joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Tartu ühistranspordiliinid

Tartu ühistranspordiliinid on 2020. aasta seisuga valdavalt bussiliinid. Vähesel määral toimub linnasisest liiklust ka Tartu piiresse jääva Aardla/Kirsi raudteepeatuse ja Tartu raudteejaama vahel, kuid see ei moodusta eraldi transpordiliine. Linnasisest regulaarset laevaliiklust ei toimu ning trammiliinide rajamine Tartusse on olnud küll korduvalt arutusel, end kindla plaani ja ajakavata.

Bussiliinid
1. juulist 2019 on Tartus 13 tavabussiliini ja kaks ööliini, neid teenindab AS GoBus, kellega Tartu linn sõlmis 24. jaanuaril 2018 lepingu aastateks 2019-2029. 2020. aasta keskpaiga seisuga teenindab liine 64 madalapõhjalist bussi, mis sõidavad keskkonnasäästliku gaasiküttega. Tartu linnale kuuluvad bussiliinid on tasulised, piletisüsteeme haldab AS Ridango. Lisaks sõidab Lõunakeskuse Ekspress (liininumber 69) tasuta linna ja vahet.

Enne bussiliinide reformi 2019. aastal, mil ringliinid asendati pendelliinidega, oli Tartus 28 bussiliini, millest 2 olid kommertsliinid. Liine haldas AS Sebe, samuti oli tasuta Sõbra tänava Maxima vahet kurseeriv eraliin.

{| class="wikitable"
|-
! Liin
! Marsruut
! Märkmed
|-
|1
|FI - Nõlvaku
|
|-
|2
|Lõunakeskus – FI – Roopa – Kesklinn – Roopa – FI – Lõunakeskus
|
|-
|3
|Nõlvaku – Kannikese – Nõlvaku
|
|-
|4
|Ringtee – Põllu – Ringtee
|
|-
|5
|Nõlvaku – Kivilinna – Kannikese – Kivilinna – Nõlvaku
|
|-
|6
|Lõunakeskus – FI – Ropkamõisa – Kesklinn – Zoomeedikum 
|
|-
|7
|Lõunakeskus – Eerika – Kvissentali – Raudteejaam – Eerika – Lõunakeskus
|
|-
|8
|FI – Visa Hall – Tuglase – Turu
|
|-
|9
|Sepa turg – Ropkamõisa – Kesklinn – Ropkamõisa – Sepa turg
|
|-
|10
|Nõlvaku – Põllu – Nõlvaku
|
|-
|11
|Tähe – Ravila Tööstuspark – Tähe
|
|-
|12
|Tähe – Nõlvaku – Tähe
|
|-
|13
|Sepa turg – Paju - Sepa turg
|
|-
|14
|Turu – Kasteheina – Turu
|
|-
|15
|Soola – Kasteheina – Soola
|
|-
|16
|Nõlvaku – Zoomeedikum
|
|-
|16A
|Nõlvaku – Zoomeedikum
|
|-
|17
|Ringtee – Kasteheina – Ringtee
|
|-
|18
|Lõunakeskus – Paju – Lõunakeskus
|
|-
|19
|Jalaka – Raudteejaam
|
|-
|20
|Zoomeedikum – Raudteejaam – Kivilinna – Zoomeedikum
|
|-
|21
|Ööliin
|
|-
|22
|Ööliin
|
|-
|24
|Nõlvaku – Nooruse – Nõlvaku
|
|-
|26
|Kesklinn – Kivilinna – Ihaste – Soola
|
|-
|27
|Kesklinn – Vahi alevik
|
|-
|69
|Lõunakeskus – Turu – FI
|
|-
|96
|Kesklinn – Jõe keskus (Prisma)
|
|}

Endised bussiliinid
Marsruudina on toodud viimane marsruut enne liini sulgemist.

{| class="wikitable"
|-
! Liin
! Marsruut
! Märkmed
|-
|3A
|Nõlvaku – Kannikese
|Suleti augustis 2007
|-
|6A
|FI – Vabaduse pst. – Raudteejaam
|Suleti augustis 2007
|-
|11A
|Kesklinn – Kannikese
|Suleti 1990ndate alguses
|-
|25
|Nõlvaku – Lõunakeskus
|Suleti 2005
|-
|26
|
|Suleti 1990ndate alguses
|-
|27
|
|Suleti 1990ndate alguses
|-
|30
|Sõpruse pst. – Betooni
|Suleti 1990ndate alguses
|-
|40
|
|Suleti 1990ndate alguses
|-
|90
|Autobussijaam – Ihaste
|Suleti 30.04.1987
|}

Viited 

Tartu
Ühistranspordiliinid
Daniel Woodrell

Daniel Woodrell (sündinud 4. märtsil 1953 Springfieldis, Missouri osariigis) on USA kirjanik.

Daniel Woodrelli loetakse noir-kriminaalromaani viljelejaks. Noir-romaanides pole peategelane mitte roima uurija, vaid selle sooritaja, ohver, kahtlustatav. Woodrelli romaane liigitatakse nn kantri-noir'iks ja teda peetakse koguni selle žanri loojaks. 
	
Daniel Woodrell elab praegu Missouri osariigi lõunaosas 11 000 elanikuga West Plainsi linnas keset Ozarki mägismaad. Tema esivanemad olid jõudnud sinna juba enne Ameerika Ühendriikide kodusõda. Sündinud on ta West Plainsis 4. märtsil 1953. Et ta isa kaotas töö, oli pere sunnitud kolima tööotsinguil Missouri loodeossa Kansas City linnastusse. Sealne elu tüütas Danieli ära, ta jättis kooli pooleli ja läks 17aastaselt merejalaväkke.
	
Merejalaväes tekkisid Woodrellil pahandused ning Vietnami sõdima ta ei jõudnudki, ehkki ta sinna soovis. Selle asemel jätkas ta õpinguid, omandas 27aastaselt Kansase Ülikoolis bakalaureusekraadi ja lõpetas seejärel Iowa Ülikooli kirjanike seminari kaunite kunstide meistrina. Seminaris tutvus ta oma tulevase abikaasa ja romaanikirjaniku Katie Estilliga. Ta võitis üheks aastaks James A Micheneri stipendiumi, mis on mõeldud kirjutavatele üliõpilastele.

Daniel Woodrell on tänaseks kirjutanud kaheksa romaani, esimene neist ilmus 1986. Teine romaan oli 1987. aastal trükivalgust näinud „Häda ellujäänuile” („Woe to Live On”) – Woodrelli loomingus erandlik, sest kirjanik siirdub Ameerika Ühendriikide kodusõja aega ning kujutab sissivõitlusi Missouris. Selles naturaalsete stseenidega romaanis pole häid ega pahasid, vaid on ehk pisut rohkem ja veidi vähem pöörased – julm ja armutu võitlus on kallutanud kõigi selles osalejate mõtlemist. Daniel on öelnud, et ta kirjutas romaani, et tunnetada ja mõista, millised asjaolud just viisid Lawrence’i veretööni (1863).
	
Kaks järgmist teost ei olnud edukad, kuid 1996 ilmunud „Give Us a Kiss: A Country Noir” („Suudle meid: maanoir”) kujunes menukaks. Eriti hästi hakkas Daniel Woodrellil minema siis, kui lavastaja Ang Lee otsustas teha romaani „Häda ellujäänuile” põhjal filmi, mis valmis 1999 ja sai pealkirjaks „Ride with the Devil”. Film oli Woodrellile nii rahalisest kui ka moraalsest küljest tugev turgutus. Ehkki sellest ei saanud teatud põhjustel kassahitti, väärivad märkimist näitlejate hea töö, ehtsad lahingustseenid, romantiliste hetkede esiletoomine kesk julma tegelikkust. Eestis on filmi levitatud pealkirja „Kuradiga sadulas”.
	
1999 sai Woodrell romaani „Tomato Red” („Tomatpunane”) eest USA PENi ilukirjandusauhinna, 2000 esitati ta Dublini IMPACi rahvusvahelise kirjandusauhinna kandidaadiks. 2008 oli ta Ameerika kriminaalkirjanike Edgari preemia nominent lühijutuga „Uncle” („Onu”).
	
55-aastasel Daniel Woodrellil olevat pilkumatu silmavaade ning ta vältivat avalikku tähelepanu. Woodrell leiab, et tema koht on just väikelinnas Ozarki mägismaal ega plaani sealt kuhugi mujale elama siirduda.

Eesti keeles ilmunud teoseid
 "Häda ellujäänuile", tõlkinud Kalevi Kvell, Jumalikud Ilmutused 2009, ISBN 9789985992982
 "Külm halastus"

Ameerika Ühendriikide kirjanikud
Sündinud 1953
Ruslan Hasbulatov

Ruslan Hasbulatov (vene Руслан Имранович Хасбулатов; sündinud 22. novembril 1942 Groznõis  ) on tšetšeeni päritolu Venemaa majandusteadlane ja endine poliitik, viimane Venemaa Föderatsiooni Ülemnõukogu esimees 1991–1993.

Sündis 1942 Grožnõi lähedal Doikur-Aulis. 1944. aasta tšetšeenide ja inguššide küüditamisega viidi Kesk-Aasiasse. Lapsepõlv ja noorus möödusid Kasahstanis. 1962 asus ümber Moskvasse, lõpetas 1965 Moskva Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna; 1970 lõpetas sama ülikooli majandusteaduskonnas (välisriikide majanduse kateedris) aspirantuuri. 

Juunis 1990 sai Hasbulatov Boriss Jeltsini soovitusel Ülemnõukogu esimeseks aseesimeheks. Pärast Jeltsini valimist Venemaa presidendiks juulis 1991 sai Hasbulatovist Ülemnõukogu esimehe kohusetäitja ning sama aasta oktoobris esimees. 

1991. aasta augustiputši päevil oli Hasbulatov Jeltsini liitlane, kel oli oluline roll putši lämmatamisel. Peagi sai temast presidendi põhioponent, kes süüdistas teda avalikult joomarluses. Hasbulatovist sai üks olulisemaid tegelasi 1992.–1993. aasta konstitutsioonilises kriisis, mil Jeltsin püüdis riiki valitseda dekreetidega ning Ülemnõukogu ignoreerida, samas kui Ülemnõukogu üritas reformikurssi pidurdada ja Jeltsini volitusi vähendada. 1993. aasta oktoobris lõppes kriis tankirünnakuga parlamendihoonele, Hasbulatovit hoiti veebruarini eeluurimisisolaatoris ja vabastati seejärel Riigiduuma amnestiaga.

Naasis akadeemilise tegevuse juurde. Tegi 1994. ja 1995. aastal mõned edutud katsed organiseerida Venemaa võimude ja Džohhar Dudajevi vahelisi läbirääkimisi.

Teoseid
Преступный режим: «Либеральная тирания» Ельцина ("Kuritegelik režiim. Jeltsini "liberaalne türannia"). — М.: Яуза-пресс, 2011. — 416 с. — 3 000 экз., ISBN 978-5-9955-0304-0
Полураспад СССР. Как развалили сверхдержаву ("NSV Liidu poollagunemine. Kuidas lagundati superriik") — М.: Яуза-Пресс, 2011. ISBN 978-5-9955-0302-6

Tunnustus
2008 – Venemaa Föderatsiooni teeneline teadustegelane

Viited

Välislingid
Элита Страны Советов. Руслан Хасбулатов

Venemaa poliitikud
Sündinud 1942
Jüri Randviir

Jüri Randviir (28. mai 1927 – 8. august 1996) oli Eesti maletaja ja maleajakirjanik.

Aastatel 1947, 1949, 1950 ja 1954 tuli ta Eesti meistriks males.

Isiklikku
Tema isa oli näitleja Aleksander Randviir.

Tema õde on baleriin ja balletipedagoog Tiiu Randviir; tütar on tõlkija ja toimetaja Tiina Randviir.

Viited

Välislingid 
Valter Heuer. JÜRI RANDVIIR epl.ee, 10. august 1996
 

Eesti maletajad
Eesti probleemmaletajad
Eesti ajakirjanikud
Eesti maleliteraadid
Eestistatud nimega inimesed
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1927
Surnud 1996
John Wiley & Sons

John Wiley & Sons (sageli lihtsalt Wiley) on rahvusvaheline kirjastus, mis on spetsialiseerunud akadeemilisele kirjandusele.

Kirjastus loodi 1807. aastal New Yorgis. Tänapäeval asub kirjastuse peakorter Hobokeni linnas New Jersey osariigis Ameerika Ühendriikides.

Muu hulgas on kirjastus avaldanud 350 Nobeli auhinna laureaadi teoseid.

Kirjastused
Helmi Kaber

Helmi Kaber (1923–1927 Helmi Suits, 1934–1935 Helmi Kuurmann, 2/15. mai 1901 Vao vald, Virumaa – 17. september 1969 São Paulo) oli eesti advokaat.

Õppis 1921–1926 (lõpetas cum laude) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, Filiae Patriae vilistlane. 

Alates 1931 vandeadvokaat Tapal. Abiellus 1934 Anton Kaberiga. Tapa linnavolikogu juhataja, 1938. aasta Vabariigi Presidendi valimiste valijamees, Naiskodukaitse liige. 

Viimane elukoht Tallinnas Aia tän. 5–2. Põgenes 1943 Rootsi. Tunnustati teadmata äraolijaks ja sellekohane tunnistus anti välja tema abikaasale Anton-Eduard Kaber'ile 19. märtsil 1948 (Eesti NSV Teataja Lisa, 1948, 3).

Kirjandus 
 Õhtu naisadvokaat H. Kaberi juures. Uus Eesti, 4. november 1937, nr. 300, lk. 6.

Eesti advokaadid
Kodumajanduskoja liikmed
Naiskodukaitse liikmed
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Korporatsioon Filiae Patriae liikmed
Eestistatud nimega inimesed
Eestlased Rootsis
Eestlased Brasiilias
Sündinud 1901
Surnud 1969
Anton Kaber

Anton Kaber, ka Anton Eduard Kaber (kuni 1935. aastani Anton Eduard Kuurmann, 9. juuni 1901 Vihula vald – 2. august 1989) oli eesti advokaat.

Õppis 1922–1924 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna kaubandusosakonnas, 1924–1930 ja 1937–1940 õigusteaduskonnas, Ugala vilistlane. 

Oli kaugesõidutüürimees, abiellus 1934 Helmi Kaberiga, kelle neiupõlvenime ta endale 1935. aastal võttis. 

Mobiliseeriti 1941 Punaarmeesse, osales Teises maailmasõjas. Alates 1945. aastast advokaat Tallinnas.

Eesti advokaadid
Korporatsioon Ugala liikmed
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1901
Surnud 1989
Alli Süvalepp

Alli Süvalepp (31. oktoober 1912 Talli vald – 17. oktoober 1988 Tallinn) oli Eesti botaanik.

Ta lõpetas 1940. aastal Türi aianduskeskkooli ja 1959. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia.

1972. aastal sai ta põllumajanduskandidaadi kraadi.

Ta töötas pikka aega Tallinna botaanikaaias.

Alates 1979. aastast oli ta Eesti Aianduse ja Mesinduse Seltsi auliige.

Teosed
Süvalepp, Alli 1957. Kiviktaimla. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus.
Süvalepp, Alli; Süvalepp, Mari 1976. Madalakasvulised püsililled. Tallinn: Valgus.

Eesti botaanikud
Pärnamäe kalmistule maetud
Sündinud 1912
Surnud 1988
Uno Vunk

Uno-Georg Vunk (11. september 1930 Tallinn – 17. november 2012 Tallinn) oli eesti poksija.  

Vunk poksis aastatel 1946–1958 Spartakis, kus tema treener oli Evald Seepere.

Vunk oli kärbeskaalus (kuni 50,8 kg) Eesti NSV meister (1949), kukk-kaalus (kuni 53,5 kg) Eesti NSV meister (1950) ja sulgkaalus (kuni 57 kg) viiekordne Eesti NSV meister (1952–1956). 

Vunk sai Spartaki üleliidulistel noorte meistrivõistlustel kärbeskaalus (kuni 50,8 kg) II koha (1949).

Kirjandus
Henn Saarmann, Erlend Teemägi. "Eesti spordi biograafiline leksikon". Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2001
Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009

Välislingid

Eesti poksijad
Rahumäe kalmistule maetud
Sündinud 1930
Surnud 2012
Saalomoni Saarte vapp

Saalomoni Saarte vapp on Saalomoni Saarte riigivapp. Vapp võeti kasutusele aastal 1978.

Vapikilpi hoiavad krokodill ja hai. Kilbil on kujutatud kotkas, fregattlinnud, kilp, odad ja nooled ning kilpkonnad.

Kilbi kohal on kaunistustega kiiver ja tõusev päike. Allservas on lint rahvusliku deviisiga "To lead is to serve" ('juhtida tähendab teenida').

Vaata ka
 Saalomoni Saarte lipp

Saalomoni Saarte sümboolika
Vapid riigiti
Toomas Aro

Natan-Toomas Aro (sündinud 1951) on Eesti kirurg ja kardioloog.

Ta on laste südamekirurg ning Tartu Ülikooli Kliinikumi kardiokirurgia osakonna juhataja.

Viited

Eesti kirurgid
Eesti kardioloogid
Sündinud 1951
Lotus

Lotus Cars on Suurbritannia sportautode ja võidusõiduautode tootja.

Ettevõtte asutas aastal 1952 Colin Chapman. Chapman suri 1982 54-aastaselt südamerabandusse. 1986 ostis Lotuse General Motors. 27. augustil 1993 müüs General Motors Lotuse Bugatti omanikule Romano Artiolile kuuluvale Luksemburgi ettevõttele. Alates 1996 kuulub Lotus Malaisia ettevõttele Proton.

Lotuse peakorter on Inglismaal Norfolkis Hethelis.

Aastatel 1958–1994 osales Lotus Team Lotuse nime all Vormel 1 sarjas. Meeskond võitis kokku 7 konstruktorite tiitlit ja 6 individuaalset meistritiitlit. Esimesed neist võitis ta 1963 ja 1965 ning mõlemal juhul oli meeskonna esisõitja Jim Clark, kes on ka ainsana Lotuse eest kaks korda maailmameistriks tulnud. Viimased maailmameistritiitlid võitis Lotus 1978, kui maailmameistriks tuli Mario Andretti.

2010. aastal naasis Team Lotus Vormel 1 sarja Malaisia lipu all, sõitjad olid Jarno Trulli ja Heikki Kovalainen, meeskonda juhtis Malaisia ärimees Tony Fernandes. Samas koosseisus sõideti ka järgmisel aastal.

Seeriatootmise autod 
 Lotus Eclat (1975–1982)
 Lotus Elise
 Lotus Elite (1957–1962) ja (1974–1982)
 Lotus Excel (1985–1992)
 Lotus Exige
 Lotus Exige S
 Lotus Europa S
 Lotus Evora
 Lotus T125 Exos
 Lotus 2-Eleven

Viited

Välislingid 
 Current Range of Lotus Cars

Autotootjad
Suurbritannia ettevõtted
Vassili Riis

Vassili Riis (31. august 1910 Pöide vald, Saaremaa – 28. veebruar 1998 Pärnu) oli Nõukogude julgeolekuasutuste töötaja, riigiametnik ja inimsusvastaste kuritegude toimepanija Saaremaal (vt juuniküüditamine).

Elulugu
Vassili Riisi haridus oli 8 klassi. Elulookirjelduses märkis ta, et oli iseõppimise teel omandanud vene, saksa ja esperanto keele. Riis oli ÜLKNÜ liige 1926. aastast, teenis aega 1. Jalaväerügemendis Narvas, teda karistati Eesti Vabariigi vastase poliitilise tegevuse eest 1932. aastal 4-aastase vabadusekaotusega. Riis oli Eestimaa Kommunistliku Partei liige 1936. aastast.

Pärast 1940. aasta juunipööret määrati Vassili Riis Poliitilise Politsei komissari ametikohale Saaremaal ja pärast politsei reorganiseerimist Eesti NSV Siseasjade Rahvakomissariaadi Saaremaa osakonna ülemaks.

Pärast Saksa vägede kiiret edasiliikumist Mandri-Eestis 1941. aasta suvesõjas jäid Saaremaal asunud Nõukogude väed ja Nõukogude võimu esindajad (nn aktiiv) piiramisrõngasse, kus nad osutasid relvastatud vastupanu, kuni "väärtuslikuma kaadri", sh Vassili Riisi evakueerimiseni Leningradi.

1945. aastal töötas Vassili Riis ajalehe Saarte Hääle vastutava toimetajana. 1946. aastal määrati Vassili Riis Saaremaa TSN Täitevkomitee esimeheks.

Aastail 1948–1957 töötas ta mitme ajalehe toimetuses, viimati Pärnu Kommunisti toimetaja asetäitjana..

Kaitsepolitsei süüdistas Riisi 1996. aastal selles, et Eesti NSV SARKi Saaremaa osakonna ülemana andis ta 1941. aasta juunis-juulis nõusoleku 340 Eesti kodaniku arreteerimiseks.

Isiklikku
Vassili Riisi onu Arseni Riis oli Kuressaare vangla ülem, kes mõisteti surma 1941. aastal.

Vaata ka
Vastupanuliikumine okupeeritud Eestis 1941–1944

Viited 

Eestimaa Kommunistliku Partei liikmed
Eesti kurjategijad
1. Jalaväerügemendi koosseis
Sündinud 1910
Surnud 1998
Lilleküla raudteepeatus

Lilleküla raudteepeatus on raudteepeatus Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis. Peatus asub laiarööpmelise Tallinna–Keila raudtee ääres, 2 km kaugusel Balti jaamast. Järgmine raudteepeatus on Tondi. Jaama juures jaguneb raudtee kaheks – lääne- ja idasuunaliseks. Piletihinnalt kuulub peatus I tsooni, mille piires liiklemine on tallinlasele tasuta.

Ümberistumisvõimalus on Tulika tänaval bussipeatuses Lilleküla jaam bussiliinidele 17 (J. Sütiste tee – Bussijaam), 17A (J. Sütiste tee – Juhkentali) ning 23 (Kadaka – Bussijaam). Tehnika ja Väike-Ameerika tänavalt samas bussipeatuses bussiliinile 32 (Männiku–Kopli).

Kaheteelise raudtee ääres asub kaks madalat 550 mm kõrgust täispikka perrooni. Uued perroonid avati koos jalakäijate tunneliga aastal 2012. 

Peatuses peatuvad kõik Elroni Tallinnast Keilasse, Paldiskisse, Turbasse ja Kloogaranda sõitvad elektrirongid.

Raudteejaam Väike-Ameerika tänava otsas avati liikluseks aastatel 1928–1929. Algselt kandis see nime Ameerika, mis hiljem muudeti ümber Lillekülaks. Jaamahoone oli tagasihoidliku arhitektuuriga puitmaja, mis 1997. aasta lõpus lammutati.
 
Lilleküla raudteepeatusest põhja jääb Taksopargi ristmik (Endla ja Tulika tänava ning Sõpruse puiestee ristumiskoht), Kristiine Keskus ja Endla viadukt. Lõunas asub jalgpallistaadion A. Le Coq Arena.

Pildid

Vaata ka
 Elektriraudtee AS
 Tallinna–Pääsküla rongiliin
 Eesti raudteetransport
 Lilleküla jaamahoone

Viited

Välislingid

 Infot peatuse kohta; fotod (vene keeles)
 LILLEKÜLA; Eesti Raudteeajaloo Selts

Tallinna raudteejaamad
Kristiine linnaosa ehitised
Anija vald (1939)

Anija vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950.

1939. aasta vallareform 
Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Anija valla maa-alast, välja arvatud Aavere küla ja Pillapalu asunduse maa-alad ning Anija asunduse läänepoolse osa maa-ala kuni taludeni nr. A-122 ja A-151, viimased kaasa arvatud; senise Raasiku valla Paasiku küla ja asunduse maa-aladest; senise Peningi valla Kiviloo mõisa järgi oleva Soo-otsa talu ja metsakvartaalide nr. 25, 26, 29, 30 ja 31 maa-aladest; senise Alavere valla Uuearu, Pikva, Arava, Soo-otsa, Jõeääre ja Kuusiku külade ning Alavere ja Pikva asunduste maa-aladest.

1939. aastal kuulusid Anija valla koosseisu: Anija, Aruoja, Härmakosu, Kehra, Kõrve, Lille, Loo, Pirsu, Pirga, Oja, Ülejõe, Lehtmetsa, Vikipalu, Soodla, Partsaare ja Paasiku külad, Kehra alevik, Kehra riigimõis ja Kehra tehased, Kuusiku, Jõeääre, Pikva, Arava, Uuearu, Soo-otsa ja Rasivere külad ja Alavere ja Pikva asundused.

Valla pindala oli 21 988,72 hektarit (219,89 km²), elanikke 3490 (1940).

Vabariigi Valitsuse otsusega 11. aprillist 1940 tunnustati asulaks Anija vallas asuv Kehra alevik ja selle lähem ümbrus.

Esimene vallavanem oli Johannes Kallang. Vald kuulus Riigivolikogu 17. valimisringkonda, kust valiti Jakob Kalle, ning Raasiku põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

Vallas asus Kehra asula.

Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine 
8. augustil 1945 loodi valla maa-alal Anija külanõukogu, Kehra külanõukogu ja Pikva külanõukogu.

26. septembril 1950 arvati Anija valla maa-ala Harju rajooni koosseisu.

Vaata ka 
 Anija mõis

Viited

Eesti vallad 1939
Harju maakonna endised vallad
Hageri vald

Hageri vald oli vald Harjumaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Hageris.

Vald moodustati  1939. aasta vallareformiga senise Hageri valla maa-alast, välja arvatud osa Põrso küla maast, mis läks Saue valla koosseisu.

1939. aastal oli vallas 2313 elanikku, territooriumi suurus oli 16 984,54 ha.

1939. aastal kuulusid Hageri valla koosseisu: Maidla ja Aespa küla, Maidla asundus ja Sutlema asundus, Lümandu, Alemi, Nõmme, Hageri, Põikma, Suurküla, Väikeküla, Krimmi ja Metsa külad, Rabivere asundus, Kelba, Nõmmepere, Ohulepa, Sobli, Pihali, Laisari, Adila-Krimmi, Anijala ja Tagaküla külad..

Esimene vallavanem oli Kustav Jänes. Vald kuulus Riigivolikogu 14. valimisringkonda, kust valiti Oskar Suursööt.

8. augustil 1945 moodustati vallas Adila külanõukogu ja Maidla külanõukogu.

Vaata ka 
 Hageri kihelkond

Viited

Eesti vallad 1939
Harju maakonna endised vallad
Harku vald (1939)

Harku vald oli vald Harjumaal aastail 1939–1950.

Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Harku valla maa-alast, välja arvatud Lehmja asunduse maa-ala; senise Vääna valla maa-alast, välja arvatud Mõhku ja Türisalu külade ning Peetri karjamõisa maatükkide nr. A-31, A-32 ja A-33 maa-alad.

1939. aastal oli vallas 3715 elanikku, territooriumi suurus oli 18 049,72 ha.

1939. aastal kuulusid Harku valla koosseisu:  Fischmeistri, Habersti, Ilmadu, Järve, Jõe, Kadaka, Kakumäe, Muraste, Mustjõe, Pikaliiva, Õismäe, Tiskre, Tabasalu, Sõrve, Rannamõisa ja Mäeranna, Hüüru, Harku, Mäe, Nõmme, Laabi, Kodasema, Vatsla, Pühaküla, Ämari, Allika, Pagavere, Peetrikindluse, Peetrimõisa, Vahi ja Mustamäe küla, Vatsla, Nõmme, Laadrevälja, Jõesuu, Ülevalt, Naage, Liiva, Vitikindluse, Vitimõisa, Ranna, Orava, Vaila, Mõisa ja Riidlemäe külad ja Suurupi komandantuur. .

Esimene vallavanem oli Peeter-Voldemar Kaps. Vald kuulus Riigivolikogu 14. valimisringkonda, kust valiti Oskar Suursööt.

Vald kuulus Keila põllumeeste konventi.

8. augustil 1945 moodustati vallas Harku külanõukogu, Muraste külanõukogu ja Vääna külanõukogu.

Harku vallas on sündinud Edgar Savisaar.

Vaata ka 
 Harku mõis

Viited

Eesti vallad 1939
Harju maakonna endised vallad
Iru vald

Iru vald oli vald Harjumaal aastail 1939–1950.

Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Nehatu valla maa-alast; senise Viimsi valla maa-alast; senise Jõelehtme valla Kostivere mõisa järgi oleva Ületee nr 9 talu ja Männiku rabast põhja pool asuvate heinamaade maa-aladest.

1939. aastal oli vallas 4598 elanikku. Territooriumi suurus oli 137,07 km² (13 707,21 ha).

Esimene vallavanem oli Konstantin Jüssi.

Vabariigi Valitsuse otsusega 11. aprillist 1940 tunnustati asulaks AS-i Eesti Fosforiit poolt valda rajatav Maardu kaevanduse ja vabriku asupaik ja lähem ümbrus.

21. augustil 1940 oli Irul esimene Eesti naisvallavanem Alide Sommerling.

Vald kuulus Riigivolikogu 18. valimisringkonda, kust valiti Kustav Kurg.

Valla aukodanik oli Johan Laidoner.

Seadlusega 2. märtsist 1945 liideti Iru valla Pirita, Merivälja, Iru-Lepiku ja Kose asula Tallinna linnaga. 8. augustil 1945 moodustati vallas Iru külanõukogu, Maardu külanõukogu ja Viimsi külanõukogu. 

26. septembril 1950 arvati vald Harju rajooni koosseisu.

Viited

Eesti vallad 1939
Harju maakonna endised vallad
Juuru vald (1939)

Juuru vald oli vald Harjumaal aastail 1939–1950.

Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Juuru valla maa-alast, välja arvatud Röa ja Purila-Ülejõe külade maa-alad; senise Ingliste valla Lauküla ja Ingliste asunduse maa-aladest; senise Rapla valla Seli asunduse juures asuva Härgküla metsandiku ja Keila jõest Juuru pool asuvate Hagudi küla heinamaade maa-aladest; senise Kohila valla Kärevere küla maa-alast.

1939. aastal oli vallas 3109 elanikku, territooriumi suurus oli 20 092,65 ha.

Esimene vallavanem oli Johannes Raspel. Vald kuulus Riigivolikogu 15. valimisringkonda, kust valiti Valter Kadarik.

1939. aastal kuulusid Juuru valla koosseisu: Juuru alevik, kus asus ka vallamaja; Juuru, Atla, Orguse ja Oola, Saunaküla külad, Maidla asundus ja Atla asundused, Heida, Nõmme, Pae, Hõreda ja Lau külad, Pae, Hõreda ja Ingliste asundused, Vankse, Mõisaküla, Purila-Eestjõe, Lõiuse, Pirgu, Härgla-Saunaküla, Kärivere, Sadala, Jaluse, Mahtra-Suurküla, Mahtra-Metsküla ja Mahtra-Saunaküla külad, Härgla, Saaremõisa, Järlepa, Umru ja Mahtra asundused, Seli asunduse Kivimurru ja Laanemetsa talud ja Purila mõis.

8. augustil 1945 moodustati vallas Atla külanõukogu, Härgla külanõukogu ja Ingliste külanõukogu.

26. septembril 1950 arvati Juuru vald Rapla rajooni koosseisu.

Viited

Eesti vallad 1939
Harju maakonna endised vallad
Rapla maakonna ajalugu
Järvakandi vald (1939)

Järvakandi vald oli vald Harjumaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Purku külas.

Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Järvakandi valla maa-alast ja senise Kehtna valla lahusosast – Terasoo nr. A-27 talu maa-alast.

1939. aastal oli vallas 2142 elanikku, territooriumi suurus oli 16 243,86 ha.

Esimene vallavanem oli Aleksander Siimer. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Jaan Ojamaa. 

1939. aastal kuulusid Järvakandi valla koosseisu: Purku, Põlma, Valli, Mõisataguse, Maera, Männiku, Vahakõnnu, Vaharu, Mailokse, Veskoja, Ahekõnnu ja Opi, Lellapere, Hiienurme, Uus, Kabeli, Sooaluste, Nurme, Laeste, Kokuta, Kärpla külad, Järvakandi Tehased, Isakõnnu, Selja, Nõlva, Onni ja Allika külad..

Vald kuulus Riigivolikogu 15. valimisringkonda, kust valiti Valter Kadarik. 

8. augustil 1945 moodustati valla maa-alal Järvakandi külanõukogu ja Tehaste külanõukogu.

26. septembril 1950 arvati Järvakandi külanõukogu Rapla rajooni ja Tehaste külanõukogu Vändra rajooni koosseisu.

Viited

Eesti vallad 1939
Harju maakonna endised vallad
Jõelähtme vald (1939)

Jõelähtme vald oli vald Harjumaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Jõelähtme külas.

Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Jõelehtme valla maa-alast, välja arvatud Kostivere mõisa järgi oleva Ületee nr. 9 talu, Männiku rabast põhja pool asuvate heinamaade, Kostivere mõisa järgi oleva Parasmaa raba nr. A-52 ja sama mõisa järgi olevate lahus-heinamaatükkide (kuni talude nr. 19 ja 25 piirini) maa-alad; senise Kodasoo valla Rammu saare ja Kääniku küla Kääniku, Reie, Kadaka ja Upsi talude maa-aladest; senise Raasiku valla Kostivere ja Haljava mõisade järgi olevate kruntide nr. A-96, A-97, A-98, 14, 15 ja 19 ning Paasiku mõisa järgi olevate kruntide nr. 1 ja 4 maa-aladest.

1939. aastal oli vallas 2336 elanikku, territooriumi suurus oli 8884,71 ha.

Esimene vallavanem oli Johannes Kuuskmäe. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Artur Saks.

Vald kuulus Riigivolikogu 18. valimisringkonda, kust valiti Kustav Kurg.

8. augustil 1945 moodustati vallas Jõesuu külanõukogu ja Rebala külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati vald Harju rajooni koosseisu.

Jõelähtme vallas on sündinud Evald Hermaküla.

Viited

Eesti vallad 1939
Harju maakonna endised vallad
Kehtna vald (1939)

Kehtna vald oli vald Harjumaal aastail 1939–1950.

Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Kehtna valla maa-alast, välja arvatud Haakla küla, osa Lelle aleviku, Otimatsi nr. 7, Sinikse nr. 5, Lassi nr. 6, Pelgulinna nr. 7-a ja Valdeki nr. 5-a talude ning valla lahusosa – Terasoo nr. A-27 talu maa-alad; senise Ingliste valla Palu küla ja Mäetaguse asunduse maa-aladest.

1939. aastal oli vallas 2068 elanikku, territooriumi suurus oli 14 831,78 ha.

Esimene vallavanem oli Eduard Saar.

1939. aastal kuulusid Kehtna valla koosseisu: Kehtna mõis, Nadalama, Käbi, Kalbu, Nurme ja Vastja Vene, Koogimäe, Linnaaluste külad, Keava alevik ja Keava asundus, Rõue, Hiie, Ööre, Selja, Palasi, Lalli, Ohekatku külad ja Ohekatku asundus, Palu küla ja Mäetaguse asundus.

21. augustil 1941 nimetas Kehtna Omakaitse ülem vallavanemaks Mats Tambergi.

8. augustil 1945 moodustati vallas Kehtna külanõukogu ja Paluküla külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati vald Rapla rajooni koosseisu.

Viited

Eesti vallad 1939
Harju maakonna endised vallad
Rapla maakonna ajalugu
Keila vald (1939)

Keila vald oli vald Harjumaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Keila linnas.

Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Keila valla maa-alast, välja arvatud talude nr A-156, A-155, A-34, A-71–A-74 ja A-142, talude nr A-96–A-99, 19 ja 20 lahustükkide, Tallinna metskonna Klooga metsandiku kvartaalide nr 32 ja 36, Vääna metskonna Klooga metsandiku kvartaali nr 29 ning senise Laitse valla piires asuva Keila valla lahusosa – Jõgisoo mõisa järgi olevate heinamaatükkide maa-alad; senise Laitse valla Vähepereveski nr A-149 talu maa-alast; senise Kloostri valla Margareta Saub maatüki, Põllküla asundustalude nr A-30 ja Vanaasema nr A-31, Tallinna–Keila raudteest põhja pool asuvate Põllküla asunduse heinamaade ja Klooga aedlinna osa maa-aladest; senise Vääna valla Türisalu ja Mõhku külade ja Peetri karjamõisa maatükkide nr A-31, A-32, A-33 maa-aladest.

1939. aastal oli vallas 4038 elanikku, territooriumi suurus oli 26 760,78 ha.

Esimene vallavanem oli Eduard-Voldemar Peanberg. 11. jaanuaril 1940 valiti vallavanemaks Juhan Avamägi.

1939. aastal kuulusid Keila valla koosseisu: Tuula, Valingu, Kumna, Kapsa, Sassi, Lehola, Karjaküla külad, Keila, Ohtu asundus, Niitvälja asundused ja Humalu asundus, Maeru, Ohtu, Nahkjala, Klooga, Kersalu, Laulasmaa, Illurmaa, Lohusalu külad, Klooga asundus, Vasalemma aedlinn, Klooga suvitusrand, Joa, Humalu, Adra, Türisalu, Tõllinõmme, Käesalu, Karjaküla, Ahtma külad, Joa-Meremõisa asundus.

8. augustil 1945 moodustati vallas Joa külanõukogu, Keila külanõukogu, Klooga külanõukogu ja Vasalemma külanõukogu. 

26. septembril 1950 arvati vald Keila rajooni koosseisu.

Viited

Eesti vallad 1939
Harju maakonna endised vallad
Kernu vald (1939)

Kernu vald oli vald Harjumaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus tänapäeva Kohatu küla aladel.

Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Kernu valla maa-alast; senise Laitse valla Mäe ja Vansi külade maa-aladest ning Laitse asunduse maa-alast kuni Ruila metsandiku kvartaalide nr. 10 ja 11 maa-aladeni, viimased kaasa arvatud.

1939. aastal oli vallas 1713 elanikku, territooriumi suurus oli 13 918,64 ha.

Esimene vallavanem oli Gustav-Aleksander Reintam

1939. aastal kuulusid Kernu valla koosseisu: Päraldi, Sipa, Kustja, Nurme, Miilimaa, Mõnuste, Jaani, Kirikla, Kohatu, Metsnurga, Jõe ja Mõisamaa, Allika, Aru, Muusika, Maarja, Kabila, Ruila, Pohla, Laitse, Vansi ja Mäe külad.

Vald kuulus Riigivolikogu 13. valimisringkonda, kust valiti Julius Voolaid. 

8. augustil 1945 moodustati vallas Haiba külanõukogu ja Ruila külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati vald Keila rajooni koosseisu.

Viited

Eesti vallad 1939
Harju maakonna endised vallad
Kohila vald (1939)

Kohila vald oli vald Harjumaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Kohilas.

Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Kohila valla maa-alast, välja arvatud Kärevere küla ja Kirdalu asunduse maa-alad; senise Juuru valla Röa küla maa-alast; senise Rapla valla Seli asunduse maa-alast, välja arvatud Härgküla metsandiku maa-ala.

1939. aastal oli vallas 3415 elanikku, territooriumi suurus oli 15 271,26 ha.

Esimene vallavanem oli Aleksander Starkopf, kes suri 11. mail 1940. 11. juunil 1940 valiti vallavanemaks Rudolf Timmermann.

1939. aastal kuulusid Kohila valla koosseisu: Kohila alevik, A.-s. "Koil" paberivabriku, Kohila mõis, Kasu, Liivamäe, Kallaste, Kurtna, Roobuka, Vilivere, Angerjamäe, Angerja, Tammsalu, Tagadi, Rajala, Salu, Nõmme, Visja, Pahkla, Tohisoo, Männiku ja Salutaguse, Urge, Pukamäe, Lohu, Mälivere, Kadaka, Seli, Aandu, Loone, Ülejõe, Röa, Rootsi ja Päevati külad..

Vald kuulus Riigivolikogu 18. valimisringkonda, kust valiti Kustav Kurg.

1939. aasta põllumajandusloenduse järgi oli vallas 501 talundit kogupindalaga 13 648,9 hektarit ja 2077 elanikuga.

8. augustil 1945 moodustati vallas Kohila külanõukogu, Lohu külanõukogu ja Kurtna külanõukogu. 30. aprillil 1947 eraldati Kiisa küla Tõdva valla Saku külanõukogust ja liideti Kurtna külanõukoguga. 

26. septembril 1950 arvati Kohila ja Lohu külanõukogu Rapla rajooni ning Kurtna külanõukogu Harju rajooni koosseisu.

Viited

Eesti vallad 1939
Harju maakonna endised vallad
Kolga vald

Kolga vald oli vald Harjumaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Kolga külas.

Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Kolga valla maa-alast, välja arvatud Suurekõrve küla maa-ala ja Hara küla idapoolse osa maa-ala kuni Juurika taluni, viimane kaasa arvatud; senise Kiiu valla Kõrveveski ja Tõrrepõhja külade piirkonnast ja osa Anija metsandiku maa-alast.

Valla pindala oli 25 966,22 ha (259,66 km²), elanikke 3343 (1940).

Esimene vallavanem oli Jakob Kalle.

Vald kuulus Riigivolikogu 17. valimisringkonda, kust valiti Jakob Kalle, ja Kuusalu põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

1939. aastal kuulusid Kolga valla koosseisu: Andineeme, Sõitme, Soorinna, Muuksi, Tsistre, Pudisoo, Uuri, Kolga asundused, Kahala, Liiapeksi, Vahastu, Sigula, Mustametsa, Aru, Hirvli, Kosu, Koitjärve, Kursi, Kõrveveski ja Tõrrepõhja, Pedaspea, Kiiu-Aabla, Kolga-Aabla, Leesi, Tammistu, Tapurla, Virve, Hara ja Juminda külad.

Harju Maavanema otsusega 7. septembrist 1939 jagati vald kaheks valimisringkonnaks:

valimisringkond: Andineeme, Sõitme, Soorinna, Muuksi, (Tsitre), Pudisoo, Uuri, Kolga asundused, Kahala, Liiapeksi, Vahastu, Sigula, Mustametsa, Aru, Hirvli, Kosu, Koitjärve, Kursi, Kõrveveski ja Tõrrepõhja külad.
valimisringkond; Pedaspea, Kiiu-Aabla, Kolga-Aabla, Leesi, Tammistu, Tapurla, Virve, Hara ja Juminda külad.

24. augustil 1941 valiti vallavanemaks Konstantin Tomingas.

8. augustil 1945 moodustati vallas Hirvli külanõukogu, Kolga külanõukogu ja Leesi külanõukogu. 

26. septembril 1950 arvati vald Loksa rajooni koosseisu.

Vaata ka 
 Kolga mõis

Viited

Eesti vallad 1939
Harju maakonna endised vallad
Kuimetsa vald

Kuimetsa vald oli vald Harjumaal aastail 1939–1950.

Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Kaiu valla maa-alast, välja arvatud Tammistu nr. 19 ja 19-a talude, Riigi tagavaramaa ja Väätsa metskonna Selja metsandiku kvartaalide nr. 39–41, 50–55, 59–61 ja 81–84 maa-alad; senise Kuimetsa valla maa-alast, välja arvatud Habaja mõisa järgi olevate heinamaatükkide maa-alad; senise Vahastu valla maa-alast, välja arvatud kirdepoolne metsa maa-ala kuni Vahastu ja Väätsa mõisade piirini ning Väätsa metskonna Selja metsandiku kvartaali nr. 62 ja heinamaatüki nr. 25 maa-alad; senise Ingliste valla Loosalu talu nr. XVIII ja Loosalu raba maa-aladest.

1939. aastal oli vallas 2728 elanikku, territooriumi suurus oli 24 124,83 ha.

1939. aastal kuulusid Kuimetsa valla koosseisu: Ärisma, Kasvandu, Salutaguse, Toomja, Kaiu, Karitsa, Lihu, Toila, Viirika, Vaopere, Oblo, Lagevainu, Siuge, Kaomäe, Tamsi, Kuimetsa ja Ees-Põllika, Kuimetsa asundus, Põlliku, Oraniku ja Päri, Leede, Nõmme, Vahastu, Tagasmäe, Määrissoo ja Saunametsa külad..

Esimene vallavanem oli Jüri Vilsoo. 

1940–1941 oli valla täitevkomitee esimees Karl Pressel, kes oli olnud ka Kuimetsa valla täitevkomitee esimees aastail 1917–1918. Ta evakueerus Tatari ANSV-sse ja suri seal 1943. aastal. 

8. augustil 1945 moodustati vallas Kaiu külanõukogu, Kuimetsa külanõukogu ja Vahastu külanõukogu. 

26. septembril 1950 arvati vald Rapla rajooni koosseisu.

Viited

Eesti vallad 1939
Harju maakonna endised vallad
Rapla maakonna ajalugu
Kuivajõe vald

Kuivajõe vald oli vald Harjumaal aastail 1939–1950.

Vald moodustati senise Kuivajõe valla maa-alast, välja arvatud valla põhjapiiril asuvad lahus-heinamaatükkide maa-alad; senise Tuhala valla maa-alast, välja arvatud Raudsepa nr. A-32 ja Sagari nr. A-33 talude ja seniste Nabala ja Rae valdade vahel asuvate lahus-heinamaatükkide maa-alad.

Vald kuulus Riigivolikogu 16. valimisringkonda, kust valiti Mihkel Jüris. Vald kuulus Kose põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

1939. aastal oli vallas 2174 elanikku, territooriumi suurus oli 14 728,17 ha.

Esimene vallavanem oli Alfred Aassalu. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Jaan Tomson.

Viited

Eesti vallad 1939
Kuusalu vald (1939)

Kuusalu vald oli vald Harjumaal aastail 1939–1950.

Kuusalu vald moodustati 1939. aasta vallareformiga  senise Kiiu valla maa-alast, välja arvatud Kõrveveski ja Tõrrepõhja külade piirkond ja osa Anija metsandiku maa-ala; senise Kodasoo valla maa-alast, välja arvatud Rammu saare ja Kääniku küla Kääniku, Reie, Kadaka ja Upsi talude maa-alad.

1939. aastal oli vallas 2412 elanikku, territooriumi suurus oli 10 758,79 ha.

1939. aastal kuulusid Kuusalu valla koosseisu: Kaberneeme, Kullamäe, Salmistu, Koipse saar, Põhja, Allika, Mäepea, Valkla, Kiiu, Kuusalu, Kupu, Ilmastalu, Rehatse külad, Kuusalu asundus, Kiiu asundus, Valkla asundus, Kuusalu alevik, Saunja, Haavakannu, Kaberla külad ja Rummu ning Kodasoo asundused..

Esimene vallavanem oli Josep Muru.

Viited

Eesti vallad 1939
Harju maakonna endised vallad
Kõnnu vald (1939)

Kõnnu vald oli vald Harjumaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Kolgakülas.

Kõnnu vald moodustati 1939. aasta vallareformiga  senise Kõnnu valla maa-aladest, senise Kolga valla Hara küla idapoolse osa maa-alast, senise Aaspere valla ja Palmse valla  maa-aladest.

Kõnnu  vald moodustati: a) senise Kõnnu valla maa-alast, välja arvatud talude nr. A-57, A-59–A-61, A-63, A-64, A-23 ja A-171 lahus-heinamaatükkide ning Kolga metskonna Suru metsandiku kvartaali nr. 66 maa-alad; b) senise Kolga valla Hara küla idapoolse osa maa-alast; c) senise Aaspere valla Valgejõe küla, Sammelselja, Ristlaane, Papli ja Mikupõllu talude maa-aladest ning Joaveski vabriku töölismajade piirkonnast; d) senise Palmse valla Joaveski vabriku piirkonnast.

Esimene vallavanem oli Kaarel Heinver. 

1939. aastal oli vallas 3851 elanikku, territooriumi suurus oli 21 239,44 ha.

13. augustil 1941 valiti vallavanemaks Arved Heinsoo, kellele valla täitevkomitee esimees Valter Eslon asjaajamise ja kassa üle andis.

Vald kuulus Riigivolikogu 17. valimisringkonda, kust oli valitud Jakob Kalle.

Asustus 
1939. aastal kuulusid Kõnnu valla koosseisu: Suru, Metsanurga, Kõnnu, Soosilla, Kemba, Kalme, Kimbalu, Murksi, Järvi, Uuritsa, Vanaküla, Valgejõe, Joaveski, Kolgaküla, Parksi, Нага, Tammispea, Vihasoo ja Kasispea, Loksa alevik, Loksa küla, Viinistu, Turboneeme, Pärispea ja Suurpea külad.

Viited

Eesti vallad 1939
Harju maakonna endised vallad
Kõue vald (1939)

Kõue vald oli vald Harjumaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Rava külas.

Vald moodustati senise Triigi valla maa-alast, välja arvatud Paunküla küla ja Paunküla asunduse maa-alad; senise Ravila valla Tagametsa, Kõrvenõmme, Varbse (Varblase) ja Oostevõhma talude maa-aladest; senise Kuimetsa valla Habaja mõisa järgi olevate heinamaatükkide maa-aladest; senise Albu valla Kautla, Kautlasaare, Vahtrasaare, Palgisaare ja Kunglajärve talude ning Triigi metskonna Ravila metsandiku kvartaali nr. 42 ja Triigi metskonna Paunküla metsandiku kvartaali nr. 33 maa-aladest.

1939. aastal oli vallas 2409 elanikku, territooriumi suurus oli 23 567,24 ha.

Esimene vallavanem oli Jaan Tärne. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Artur Kasera.

Viited

Eesti vallad 1939
Nissi vald (1939)

Nissi vald oli vald Harjumaal aastail 1939–1950.

Vald moodustati senise Riisipere valla maa-alast, välja arvatud Terjatu maakoha maa-ala; senise Laitse valla maa-alast, välja arvatud Laitse asunduse maa-ala kuni Ruila metsandiku kvartaalideni nr. 10 ja 11, viimased kaasa arvatud, Mäe ja Vansi külade ning Vähepereveski nr. A-149 talu maa-alad; senise Keila valla lahusosa – Jõgisoo mõisa järgi olevate heinamaatükkide maa-aladest; senise Varbola valla Rahula küla maa-alast; senise Kloostri valla heinamaatükkide nr. 40, A-18 ja A-30 maa-aladest.

1939. aastal oli vallas 3262 elanikku, territooriumi suurus 23 850,66 ha.

Esimene vallavanem oli Johannes Ney.

Vald kuulus Riigivolikogu 13. valimisringkonda, kust valiti Julius Voolaid. 

Vald kuulus Padise põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

23. oktoobril 1944 arreteeriti Koplimetsa talus Nissi vallas end seal varjanud Sõjavägede Ülemjuhataja Jaan Maide, Rahaminister Hugo Pärtelpoeg ja Eesti Panga pearaamatupidaja Ferdinand End.

Viited

Eesti vallad 1939
Nõva vald (1939)

Nõva vald oli vald Harjumaal aastail 1939–1950.

Nõva vald moodustati 1939. aasta vallareformiga  senise Vihterpalu valla, Nõva valla aladest. 

Nõva vald – maa-alaga, mis moodustub: a) senise Vihterpalu valla maa-alast; b) senise Nõva valla maa-alast, välja arvatud Kiritse ja Valipe külade ning osa Vihterpalu metskonna Riguldi metsandiku maa-alad.

1939. aastal oli vallas 1910 elanikku, territooriumi suurus oli 23 884,71 ha.

1939. aastal kuulusid Nõva valla koosseisu: Hindaste, Kürema, Variku, Nõmmemäe, Tõldsilla, Erita, Põrsaküla, Tusari, Rannaküla, Nõva ja Vaisi, Keibu, Moosi-Ristme, Alliklepa, Ugla, Praski, Kibru, Vitse, Vihterpalu, Pedase, Meerika, Tamse, Änglema, Vannike, Vilivalla külad.

Esimene vallavanem oli Aleksander Söödermann.

Vald kuulus Riigivolikogu 13. valimisringkonda, kust valiti Julius Voolaid.

Viited

Eesti vallad 1939
Harju maakonna endised vallad
Lääne maakonna endised vallad
Padise vald (1939)

Padise vald oli vald Harjumaal aastail 1939–1950.

Padise vald moodustati 1939. aasta vallareformiga  senise Kloostri valla maa-alast, välja arvatud Margareta Saub maatüki, Põllküla asundustalude nr. A-30 ja Vanaasema nr. A-31, põhja pool Tallinna-Keila raudteed asuvate Põllküla asunduse heinamaade, Klooga aedlinna osa, valla lahusosa – Valgeristi mets nr. 61 talu – ja heinamaatükkide nr. 40, A-18 ja A-30 maa-alad; senise Keila valla talude nr. A-156, A-155, A-34, A-71–A-74 ja A-142, talude nr. A-96–A-99, 19 ja 20 lahustükkide, Tallinna metskonna Klooga metsandiku kvartaalide nr. 32 ja 36 ning Vääna metskonna Klooga metsandiku kvartaali nr. 29 maa-aladest.

1939. aastal oli vallas 4736 elanikku. Valla territooriumi suurus oli 328,74 km² (32 874,66 ha), see oli Harjumaa suurim vald.

Esimene vallavanem oli Jakob Hiietamm.

1939. aastal kuulusid Padise valla koosseisu: Aru, Kasepere, Laane, Rummu ja Vasalemma külad ja Kloostri asundus, Määra, Audevälja, Metslõugu, Kobru, Hatu-Metslõugu, Sootsa, Hatu külad, Hatu asundus, Pae, Kiriku, Valgma, Kõmmaste ja Kurkse külad, Risti asundus ja Kurkse asundus, Ranna, Langa, Vanaveski, Ilmasoo, Väämla, Karilepa ja Ämari külad, Põllküla asundus ja Ämari asundus, Lao, Ohtre, Pakri ja Leetse külad, Pallaste asundus ja Leetse asundused. .

Vald kuulus Riigivolikogu 13. valimisringkonda, kust valiti Julius Voolaid.

Viited

Välislingid
 Alo Lõhmus: Maapõu tõi päevavalgele 1944. aasta sõjaohvrid Postimees

Eesti vallad 1939
Harju maakonna endised vallad
Peningi vald

Peningi vald oli vald Harjumaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus  tänapäeva Peningi küla aladel.

Peningi vald moodustati 1939. aasta vallareformiga  senise Peningi valla ja Alavere valla aladest. 

Peningi vald moodustati maa-alaga: a) senise Peningi valla maa-alast, välja arvatud Kurgla küla piirkond, seniste Raasiku ja Rae valdade vahel oleva osa maa-ala kuni Nõmme nr. 28 ja Kaasiku nr. 28 taludeni, viimased kaasa arvatud, ning Kiviloo mõisa järgi oleva Soo-otsa talu ja metsakvartaalide nr. 25, 26, 29, 30, 31 maa-alad; b) senise Alavere valla Rooküla küla ning Rooküla ja Nõmbra asunduste maa-aladest.

1939. aastal oli vallas 2222 elanikku, territooriumi suurus oli 16 751,90 ha.

Esimene vallavanem oli Otto Puusepp.

1939. aastal kuulusid Peningi valla koosseisu: Igavere, Kalesi, Igavere-Sauna ja Kalesisauna, Kalesi asundus, Perila, Silmsi, Kasakaotsa ja Metsnurga külad, Peningi, Rätla, Perila asundus ja Härma asundused, Salu, Urvaste, Seli, Kivioja, Andi, Mallavere, Suurevälja külad ja Suursoo asundus, Liivaaugu, Kiviloo, Kaugemäe, Kännu, Juurika, Rooküla ja Lükati külad, Kiviloo asundus ja Nõmbra asundus.

Viited

Eesti vallad 1939
Harju maakonna endised vallad
Kiidjärve vald

Kiidjärve vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950. 

Vald moodustati senise Vastse-Kuuste valla maa-alast; senise Kambja valla Voore asunduse piirkonnast ning Tigase nr. 67, Rumaski nr. 66, Sojo nr. 61, Kangro nr. 62, Kõrve nr. 63, Kõrve nr. 64, Inso nr. 65, Lalli nr. 68, Serumetsa nr. 69 ja Soosaare nr. 45 talude maa-aladest; senise Vana-Kuuste valla Laane raudteejaama ja Klaose, Pärna ning Pullikese talude piirkonnast; senise Karilatsi valla Voorepalu, Karilatsi ja Kikka külade ning Kirissaare asunduse piirkonnast; senise Valgjärve valla, Põdra, Puusepa, Tuutska, Rootsi, Koivo ja Kangro talude ning Tõdu metsavahikoha piirkonnast.

Vald kuulus Riigivolikogu 52. valimisringkonda, kust valiti Henn Treial.

1939. aasta aprillist oli Kiidjärve vallavanem August Nukk. Pärast 1939 oktoobris toimunud vallavolikogude valimisi ei suutnud volikogu kahel korral järjest vallavanemat valida, mistõttu nimetas siseminister vallavanemaks Eduard Hintseri..

Viited

Eesti vallad 1939
Tartu maakonna endised vallad
Mirante do Vale

Mirante do Vale on pilvelõhkuja Brasiilias São Paulos, riigi kõrgeim hoone. 

Ehitis valmis aastal 1960. Pilvelõhkuja kõrgus on 170 meetrit ja sellel on 51 korrust. 1988. aastani oli selle nimi Palácio Zarzur Kogan – hoone arhitektide Waldomiro Zarzuri ja Aron Kogani järgi, kes olid eluaegsed sõbrad juba ülikooli ajast, kuni 1960. aastani, mil Kogan mõrvati.

2010. aasta seisuga on Mirante do Vale Lõuna-Ameerika kõrguselt 15. hoone.

Kohalikud ei tea tihtipeale, et Mirante do Vale on São Paulo kõrgeim hoone. Nimelt asub ta all-linnas orus ja sageli peetakse kõrgemateks hooneteks Edifício Itáliat ja Altino Arantes Buildingut. Peale selle on Mirante do Vale avalikkusele suletud, ehkki katusele pääsemiseks saab erilube.

Hoonel on kolm sissepääsu, igaüks ise tänaval.

Mõnel aastal on hoone tipus paiknenud metallkonstruktsioon ja sellel suurte neoontähtedega mõne ettevõtte reklaam. Niimoodi on end reklaaminud näiteks Fanta ja Sharp.

Välislingid 
 Ametlik koduleht
 SkyscraperPage

São Paulo pilvelõhkujad
Brasiilia ehitised
Aba (Ungari)

Aba on linn (város) Ungaris Fejéri komitaadis, Aba väikepiirkonna keskus.

Valla pindala on 88,05 km².

2004. aasta seisuga hinnati valla elanike arvuks 4596. Rahvastiku tihedus oli 52 in/km². 2009. aasta seisuga hinnati valla elanike arvuks 4657.

Esmamaining aastast 1138 (Oba) või 1334 (Aba).

Viited

Välislingid 

Koduleht

Ungari linnad
Fejéri komitaat
Bosnia ja Hertsegoviina jalgpallikoondis

Bosnia ja Hertsegoviina jalgpallikoondis on Bosnia ja Hertsegoviina jalgpalluritest moodustatud riigi esindusmeeskond, mille liikmed valib välja koondise peatreener ning mida haldab Bosnia ja Hertsegoviina Jalgpalliliit (bosnia Nogometni Savez Bosne i Hercegovine, NSBiH; serbia Фудбалски савез Босне и Херцеговине, ФСБиХ; horvaadi Nogometni Savez Bosne i Hercegovine, NSBiH). Peamised kodustaadionid Asim Ferhatović Hase staadion Sarajevos ja Bilino Polje staadion Zenicas.

Jalgpalli maailmameistrivõistlustele pääses Bosnia ja Hertsegoviina rahvusmeeskond esmakordselt aastal 2014. 2014. aasta jalgpalli MMil kaotas koondis Argentinale (1:2) ja Nigeeriale (0:1), viimases alagrupimängus aga alistati Iraani 3:1. Bosnia ja Hertsegoviina sai F-alagrupis 3. kohta ja väljalangemismängudele ei pääsenud.

Kõige rohkem koondisemänge on pidanud Emir Spahić (87 kohtumist) ja parimaks väravakütiks on Edin Džeko (45 väravat).

Peatreenerid
 ...
 Miroslav Blažević (2008–2009)
 Safet Sušić (2010–2014)
 Mehmed Baždarević (2015–)

Mängud Eesti koondise vastu

Vaata ka 
* Bosnia ja Hertsegoviina jalgpallikoondis 2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

Euroopa jalgpallikoondised
Koondis
Győr-Moson-Soproni komitaat

Győr-Moson-Soproni komitaat on 1. järgu haldusüksus Ungari loodeosas. Piirneb põhjas Slovakkiaga ja läänes Austriaga.

Komitaadi halduskeskus on Győr, teised suuremad linnad on Sopron, Mosonmagyaróvár, Kapuvár ja Csorna.

Komitaat loodi 1950. aastal Győri komitaadi ja Moson-Soproni komitaadi liitmise teel.

Komitaadis on 7 kreisi, mis jagunevad 182 vallaks:
 Csorna ringkond
 Győri ringkond
 Kapuvári ringkond
 Mosonmagyaróvári ringkond
 Pannonhalma ringkond
 Soproni ringkond
 Téti ringkond

2013. aastani oli haldusüksusena 7 alampiirkonda:
 Csorna alampiirkond
 Győri alampiirkond
 Kapuvári alampiirkond
 Mosonmagyaróvári alampiirkond
 Pannonhalma alampiirkond
 Sopron-Fertődi alampiirkond
 Téti alampiirkond

Välislingid 

http://www.gymsmo.hu/

Ungari komitaadid
Abda

Abda on küla ja vald Ungaris Győr-Moson-Soproni komitaadis Győri alampiirkonnas. Asub Győrist 5 km lääne pool.

Valla pindala on 19,02 km².

2008. aastal oli valla elanike arv 3126. Rahvastiku tihedus oli 164 in/km².

Esmamaining 13. sajandist (Obada).

Välislingid 

http://www.abda.hu/

Ungari vallad
Győr-Moson-Soproni komitaat
Győri alampiirkond

Győri alampiirkond (ungari Győri kistérség) oli 1. jaanuarini 2013 Ungaris Győr-Moson-Soproni komitaadis asunud territoriaalne ja statistiline üksus. Selle pindala oli 742,54 km² ja rahvaarv 178 582 (2007). 	

Koosnes järgmistest valdadest:

Ungari alampiirkonnad
Győr-Moson-Soproni komitaat
August Ambrosius

August Ambrosius (16/28. detsember 1842 Omedo küla – 27. oktoober 1936 Tartu) oli eesti kõrtsmik.

Ta oli kõrtsmik Tormas, Saarel ja Nuustakul, Alatskivi mõisa aidamees ja Vara mõisa karjamõisa rentnik.

Kirjandus 
 Vana Ambroosius suri. Postimees, 28. oktoober 1936, nr. 292, lk. 4.
 Vana Ambrosius suri. Uus Eesti, 29. oktoober 1936, nr. 294, lk. 3.
 August Ambrosius †. Vaba Maa, 29. oktoober 1936, nr. 248, lk. 3.

Välislingid 
 Anu Vissel: «Ambroosius on ladna mees...»

Liivimaa inimesed
Sündinud 1842
Surnud 1936