVNSi liigutav musavideo
 Elu24: Uus tulija Eesti muusikas! Kuula ja vaata! HVNS "Terve linn magab"
 Räppar HVNS sai valmis laulu "Valged Kristallid"
 Elu24: KUULA! HVNS x GERTTU "Teemandid Taeva"
 ERR: Räppar HVNS avaldas uue muusikavideo

Eesti räpparid
Sündinud 1993
Võuküla linnus

Võuküla linnamägi ehk Kindralihaud on muinaslinnus Põlva maakonnas, Räpina vallas, Võuküla külas.

Mälestise kirjeldus

Linnamägi asetseb Võhandu jõe kõrgel jõe läänekaldal neemikul. Lõuna pool liitub linnuseala muu kaldapealsega ja siit on tulnud seda valliga tugevamini kindlustada. Kolmnurkse põhiplaaniga linnusekoha 45 m pikkuse idakülje moodustab Ahja jõe enam kui 10 m kõrgune kaldajärsak, aga osa platoo idaservast näib olevat jõkke varisenud. Lõunapoolses osas on 2,5 m kõrgune vall. Poolkaarena ümber linnuseõue lõuna- lääne ja põhjsküljel kulgeva liivavalli kõrgus on 1 m.
Linnust piirab kagu-, lõuna- ja lääneosas madal kraav.
Linnuseõue pikkus on 30 m, 17 m laiune, pindala on 650-700 ruutmeetrit. Kultuurikiht näib puuduvat.
Kaitseehituse iseloomu järgi otsustades kuulub linnamägi II aastatuhande algusesse.

Viited

Välislingid
 

Räpina vald
Eesti muinaslinnused
Haapsalu-Noarootsi märgala

Haapsalu-Noarootsi märgala on Ramsari märgalade nimekirja kuuluv rahvusvahelise tähtsusega märgala Loode-Eestis Lääne maakonnas. 

Haapsalu-Noarootsi märgala hõlmab Silma looduskaitseala koosseisu kuuluva Haapsalu Tagalahe ning Noarootsi poolsaare jäänukjärvede piirkonna, samuti Osmussaare maastikukaitseala ja Nõva-Osmussaare hoiuala. Haapsalu-Noarootsi märgala kanti Ramsari nimekirja 8. veebruaril 2011. Märgala kogupindala on 274,5 km², sh 42,8 km² maismaad ja 231,7 km² merd.

Haapsalu-Noarootsi märgala hõlmab haruldasi ja ainulaadseid märgalatüüpe. Seal esineb rannikulõukaid, rannaniitusid ja veealuseid karisid.
 
Haapsalu Tagalahe aladel pesitseb 225 linnuliiki. Laht on tähtis kevadrände vahemaandumispaik valgepõsk-laglele ja väike-laukhanele. Ala on üks Läänemere põhjaosa tähtsamaid aulide talvitumispiirkondi, hinnanguliselt talvitub Osmussaare ümbruses kuni 50 tuhat auli. Märgalal pesitseb ka Läänemere piirkonnas kahaneva arvukusega niidurüdi.

Vaata ka
 Ramsari konventsioon

Viited

Eesti kaitsealad
Eesti veekogud
Lääne maakond
Asta Veski

Asta Vilma Veski (30. mai 1911 – 11. veebruar 1999) oli eesti keeleteadlane.

1966. aastast toimetas ta Tartu Riiklikus Ülikoolis välja antud sarja "Keele modelleerimise probleeme", olles sarja esimene toimetaja.

Isiklikku
Tema isa oli Johannes Voldemar Veski ja ema Lukreetsia (Lukrecia) Wilhelmine Veski.

Välislingid
 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944

Eesti keeleteadlased
Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna õppejõud
Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna õppejõud
Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna vilistlased
Korporatsioon Filiae Patriae liikmed
Ülikooli kalmistule maetud
Sündinud 1911
Surnud 1999
Regensteini krahvkond

Regensteini krahvkond oli keskaegne riigike Saksa-Rooma riigis.

Ajalugu 

Regensteini lossikrahve Heimburgi lähistel on esmakordselt mainitud aastal 1169 seoses krahv Konrad von Regensteiniga, kes oli Blankenburgi krahvi Poppo I (1095–1164) poeg, kes ise oli Halberstadti piiskopi, krahv Reinhardi vennapoeg Ripuari Reginbodo suguvõsast.

Kuulsaim Regensteini krahv oli Albert II (1310–49), kes 1330. aastatel oli sageli tülis ümbritsevate valduste juhtidega, nagu Halberstadti piiskopid ja Quedlinburgi abtiss. Need lood romantiseeriti Gottfried August Bürgeri ballaadis Röövelkrahv (saksa Der Raubgraf), pandi muusikasse Johann Philipp Kirnbergeri poolt ja samanimelise romaani kirjutas Julius Wolff.

15. sajandil viis krahviperekond oma residentsi Blankenburgi; Regensteini loss oli aegunud ja jäi varemetesse. Viimane krahviperekonna võsu, krahv Johann Ernst, suri aastal 1599. Koos Blankenburgiga langes see tagasi Halberstadti  piiskopkonnale. Varsti pärast seda Blankenburg ja Regenstein eraldati. Regenstein jäi Halberstadtile, samas Blankenburg annekteeriti Braunschweig-Wolfenbütteli hertsogite poolt.

Regensteini krahvid 

 Siegfried (−1073), Blankenburg-Regensteini krahvi Konradi vend
 Heinrich (−1235), poeg
 Siegfried II (−1251), poeg
 Ulric, Regenstein-Heimburgi krahv (−1267), vend

 Ulric III (1287–1322)
 Albert II (1310–1349), poeg
 Albert III (1341–1365), poeg

 Johann Ernst, Blankenburgi ja Regensteini krahv (−1599)

Saksamaa ajaloolised riigid
Saksa-Rooma riigi valdused
Kretinga mõis

Kretinga mõis (Kretingos dvaras) on endine mõis Leedus Kretinga rajoonis Kretingas.

Kretinga mõisat on esimest korda mainitud XV sajandil. Toona kuulus see Žemaitija valitsejatele Kęsgailadele. Aastast 1532 oli tegemist riigimõisaga. Eravaldusse läks see taas aastal 1572, mil mõisa omanikuks sai Jan Hieronimowicz Chodkiewicz. Aastal 1621 läks mõis abielu kaudu Sapiehade suguvõsa kätte. Aastast 1745 kuulus Kretinga Massalskitele. Aastal 1795 läks mõis krahv Potocki valdusse, aga aastal 1806 sai mõisa omanikuks Platon Zubov. Zubovitelt läks mõis aastal 1874 Tyszkiewiczite valdusse.

Mõisakompleksi vanimaks osaks on XVIII sajandi alguses rajatud park. Toona rajati viljapuuaed, pärnaallee ja kastaniallee. XIX sajandi alguses kujundas Platon Zubov pargi inglise pargiks.

Kui mõisa omanikeks said Tyszkiewiczid, siis rajasid nad sinna oma residentsi. Viljapuuaed kujundati ümber, parki lisati palju uusi liike, pärnaallee kujundati tunnelilaadselt ümber. Alleede ristumispaikadesse paigaldati skulptuurid, lisandusid lillepeenrad ja rosaariumid. Peahoone ette püstitati skulptuuriga purskkaev. Pargis kasvatati nii faasaneid kui ka viinamäetigusid. Parki ehtis kolmest tiigist kaskaad. Idast piiras parki kastaniallee, linnatänavatest eraldas parki maakividest ja tellistest müür. Müürile vaatamata oli park avatud nii Kretinga linna rahvale kui ka talumeestele.

Mõisakompleksi kuulus 29 hoonet, tänapäeval on neist säilinud 23, sealhulgas vesiveski, sepikoda, aedniku maja.

Peahoone on uusklassitsistlikus stiilis. Seal asusid valge peosaal, roheline saal ja punane muusikasaal, kabinetid, söögisalongid, perekonnaportreedega galerii, kabel maaliga "Neli evangelisti" ja muidki kunstiväärtusi. Paleega oli ühendatud talveaed, kus kasvasid eksootilised taimed. Seal asus tehislik juga, samuti voolas seal oja, kus ujusid kuldkalad.

Esimese maailmasõja ajal laastas mõisa seal peatunud Saksa sõjavägi. Tulekahjus sai kannatada häärber ja hävis talveaed. Pärast sõda asusid Tyszkiewiczid mõisa taastama, ent tööd edenesid aeglaselt, kuna maareform oli mõisa tulubaasi tublisti kärpinud. Töödele aitas kaasa see, et Kazimieras Justinas Tiškevičius avas mõisas vabriku, kus valmistati komme ja siirupit. Lisaks rentis ta mõisakompleksi kuulunud arvukatest hoonetest osa välja teistele ettevõtjatele. Peahoone varemetes läänetiib tuli siiski lammutada, samuti idatiiva lagunenud veranda ja rõdu.

Uuesti laastati mõis aastal 1940, mil sinna asus pärast Leedu annekteerimist Punaarmee väeosa. Hävis talveaed, mille asemele ehitati sõdurite söökla. Samuti rikuti mitmed kunstimälestised. Pärast seda, kui Saksamaa väed olid Kretinga hõivanud, taastas mõisa viimane omanik Aleksander Tyszkiewicz siiski talveaia ja restaureeris mõisa peahoone.

Pärast sõda jäi mõisakompleks kauaks tähelepanuta. Seda asuti taastama aastal 1992, mil peahoonesse kolis Kretinga muuseum. Praegu on pargis umbes 900 m² lillealasid, seal kasvab 23 kohalikku ja 64 võõrliiki.

Välislingid

Sissekanne Leedu mõisate saidil; fotod (leedu keeles)
Sissekanne Leedu mõisate saidil; asendiplaan (leedu keeles)

Kretinga
Leedu mõisad
Tõlgend

Tõlgend ehk interpretant on üks mõistetest Charles Peirce'i semiootikas.

Tõlgend on üks kolmest märgiprotsessi liikmest (teised on esitis ja objekt).

Vaata ka
märk

Semiootika
Mardustõlvik

Mardustõlvik (Ophiocordyceps) on perekond kottseeni seltsist helekottseenelaadsed (Hypocreales) sugukonnast Ophiocordycipitaceae.

Sellesse perekonda kuulub umbes 140 liiki. 

Mardustõlvikud elavad putukatel, näiteks sipelgatel. Kasvatades oma viljakeha elusa putuka kehast, võivad nad ka mõjutada putuka närvisüsteemi nii, et putuka käitumine muutub.

Eesti liigid
Ophiocordyceps forquignonii 
Ophiocordyceps gracilis 
Ophiocordyceps sphecocephala

Muid liike
Ophiocordyceps sinensis – hiina mardustõlvik

Helekottseenelaadsed
Žodzina

Žodzina (poola keeles Żodzino) on linn Valgevenes Minski oblastis Smalavičy rajooni territooriumil. Linn asub Plisa jõe ääres, 42 kilomeetri kaugusel riigi pealinnast Minskist. Linna läbib Orša ja Minski vaheline raudtee.

Ajalugu

Asula asutas aastal 1643 Bogusław Radziwiłł, selle esimene nimi oli Багуслаў Поле. Minski vojevoodkonda ja Minski maakonda kuuluv asula kandis aastaks 1688 nime Жодзіна Слабада. Poola teisel jagamisel 1793. aastal liideti Venemaaga. Aastal 1871 ehitati läbi Žodzina raudtee.

1919. aastal hakkas Žodzina kuuluma Valgevene NSV koosseisu. Aastal 1958 ühendati Žodzina asula, lähedalasuvad Zarečča ja Krušynki külad ning soojuselektrijaama ja teehooldusmasinate tehase töölisasulad Žodzina aleviks. Samal ajal asutati sinna autotehas. Aastal 1963 sai Žodzinast linn.

Haridus

Žodzino linnas on 8 keskkooli ja 2 gümnaasiumit, muusikakool ja kunstikool. Lisaks on seal polütehnikum ja kutseharidust pakkuv lütseum. Linnas on kaks Valgevene Teaduste Akadeemia õppekeskust, ühes tegeldakse loomakasvatuse, teises maaharimise ja selektsiooniga.

Majandus

Žodzina linnas on elektroenergeetika, metallitöötlemise, puidutöötlemise, ehitusmaterjalide valmistamisega tegelevad ettevõtted, lisaks veel kergetööstus ja toiduainete tööstus. Žodzinas on soojuselektrijaam. Antakse välja ajalehte Жодзінскія навіны. Suurimaks ettevõtteks on Valgevene autotehas BelAZ, kus valmistatakse veoautosid.

Tuntud elanikke
 Aleś Arkuš – Valgevene luuletaja
 Ihar Laščenia – Valgevene diplomaat

Välislingid

Žodzina Valgevene fotoentsüklopeedias 
Fotod linnast 
Linnavalitsuse koduleht (vene keeles)
Žodina YouTube'is

Valgevene linnad
Harjashännalised

Harjashännalised (Thysanura ehk Zygentoma) on selts putukaid.

Sellesse seltsi kuulub umbes 400 liiki, neist Eestis elab 5.

Kaks Eestis elavat harjashännaliste liiki on sünantroopsed – majades elab sageli majasoomukas (Lepisma saccharina) ja harvem kodusoomukas (Thermobia domestica).

Harjashännaliste sugukonnad ja perekonnad
Lepismatidae – soomuklased
perek. Allacrotelsa
perek. Ctenolepisma
perek. Lepisma
perek. Neoasterolepisma
perek. Thermobia
perek. Tricholepisma
Nicoletiidae
perek. Atelura
perek. Coletinia
perek. Lepidospora
perek. Proatelurina
perek. Protrinemura
Majasoomukas

Majasoomukas ehk harilik soomuklane (Lepisma saccharina) on tihti majades elav tiibadeta putukas seltsist harjashännalised. Kasvavad tavaliselt umbes 30 millimeetri pikkuseks. Nende keha katvate soomuste värv on hõbedasinine, millest tuleneb tema ingliskeelne üldnimi: "silverfish". Lisaks eristatavale värvile saab majasoomukat tuvastada ka nende pikkade kõverate tundlate ja tagumise otsa kolme harjase järgi.

Vaata ka
 kodusoomukas
 paberisoomukas

Välislingid 
 
Majasoomukad ja kuidas nendest vabanedaInsecto.ee

Eesti harjashännalised
Kõrista linnamägi

Kõrista linnamägi on linnamägi Põlva maakonnas, Kanepi vallas Karilatsi külas.

Mälestise kirjeldus

Ovaalse kujuga 5-6 m kõrguse künka mõõtmed jalamist jalamini on põhja-lõuna suunas u 120 m ja ida-lääne suunas 60-70 m. Mäe keskosa on kunstlikult kõrgendatud. Selge kultuurikihi puudumise tõttu oli muistis esialgu kaitse all pelgupaigana. 2005. a tehtud šurfist ilmnes, et mäelae keskosas oli liivapinnas 80 cm paksuselt segatud ja sisaldas veidi söetükke, millest võetud 14c poov on dateeritud 11.-12 sajandisse või ka 13. sajandi algusesse.
14C proovid: 967+- 55 bp; kal 983-1189, 1201-1209 (95,4%) prk (tln-3008)

Viited

Välislingid

Kanepi vald
Eesti muinaslinnused
Mustla ringvall

Mustla ringvall on ringvall-linnuse tüüpi linnamägi Saare maakonnas Saaremaa vallas Pahavalla külas Kolga-Jakobi talu maadel.

Kirjeldus

Kuke oja järsul lõunakaldal asuva ringvall-linnuse läbimõõt koos valliga on 45 m. Vall ümbritseb siseõue ning on kohati vaevumärgatav, selle kõrgus ei ületa 50 sentimeetrit. Sealt on leitud kuni 40 cm läbimõõduga kive. Kultuurikiht näib seal puuduvat. Sarnaselt teiste varaste ringvall-linnustega võib Mustla oma kuuluda eelrooma rauaaja lõppu või rooma rauaaja algusse.

Viited

Välislingid

Saare maakonna linnused
Eesti muinaslinnused
Palanga mõis

Palanga mõis (Palangos dvaras) on endine mõis Leedus Palangas.

Palanga mõis tekkis aastal 1824, mil Palanga ja selle ümbruse maad ostis Michal Tyszkiewicz. Mõisakompleksi hakkas rajama tema poeg Józef Tyszkiewicz. Palanga mõis kuulus üksnes Tyszkiewiczite suguvõsale, jäädes nende valdusse võõrandamiseni 1941. aastal.

Mõisakompleksi kuuluvad lisaks peahoonele suur park, kabel Birutė mäel (künkal, kus olevat elanud suurvürst Kęstutise abikaasa Birutė), valvurimaja ja Lourdes' groti koopia. 

Peahoone ehitati aastail 1897–1902. Hoone arhitekt on Franz Heinrich Schwechten. Aastast 1963 asub hoones Palanga Merevaigumuuseum. Peahoone ees seisab Vilkėnase mõisast pärinev skulptuur "Rebekka".

Pargi kujundas prantsuse maastikuarhitekt Édouard André koos poeg Rene Eduard Andre ja belglase Buyssen de Couloniga. Seda hakati kujundama aastal 1897. Sinna istutati Leedu ajaloolaste hinnangul 500 liiki eri botaanikaaedadest toodud puid ja põõsaid, park nimetati Birutė pargiks. Park on vabakujundusega, seda ehivad purskkaev, lillepeenrad ja rosaariumid. Pargi pindala on ligikaudu 100 hektarit, seal paikneb 7 skulptuuri. Tänapäeval asub pargis Palanga botaanikaaed.

Mõisakompleksi vanim hoone on kabel Birutė mäel. Kabel püstitati aastal 1869, see on pühendatud pühale Jürile.

Välislingid

Sissekanne Leedu mõisate saidil; fotod (leedu keeles)
Sissekanne Leedu mõisate saidil; asendiplaan (leedu keeles)

Palanga
Leedu mõisad
Palanga botaanikaaed

Palanga botaanikaaed (Palangos botanikos parkas) on botaanikaaed Leedus Palanga linnas. Botaanikaaed on kujundatud endise Palanga mõisa pargist. Selle territooriumil, endises Tyszkiewiczitele kuulunud lossis asub Palanga Merevaigumuuseum. Botaanikaaed loodi 14. mail 1960.

Botaanikaaia pindala on 101,3 hektarit. Sellest 60 hektarit katab mets, 0,5 hektarit lillepeenrad, 1,16 hektarit veekogud.

Pargi kujundas Prantsuse maastikuarhitekt ja botaanik Édouard André koos poeg Rene Eduard Andre ja Belgia aedniku Buyssen de Couloniga. Kohalike ajaloolaste arvates oli aias algselt 500 liiki puud ja põõsast, millest osad olid toodud Berliini aedadest. Praegu leidub pargis umbes 250 sissetoodud ja 370 kohalikku liiki. Neist 24 kuulub 1992. aastal koostatud Leedu ohustatud liikide nimekirja. Puude seas domineerivad liivase pinnasega hästi kohanenud männid ja nulud. Kirdepoolne osa pargist uuendati aastal 1935, mil see veel Tyszkiewiczitele kuulus.

Pargis on veel roosiaed, kasvuhoone, ussikuninganna Eglė kuju, holokausti mälestusmärk, tiigid ja lehtla. Botaanikaaia territooriumil on ka 7 skulptuuri. Suvel toimuvad muuseumi alal kontserdid ja festivalid. Pargis asub üks iidne liivadüün, mida tuntakse Birutė mäena (leedu keeles Birutės kalnas). Legendi kohaselt elas seal suurvürsti Kęstutise abikaasa Birutė. Sellel luitel asub 1869. aastal ehitatud ja pühale Jürile pühendatud kabel. Mäe jalamil asub koopia Lourdes grotist.

Viited 

Palanga
Botaanikaaiad
Surnud 22. mail

Siin loetletakse 22. mail surnud tuntud isikuid.

337 – Constantinus Suur, Rooma keiser
1667 – Aleksander VII, paavst aastatel 1655–1667
1873 – Alessandro Manzoni, itaalia kirjanik
1885 – Victor Hugo, Prantsuse kirjanik
1888 – Gustav Teichmüller, Saksa filosoof
1910 – Jules Renard, prantsuse kirjanik
1925 – John French, inglise sõjaväelane ja väejuht
1934 – Pekka Ervast, soome okultist ja teosoof
1935 – Heinrich Dietzel, Saksa majandusteadlane
1939 – Ernst Toller, saksa proosakirjanik ja luuletaja
1946 – Karl Robert Ruus, Eesti poliitik
1949 – Klaus Mann, Saksa kirjanik
1972 – Margaret Rutherford, inglise näitleja
1982 – Nora Kaplinski, eesti tõlkija
1984 – Karl-August Fagerholm, Soome poliitik
1987 – Wilhelm Petersen, saksa kunstnik
1989 – Heigo Miidla, eesti taimefüsioloog
1990 – Aleksander Tulk, eesti allveeujuja
1992 – Zellig Harris, USA keeleteadlane
1992 – Karl Ollino, eesti metsateadlane
1996 – Veikko Lavi, soome laulja ja laulukirjutaja
1997 – Renzo Montagnani, itaalia näitleja
2001 – Jenő Fock, Ungari kommunistlik riigitegelane
2001 – Aaro Honka, soome kirjanik ja haridustegelane
2004 – Richard Biggs, USA näitleja
2006 – Lilia Prado, mehhiko näitlejanna
2006 – Lee Jong-wook, Maailma Tervishoiuorganisatsiooni peadirektor 2003–2006
2007 – Boriss Bunkin, NSV Liidu relvakonstruktor
2007 – Jef Planckaert, flaami päritolu Belgia jalgrattur 
2007 – Pemba Doma Sherpa, Nepali mägironija
2008 – Robert Asprin, USA ulmekirjanik
2008 – Helen Kauksi, eesti tekstiilikunstnik
2008 – Osmo Sipari, soome arhitekt
2009 – Aleksandr Mežirov, vene luuletaja
2009 – Alexander Grill, Austria näitleja
2009 – Yeo Woon Kye, Lõuna-Korea näitlejatar
2009 – Zé Rodrix, Brasiilia muusik
2010 – Martin Gardner, USA teaduskirjanik
2011 – Jan Derksen, Hollandi jalgrattur
2011 – Ralph Hunt, Austraalia poliitik
2011 – Joseph Brooks, USA helilooja, produtsent, stsenarist ja lavastaja
2012 – Aleksei Vanin, vene näitleja 
2013 – Henri Dutilleux, prantsuse helilooja
2014 – Imre Gedővári, ungari vehkleja
2016 – Bata Živojinović, Serbia näitleja ja poliitik
2017 – Tiit Sepa, eesti harrastuskunstnik ja kirjanik
2018 – Philip Roth, USA kirjanik 
2019 – Rik Kuypers, Belgia filmilavastaja 
2019 – Eero Talvistu, eesti filmiprodutsent 
2020 – Ashley Cooper, austraalia tennisist 
2020 – Luigi Simoni, itaalia jalgpallur, jalgpallitreener ja sporditegelane 
2020 – Jerry Sloan, Ameerika Ühendriikide korvpallur ja treener 
2020 – Mory Kanté, guinea muusik 
2020 – Miljan Mrdaković, serbia jalgpallur 

Mai, 22.
Katariina Krjutškova

Katariina Krjutškova (sündinud 21. mail 1987) on eesti ajakirjanik.

Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli 2009. aastal ajakirjanduse ja suhtekorralduse erialal.

Katariina Krjutškova töötab Äripäeva toimetuses. Lühemat aega on ta töötanud ka Postimehe toimetuses.

Tunnustus
2013. aastal valiti ta aasta ajakirjanikuks.

Viited

Eesti ajakirjanikud
Tartu Ülikooli sotsiaal- ja haridusteaduskonna vilistlased
Sündinud 1987
Červień

Červień (transkribeerituna Tšerven; leedu keeles Červenė, varasemal ajal Igumenas; poola keeles Czerwień, varemalt aga Ihumeń; vana nimi Ihumen (Ігумен) või Igumen) on linn Valgevenes Minski oblastis, Červieńi rajooni halduskeskus. Červień asub Minskist 64 kilomeetri kaugusel.

Haridust annavad neli keskkooli ja muusikakool. Linnas on ka kultuurimaja ja raamatukogu. Červieńis on toiduainetetööstus ja kergetööstus, seal töödeldakse puitu.

Linnas on koduloomuuseum. Vaatamisväärsusteks on veel ajalooline keskus ja bolševismiohvrite matmispaik.

Ajalugu

Ihumenit on esimest korda mainitud aastal 1387. Toona kuulus paik Kęsgailadele, jäädes nende valdusse XVI sajandi esimese pooleni. Aastal 1447 läks asula Vilniuse piiskoppide valdusse. Seoses territoriaal-administratiivse reformiga hakkas Ihumen kuuluma Minski vojevoodkonda ja Minski maakonda. Aastal 1669 on esmakordselt mainitud sealset katoliku kirikut. Põhjasõja ajal ööbis seal kuningas Karl XII.

Poola jagamisel läks Ihumen aastal 1793 Venemaa koosseisu. Uued võimud konfiskeerisid piiskoppidelt seni neile kuulunud alevi. Aastal 1795 sai Ihumenist linn. Aastal 1899 põles linn maha.

Aastal 1919 võttis Valgevene NSV juhtkond vastu otsuse, et linn kuulub Valgevene koosseisu. Aastal 1923 nimetati Ihumen ümber Červieńiks (valgevene keeles juuni) 1924. aastast oli Červień rajoonikeskus. 26. juunil 1941 tapsid linnast taganevad NKVD väed linnas ligi kolm tuhat (teistel andmetel viis tuhat) poliitvangi. See fakt tuli ilmsiks aastal 1989. Sakslased tapsid Teise maailmasõja ajal 4265 linna elanikku, juutide geto likvideeriti koos sealsete asukatega 1. veebruaril 1942.

Pilte

Tuntud elanikke 

Stanisław Moniuszko – Poola helilooja
Valeryj Šaryj – Valgevene raskejõustiklane
Lev Štšerba – Vene keeleteadlane
Hanna Barysievič – väidetavalt 118 aastat vanaks elanud naine
Iłona Usovič – Valgevene jooksja
Oleg Novitski – Vene kosmonaut
Michaś Staniuta – Valgevene kunstnik
Mikałaj Viaršynin – Valgevene poeet
Halina Marcinkievič – Valgevene geograaf
Hienadź Aŭłasienka – Valgevene kirjanik
Vladimir Fundator – Vene metallurg
Faibõš Golub – Usbeki kirurg
Samuil Gorlin – Vene mehaanik
Semjon Gurevitš – Vene sõjaväelane
Uładzimir Karol – Valgevene arhitekt

Viited

Välislingid 

 Červień
 Červień Valgevene fotoentsüklopeedias
 Linn YouTube'is

Červień
Červieńi rajoon
Surnud 24. mail

Siin loetletakse 24. mail surnud tuntud isikuid.

 1543 – Mikołaj Kopernik, poola astronoom
 1892 – Eduards Veidenbaums, läti luuletaja
 1926 – Jaan Rumma, eesti geograaf
 1943 – Johannes Orasmaa (Roska), Eesti sõjaväelane
1943 – Fricis Virsaitis, Läti sõjaväelane
 1961 – August Oswald Westren-Doll, eesti ja saksa pastor
 1965 – Ludis Bērziņš, läti vaimulik, õpetaja, folklorist ja luuletaja
 1966 – Ardo Sivadi, eesti maalikunstnik
 1974 – Duke Ellington, USA džässpianist, -helilooja ja orkestrijuht
 1982 – Tauno Palo, soome näitleja ja laulja
 1985 – Stanislav Hirtov, vene näitleja
 1988 – Aleksei Lossev, vene filosoof ja filoloog
 1990 – Jüri Jürgen, Eesti sõjaväelane
 1991 – Juri Puzõrev, vene näitleja
 1995 – Georg Rekker, eesti majandusteadlane
 1997 – Edward Mulhare, iiri näitleja
 2000 – Oleg Jefremov, vene teatrilavastaja ja näitleja
 2006 – Claude Piéplu, prantsuse näitleja 
2006 – John Wheeldon, Austraalia poliitik
2006 – Enn Üksti, eesti maletaja
2006 – Anderson Mazoka, Sambia poliitilise opositsiooni liider
2006 – Bob Yuma, USA maadleja
 2007 – Minako Oba, jaapani kirjanik
 2008 – Elmar Pettai, eesti kirjanik 
2008 – Tano Cimarosa, itaalia filminäitleja, -lavastaja ja -stsenarist 
2008 – Dick Martin, USA koomik 
2008 – Edgar Kask, eesti looduskaitsja
 2009 – Kóstas Sfíkas, kreeka filmitegija
2009 – Ella Snoep, hollandi näitleja
2009 – Jay Bennett, USA muusik
 2010 – Aleksandr Belostennõi, Nõukogude Liidu korvpallur
2010 – Paul Gray, USA muusik
 2011 – Heino Mägi, eesti pedagoog ja koolijuht
2011 – Hakim Ali Zardari, Pakistani poliitik
2011 – Barry Potomski, Kanada jäähokimängija
 2012 – Klaas Carel Faber, hollandi päritolu Saksa sõjakurjategija
2012 – Paul Tamkivi, eesti elektrotehnikateadlane
 2013 – Esther Hanson, eesti pianist 
2013 – Antonio Puchades, hispaania jalgpallur
2013 – Pjotr Todorovski, vene filmirežissöör
 2014 – John McCormack, šoti poksija
2014 – Nitya Pibulsonggram, Tai diplomaat
2017 – Evald Rooma, eesti ettevõtja
2018 – Ants Wõrk, eesti küberneetik ja insener
2018 – Jerry Maren, USA näitleja
2019 – Murray Gell-Mann, Ameerika Ühendriikide füüsik ja polühistor

Mai, 24.
Endriejavas

Endriejavas on alev Leedus Klaipėda rajoonis, Endriejavase valla halduskeskus. Endriejavas asub Veiviržase jõe ääres. Alevis on gümnaasium ja raamatukogu.

Ajalugu

Aastal 1623 on nimetatud Endriejavase metsa. Küla ennast on nimetatud alles XVIII sajandi alguses. Aastal 1780 püstitati sinna puidust kirik. Aastast 1837 kuulus asula Ogińskitele. Aastal 1862 pandi sealsesse kellatorni Žemaitija suurim kirikukell.

Peale Esimest maailmasõda tegutsesid alevis meierei, villakraasimisettevõte, kolm saekaatri ja üheksa veskit.  Teise maailmasõja ajal põles alev maha, hävis ka kirik.Uus kirik valmis aastal 1943.

Peale sõda tegutsesid alevi ümbruses Leedu metsavennad, mitmel korral hõivasid nad ka alevi. Nõukogude ajal sai Endriejavast kolhoosikeskus.

Pilte

Tuntud elanikke

Kazimieras Vytautas Kryževičius - Leedu poliitik

Välislingid 

Alev portaalis vietoves.Lt

Leedu alevid
Klaipėda rajoon
Veiviržėnai

Veiviržėnai (vene keeles vanasti Вевирраны) on alev Leedus Klaipėda rajoonis, Veiviržėnai valla halduskeskus. Alev asub Veiviržase jõe ääres. Veiviržėnais on gümnaasium. Vaatamisväärsusteks on linnamägi ja aastal 1769 valminud katoliku kirik koos kellatorniga, kalmistu koos aastal 1791 valminud kabeliga.

Ajalugu

Aastal 1511 mainiti esmakordselt Veiviržėnai küla, Veiviržėnai mõisa kohta on ülestähendusi juba XV sajandist. Aastal 1639 ehitati sinna esimene kirik.

Veiviržėnai kanti esimest korda kaardile alevina aastal 1641. Aastal 1754 sai alev õiguse pidada iga nädal turgu, aga aastal 1767 õiguse pidada neli korda aastas laata. Alevis olid ka juutide kool ja sünagoog.

XX sajandi alguses tegutses alevis mitu veskit ja meierei. Aastal 1937 hävis pea kogu alev tules, vaid üksikud hooned jäid tulest puutumata. Teise maailmasõja ajal pommitati puruks sealne sünagoog, alevi juudid likvideeriti.

Pärast sõda tegutsesid alevi ümbruses Leedu metsavennad, aastal 1947 hõivasid nad ka korraks alevi. Nõukogude ajal sai Veiviržėnaist kolhoosikeskus.

Pilte

Tuntud elanikke

Rachel Luria – USA kunstnik
Gediminas Girdvainis – Leedu näitleja

Viited

Välislingid 

Alev portaalis vietoves.Lt

Leedu alevid
Klaipėda rajoon
Ordinatuur

Ordinatuur ehk kliiniline ordinatuur oli eriarstiõppe vorm endises Nõukogude Liidus, mida mõnes endise  Nõukogude Liidu territooriumi riigis (sh Venemaal ja Ukrainas) rakendatakse tänaseni.

Ordinatuuris omandati eriarsti kutse 2-3-aastase praktilise koolituse käigus. Ordinatuur järgnes arsti kutse omandamisele, viidi läbi suuremates raviasutustes kogenud eriarsti juhendamisel ja andis spetsialiseerumise mingile kindlale meditsiini erialale.

Eestis asendati ordinatuur 1990ndate alguses residentuuriga.

Vaata ka
Residentuur
Internatuur

Viited

Meditsiin
Vėžaičiai

Vėžaičiai  on alev Leedus Klaipėda rajoonis, Vėžaičiai valla halduskeskus. 

Alevis on algkool, kultuurimaja (endises mõisa tallis) ja raamatukogu. Alevis on Maaviljelusinstituudi Vėžaičiai filiaal. Alevis ammutatakse naftat.

Vėžaičiai mõisa mainiti esmalt aastal 1567, selle juurde tekkis ka küla. Aastal 1784 valmis sealne kirik.

Välislingid 

Alev portaalis vietoves.Lt

Leedu alevid
Klaipėda rajoon
Surnud 27. mail

Siin loetletakse 27. mail surnud tuntud isikuid.

1564 – Johann Calvin, prantsuse usureformaator
1606 – Dmitri Ivanovitš (Vale-Dmitri I), Vene tsaar
1840 – Niccolò Paganini, itaalia viiuli-, vioola- ja kitarrimängija ning helilooja
1910 – Robert Koch, saksa arstiteadlane, üks mikrobioloogia rajajaid
1926 – Srečko Kosovel, sloveeni luuletaja
1934 – Jakob Kuus, Eesti politseinik
1939 – Joseph Roth, juudi rahvusest Austria kirjanik ja ajakirjanik
1942 – Friedrich Niggol, Eesti kohtuametnik ja poliitik
1959 – Ernst Koppel, eesti arst ja mesinik
1964 – Jawaharlal Nehru, India poliitik, esimene riigi peaminister aastatel 1947–1964
 1964 – Paul Pedusaar, eesti arst
1967 – Ernst Niekisch, saksa poliitik
1968 – Denise Legeay, prantsuse näitlejanna
1971 – Alfred Suik, eesti kirjanik ja keeleteadlane
1981 – Arvo Tuominen, soome vasakpoliitik ja ajakirjanik
 1981 – János Pilinszky, ungari luuletaja
1983 – Lilita Bērziņa, läti näitleja
1987 – John Howard Northrop, USA biokeemik
1989 – Arseni Tarkovski, vene luuletaja ja tõlkija
1991 – Lilija Līce, läti skulptor
1994 – Theodor Künnapas, eesti psühholoog
2002 – Vitali Solomin, vene näitleja
2003 – Luciano Berio, itaalia helilooja
2004 – Werner Tübke, saksa maalikunstnik ja graafik
2006 – Thelma Leeds, USA näitlejanna
2006 – Fernando Romeo Lucas García, Guatemala sõjaväelane ja poliitik, president 1978–1982 
2006 – Alex Toth, USA koomiksikunstnik
2006 – Adeeb, Pakistani näitleja
2006 – Paul Gleeson, USA näitleja 
2007 – Percy Sonn, Lõuna-Aafrika Vabariigi endine kriketimängija, Rahvusvahelise Kriketi Nõukogu esimees 2006–2007
2007 – Izumi Sakai, jaapani lauljanna
2008 – Franz Künstler, saksa pikaealine, viimane elusolev Esimese maailmasõja veteran, kes võitles Austria-Ungari armees
2008 – Herbert Metsa, eesti majandusteadlane
2009 – Mona Grey, Briti riigiametnik
2009 – Abram Hoffer, Kanada psühhiaater
2009 – E. D. Doyle, Iiri sõjaväelane
2009 – Jack Reilly, USA teleprodutsent
2009 – Paul Sharratt, Briti päritolu USA teleprodutsent
2009 – 'Amū Bābā, Iraagi jalgpallur
2009 – Clive Granger, Briti majandusteadlane
2009 – Gérard Jean-Juste, Haiti poliitik
2011 – Janet Brown, Briti näitleja
2011 – Gil Scott-Heron, USA muusik ja luuletaja
2011 – Jeff Conaway, USA filminäitleja
2012 – Zita Kabátová, tšehhi näitleja
2012 – Friedrich Hirzebruch, saksa matemaatik
2014 – Massimo Vignelli, itaalia disainer
2016 – Tõnu Mäsak, eesti maalikunstnik 
2018 – Tõnu Kaalep, eesti tarbegraafik, kultuurikriitik ja näitekirjanik 
2019 – Jaan Jürine, eesti spordiajakirjanik ja -tegelane
2020 – Larry Kramer, Ameerika Ühendriikide kirjanik, stsenarist ning tervise- ja seksuaalvähemuste õiguste aktivis
 2020 – Ester Purje, eesti näitleja, teatripedagoog ja publikuteenindaja
 2020 – Gunnar Kirs, eesti filatelist
2021 – Poul Schlüter, Taani poliitik

Loendid surmakuupäeviti
Klaipėda rajoon

Klaipėda rajoon  on 1. järgu haldusüksus (rajoon) Leedus  endise Klaipėda maakonna aladel. Rajoon piirneb läänes Läänemerega, sealhulgas ka Kura lahega.

Rajooni pindala on 1336 km². 2011. aasta seisuga elas seal 49 367 inimest.

Rajoon moodustati 1950. aastal. Rajoon koosneb järgmistest valdadest: Agluonėnai, Dauparai-Kvietiniai, Dovilai, Endriejavase, Gargždai vald, Judrėnai, Kretingalė, Priekulė, Sendvarise, Veiviržėnai ja Vėžaičiai vald.

Halduskeskus on Gargždai linn. Teised suuremad asulad on Priekulė linn ning Dovilai, Judrėnai, Veiviržėnai, Vėžaičiai, Kretingalė, Plikiai ja Endriejavase alevid. 2011. aasta seisuga olid elanikest 94,92% leedulased, 3,09% venelased, 0,36% ukrainlased, 0,27% valgevenelased, 0,23% sakslased, 0,12% poolakad ja 0,99% oli teistest rahvustest.

Rajooni suurimad jõed on läänepiiril voolav Dangė ja Minija oma lisajõe Veiviržasega. Suuremad järved on Kapstatase järv ja Kalotė järv.

Klaipėda rajooni territoorium jääb osaliselt Mereäärse regionaalpargi territooriumile.

Välislingid 

 Rajooni koduleht (leedu keeles)

Klaipėda maakonna omavalitsused
Kernu vald (Hageri kihelkond)

Kernu vald (aastani 1920 Kirna-Kohatu vald) oli vald Hageri kihelkonnas. Vallamaja asus tänapäeva Kohatu küla aladel.

Vald moodustati 1866. aastal.

1921. aastal viidi Kernu valla Adila, Maidla ja Kelba kogukonnad vastmoodustatud Hageri valla koosseisu.

1939. aasta valdade reformiga läks valla maa-ala uue Kernu valla koosseisu.

Viited 

Eesti vallad aastatel 1866–1939
Hageri kihelkond
Harju maakonna endised vallad
Skeeta

Skeeta ehk skiita (kreeka keeles η σκήτη skḗtē, skiti, vene keeles скит), ka erakla, on põhikloostrile formaalselt alluv, kuid sellest eemal asuv väheste munkadega ja range elukorraldusega klooster.

Saaremaal asub ka vastav nunnaklooster Püha Eelkäija Skiita.

Vaata ka
 Püha Eelkäija Skiita
 Kõrbeisad
 Áthos
 Wadi El Natrun

Õigeusk
Ehitised
Vene Õigeusu Kirik
Eesti Apostlik-Õigeusu Kirik
Giro d'Italia

Giro d'Italia (itaalia keeles Itaalia velotuur) on üks kolmest suurest velotuurist. Tuur toimub igal aastal ja kestab kolm nädalat. Velotuuri liider kannab roosat liidrisärki.

Esimest korda toimus Giro d'Italia 1909. aastal ja selle võitis Luigi Ganna. Velotuuril peeti 8 etappi. Esimene etapp toimus trassil Milano–Bologna ja võitja oli Dario Beni.

Enim võite (5) on Alfredo Bindal, Fausto Coppil ja Eddy Merckxil.

Eestlastest on Girol parima koha saanud Tanel Kangert, kes oli 2013. aasta Giro d'Italial kolmeteistkümnes.

Vaata ka
2014. aasta Giro d'Italia
2015. aasta Giro d'Italia
Vėžaičiai mõis

Vėžaičiai mõis (Vėžaičių dvaras) on endine mõis Leedus Klaipėda rajoonis Vėžaičiais.

Vėžaičiai mõisa on esimest korda mainitud aastal 1567. Toona kuulus see Volmerite suguvõsale, kelle valdusse jäi see kuni XX sajandi keskpaigani.

Mõisakompleks rajati uusgooti stiilis. Peahoone on hävinud, praegu kuuluvad teiste seas mõisakompleksi tall (seal asub kohalik kultuurimaja, valmis aastal 1908), laut, ait, valvurimaja ja jäägrimaja. Mõisa väravaid on kujutatud Vėžaičiai vapil.

Välislingid
Sissekanne Leedu mõisate saidil; fotod (leedu keeles)
Sissekanne Leedu mõisate saidil; asendiplaan (leedu keeles)
Mõisa tall (leedu keeles)

Klaipėda rajoon
Leedu mõisad
Ultra (Laura Põldvere album)

"Ultra" on Eesti lauljanna Laura teine stuudioalbum. 

Kõik lood on kirjutanud ja produtseerinud Sven Lõhmus.

"Ultra" avaldas stuudio Moonwalk 2009. aasta talvel.

Singlid albumilt "Ultra"
Destiny
Südasuve rohtunud teed
Võid kindel olla
Kustuta kuuvalgus
Sädemeid taevast

"Ultra" tracklist
.	Pealkiri	                         Pikkus	
	"Sprei"  	                          4:06
	"Ultra"  	                          4:48
	"Valgusliblikad"  	                  3:26
	"Pühakud"  	                          4:11
	"Ekvalaiser"  	                          4:09
	"Udune pühapäev"  	                  3:36
	"Südasuve rohtunud teed"  	          5:08
	"Destiny"  	                          3:49
	"Joystick"  	                          3:08
	"Miami"  	                          3:33
	"Kustuta kuuvalgus"  	                  4:59
	"Maailm räägib"  	                  4:04
	"Kivilinn"  	                          4:33
	"Sädemeid taevast"                        3:50

Eesti albumid
Gardamas

Gardamas on alev Leedus Šilutė rajoonis, Gardamase valla halduskeskus. Alev asub Tenenyse jõe ääres. Gardamases on põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on aastal 1932  valminud katoliku kirik.

Ajalugu

Aastal 1304 hävitas Gardamase Saksa ordu. Taas mainitakse Gardamase küla aastal 1561. Aastal 1651 sai Gardamasest alev.

Aastal 1636 mainiti esmakordselt sealset kabelit, kirik ehitati Gardamase alevisse aastal 1706. XIX sajandil kujunes alev raamatute salakaubaveo keskuseks, tähtsamad salakaubavedajad olid Juozas Freitakas ja pastor P. Grigaliūnavičius.

Välislingid 

Alev portaalis vietoves.Lt
Pilte Gardamase kohta

Leedu alevid
Šilutė rajoon
Roela linnamägi

Roela linnamägi on kaheosaline muinaslinnus Lääne-Virumaal Vinni vallas Rakvere–Luige maantee lähedal.

Kirjeldus

Tegemist on kaheosalise muinaslinnusega, mis koosneb ulatuslikust lõunaplatoost ning on põhjaplatoost kolm korda väiksema pindalaga. Vallide ja kraavide paiknemise järgi tundub, et linnuse lõunapoolne osa on olnud kaitstud mõlemast otsast, põhjapoolne ainult ühest otsast.
Linnamägi on rajatud läänepoolse haru keskele, mille laius on 12 m. Idas piirneb linnuseala sälkoruga, mille nõlvade kõrgus on keskmiselt 20 m, läänepoolse nõlva kõrgus aga 25 m. Lõunapoolses otsas on linnamäe platoo ülejäänud vallseljakust eraldatud valliga. Valli kõrgus on 0,6 m, laius 2 m ja pikkus 12 m. Põhjapoolse otsa vall on rajatud kruusast. Lõuna pool järgneb kolmas vall, siseküljel kõrgusega 0,6 m ja välisküljel 1,7 m.

Viited

Välislingid 
 

Vinni vald
Eesti muinaslinnused
Mačuliščy

Mačuliščy (valgevene-eesti transkriptsioonis Matšulištšõ, poola keeles Maczuliszcze) on alev  Valgevenes Minski oblastis Minski rajoonis, Mačuliščy külanõukogu halduskeskus. Alevit läbib Minski ja Asipovičy vaheline raudtee. Mačuliščy asub merepinnast 228 meetri kõrgusel.

Mačuliščys on keskkool, seal tegutseb 72 erinevat ettevõtet. Alev on tihedalt seotud Valgevene relvajõududega, selle kõrval asub sõjaväele kuuluv lennuväli.

Ajalugu

Mačuliščyt mainiti esmakordselt aastal 1590. Aastast 1600 on teada, et asula kuulus I. Korsakile. Aastal 1791 ehitati sinna katoliku kirik. Mačuliščy läks Venemaa koosseisu teisel Poola jagamisel aastal 1793. Aastal 1858 hakkas asula kuuluma riigile. Aastal 1997 sai Mačuliščyst alev.

Pilte

Välislingid 

Valgevene alevid
Minski rajoon
2014. aasta Giro d'Italia

2014. aasta Giro d'Italia oli 97. Giro d'Italia, mis toimus 9. maist 1. juunini. Velotuur algas Belfastis 21,7 km meeskondliku temposõiduga ja lõppes Triestes 172 km grupisõiduga. Võitja oli Nairo Quintana (Movistar Team), teise koha sai Rigoberto Urán (Omega Pharma-Quick Step) (mõlemad kolumbialased) ja kolmandaks tuli itaallane Fabio Aru (Astana)
Punktiarvestuse võitja oli prantslane Nacer Bouhanni (FDJ.fr), "mägedekuningas" oli kolumbialane Julián Arredondo (Trek Factory Racing) ja noorratturite konkurentsis oli võitja Quintana. Kiireim võistkond oli Ag2r-La Mondiale ning võistkondliku punktiarvestuse võitis Omega Pharma-Quick Step.

Võistkonnad 

Tuuril osales 22 meeskonda: 18 UCI ProTeam litsentsiga võistkonda ja 4 korraldajate kutsutud võistkonda.

 Ag2r-La Mondiale
 Androni Giocattoli-Venezuela*
 Astana
 Bardiani-CSF*
 Belkin
 BMC
 Cannondale
 Colombia
 Europcar
 FDJ.fr
 Garmin-Sharp
 Giant-Shimano
 Katusha
 Lampre-Merida
 Lotto-Belisol
 Movistar
 Neri Sottoli*
 Omega Pharma-Quick Step
 Orica-GreenEDGE
 Sky
 Tinkoff-Saxo
 Trek Factory Racing 

 * – Wild-cardi ehk vabapääsmega meeskonnad

Etapid 

Etapid olid jagatud 5 kategooriasse, mida tähistati tähtedega A–E. A tähendas kõige kergema raskusastmega etappi ja D kõige raskema raskusastmega etappi, E tähendas temposõitu. Kategooriate järgi arvutati, kui suur on ajalimiit ja kui palju punkte etapil jagatakse. 

2014. aasta Giro trass läbis kolme riigi territooriumi: Suurbritannia, Iirimaa ja Itaalia. Erinevalt eelmistest aastatest algas velotuur reedel ja varasema kahe puhkepäeva asemel oli kolm.

Üldarvestused

Üldarvestus

Punktiarvestus

Mägedepunktid

Noorrattur

Võistkondlik arvestus

Võistkondlik punktiarvestus

Tulemused

1. etapp 
9. mai 2014 Belfast 21,7 km võistkondlik temposõit

Tulemused

Üldarvestus pärast 1. etappi

2. etapp 
10. mai 2014 Belfast 219 km

Tulemused

Üldarvestus pärast 2. etappi

3. etapp 
11. mai 2014 Armagh-Dublin 187 km

Tulemused

Üldarvestus pärast 3. etappi

4. etapp 
13. mai 2014 Giovinazzo-Bari 112 km

Tulemused

Üldarvestus pärast 4. etappi

5. etapp 
14. mai 2014 Taranto-Viggiano 203 km

Tulemused

Üldarvestus pärast 5. etappi

6. etapp 
15. mai 2014 Sassano-Montecassino 257 km

Tulemused

Üldarvestus pärast 6. etappi 

Giro d'Italia
G
2014. aasta spordis
Merili Kukuškin

Merili Kukuškin (neiupõlvenimi Randmaa; sündinud 14. juuni 1985 Audru) on eesti purjetaja ja jääpurjetaja.

Ta lõpetas aastal 2004 Pärnu Raeküla Gümnaasiumi. Aastal 2007 lõpetas ta Tallinna Tehnikaülikooli mehaanikateaduskonna tootearenduse ja tootmistehnika eriala bakalaureuseõppes ning aastal 2009 magistriõppes.

Purjetamist alustas ta 2000. aastal isa Uku Randmaa innustusel. 

Ta tuli 2001. ja 2002. aastal Zoom8  klassis Euroopa meistriks. 2004. aasta MM-il sai 4. ja 2003. aasta MM-il 6. koha.

Viited

Välislingid

Eesti purjetajad
Eesti jääpurjetajad
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Sündinud 1985
Roela II linnamägi

Roela II linnamägi on neemikul asuv muinaslinnus Jõgeva maakonnas, Mustvee vallas, Voore külas, Pohlamäel.

Kirjeldus
Muistne linnus asub Roela I linnamäest 400 m loode pool Kullavere sügava jõeorundj kõrgel kaldajärsakul. Neemiklinnus on kaitstud põhja poolt jõeoruga, ida- ja lääneküljelt sälkorgudega ning lõuna poolt 0,7 m sügavuse vallikraaviga. Kraavi linnusepoolsel küljel asub 150 m pikkune, 0,8 m kõrgune ja 2 m laiuse vall. Vall koosneb mullasegusest liivast. Õueala on ümara põhiplaaniga. Võimalik et linnus on kasutuses olnud ainult sõjalise ohu korral. Ilmselt pärit I-II aastatuhandest.

Vaata ka
Roela linnamägi
Roela I linnamägi

Viited

Välislingid

Palamuse kihelkond
Mustvee vald
Eesti muinaslinnused
Voldemar Neiland

Voldemar Neiland (aastast 1940 Valmar Neljand; 25. juuli 1893 Valga – 26. veebruar 1976 Tallinn) oli Eesti maadleja ja tõstja.

Aastal 1921 võitis ta Eesti meistrivõistlustel tõstmises kaalukategoorias kuni 75 kg hõbemedali.

Viited

Välislingid

Eesti maadlejad
Eesti tõstjad
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1893
Surnud 1976
Kristjan Lasn

Kristjan Karl Lasn (1. veebruar 1908 Pärnu – 2. veebruar 1984 Adelaide, Austraalia) oli Eesti tennisist.

Ta lõpetas 1927. aastas Tallinna Linna Poeglaste Humanitaargümnaasiumi ja 1935. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. 

1926–1940 tuli ta tennises 10 korda üksikmängus ja 12 korda paarismängus Eesti meistriks.

Viited

Välislingid

Eesti tennisistid
Gustav Adolfi Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Korporatsioon Vironia liikmed
Eestlased Austraalias
Sündinud 1908
Surnud 1984
Sulev Lepik

Sulev Lepik (sündinud 22. juulil 1966 Tallinnas) on Eesti kergejõustiklane.

1987–1993 võitis ta Eesti meistrivõistlustel odaviskes 2 kulda, 2 hõbedat ja 1 pronksi. 

Ta on olnud Andrus Värniku treener.

Viited

Välislingid

Eesti kergejõustiklased
Eesti odaviskajad
Sündinud 1966
Intervjuu (täpsustus)

Intervjuu on vestlus kahe või enama inimese vahel, kus intervjueerija esitab teabe saamiseks intervjueeritava(te)le küsimusi.

Filmid
 Intervjuu, 1971. aasta Bengali film, Mrinal Sen
 Intervista ehk Intervjuu, 1987. aasta Itaalia film
 Intervjuu, 1998. aasta Austraalia film, Craig Monahan
 Intervjuu, 2000. aasta Korea film, Byun Hyuk
 Intervjuu, 2003. aasta Hollandi film, Theo van Gogh
 Intervjuu: aimefilm, 2005. aasta dokumentaalfilm
 Intervjuu, 2014. a. Ameerika poliitiline komöödia

 Intervjuu vampiiriga, "Intervjuu vampiiriga: vampiirikroonikad", 1994. aasta USA vampiirifilm
Edgar Kolmpere

Edgar Manfred Kolmpere (kuni 18. märts 1936 Klumberg; 11. veebruar (vkj)/ 23. veebruar 1897 Tallinn – 27. august 1961 Tallinn) oli Eesti kergejõustiklane ja jääpallur.

Ta lõpetas 1916. aastal eksternina Tallinna Peetri Reaalkooli.

Ta võitis aastatel 1917–1925 Eesti meistrivõistlustel vasaraheites 4 kulda ja 2 hõbedat, odaviskes 2 hõbedat ja kettaheites 1 pronksi ning tuli 1916–1923 jääpallis kalevlasena 3 ja Spordi meeskonnas 4 korda Eesti meistriks.

Viited

Välislingid

Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
Haud Tallinna Rahumäe kalmistul

Eesti kergejõustiklased
Eesti jääpallurid
Eesti politseinikud
Tallinna Reaalkooli vilistlased
Esimese maailmasõja veteranid Eestis
Vabadussõja veteranid
Eestistatud nimega inimesed
Eesti represseeritud isikud
Rahumäe kalmistule maetud
Sündinud 1897
Surnud 1961