joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Carl Georg Thal

Carl Georg Thal (2. august 1786 Urvaste – 9. jaanuar 1854 Rakvere) oli eesti orelimeister. 

Carl Georg Thal käis 1804 Kambjas leeris. 

Ta töötas Põltsamaa köstrina. Sel ajal (1816) abiellus ta Catharina Sophia Sonnemanniga Kolga-Jaanist. Viiest lapsest esimene sündis Põltsamaal. 

Järgnevalt töötas ta Paide köstrina. Seal ehitas ta paljudele ümbruskonna kirikutele (Ambla, Türi, Järva-Peetri, Torma) ja koolidele oreleid. Tema pille leidus ka kaugemal: Pärnus, Audrus ja Kuressaares. Terviklikul kujul on neist säilinud vaid Audru kiriku orel. 
Thali orelid olid ühe manuaaliga, osa vaid positiivid, osa ka pedaaliga. Tema orelite vilede mensuurid olid väga isikupärased.

Pärast Tallinna Oleviste kiriku põlemist 1820 pidas kogudus jumalateenistusi Suurgildi saalis, kuhu oreli seadis kokku just Carl Georg Thal. See pill on kahe manuaali ja 16 registriga ning suures osas kokku seatud teiste orelite osadest. 

Thalide oreleid on leidunud ka Sangastes, Kanepis, Simunas, Maarja-Magdaleenas ja mujal. Uurimistöö praeguses faasis ei ole võimalik kindlalt määratleda, millise Thali tehtud milline pill oli. 

Pärast abikaasa surma lahkus ta Paidest ja asus elama Rakverre. 

Carl Georg Thal maeti Rakvere kalmistule.

Tema maine vara pandi üksikasjalikult kirja ja müüdi maha sama aasta 31. märtsil ja 1. aprillil. Pärandi hulgas olnud orelidetailid ostis ära Hans Holm, kes oli Tõrma koolmeister ja ehitas ka oreleid.

Isiklikku

Carl Georg Thali isa oli köster ja orelimeister Carl Johann Thal. 

Carl Georg Thali vanaisa oli köster ja kirjamees Hans Thal.

Välislingid 
Toomas Mäeväli, Orelimeister Carl Georg Thalist Olev Kentsi orelitöökoda

Eesti pillimeistrid
Sündinud 1786
Surnud 1854
Anna Pohlak

Anna Pohlak (sündinud 1. juulil 1993) on Eesti purjesportlane.
Ta esindas Eestit 2012. aasta suveolümpiamängude purjeregatil Portlandis, kus sai 35. koha. 
Alates maist 2012 on Anna Pohlak svertpaadi Laser Radiali klassis ISAF-i edetabelis saja esimese hulgas.

Haridus 
Lõpetas 2012. aastal Tallinna Reaalkooli.

Saavutused 
 30. aprill 2006, Mairegati/Kalevi meistrivõistlusted purjetamises võit Optimistil
 juuni 2007, võitis Rootsi lahtised meistrivõistlused Zoom8 klassis
 30. juuli – 4. august 2007 Austrias Achenseel, Zoom8 MM-il 9. koht
 märts 2008, Zoom8 EM-i 6. koht
 2008, Zoom8 MM-il tüdrukute arvestuses 9. koht
 2008, Zoom8 klassi sarja EuroCup karikavõitja. Eurokarikasari koosnes 5 võistlusest.
 6.–8. aprillil 2009, Itaalias Garda järvel toimunud purjetamise Zoom8 klassi Euroopa meistrivõistluste võitja – Euroopa meister
 juuli 2010, Laser Radial klassis Põhjamaade noorte meister
 oktoober 2013, 22. koht Laser Radial MM-il Rizhaos, Hiinas 
 september 2016, 1. koht Eesti Jahtklubide Liidu Purjetamise Eesti meistrivõistluste Laser Radial klassis.

Tunnustused

Kirjutised ja teated

Viited 

 ISAF: Sailor biography page, Anna Pohlak

 10.08.2011, WPIR – Anna Pohlak (EST) Interview
 6. juuli 2012, Jaan Martinson, Anna Pohlak: "Võistluspurjetamine pole romantika, vaid karm võitlus.", Õhtuleht
 29. juuli 2012, Marko Kaljuveer, Intervjuu Anna Pohlakuga enne võistluste algust, om.err.ee

Eesti purjetajad
Tallinna Reaalkooli vilistlased
Sündinud 1993
Lodewijk van Beethoven

Lodewijk van Beethoven (saksapäraselt Ludwig van Beethoven, 5. jaanuar 1712 Mechelen – 24. detsember 1773 Bonn) oli flaami bassilaulja ja kapellmeister Kölni kuurvürsti õukonnas, helilooja Ludwig van Beethoveni vanaisa.

Ta asus 20-aastasena elama Bonni. Nagu paljud tolle aja saksa linnakodanikud, oli Lodewijk ka veinikaupmees. Tema naine jõi nii palju veini, et Ludwig oli sunnitud ta kloostrisse panema. Kloostrisse jäi naine kuni oma surmani 1775. aastal. Lodewijk van Beethoven oli Bonnis tuntud mees, keda kaaskodanikud tervitasid aupaklikult. Tal oli vaid üks laps: Johann. Kui Lodewijk suri, oli Ludwig van Beethoven vaid kolmeaastane.

Viited

Saksamaa lauljad
Sündinud 1712
Surnud 1773
Levimus

Levimus on abstraktselt väljendatult millegi levimise ulatus, haare. Konkreetsemalt defineeritakse seda kui mis tahes nähtuse esinemise sagedust mingist suuremas kogumis. Nt melanoomi (nahavähi alaliigi) levimus mingi ala rahvastikus. 

Levimuse suhtelist intensiivsust mõõdetakase asjaomase koefitsiendiga (kordajaga), mida võib väljendada nt 100, 1000, 10 000 jne inimese kohta.

Viited

Kasutatud kirjandus
U. Mereste, 2003. Majandusleksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Köide I (A–M).
Heino Pedusaar

Heino Pedusaar (7. märts 1931 Tallinn – 2. oktoober 2021) oli eesti insener ja helirežissöör; õpikute ja aimeraamatute autor.

Haridus
Heino Pedusaar lõpetas Tallinna 7. Keskkooli 1949. aastal cum laude. Seejärel jätkas õpinguid Tallinna Polütehnilises Instituudis elektrivõrkude erialal. Esimeseks töökohaks oli Tallinna Jaan Tombi nimeline kultuurihoone, kus ta oli aastatel 1947–1954 helitehnik ja raadioringi juhendaja.

Töökäik
Aastatel 1954–1997 töötas Pedusaar Eesti Raadios ja Eesti Televisioonis heliinseneri ja helirežissöörina. Ajavahemikus 1955–1959 projekteeris ja valmistas ta koos Anatol Sügisega unikaalse elektroonse muusikainstrumendi varioola.

Loominguline tegevus

Ta on kirjutanud elektro- ja raadiotehnika õpikuid algajaile ja raamatuid amatöörhelitehnikast.

1948. aastast oli Heino Pedusaar mitme ajalehe ja ajakirja kirjasaatja (ilmunud artiklid on pseudonüümidega A. Raudsep, Ed. Sarapu, Edur Paas, A. Saar, E. Saar, P. Saar, Arvo Kiiver või V. Pilve).

Autori, tõlkija, koostaja või eritoimetajana on Pedusaar avaldanud 99 raamatut mitmest muusika ja tehnika valdkonnast, lisaks mahuka uurimuse teise maailmasõja eelsest heliplaadisalvestusest koos kõiki vajalikke otsinguvõimalusi pakkuva elektroonilise loendiga "Eesti heliplaatide koondkataloog 1901–1939".

Liikmesus
Pedusaar oli alates 1969. aastast Eesti Kinoliidu, 1976. aastast Eesti Ajakirjanike Liidu ja 1987. aastast Eesti Teatriliidu liige.

Tunnustus
 1962 – preemia Eesti raadionäituselt (universaalne elektriorel Varioola)
 1973 – preemia NSV Liidu üleliiduliselt populaarteadusliku kirjanduse konkursilt
 1974 – auhind üleliiduliselt leiutajate konkursilt (Eesti Raadio restaureerimisfoonika tehnovarustus)
 1979 – Eesti NSV teeneline kultuuritegelane
 2001 – Valgetähe III klassi teenetemärk
 2015 – Eesti Rahvuskultuuri Fondi eristipendium

Isiklikku
Tema isa oli arst Konstantin Pedusaar (1883–1972).

Viited

Välislingid
 Suri helirežssöör ja ajakirjanik Heino Pedusaar
 Heino Pedusaar, Eesti ajakirjanik, publitsist. Eesti Ajakirjanike Liidu koduleht. Vaadatud 21.06.2012

Eesti insenerid
Eesti ajakirjanikud
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Eesti NSV teenelised kultuuritegelased
Valgetähe III klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1931
Surnud 2021
Pronksi tänav

Pronksi tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Raua, Kompassi ja Torupilli asumis.

Tänav algab Narva maanteelt, suundub lõunasse, ristub Raua tänavaga, pöörab kergelt edelasse, ristub Gonsiori, E. Viiralti ja J. Kunderi tänavaga ning lõpeb Tartu maanteel.

Hoonestus 

Pronksi tänava ääres asuvad Eesti Tuletõrjemuuseumi torniga Tallinna tuletõrjehoone, Politseiaed, Tartu maantee ja Pronksi tänava nurgal 15-korruseline büroo- ja korterihoone Novira Plaza, Tartu maantee 25.

Pronksi tänav 2 // Narva maantee 12, korterelamu äripindadega esimesel korrusel
Pronksi tänav 3 asub 1938. aastal ehitatud korterelamu. Hoone algne arhitekt oli Karl Tarvas
Pronksi tänav 4 asub 1959. aastal ehitatud viiekorruseline korterelamu
Pronksi tänav 5 asub 1938. aastal ehitatud seitsmekorruseline korterelamu
Pronksi tänav 6 // Raua tänav 1, korterelamu
Pronksi tänav 7 ja Raua tänava ristmikul asub 1983. aastal ehitatud kaheksakorruseline korterelamu äripindadega esimesel korrusel
Pronksi tänav 9 asub korterelamu, mille projekteeris arhitekt Rein Luup ning mis valmis 1985. aastal ja oli ehitatud tehase Dvigatel töötajatele. Elamu on hea näide postmodernistlikust lähenemisest kesklinna väljakujunenud hoonestusalale. Korterelamu paikneb Pronksi ja Raua tänava nurgal ning lähtub perimetraalse hoonestuse ideest, mida tänavanurgal rõhutab silindrilise kujuga maht. Ehitise fassaadile lisavad ekspressiivsust ja masinlikku rütmi eenduvad ärklid ning tumeda terrasiitkrohviga kaetud massiivse piirdega rõdud. Klassikalisele kesklinnaelamule kohaselt on esimene korrus äripinnad koos esindusliku ja laia sissepääsuga tänavanurgalt. See on esimene korterelamu, kus kasutati läbi kahe korruse ulatuvaid korteriplaneeringuid.
 Eesti Tuletõrjemuuseumi torniga Tallinna tuletõrjehoone, Raua tänav 2 – Pronksi tänava ääres, Raua ja Gonsiori tänava vahelisel alal

Pronksi tänav 10 ja Gonsiori tänava ristmikul asub 1939. aastal ehitatud kuuekorruseline korterelamu
Pronksi tänav 11 asub 1972. aastal ehitatud kuuekorruseline korterelamu
Pronksi tänav 12 asub haldushoone, mis algselt ehitati EKP Mere Rajoonikomitee hooneks. Arhitekt Malle Kusma, hoone valmis 1976. aastal. Sama projekti järgi ehitati 1970. aastate lõpul ka Viljandisse EKP rajoonikomitee hoone.
Pronksi tänav 19 hoones asus EVEA Pank, If Kindlustus. Tartu maantee ja Pronksi tänava ristmikule kavandatakse 2020. aasta seisuga uusehitust.
Politseiaed

Ajalugu 
Pronksi tänav koos Liivalaia tänava ja Jõe tänavaga kandis Eesti NSV ajal aastatel 1944–1992 nime V. Kingissepa tänav. Narva maanteeni suunduvale V. Kingissepa tänava osale anti tagasi ajalooline nimi Pronksi tänav, kuigi varem see tänav igal pool just täpselt samas kohas ei kulgenud, ning Pronksi ja Narva maantee ristist Vanasadama poole jätkunud tänavale Jõe tänava nimi.

Viited

Välislingid 

Kesklinna linnaosa tänavad
Eižens Zemmers

Eižens Zemmers (8. november 1843 Limbaži lähedal – 17. detsember 1906 Valmiera) oli läti bakterioloog, mikrobioloog ja loomaarstiteadlane.

Ta oli Katvari mõisa aedniku poeg.

Ta lõpetas 1865 Tartu Veterinaariainstituudi ja töötas samas õppejõuna, alates 1876 professorina. Ta diagnoosis esimesena trihhinelloosi (kassil, 1868) ning kirjeldas kanade süngamoosi (1870).

Zemmers avastas 1872 siberi katku tekitaja spoorilise arengustaadiumi ning tõestas, et inimene võib nakatuda tuberkuloosihaige veise liha või piima toiduks tarvitades.

Tema vend Aleksandris Zemmers oli samuti Tartu Veterinaariainstituudi professor.

Surres pärandas ta 10 000 rubla, toetamaks läti päritolu üliõpilaste õpinguid, fondi tagatiseks oli Vastse-Laitsna mõis.

Viited 

Läti loomaarstiteadlased
Bakterioloogid
Eesti loomaarstiteadlased
Tartu veterinaariinstituudi professorid
Tartu veterinaariinstituudi vilistlased
Sündinud 1843
Surnud 1906
Rain Vessenberg

Rain Vessenberg (sündinud 27. novembril 1975) on endine eesti jalgpallur (väravavaht).

Klubikarjäär

Koondisekarjäär
Eesti jalgpallikoondises on Vessenberg pidanud 5 kohtumist. Debüüdi tegi ta 18-aastasena 26. oktoobril 1994 sõprusmängus Soome vastu. Lisaks temale tegid samas mängus debüüdi Vahur Vahtramäe ja Janek Kiisman.

Vaata ka 
 Eesti jalgpallikoondislaste loend

Välislingid
Rain Vessenberg jalgpall.ee

Eesti jalgpallikoondislased
Sündinud 1975
Eesti jalgpallurid
Eesti jalgpallurid välismaal
Eesti rannajalgpallurid
Louis Tomlinson

Louis William Tomlinson (sünninimi Louis Troy Austin (loe Luie Troi Astin) sündinud 24. detsembril 1991) on Briti muusik.

Ta sai tuntuks Suurbritannia võistluslikus telesaates "The X Factor", kus võistles bändi One Direction koosseisus.

Louis William Tomlinson on bändi vanim liige. Ta on pärit Inglismaalt Lõuna-Yorkshire'i Doncasterist. "The X Factori" eelvoorus laulis ta lugu "Hey There Delilah".

Isiklikku
Tema vanemad on Johannah Deaklin ja Troy Austin. Ta vanemad läksid lahku, kui Louis oli noor, ja ta võttis oma kasuisa Mark Tomlinsoni nime. Tal on 6 nooremat poolõde – isa poolt Georgia Austin ja ema poolt Charlotte, Félicité, kaksikud Daisy ja Phoebe ning kaksikud Doris – ja väike vend Ernest.

2011. aastal teatasid ta ema ja kasuisa, et nad lahutavad.

Oli peaaegu neli aastat suhtes Eleanor Calderiga, kuid nende suhe lõppes märtsis 2015. 2017. aastal soojendasid nad oma suhte uuesti üles.  

Suvel 2015 sai teatavaks, et Los Angelesest pärit stilist Briana Jungwirth, kes on Louis'le lihtsalt sõber, ootab Louis'lt last. Louis' poeg Freddie Reign Tomlinson sündis 21. jaanuaril 2016 Hollywoodis.

2016. aastal suri Louis' ema leukeemiase.

2019. aasta märtsis suri Louis' õde Félicité südamerabandusse, olles vaid 18-aastane.

Albumid  
One Directioni kooseisus:

 Up All Night (2011)
 Take Me Home (2012)
 Midnight Memories (2013)
 Four (2014)
 Made in the A.M. (2015)

Sooloartistina:

 Walls (2020)

Turneed 

 Louis Tomlinson World Tour (2020)

Viited

Välislingid
 Louis Youtube'is

Suurbritannia muusikud
Sündinud 1991
Aleksander Tšutšelov

Aleksander Tšutšelov (26. aprill 1933 Tallinn – 1. jaanuar 2017) oli Eesti purjetaja.

Ta lõpetas aastal 1953 Tallinna 23. Keskkooli ja aastal 1959 laevaehitusinsenerina Tallinna Polütehnilise Instituudi.

1960. aasta suveolümpiamängudel Roomas võitis ta Nõukogude Liidu eest võisteldes Finn-klassis hõbemedali. Kulla võitis taanlane Paul Elvstrøm. Neli aastat hiljem Tōkyōs peetud olümpiamängudel sai ta paadiklassis 12. koha.

NSV Liidu meister Finn-klassis 1964. aastal ja Soling-klassis 1974 ja 1975.

Tunnustus
1963 Kalevi auliige
1979 Eesti NSV teeneline treener
2010 Eesti Olümpiakomitee teenetemärk

Isiklikku
Tema isa oli jääpurjetaja Dmitri Tšutšelov. Tema onu Nikolai Tšutšelov oli purjetaja, jääpurjetaja, kiiruisutaja ja jalgrattur, teine onu Andrei Tšutšelov oli jääpurjetaja ja purjetaja.

Purjetajad hüüdsid teda Šurkaks.

Viited

Välislingid
Aleksander Tšutšelov, ESBL
 
Jutuajamised veteranide ja spordikuulsustega. Aleksander Tšutšelov. ERR arhiiv
Aleksander Tšutšelov Delfi, 16. mai 2008

Eesti purjetajad
Nõukogude Liidu purjetajad
Eesti treenerid
Eesti NSV teenelised treenerid
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Sündinud 1933
Surnud 2017
Georgi Zažitski

Georgi Zažitski (vene keeles Георгий Семёнович Зажицкий; sündinud 5. veebruaril 1946 Luugas Leningradi oblastis) on endine Eesti NSV vehkleja ja treener ning Norra treener. Eesti NSV ajal esindas Dünamo spordiklubi. 

1969. aasta maailmameistrivõistlustel Havannas võitis NSV Liitu esindades meeskondliku kuldmedali.  

1972. aasta suveolümpiamängudel Münchenis võitis ta Nõukogude Liidu epeemeeskonnas võisteldes pronksmedali.

1973. ja 1975. aastal sai ta NSV Liidu meistrivõistlustel hõbemedali. 

Aastatel 1983–1990 töötas Eesti meeskonna vehklemistreenerina. 

Ta elab 1990. aastast Norras ning on seal töötanud vehklemistreenerina.

Tunnustus
1986 – Eesti NSV teeneline treener

Viited

Välislingid

Georgi Zažitski sporditulemused
 

1972. aasta suveolümpiamängud
Eesti vehklejad
Nõukogude Liidu vehklejad‎
Eesti vehklemistreenerid
Norra treenerid
Eesti NSV teenelised treenerid
Sündinud 1946
William von Wirén

William von Wirén (29. august (vkj) / 11. september 1894 Suuresadama, Pühalepa kihelkond  – 23. november 1956 Stockholm) oli Eesti purjetaja ja jääpurjetaja.

Ta võitis 1928. aasta suveolümpiamängudel Amsterdamis pronksmedali paadil "Tutti V" 6-meetriste paatide klassis. Meeskonna kapten oli Nikolai Vekšin, meeskonda kuulusid veel Eberhard Vogdt ning vennad Georg ja Andreas Faehlmann.

Samuti võitis ta Euroopa meistrivõistlustel jääpurjetamises 20-meetriste jääpurjekate klassis 1933 ja 1934 kuldmedali ning 1936. aastal rahvusvahelises Monotype-XV jääpurjekate klassis pronksmedali.

Ta läks aastal 1939 Saksamaale, aastast 1950 elas Rootsis.

Viited

Kirjandus
Kalev Kask: "Hiiumaa olümpiamedalist William von Wirén". Hiiu Leht, 16. november 2012

Välislingid

 

Eesti purjetajad
Eesti 1928. aasta suveolümpiamängudel
Eestlased Saksamaal
Eestlased Rootsis
Sündinud 1894
Surnud 1956
Eberhard Vogdt

Eberhard Konrad Roman Vogdt (14. juuli (vkj) / 27. juuli 1902 Kirna-Kohatu vald, Hageri kihelkond, Harjumaa – 23. november 1964 Oberaula, Lääne-Saksamaa) oli Eesti advokaat ja purjesportlane. 

Ta lõpetas aastal 1921 Tallinna toomkooli. Aastatel 1921–1926 õppis ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas (algul kaubandust, lõpetas juristina). Ta oli Korporatsioon Estonia vilistlane.

Ta oli aastal 1927 kindlustusseltsi "Polaris" juriskonsult, aastatel 1927–1934 oli ta vandeadvokaat Gerhard Kressi abi, aastatel 1934–1935 oli ta ilma patroonita vandeadvokaadi abi, aastatel 1935–1936 oli ta A. v. Nottbecki abi. Aastatel 1936–1939 oli ta vandeadvokaat Tallinnas.

Ta lahkus aastal 1939 Saksamaale. Aastatel 1940–1945 oli ta Ilkenau paberivabriku administratsiooni juhataja. Aastal 1945 mobiliseeriti ta Saksa sõjaväkke, oli lühikest aega liitlaste sõjavangilaagris. Aastast 1945 elas ta Oberaulas.

Purjetajana
Ta võitis 1928. aasta suveolümpiamängudel Amsterdamis pronksmedali paadil "Tutti V" 6-meetriste paatide klassis. Meeskonna kapten oli Nikolai Vekšin, meeskonda kuulusid veel William von Wirén ning vennad Georg ja Andreas Faehlmann.

Viited

Välislingid
 
Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
 

Eesti advokaadid
Eesti purjetajad
Baltisakslased
Tallinna Toomkooli vilistlased
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased‎
Korporatsioon Estonia liikmed
Eesti 1928. aasta suveolümpiamängudel
Eestlased Saksamaal
Sündinud 1902
Surnud 1964
Vahur Kraft

Vahur Kraft (sündinud 11. märtsil 1961) on Eesti ärijuht ja pangandustegelane. Aastatel 1995–2005 oli ta Eesti Panga president.

Ta lõpetas 1984. aastal Tartu Riikliku Ülikooli rahanduse ja krediidi erialal.

Kraft oli 2005–2015 Nordea Panga Eesti haru juht. 

2015. aastast on ta AS Sangar juhatuse esimees.

2009–2013 oli ta Luksemburgi aukonsul Eestis. 

Kuulub Tartu Ülikooli nõukokku.

Tunnustus
 2001 Valgetähe II klassi teenetemärk
2006 Eesti Kaubandus-Tööstuskoja I klassi aumärk

Isiklikku 
Tema onu Jüri Kraft oli Eesti NSV kergetööstuse minister.

Viited 

Eesti Panga presidendid
Eesti pankurid
Valgetähe II klassi teenetemärgi kavalerid
Tartu Ülikooli majandusteaduskonna vilistlased
Sündinud 1961
Nanoarchaeota

Nanoarchaeota on arhede hõimkond.

2012. aasta alguse seisuga kuulub hõimkonda ainult üks liik – Nanoarchaeum equitans. See arhe leiti esmakordselt 2002. aastal Islandi lähedalt merest hüdrotermide juurest ning tegu on termofiiliga.

Välislingid 
 Nanoarchaeota NCBI

Arhed
Thaumarchaeota

Thaumarchaeota on arhede hõimkond.

Hetkeseisuga kuulub sellesse neli liiki: Nitrosopumilus maritimus, Cenarchaeum symbiosum, Nitrososphaera viennensis ja Nitrososphaera gargensis. Kõik nad on kemolitoautotroofsed ammooniumit oksüdeerivad arhed, mis mängivad olulist rolli lämmastiku- ja süsinikuringes.

Välislingid 
 The Thaumarchaeota: an emerging view of their phylogeny and ecophysiology Curr Opin Microbiol, juuni 2011

Arhed
Luigetiik

Luigetiik on Kadrioru pargi tuntuim tiik. Tiik rajati 1740. aastal. Luigetiik on mitmeid kordi umbe kasvanud. 1930. aastatel rajati tiigi juurde päikesekella väljak ja tiigi keskel olevale saarekesele kõlakoda ning tiik sai paekaldad ja purskkaevud.

2006. aastal toimusid tiigi renoveerimistööd: paigaldati neli uut millimallikakujulist purskkaevu, puust ülevool asendati uue roostevabast metallist ülevooluga, mis juhib üleliigse vee Ülemiste voolukollektorisse ning sealt merre, korrastati paekaldaid.

Kadrioru pargi direktori Ain Järve sõnul on Luigetiigi vesi puhas, mida tõestab lepamaimude olemasolu tiigis. Vett hoiavad puhtana kuuskvetikad, ilma nendeta oleks tiik ühtlaselt roheline nagu Snelli tiik.

Tiigis elavad veel luigepaar, karpkalad ja seal käivad pardid ja kajakad. 2012. aastal suri üks luikedest, kuna pargi külastajad toidavad linde hoolimata keelavatest siltidest ja loomaaiatöötaja sõnul oli luik söönud kommi ja šokolaadi, mis on luigele ebasobiv toit. 2013. aasta suveks toodi Luigetiigile mustluige paar.

Vaata ka
Kirdetiik
Tagatiik

Viited

Välislingid 

Eesti tiigid
Kadriorg
Tallinna järved
Kadrioru park
Avaz Twist Tower

Avaz Twist Tower on büroohoone Sarajevo ärikvartalis Marijin Dvor Sarajevo raudteejaama vahetus läheduses, kõige kõrgem hoone Bosnias ja Hertsegoviinas ning kogu Balkani poolsaarel. Selles asub ajalehekirjastuse Avaz peakorter. Hoonet ehitati aastatel 2006–2009, selle arhitekt on Faruk Kapidžić. 

Saksa ettevõte Schüco on valinud Avaz Twist Toweri kümne kõige kaunima hoone hulka maailmas.

Avaz Twist Toweri kõige tähelepanuväärsemaks tunnuseks on tema väänatud klaasfassaad. Hoone on vormilt heksagonaalne, väljaarvatud tipu kaks astet, mis on ümmargused. Torn on 142 meetri kõrgune ja tal on 40 korrust, sealhulgas maa-alune korrus. Koos 30 meetri kõrguse tipuga saavutab ehitis kogukõrguse 172 meetrit. Hoones on 5 lifti, neist 3 panoraamliftid, mis liiguvad kiirusega 5 meetrit sekundis. 31. korrusel – 100 meetri kõrgusel – asub restoran "Elite Club 31" , 35. korrusel kohvik "Cafe 35" ja 36. korrusel vaateterrass.

Enne Avaz Twist Toweri kerkimist oli Balkani kõrgeimaks hooneks 118 meetri kõrgune Bosmal City Center, samuti Sarajevos.

Viited

Välislingid

Avaz Twist Tower Ametlik veebisait
Bosnian Tower Round The Twist
Sarajevo Construction web portal Avaz Twist Toweri ehituslugu fotodel
Dnevni Avaz

Pilvelõhkujad
Bosnia ja Hertsegoviina ehitised
Sarajevo ehitised
Bombardier

Bombardier Inc. on rahvusvaheline õhusõidukeid ja muid transpordivahendeid tootev ettevõte, kelle peakorter asub Montréalis Kanadas. Bombardieri tuntuimad tooted on lennukid, metroorongid ja Flexity trammid. Aprillist 2020 on ettevõtte tegevdirektor Éric Martel. 

2019. aastal müüs Bombardier Inc. oma kommertslennukite äri ettevõttele Mitsubishi Heavy Industries Ltd. ning keskendub nüüd rohkem kommertslennukite ja raudteevagunite tootmisele.

Ajalugu 
Joseph-Armand Bombardier leiutas 1937. aastal seadeldise, mis tegi võimalikuks B7-mootorsaani tootmise. 1942. aastal asutas Joseph-Armand Bombardier ettevõtte L’AutoNeige Bombardier Limitée. 1945. aastal alustati C18-mootorsaanide tootmist. 1959. aastal hakati tootma Ski-Doo mootorsaane.

Joseph-Armand Bombardier suri 1964. aastal ning jättis ettevõtte poeg Germainile. 1966. aastal pärast Germaini tagasiastumist sai tegevdirektoriks Laurent Beaudoin, kes püsis ametikohal kuni 2008. aastani. 1967. aastal nimetati L’Auto-Neige Bombardier Limitée ümber ettevõtteks Bombardier Ltd. 1968. aastal võeti tootmisse Sea-Doo veesõidukid.

1970. aastal laienes Bombardier raudteeärisse koos Austria mopeede ja tramme tootva Lohnerwerkega ning nende mootoreid tootva filiaali Rotaxiga. 1973. aasta naftakriisi tõttu oli Bombardier Ldt. sunnitud vähendama mootorsaanide tootmist ning keskenduma reisivagunite tootmisele.

1974. aastal sai Bombardier Ldt. lepingu, et ehitada 423 reisivagunit Montréali metroole. 1975. aastal koliti peakorterid Valcourtist Montréali. 1982. aastal sai Bombardier miljardidollarilise lepingu, et ehitada reisivaguneid New Yorgi metroole, millega sai Bombardier Põhja-Ameerika suurimaks raudteesõidukite tootjaks.

1986. aastal laienes Bombardier lennundussektorisse, ostes Kanada lennukitootmisettevõtte Canadairi.

1989. aastal suurenes Bombardieri osalus lennunduses, kui ta ostis Shorts Brothersi ettevõtte. 1990. aastal ostis ta kontserni Bombardier Learjet Corp. ning hakkas ka kommertslennukeid tarnijaks. Peagi pärast seda alustati Learjet 31A ja Learjet 60 konstrueerimist. 1991. aastal tehti esimene testlend 50-kohalise Canadair Regional Jetiga, mis oli Bombardieri esimene piirkondlikuks transpordiks mõeldud kommertslennuk. 1992. aastal ostis Bombardier Ldt. Dash 8 turbopropelleritega lennukite tootja de Havillandi. 1997. aastal tootis Bombardier Aerospace uue versiooni Canadair Regional Jetist – 70-kohalise Canadair Regional Jet 700. 1997. aastal sai Bombardier 2,85 miljardi dollarilise mitmeaastase lepingu NATO pilootide väljaõpetamiseks Kanadas.

1998. aastal loodi Bombardier International, et laiendada tegevust rahvusvahelisel turul. 2002. aastal ehitas Bombardier Vancouveris maailma pikima täisautomaatse metroosüsteemi, Millennium SkyTraini. 2008. aastal tehti CRJ1000 esmalend 100 reisijaga.

Toodetavad lennukid 

 mai 2022 seisuga pakub Bombardier kahte tüüpi kommertslennukeid: Global ja Challenger.

Viited

Välislingid
 Tõnu Naelapea, Juhtkiri - Sic transit gloria mundi (Eesti Elu nr 7, 2020), eestielu.com. 21. veebruar 2020

Lennukitootjad
Kanada ettevõtted
Trammitootjad
Svea Raidna

Svea Raidna (aastani 1991 Svea Sirel; 11. aprill 1961 Kunda – 17. oktoober 2011 Hyvinkää) oli eesti maalikunstnik.

Svea Raidna lõpetas 1988. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi joonestamise, kunsti ja tööõpetuse erialal. Tema õpetajateks olid Tiiu Maasik, Enda Palmeos, Sigrid Uiga, Rein Raamat ja Tiia Külv. Svea Raidna töötas kunstiõpetajana aastatel 1988–1990 Nissi 9-klassilises koolis ning 1996–2001 Rakvere Gümnaasiumi kunstikallakuga klassides. Ta oli aastail 1990–1991 animaator väikeettevõttes Stuudio B. Aastatel 1991–1995 töötas ta kunstniku-kujundajana Paikuse Politseikoolis. Svea Raidna oli Paikuse Politseikooli tollase sümboolika autor. Alates aastast 2002 töötas ta vabakutselise kunstnikuna.

Svea Raidna kasutas õli-, siidi- ja akvarellvärve, vähem pastell- ja portselanivärve. Ta viljeles looduslähedases laadis lille- ja maastikumaali. Tavaliselt maalis ta otse loodusest, kuid lõi ka abstraktseid ja sümbolistlikke kompositsioone, elu lõpukümnendil sageli piibliainelisi. Mitmetel kujutistel tõstis ta esile looduses leiduvat sinimustvalget värvikombinatsiooni. Svea Raidna osales isiku- ja grupinäitustel.

Teoseid
"Märjamaa järta kevadel", õli papil, 1988
"Teater sügisel", õli papil, 1995
"Teede rist", õli papil, 1995
"Päide vesiveski", õli papil, 1996
"Puu ja printsess", siidimaal, 1999
"Viru-Jaagupi kirik", õli papil, 2001
"Õitsev toomingas", õli papil, 2002
"Märjamaa kirik ja raamatukogu", akvarell, 2004
"Sirelid ja vikerkaar", siidimaal, 2005
"Sinistes ja punastes toonides teekann kujutletava hoonestusega", portselanimaal, 2007
"Võitlus krooni pärast", kolm õlimaali lõuendil, 2008
"Kui te ei saa kui lapsukesed", õli lõuendil, 2010

Kasutatud kirjandus
Raikküla Valla Leht, nr. 64, oktoober 2007, lk 1
Svea Raidna, Posliini Plus, märts 2011, lk 30 - 34

Eesti kunstnikud
Eesti maalikunstnikud
Eesti kunstipedagoogid
Sündinud 1961
Surnud 2011
Volvocales

Volvocales on üherakuliste või koloonialiselt elavate viburvetikate selts klorofüütide klassis rohevetiktaimede hõimkonnas.

Enamasti elavad nad magevees, aga on ka maismaal ja merevees elutsevaid liike.

Seltsi tuntuim perekond on Volvox, millesse kuuluvad sageli mageveekogudes esinevad koloniaalsed rohevetikad. Neid kirjeldas esmakordselt juba Antoni van Leeuwenhoek 1700. aastal ja tänapäeval kasutatakse neid sageli rohevetikate tüüpperekonnana.

Sugukonnad 
 Dunaliellaceae
 Chlamydomonadaceae
 Spondylomoraceae
 Volvocaceae
 Haematococcaceae
 Asteromonadaceae
 Tetrabaenaceae
 Astrephomenaceae
 Phacotaceae
 Characiosiphonaceae
 Characiochloridaceae

Välislingid 

 Volvocales Encyclopedia of Life

Klorofüüdid
Hannu-Pekka Björkman

Hannu-Pekka Juhani Björkman  (sündinud 11. veebruaril 1969 Kannonkoskil) on soome näitleja. 

Björkman sai aastal 2005  Jussi auhinna parima meespeaosa eest filmis "Eläville ja kuolleille".  detsembris 2010. aastal sai ta Soome-auhinna.

Björkman on abielus näitleja Minna Haapkyläga. Neil on kaks poega, 2004 sündinud Eliel ja 2008 sündinud Luukas.

Filmograafia

Viited

Soome näitlejad
Sündinud 1969
Charles Taylor (filosoof)

Charles Margrave Taylor (sündinud 5. novembril 1931 Montréalis) on Kanada filosoof. Ta on pälvinud Kyōto auhinna ning Templetoni auhinna, ta on Kanada Ordu liige (CC), Quebeci Rahvusordu suurohvitser (GOQ) ja Kanada Kuningliku Seltsi liige (FRSC).

Taylor lõpetas 1952. aastal McGilli Ülikooli ajaloo erialal ning 1955. aastal Oxfordi Ülikooli politoloogia, filosoofia ja majanduse erialal. Ta kaitses Oxfordi Ülikoolis 1960. aastal magistrikraadi ning 1961. aastal doktorikraadi.

Charles Taylor töötab McGilli Ülikooli filosoofiaosakonnas. Tema uurimisteemade hulka kuuluvad poliitiline filosoofia, sotsiaalteaduste filosoofia, moraalifilosoofia, keelefilosoofia, tähendusteooriad, lääne poliitiline kultuur jm.

Tunnustus
2007 – Templetoni auhind

Teosed eesti keeles
Taylor, Charles 2000. Autentsuse eetika. (Väljataga, Märt, tlk.). Tallinn: Hortus Litterarum.

Välislingid
Charles Taylor McGilli Ülikooli lehel

Kanada filosoofid
Sündinud 1931
Keelefilosoofid
Antti Herlin

Antti Juhani Herlin (sündinud 14. novembril 1956 Kirkkonummis) on soome tippjuht, KONE juhatuse esimees. 

Ta on Forbesi andmetel 4,6 miljardi euroga Soome rikkaim mees. Ajakiri Forbes paigutas ta 2020. aasta märtsis maailma rikkaimate inimeste nimekirjas 380. kohale.

Isiklikku
Antti Herlin on abielus, tal on kolm tütart ja poeg Jussi.

Tunnustused
2007 Valgetähe III klassi teenetemärk

Soome inimesed
Ärijuhid
Valgetähe III klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1956
California indiaanimuuseum

California indiaanimuuseum (California State Indian Museum) on USA California osariigi muuseum Sacramentos.

Muuseumi geograafilised koordinaadid on . Ta kuulub koos kõrvalasuva Sutter's Fortiga ajaloomälestiste hulka.

Muuseum rajati 1940. aastal. See on pühendatud California indiaanlaste ajaloole ja kultuurile. Eksponaatide hulgas on käsitöö- ja tarbeesemeid, fotosid ja dokumente. Korraldatakse muu hulgas korvipunumise esitlusi.

Välislingid
 Koduleht

Ameerika Ühendriikide muuseumid
Timo Lavikainen

Timo Lavikainen (sündinud 1974) on Joensuus elav soome näitleja. Lavikainen mängib trumme mitmes Joensuu ansamblis, muu hulgas bändis Kalle Päätalo.

Filmograafia

	 	
Soome näitlejad
Sündinud 1974
Filipinki

Filipinki (eesti keeles ka Filipinkad) oli Poola naisvokaalansambel. 

Ansambli moodustas Szczecinis 1959. aasta novembris Szczecini Kaubandustehnikumi õppejõud Jan Janikowski sama õppeasutuse õpilastest.

Ansambel sai nime tol ajal populaarse Poola ajakirja Filipinka järgi.

Ansambel oli vahetult asutamise järel lühikest aega nonett, seejärel septett. 

Ansambli koosseisu kuulusid: Zofia Bogdanowicz, Niki Ikonomu, Elżbieta Klausz, Krystyna Pawlaczyk, Iwona Racz, Anna Sadowa ja Krystyna Sadowska.

Ansambli esimene avalik esinemine oli 1960. aastal konkursil Szukamy młodych talentów ('Otsime noori talente'). 1962. aastal esines ansambel raadiokonkursil Mikrofon dla wszystkich ('Mikrofon kõigile') ja sai üleriigiliselt populaarseks. Sealtpeale lakkas ansambel olemast amatöörkollektiiv ja hakkas tegutsema professionaalsena.

Ansambel oli oma populaarsuse tipul aastatel 1963–1965. Ansambli laul "Batumi" valiti 1964. aastal Poolas aasta kõige populaarsemaks lauluks. Laul "Wala Twist" oli pühendatud maailma esimesele naiskosmonaudile Valentina Tereškovale. Filipinki esines ka välisriikides, sealhulgas 1967. aasta veebruaris Tallinnas.

1960. aastate lõpus hakkas ansambli populaarsus aga kahanema. Ansambli koosseisus toimusid esimesed muudatused 1967. aastal. Esinemine 1969. aastal Opole festivalil jäi tähelepanuta.

1970. aastate algul kahanes ansambli koosseis esmalt kvintetini ja seejärel kvartetini. Ansambli algkoosseisust lahkus viimasena Iwona Racz 1972. aastal. Ansambli uueks nimeks sai Nowe Filipinki ('Uued Filipinkad'). Edu aga enam saavutada ei õnnestunud ja ansambel lõpetas tegevuse 1974. aastal.

Viited

Poola ansamblid
Harijs Liepiņš

Harijs Liepiņš (15. detsember 1927 Ipiku vald (Valmiera maakond, nüüd Rūjiena piirkond) – 3. august 1998 Skrunda) oli läti näitleja. 

1935. aastal kolis perekond Riiga. Harijs Liepiņš õppis Riia 28. Keskkoolis ja Riia 1. Linnagümnaasiumis. Mobiliseeriti sõja ajal Saksa sõjaväe abiteenistusse, langes Punaarmee kätte vangi ja oli seejärel Vorkutas poolteist aastat sõjavangilaagris.

Pärast vangilaagrist vabanemist asus õppima Riia Kunstiteatri õppestuudios, mille lõpetas 1949. aastal. Seejärel sai temast sama teatri näitleja.

Alates 1955. aastast mängis ta ligikaudu neljakümnes filmis. Sealhulgas mängis Harijs Liepiņš 1959. aastal valminud Tallinna Kinostuudio filmis "Vallatud kurvid" Antsu ja 1968. aasta Tallinnfilmi filmis "Hullumeelsus" leitnanti, kõrvalosa ka filmis "Jääminek" (1962). Kõigi tema Eestis valminud filmide lavastaja oli Kaljo Kiisk.

Välislingid

Harijs Liepiņš andmebaasis IMDb
Harijs Liepiņš kino-teatr.ru lehel

Läti näitlejad
Sündinud 1927
Surnud 1998
Saku tänav

Saku tänav on tänav Tallinna Kesklinna linnaosas Kitseküla asumis. Tänav algab Pärnu maanteelt ja kulgeb lääne-idasuunaliselt kuni Türi tänavani. Saku tänav on ligikaudu 280 meetrit pikk.

Saku tänava põhjapoolne külg on hoonestatud hruštšovkadega.

Saku tänav on nime saanud 27. jaanuaril 1956. Tänav on saanud nime Saku raudteepeatuse järgi.

Viited

Kesklinna linnaosa tänavad
Construcciones y Auxiliar de Ferrocarriles

CAF (Construcciones y Auxiliar de Ferrocarriles) on Hispaania ettevõte, mis toodab ronge. See asub Baskimaal. 

Eestile lähimad CAFi rongid on HKL HSTi metroorongid, mis sõidavad Helsingis.

Välislingid 

 Koduleht

Hispaania ettevõtted
Olev Jõgi

Olev Jõgi (pseudonüüm Leo Minimus; 9. jaanuar 1919 Leisi vald – 27. jaanuar 1989) oli eesti ajakirjanik, tõlkija ja kirjanduskriitik.

Ta õppis aastatel 1928–1934 Leisi algkoolis, 1934–1941 Saaremaa Ühisgümnaasiumis ja 1950–1956 Tartu Riikliku Ülikooli kaugõppes vene filoloogiat. 

Ta oli ajakirja Keel ja Kirjandus peatoimetaja aastatel 1958–1983. 

On avaldanud artiklikogud "Kirjanduse koordinaadid" (1963), "Virvendused laugvees" (1973), "Vaod ja varjud" (1975; J. Smuuli nimeline preemia1976), "Hetki ja viipeid" (1988; J. Smuuli nimeline preemia 1989).

Jõgi on eesti keelde tõlkinud vene, poola ja valgevene kirjandust: Aleksandr Puškini, Aleksandr Kuprini, Isaak Babeli, Ilfi ja Petrovi, Aleksandr Solženitsõni, Valentin Rasputini, Stanisław Lemi, Jerzy Andrzejewski, Ivan Meleži, Vasil Bykaŭ'i jt teoseid.  

Olev Jõgi toimetatuna ilmus eesti keeles 1968. aastal Ernst Särgava kultuurilooline romaan "Lähme linna kirjutama, oma elu kergendama". 

Olev Jõgi oli mitme Albert Uustulndi raamatu ja Arno Kasemaa "Rannamändide" (1986) toimetaja.

Tunnustus
 1971 Eesti NSV kirjanduse aastapreemia (V. Belovi "Igapäevane asi" eestindus)
1976 Juhan Smuuli nimeline kirjanduse aastapreemia ("Vaod ja varjud. Valik kriitikat II")
1978 Eesti NSV teeneline kirjanik
 postuumselt 1989 Juhan Smuuli nimeline kirjanduse aastapreemia ("Hetki ja viipeid")

Isiklikku
Tema lapsed on kirjandusteadlane Mall Jõgi, leedu keele tõlkija Tiiu Sandrak ja Tallinna Ülikooli õppejõud Jaan Jõgi. Tema lapselaps on luuletaja Mihkel Kaevats.

Välislingid

 Lea Pild "Tõlkekriitik Olev Jõgi: Ühe tõlkemeetodi rehabiliteerimine stalinismijärgsel ajal" Keel ja Kirjandus 3/2019

Eesti tõlkijad
Eesti toimetajad
Eesti kirjanduskriitikud
Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna vilistlased
Eesti NSV teenelised kirjanikud
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1919
Surnud 1989
Maali Vispel

Maali (Maali Vispel) on tegelane Oskar Lutsu teostes "Argipäev" ja "Sügis".

Maali on kampsunikuduja. Ta kolib Paunverre oma õmblejannast õe Juuliga ning koos asutakse elama pagarimajja. Õed satuvad peagi rätsepate perekonna Kiire viha alla, kuna haaravad üha uusi kliente. Hiljem suhted Jorh Aadniel Kiire ja õdede vahel paranevad ning ühistel teeõhtutel arutatakse kõikvõimalikke maailma asju. 

Oskar Luts kirjeldab Maalit kui matsakat, lühikest ja alatihti naeru lagistavat tütarlast. Paunverelased panevad talle hüüdnimeks Klodvig, kuna keegi olevat ühes raamatus näinud kuningas Clovig I pilti ning too olevat sarnanenud Maaliga. Kõigest hoolimata suudab Maali igas eluhetkes leida positiivset ning noomib ka õde Juulit, kui see taas kurvameelsusse kaldub. 

Hiljem, kui Kiir on abiellunud Maali õe Juuliga, lööb rätsepmeister temaga üleaisa. Kirjandusteoses mainib Luts, et Kiire eostatud laps on sündinud surnult; filmis "Sügis" aga sünnitab Maali kaksikud, poisi ja tüdruku, kes saavad nimeks Endel ja Endla.

Kinolinal kehastas Maalit näitlejanna Anne Reemann, 1986. aasta valminud Eesti Televisiooni telelavastuses "Pildikesi Paunverest" Eva Vilt-Malleus.

Oskar Lutsu teoste tegelased
Maali

Maali on eesti naisenimi.

See on lühend Amaliest. 2018. aasta ja 2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Maali Eestis 20 naisel.

Vaata ka
Tädi Maali
Maali Vispel, Oskar Lutsu teoste tegelane 

Naisenimed
Fred Astaire

Fred Astaire (sünninimega Frederick Austerlitz; 10. mai 1899 Omaha, Nebraska – 22. juuni 1987 Los Angeles, California) oli ameerika tantsija, koreograaf, laulja ja näitleja.

Ta esines oma 76 aasta pikkuse karjääri jooksul nii Broadway lavadel kui ka 31 muusikafilmis.

Tema tuntuim tantsupartner oli Ginger Rogers, kellega ta mängis 1930. aastatel üheksas muusikafilmis. Ta mängis filmides peaosi ka koos Rita Hayworthi ja Audrey Hepburniga.

1949. aastal pälvis ta elutöö eest au-Oscari. 1961. aastal sai ta Cecil B. DeMille'i nimelise elutööauhinna ja 1981. aastal Ameerika Filmiinstituudi elutöö auhinna.

1999. aastal valis Ameerika Filmiinstituut Astaire'i 20. sajandi parimate meesnäitlejate seas (100 Years...100 Stars) viiendale kohale.

Osaline filmograafia

Välislingid 

 

Ameerika Ühendriikide tantsijad
Ameerika Ühendriikide näitlejad
Ameerika Ühendriikide lauljad
Koreograafid
Sündinud 1899
Surnud 1987
Margi Ein

Margi Ein (sündinud 8. detsembril 1950 Põltsamaal) on Eesti poliitik.

Ta lõpetas 1968. aastal Põltsamaa Keskkooli ning 1974. aastal TPI ehitusinsenerina. 

1974–1992 töötas ta Jõgeva KEKi Põltsamaa ehitusjaoskonnas meistri ja vaneminsenerina, hiljem projektgrupi juhatajana. 1993. aastal kutsuti Ein Põltsamaa abilinnapeaks, aastatel 1996–2003 oli ta Põltsamaa linnapea.

Novembris 2009 valiti Ein Põltsamaa linnavolikogu esimeheks. Ta töötab Põltsamaa vallavalitsuses ehitusnõunikuna.

2003. aastal kandideeris Ein Rahvaliidu nimekirjas Riigikogu X koosseisu ja sai 1881 häälega ringkonnamandaadi. Riigikogus tegutses peamiselt sotsiaalkomisjonis ja oli korruptsioonivastase seaduse kohaldamise erikomisjoni esimees. Kandideeris Riigikokku ka 2007. aastal, kuid parlamenti ei pääsenud.

Tunnustused
2002 – Valgetähe V klassi teenetemärk
2017 – Põltsamaa linna aukodanik

Viited

Välislingid
Riigikogulane Margi Ein peab raha andmist enda teeneks SLÕhtuleht, 2. veebruar 2007
"Margi Ein vahetas Rahvaliidu Keskerakonna vastu" Delfi, 1. detsember 2010

Põltsamaa linnapead
X Riigikogu liikmed
Rahvaliidu poliitikud
Eesti Keskerakonna poliitikud
Põltsamaa Ühisgümnaasiumi vilistlased
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Põltsamaa linna aukodanikud
Sündinud 1950
Raul Kirsel

Raul Kirsel (sündinud 21. veebruaril 1958 Põltsamaal) on Eesti loomakasvatusteadlane, ettevõtja ja poliitik.

Ta lõpetas 1976. aastal Põltsamaa Keskkooli ja 1987. aastal zooinsenerina Eesti Põllumajandusakadeemia. 1994. aastal kaitses ta magistrikraadi põllumajandusloomade söötmise erialal. 

Kirsel töötas aastatel 1991–1997 Umbusi algkooli direktorina. Ta on ettevõtte OÜ Aristin Grupp tegevdirektor.

Ta on Põltsamaa linnavolikogu liige. Ta valiti aastal 2009 volikokku valimisliidu "Meie Põltsamaa" nimekirjas; ta sai valimistel 46 häält. Ta kuulub 10. novembrist 1992 Isamaa ja Res Publica Liidu ridadesse.

Viited

Kirjandus 
2000 – "Kirsel, Raul". // Eesti teaduse biograafiline leksikon. I kd, A – Ki. Tallinn 2000. Lk 649

Välislingid

Eesti loomakasvatusteadlased
Eesti ettevõtjad
Põltsamaa Ühisgümnaasiumi vilistlased
Eesti Maaülikooli zooinseneriteaduskonna vilistlased‎
Sündinud 1958
Helja-Amanda Kukk

Helja-Amanda Kukk (24. veebruar 1924 – 5. jaanuar 2022) oli kauaaegne inglise keele õpetaja ja tõlkija. 

Ta on töötanud Tallinna Reaalkoolis, Tallinna Polütehnilises Instituudis, kõrgkoolis I Studium. 

Ta on koostanud õppematerjale ja tõlkinud neli raamatut (näiteks Marianne Calmanni "Avignon", Susanne Goodwini "Puhas juhus" jm).

Eesti Rahvusliku Sõltumatuse Partei asutajaliige.

Eesti õpetajad
Eesti tõlkijad
Eesti Rahvusliku Sõltumatuse Partei poliitikud
Sündinud 1924
Surnud 2022
Oiva Lohtander

Oiva Orvo Arvid Lohtander (sündinud 15. aprillil 1942 Vilppulas) on soome näitleja, lavastaja ja dramaturg.

Ta on näidelnud paljudes telefilmides ja -sarjades, kuuldemängudes ja filmides. 

Ta on töötanud näitlejana mitmes teatris, sealhulgas Espoo Linnateatris ja Tampere Teatris.

Soome näitlejad
sündinud 1942
Jaan Aiaots

Jaan Aiaots (sündinud 13. jaanuaril 1953 Hagudis) on Eesti põllumajandustegelane ja poliitik.

Jaan Aiaots on lõpetanud Hagudi 8-klassilise kooli ja Kohila Keskkooli. 1976. aastal sai ta Eesti Põllumajandusakadeemiast agronoomidiplomi. Töötas aastatel 1976–1990 Adavere näidissovhoosis agronoomina, osakonnajuhatajana ja direktori asetäitjana. 1990–1993 oli ta Esku sovhoosi esimene ja viimane direktor.

Aastatel 1994–2003 töötas Jaan Aiaots Jõgeva maavalitsuses maamajandusosakonna juhatajana ja majandusosakonna juhataja kohusetäitjana.

Ta oli aastatel 1994–2003 Põltsamaa vallavolikogu esimees ning valiti Põltsamaa linnavolikokku 2005. ja 2009. aastal.

Aastast 2003 on ta Põltsamaa linnapea.

Jaan Aiaots kuulus 3. juulini 2011 Eestimaa Rahvaliitu. 24. novembrist 2011 on ta Sotsiaaldemokraatliku erakonna liige.

Tunnustus
2006 Valgetähe IV klassi teenetemärk
2011 Jõgevamaa Kuldrist

Viited

Välislingid
Endisest rahvaliitlasest Jaan Aiaotsast sai sotsiaaldemokraat.
Põltsamaa linnapeaks valiti 17 poolthäälega Jaan Aiaots

Põltsamaa linnapead
Eesti NSV sovhoosidirektorid
Eesti Maaülikooli agronoomiateaduskonna vilistlased
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1953
Toivo Kroon

Toivo Kroon (sündinud 15. märtsil 1957 Võrus) on Eesti veterinaar ja omavalitsuspoliitik.

Ta on Põltsamaa linnavolikogu liige ja oli volikogu esimees aastatel 2005–2009.

Toivo Kroon on lõpetanud Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli ja Eesti Põllumajanduse Akadeemia. Töötanud veterinaararstina Võru rajooni Sõmerpalu sovhoosis, Paide rajooni Kalevipoja kolhoosis ja Jõgeva rajooni Pajusi kolhoosis.

Aastatel 1990–1992 töötas ta Soomes põllumajandusettevõttes. Hiljem oli ta Põltsamaa aktsiaseltsi Hunt jahi- ja kalandustarvete kaupluse juhataja. 1995. aastast 2006. aastani oli OÜ Glasmir kaupluste juhataja. Seejärel asus Kroon tööle Jõgeva maavalitsuses arendusspetsialistina.

Toivo Kroon on valitud Põltsamaa linna volikokku 2002. ja 2005. aastal. 2009. aastast on ta volikogus asendusliikmena.

Kroon on olnud ka Jõgevamaa Arendus- ja Ettevõtluskeskuse nõukogu esimees.

Viited

Eesti poliitikud
Sündinud 1957
Tiit Kulu

Tiit Kulu (sündinud 26. juulil 1943 Võhmanõmme külas Põltsamaa vallas Viljandimaal) on Eesti poliitik.

Kulu lõpetas 1962. aastal Põltsamaa Keskkooli ja 1967. aastal Eesti Põllumajandusakadeemia põllumajanduse mehhaniseerimise erialal. Ta asus 1968. aastal tööle Martin Lillevere nimelises kolhoosis peainsenerina, aastatel 1978–1989 oli ta selle kolhoosi esimees.

Aastatel 1993–1996 oli Tiit Kulu Põltsamaa vallavanem. Alates 1999. aastast kuulub ta Põltsamaa linnavolikokku (2009. aastast asendusliikmena). 

Ta oli Põltsamaa abilinnapea aastatel 1997–2008.

Ta kuulus 2. septembrist 1994 kuni 8. detsembrini 2011 Eestimaa Rahvaliitu. 8. detsembrist 2011 kuulub ta Isamaa ja Res Publica Liitu.

Tunnustus
1980 Eesti NSV teeneline insener
2010 Jõgevamaa Hõberist 
2014 Põltsamaa linna aukodanik

Isiklikku
Tema vend on tehnikateadlane Priit Kulu.

Viited

Eesti poliitikud
Põltsamaa Ühisgümnaasiumi vilistlased
Eesti Maaülikooli põllumajanduse mehhaniseerimise teaduskonna vilistlased
Eesti NSV teenelised insenerid
Põltsamaa linna aukodanikud‎
Sündinud 1943
Trey Hardee

James Edward Hardee (sündinud 7. veebruaril 1984 Alabama osariigis Birminghamis) on endine USA kümnevõistleja. 

2009. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Berliinis tuli Hardee kümnevõistluses maailmameistriks. 2010. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Dohas võitis ta seitsmevõistluses hõbemedali. 2011. aasta MM-il Daegus tuli ta teist korda kümnevõistluse maailmameistriks. 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis võitis ta Ashton Eatoni järel hõbemedlai.

USA meistriks tuli Hardee kümnevõistluses aastatel 2009, 2014, 2015 ja 2017.

Saavutused

Olümpiamängudel 

 2012  Londonis 
 hõbemedal kümnevõistluses 8671

Maailmameistrivõistlustel 

 2009  Berliinis 
  maailmameister kümnevõistluses 8790
 2011  Daegus 
  maailmameister kümnevõistluses 8607

Sisemaailmameistrivõistlustel 

 2010  Dohas
  hõbemedal seitsmevõistluses 6124

Isiklikud rekordid

Välislingid 
 Trey Hardee koduleht
 

Ameerika Ühendriikide kümnevõistlejad
Sündinud 1984
Kaluri tänav (Tartu)

Kaluri tänav (saksa keeles Fischerstraße) on tänav Tartu kesklinnas.

Tänav algab Soola tänavalt ja lõpeb Väike-Turu tänaval ning on ca 400 meetri pikkune.

Tartu tänavad
Kesklinn (Tartu)
Uržum

Uržum (mari keeles Вӱрзым ja Ӱржӱм) on linn Venemaal Kirovi oblastis, Uržumi rajooni keskus. Asub Uržumka jõe ääres.

Uržumi on esmakordselt mainitud 1554. aastal maride linnana. Linnaõigused sai aastal 1796.

Uržumis on sündinud Sergei Kirov.

Viited

Välislingid 

http://www.urzhum.ru/

Kirovi oblasti linnad
Teadusmalev

Teadusmalev on 2012. aasta suvel loodud koolinoorte suvemalev, mis pakub õpilastele võimalust teenida taskuraha Eesti tudengisatelliidi programmi teadustöös osaledes. 

Teadusmaleva idee autor ja algataja on Tartu Ülikooli õppejõud ja Tartu Observatooriumi vanemteadur Mart Noorma koos kaastöötajatega.

Kontseptsioon 
Teadusmaleva eesmärgiks on anda teadushuvilistele koolinoortele võimalus isikliku kogemuse kaudu tutvuda teadlase elukutsega. Erinevalt töövarju programmist ja individuaalset uurimistööst laboris töötavad Teadusmalevas osalejad iseseisva uurimisrühmana, otsides ühiselt lahendusi juhendajate antud uurimisküsimusele. Uurimistöö edasiste etappide planeerimine, võrdse tööjaotuse korraldamine, vaheküsimuste tõstatamine ja lahenduste otsimine toimub malevlaste initsiatiivil ning maleva juhendajad sekkuvad protsessi ainult malevlaste esitatud küsimuste lahendamiseks. Teadusmalev kestab kogu suvevaheaja. 

Alates 2015. aastast toetab Teadusmaleva läbiviimist Tartu Hansa Rotary klubi, makstes osalevatele noortele stipendiumi. Stipendiumi maksmiseks vajalik raha kogutakse heategevuslike kontsertide korraldamisega.  Alates 2017. aastast lisandus toetajate hulka Tartu Toome Rotary Klubi.

Osalejad ja eesmärgid 

2012. aasta suvel oli Teadusmaleva meeskonna ülesandeks katsetada Eesti tudengisatelliidi ESTCube-1 elektromagnetitel põhinevat pööramissüsteemi magnetvälja simulaatoris laboritingimustes.

Teadusmaleva vanem oli 2012. aastal Jaan-Eerik Past (Edinburghi Ülikool). Teadusmaleva meeskond 2012: Timothy Henry Charles Tamm (Gustav Adolfi Gümnaasium), Jürgen Laks (Tartu Kommertsgümnaasium), Siim Kurvits (Hugo Treffneri Gümnaasium), Mats Mikkor (C. R. Jakobsoni nimeline Gümnaasium) ja Simo Jarek Zaranek (Tartu Kivilinna Gümnaasium).

2014. aasta suvel töötasid suvemalevlased elektrilise päikesepurjega lendava kosmoselaeva trajektoori arvutamise ning muude Eesti tudengisatelliidi programmi uurimisküsimustega. 

2015. aasta suvel töötasid Teadusmaleva liikmed Helmholtzi pooli ehitamisega, mille abil oleks võimalik luua homogeenset magnetvälja, milles saaks testida ESTCube'i ning selle osade omadusi ja käitumist magnetväljas. Sel aastal osalesid Teadusmalevas ka Läti õpilased: Viktorija Leimane, Laima Anna Dalbiņa, Reinis Irmejs. 

Teadusmaleva vanem oli 2015. aastal Karl Reinkubjas (Tartu Ülikool). Teadusmaleva liikmed olid: Anni Kassikov, Carel Kuusk, Daniil Lepkin, Eigo Varemäe, Eva-Maria Tõnson, Gregor Eesmaa, Karina Sein, Kelli Randmäe ja Markus Rene Pae.

Tunnustused 
2012 – Eesti teaduse populariseerimise auhind, peapreemia parima uue algatuse kategoorias, Tartu Ülikool

Viited

Välislingid 
 Priit Rajalo. "Tartus tegutseb sel suvel Eesti esimene teadusmalev", Eesti Televisiooni uudised, 24. juuni 2012
 Priit Ennet. Teadussaade "Labor", Vikerraadio 24. juuni 2012
 "Suvelaagrites osaleb üle 27 tuhande noore", Eesti Noorsootöö Keskus, 20. juuni 2012
 Triin Ilves. "Valmib tudengisatelliit", Vikerraadio, 7. august 2012
 "Teadusmalev: nädal täis tööd", Novaator, 20. juuli 2015
 Eleen Laasner. "Teadusmalevlased näitasid Helmholtzi puuri", Tartu Postimees, 18. august 2015

Eesti teadus
Eesti noorteorganisatsioonid
Fortuna Düsseldorf

Fortuna Düsseldorf on Saksamaa linna Düsseldorfi jalgpalliklubi, mis mängib riigi kõrgliigas Bundesliga.

Saavutused 
Saksamaa meister: 1933
2. Bundesliga: 1989, 2018
DFB-Pokal: 1979, 1980
UEFA karikavõitjate karikas: Teine koht (1979)
Intertoto karikas: 1967, 1984, 1986

Viited

Välislingid 

 Ametlik koduleht

Düsseldorf
Saksamaa jalgpalliklubid