joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Robinson R22

Robinson R22 on ühe mootoriga kaheistmeline helikopter, mida toodab Ameerika ettevõte Robinson Helicopter Company. Helikopteri disainis Frank Robinson 1973. aastal, mil tekkis vajadus väikese ja madalate kuludega helikopteri järele.

Helikopteri sünd 

Helikopteri testlennud viis läbi Joseph John Tymczyszyn. Pärast kolme ja poolt aastat testimist sai R22 1979. aastal Federal Aviation Administrationilt (FAA) tootmise alustamiseks sertifikaadi. Esimene R22 toodeti 1979. aastal ja see tõusis kiiresti maailma müüduimaks tsiviilkopteriks.

Ohutus ja õnnetuste analüüs 

Helikopteri turule toomisega tuli välja, et õnnetusi juhtub rohkem, kui uuringud esile toovad. 1980. aastatel oli helikopteri instruktorite väljaõpe algeline. Seetõttu esitas Frank Robinson oma uuringud FAA-le ning lõi 1982. aastal õhusõiduki instruktoritele ohutuse tagamiseks kursuse. Sellest kasvas välja programm Robinson Pilots Safety Course.
European Union Aviation Safety Agency (EASA) on andnud R22 jaoks loa virtuaalreaalsuses treenida. Šveitsis loodud programm on mõeldud simuleerima ekstreemseid olukordi, näiteks sabarootori töö lõppemist keset lendu. Selle programmiga on võimalik saada lennutunde, vastavalt 5 h eraloa ja 10–20 h kommertsloa saamiseks. Öölennud lähevad samuti simulaatoris lennutundidena arvesse.
Alates 2008. aastast on Ühendkuningriigis iga-aastane ettekanne õnnetusjuhtumitest, mis toimuvad R22 ja R44 helikopteritega, mis moodustavad ligikaudu 25% lenutundidest UK-s.

Helikopteri hind 

Helikopteri soovituslik hind firma enda poolt on 318 000 dollarit. Opereerimiskulud (kindlustus, kütus, õli, hooldused) on 163,71 dollarit tunni kohta.

Tehnilised parameetrid 

R22 tehnilised parameetrid:
Reisijate arv: 1
Meeskond: 1
Mootori mudel: Lycoming O-320-B2C
Mootori võimsus: 119 kW / 160 hp
Kiirus: 180 km/h / 97 NM
Maksimaalne kõrgus: 4267 m
Tühimass: 379 kg
Täismass: 621 kg
Rootorite arv: 2
Põhirootori diameeter: 7,67 m
Sabarootori diameeter: 1,07 m
Rootori piirkond: 46,2 m²
Kere pikkus: 6,58 m
Pikkus: 9,02 m
Kõrgus: 2,67 m
Esimene lend: 28.08.1975

Viited 

Helikopterid
Tigr

Tigr (vene keeles Тигр) on Venemaal toodetud soomusauto.

Galerii 

soomusautod
Venemaa sõjandus
Venemaa militaarsõidukid
ULCC

ULCC (inglise keeles Ultra Large Crude Carrier; otsetõlkes ülisuur toornafta vedaja) on naftatankerite klass, mille dedveit on suurem, kui 320 000 tonni. ULCC-d on suurim tankerite klass ja on ühtlasi ka maailma suurimad laevad. ULCC-d kasutatakse vaid suurte naftakoguste transportimiseks üle pikkade maade tänu oma suurele mahutavusele ning võimetusele navigeerida kitsamaid veeteid mööda. Massiivsuse tõttu pole ULCC-del tihti võimalik ka sadamates randuda ning kauba peale- ja mahalaadimine käib läbi platvormide meres või kasutades väiksemaid tankereid. Eelnevate piirangute tõttu kulgevad ULCC-de pea kõik marsruudid Pärsia lahest läbi India ookeani Vaiksele ja Atlandi ookeanile. Maailma suurim ULCC oli Seawise Giant, mille dedveit oli 564763 tonni. Koos klassi võrra väiksemate laevadega VLCC viidatakse mõlemale ka kui supertankeritele. Supertankereid on tänapäeval kasutuses üle 200.

Viited
Suureõieline neiusilm

Suureõieline neiusilm (Coreopsis grandiflora) on korvõieliste sugukonda kuuluv mitmeaastane suureõieline taimeliik.

Neiusilma perekonna nimetus Coreopsis pärineb vanakreeka sõnadest κόρις (kóris, 'lutikas') ja ὄψις (ópsis, 'vaade'). Nimi tuleneb sellest, et taime seemnise kuju on sarnane voodilutika kehaehituse kujule. Liigiepiteet grandiflora tähendab ladina keeles 'suureõieline'.

Karikakrataolistel üksikutel õitel on sügavkollased kiired, mis ümbritsevad kuldkollast keskketast. Taimed on üksikult kasvades peenikesed, püstiste vartega. Taime kõrgus on 45–75 cm, õitseb tavaliselt hiliskevadest hilissuveni, mõnikord ka sügiseni. Taim pärineb Põhja-Ameerika kesk- ja idaosast.

Kasvutingimused 
Kõige paremini kasvab taim päiksepaistelises ja poolkuivas, hea vee läbilaskvusega mullaga, kasvukohas. Eriti head on liivased ja kivised mullad, kuid võib kasvada ka savimuldadel kui vee äravool on endiselt hea. Taim on põuakindel ja vajab minimaalset väetamist. Sobib kasvatamiseks nii lillepeenardes ja kiviktaimlates, kui ka aasalillena. Kasvab suurema grupina ja võib kõrvuti kasvada ka mitmete teiste õistaimedega, nagu madal aster, kukekannused, liatris või mailased.

Paljundamine 
Levib nii seemnete kui risoomi abil ja on suuteline ka ise külvama. Sügiskülvi võib teha otse mulda. Kevadel tuleks aga seemneid eelnevalt umbes 30 päeva niiskes liivas idandada. 10–15 päeva jooksul peaksid seemned idanema ning võib siis potti kasvama panna. Noori istikuid tuleks hoida toatemperatuuril ja ühtlase niiskusega kuni ümberistutamiseni.

Õitsemisperioodi saab pikendada taimi kärpides ja ära õitsenud õisi eemaldades.

Haigused ja kahjurid

Haigused 
Tõsiseid haigusi taimel ei esine, kuid lehestikul võib esineda lehtedel esinevat jahukastet, lehelaike ja leheroostet. Niiskes ja halvasti kuivendatud pinnases kasvatamisel võib tekkida kroonmädanik.

Kahjurid 
Taime suurimateks kahjuriteks on teod ja nälkjad.

Viited 

Korvõielised
Nic Dowd

Nicholas Dowd (sündinud 27. mail 1990 Huntsville'is, Alabamas) on USA jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Washington Capitals.

Aastatel 2010–2014 mängis ta St. Cloud State University jäähokimeeskonnas. Enne seda mängis ta noorteliigades United States Hockey League ja North American Hockey League.

2009. aastal valis Los Angeles Kings ta NHL-i draftis 198. valikuna. Hooaja 2013/14 lõpus debüteeris ta American Hockey League'is Kingsi tütarklubis Manchester Monarchs. 2015. aastal võitis ta Monarchsiga Calder Cup'i. NHL-is debüteeris Dowd Kingsi meeskonnas 2016. aasta märtsis. Kingsi põhikoosseisus mängis ta alates hooajast 2016/17. Esimese värava lõi ta liigas 20. oktoobril 2016 mängus Dallas Starsi vastu.

2017. aasta detsembris kaubeldi Dowd Kingsist Vancouver Canucksi, kus ta mängis kuni hooaja lõpuni. 2018. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Washington Capitalsiga. Capitalsiga on ta lepingut pikendanud 2019. ja 2021. aastal. Capitalsis on ta mänginud põhiliselt neljandas ründekolmikus. Hooajal 2021/22 tegi Dowd NHL-is seni oma kõige resultatiivsema hooaja, kui lõi 10 väravat ja andis 14 väravasöötu.

Dowd oli NHL-is kolmas Alabama osariigist pärit jäähokimängija pärast Aud Tuteni ja Jared Rossi.

Viited

Välislingid 
 Nic Dowd NHL.com lehel
 Nic Dowd hockeydb.com lehel

Ameerika Ühendriikide jäähokimängijad
Los Angeles Kingsi mängijad
Vancouver Canucksi mängijad
Washington Capitalsi mängijad
Sündinud 1990
Iivi Raudsepp

Iivi Raudsepp (abielus Sampu-Raudsepp, sündinud 26. jaanuar 1942 Tallinnas) on eesti raamatugraafik.

Elukäik 
Iivi Raudsepp sündis Tallinnas keemik Hugo Raudsepa perekonnas. Lõpetas 1960. aastal Tallinna 7. keskkooli. Õppis aastatel 1960–1966 Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis graafika erialal. Töötas aastatel 1965–1967 ajakirja Nõukogude Eesti Tervishoid kunstilise ja tehnilise toimetajana ja aastatel 1968–1969 teeninduskombinaadis Junor. Aastatel 1969–1994 töötas Raudsepp vabakutselise kunstnikuna, hiljem Tallinna Filharmoonia Laste Kaunite Kunstide Kooli joonistamise ja maali õppejõuna ning Tallinna 49. keskkoolis kunstiõpetajana. Raudsepp on 1973. aastast Eesti Kunstnike Liidu liige.

Looming 
Iivi Raudsepp on illustreerinud lisaks ilukirjanduse klassikale – Oskar Lutsu „Kevade“ (1986), „Suvi“ (1987), „Tootsi pulm. Argipäev“ (1987), „Sügis“ (1988) aukartust äratava arvu laste- ja noorsooraamatuid. Nimetades Fr. Kreutzwaldi „Tark mees taskus“ (1986), „Soome muinasjutud“ (1980), August Kitzbergi „Piibelehe-neitsi” (1969), Ernst Enno „Üks rohutirts läks kõndima“ (1972), Heljo Mänd „Tuulekassid“ (1976), Rudyard Kipling „Kass, kes kõndis omapead“ (1969), Vladimir Beekman „Raua-Roobert“ (1972) jmt. 

Samuti on Raudsepp teinud kaastööd ajakirjadele Täheke, Pioneer ja Nõukogude Naine ning kavandanud postkaarte ja plakateid. Iivi Raudseppa loomingut iseloomustab pulbitsev elurõõm ja väljapeetud tundlikkus ning empaatia.

Isiklikku 
Iivi Raudsepa isa oli keemik Hugo Raudsepp.

Viited 

Eesti kunstnikud
Eesti Kunstiakadeemia vilistlased
Sündinud 1942
Brandon Lewis

Brandon Kenneth Lewis CBE MP (snd 20. juuni 1971) on Suurbritannia poliitik, alates 2020. aastast Põhja-Iirimaa minister. Ta on Konservatiivse Partei liige. Lewis on olnud alates 2010. aastast parlamendi liige Great Yermouthist.

Aastatel 2014–2016 oli ta eluaseme ja planeerimise riigiminister, aastatel 2017–2018 immigratsiooni riigiminister, aastatel 2019–2020 julgeoleku riigiminister ning aastatel 2018–2019 Konservatiivse Partei esimees ja portfellita minister.

Viited

Välislingid
Brandon Lewise koduleht
Great Yarmouthi konservatiivid

Sündinud 1971
Suurbritannia poliitikud
Tolmeldamine

Tolmeldamiseks nimetatakse õietolmu kandmist õie emakasuudmele. Põllul kasutatakse lisaks tuul- ja putuktolmlemisele tolmeldamist, mis suurendab kasvatataval kultuuril õite viljastumist ning saaki. Lisatolmeldamiseks kasutatakse nööri libistamise võtet üle õitsva põllu. Putuktolmlejate taimede lisatolmeldamiseks paigutatakse kasvualale tarud ning vajadusel suunatakse tolmeldajaid õitele, söötes neid tema õitega lõhnastatud suhkrulahusega.

Tolmeldamise tähtsus

Taimed sõltuvad tolmeldamisest. Ligi 9% metsikutest taimedes vajavad paljunemiseks tolmeldajaid. Vastutasuks pakuvad taimed toitu, moodustavad elupaiku ja pakuvad paljudele loomaliikidele erinevaid vajalikke ressursse. Ülemaailmselt sõltub peaaegu 90% looduslikest õistaimeliikidest loomade tolmeldamisest. 

Tolmeldamine on vajalik bioloogilise mitmekesisuse säilitamiseks ja inimeste toidutootmissüsteemide kohanemiseks kliimamuutustega. Tolmeldamisel on väga oluline roll toiduainete tootmisprotsessis, sellest sõltub põllukultuuride tootmismaht. Enam kui 75% maailma juhtivatest põllukultuuridest saavad kasu loomade tolmeldamisest tootmise, saagikuse ja kvaliteedi osas.

Tolmeldajad

Mesilased on kõige olulisemad tolmeldajad. Meemesilased vastutavad enam kui 110 põllukultuuri tolmeldamise eest, mida inimesed igapäevaselt söövad ja kasutavad, näiteks õunad ja maasikad. Lemmik kultuurideks mesilastel on erkkollased ja -sinised lilled. 

Koolibri on tolmeldaja, kes vajab suures koguses nektarit, et saada piisavalt energiat tiibade lehvitamiseks. Koolibri lemmik tolmeldamise kohtadeks on punased, oranžid või valged torukujulised õied, mis on piisavalt tugevad, et taluda nende raskust.

Liblikad tolmeldavad sama moodi nagu mesilased, aga nad ei suuda korraga korjata nii palju nektarit, sest nende keha on pikk ja sale. Liblikad armastavad tolmeldada erksvärvilisi lilli.

Kakaopuu tolmeldaja on kärbseliik nimega kääbus, kellele meeldivad tolmeldamiseks kultuurid, mis lõhnavad nagu mädanenud liha, sõnnik või seen.

Must-valgekirju leemur on maailma suurim tolmeldaja, kellele meeldib tolmeldada kõike, mis on puuviljane.

Meemäger, kes on pärit Austraaliast ning elatub nektarist. Tema lemmik kultuurideks on eukalüpt ja banksia.

Peamisteks tolmeldajateks on veel lepatriinud, gekod, ööliblikad ja nahkhiired.

Viited
Jack Campbell

Jack Campbell (sündinud 9. jaanuaril 1992 Port Huronis, Michiganis) on USA jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Toronto Maple Leafs.

Aastatel 2010–2012 mängis ta Ontario Hockey League'i klubides Windsor Spitfires ja Sault Ste. Marie Greyhounds.

2010. aastal valis Dallas Stars ta NHL-i draftis 11. valikuna. Hooaja 2011/12 lõpus asus ta mängima American Hockey League'is (AHL) Starsi tütarklubis Texas Stars. NHL-is debüteeris ta 20. oktoobril 2013 mängus Anaheim Ducksi vastu, kuid see jäi tema ainsaks mänguks Dallas Starsi meeskonnas. Enam sai ta mänguaega Texas Starsis ja ECHL-i klubis Idaho Steelheads. 2014. aastal võitis ta Texas Starsiga Calder Cup'i.

2016. aasta juunis kaubeldi Campbell Dallas Starsist Los Angeles Kingsi. Aastatel 2016–2018 mängis ta põhiliselt AHL-is Kingsi tütarklubis Ontario Reigni. 2017. aastal valiti ta AHL-i tähtede mängule. 27. veebruaril 2018 sai ta mängus Vegas Golden Knightsi vastu kirja oma esimese võidu NHL-is. Esimese nullimängu tegi ta NHL-is sama aasta 11. oktoobril Montreal Canadiensi vastu. Enam hakkas Campbell NHL-is mänguaega saama hooajal 2018/19.

2020. aasta veebruaris kaubeldi Campbell Kingsist Toronto Maple Leafsi. 2020/21. hooaja põhiturniiril sai Campbell NHL-is kirja 17 võitu ja normaalajal vaid kolm kaotust (keskmiselt 2,15 väravat mängus, tõrjeprotsent 92,1%). Samal hooajal püstitas ta Maple Leafsi väravavahtide rekordi, kui saavutas võidu 11 mängus järjest. 2022. aastal valiti ta NHL-i tähtede mängule.

Aastatel 2009 ja 2010 tuli Campbell USA kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistriks. 2010. aastal tuli ta lisaks USA kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Ta oli parima tõrjeprotsendiga väravavaht 2009. ja 2010. aasta kuni 18-aastaste maailmameistrivõistlustel ja 2011. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel. USA jäähokikoondise koosseisus võitis Campbell 2015. aasta maailmameistrivõistlustel pronksmedali.

Viited

Välislingid 
 Jack Campbell NHL.com lehel
 Jack Campbell hockeydb.com lehel

Ameerika Ühendriikide jäähokimängijad
Dallas Starsi mängijad
Los Angeles Kingsi mängijad
Toronto Maple Leafsi mängijad
Sündinud 1992
Yaa Gyasi

Yaa Gyasi (sündinud aastal 1989 Mampongis Ashanti piirkonnas) on Ghana ja Ameerika Ühendriikide kirjanik.

Ta sündis 1989. aastal Ghanas ja kolis kaks aastat hiljem koos perekonnaga Ameerika Ühendriikidesse, kus tema isa Kwaku Gyasi alustas Ohio State Universitys doktoriõpinguid prantsuse keele alal. Gyasi elas lapsepõlves perekonnaga mitmes osariigis, sealhulgas Alabamas, Illinoisis ja Tennessees. 17-aastasena avaldas talle kirjanikuks saamisel mõju Toni Morrisoni romaan "Solomoni laul" ("Song of Solomon").

Ta sai Stanfordi ülikoolis inglise keele bakalaureusekraadi ja kaunite kunstide magistrikraadi Iowa kirjanike töökojas (Iowa Writers' Workshop), mis on Iowa Ülikooli loovkirjutamise programm.

Vahetult pärast Stanfordi ülikooli lõpetamist alustas ta oma debüütromaaniga ja töötas San Franciscos idufirmas, kuid ta ei nautinud seda tööd ja lahkus pärast seda, kui ta 2012. aastal Iowa Ülikooli vastu võeti.

Tema debüütromaan "Homegoing" sai inspiratsiooni 2009. aasta reisist Ghanasse, mis oli tema esimene reis Ghanasse pärast imikuna riigist lahkumist. Romaan valmis 2015. aastal ja pärast kirjastajate esialgset lugemist tehti talle palju pakkumisi, enne kui ta Knopfilt seitsmekohalise ettemakse vastu võttis. USA kirjanik Ta-Nehisi Coates esitas "Homegoingi" National Book Foundationi 2016. aasta auhinnale "5 alla 35". Lisaks pälvis romaan raamatukriitikute National Book Critics Circle'i John Leonardi auhinna, PEN/Hemingway auhinna parima esimese raamatu eest ja Ameerika raamatuauhinna panuse eest Ameerika kirjanduse mitmekesisusse.

Tema kirjutised on ilmunud ka sellistes väljaannetes nagu African American Review, Callaloo, Guernica, The Guardian ja Granta.

Ta on nimetanud inspiratsiooniallikatena Toni Morrisoni ("Solomoni laul"), Gabriel García Márquezi ("Sada aastat üksildust"), James Baldwini ("Mine kuuluta seda mäetipult"), Edward P. Jonesi ("Lost in the City") ja Jhumpa Lahirit ("Unaccustomed Earth").

Aastal 2016 elas ta Californias Berkeleys. Tal on nii Ameerika Ühendriikide kui Ghana kodakondsus.

Ameerika Ühendriikide kirjanikud
Ghana kirjanikud
Sünnipäev puudub
Sündinud 1989
Ino EURO-L 230

EURO L purustid on professionaalsed masinad haljasalade hooldamiseks nii kommunaal- kui ka põllumajandusaladel. EURO L purustit saab kasutada kõigi saagijääkide purustamiseks, samuti viljapuu- ja viinamarjaistanduste lõikamisjääkide purustamiseks, kuni 5 cm paksuste okste purustamiseks. Tööorganite (vasarate) jaotus on topeltspiraalis, mis säästab energiatarbimist kuni 15% ja vähem koormust purusti elutähtsatele osadele. Purusti on mehaanilise külgnihkega. Lisavarustusena saab paigaldada ka hüdrosilindri purusti külgsuunaliseks liikumiseks traktorist. EURO L purustil on standardvarustuses juba standardhaakeseade (traktori ees või taga).

Tehnilised andmed 

Tehniline spetsifikatsioon
Mudel	L 230 euro.
Omadused;
Töölaius (cm)	227.
Seadme kaal (kg)	651.
Traktori nõutav võimsus (hj)	55-75.
Kardaani kiirus (min)	540.
Seadme laius (cm)	247.
Haamrite või nugade arv (tk)	28/56.

Standardvarustus 

Topeltspiraalrootor 45° tööterade jaotusega.
Pööratav käigukast vasakule või paremale pöörlemiseks, vaba ratta siduriga (mis tahes kardaanvõlli pöörlemissuuna jaoks).
Kombineeritud hoovastik, tagumine või eesmine kinnitus.
Mehaaniline tasaarvestus.
Metallist klapid.
Reguleeritava kõrgusega tagumine rull suletud topeltlaagrisüsteemiga.
Haamrid.
Lihtne rihma pingutus.

Lisavarustus 

Hüdrauliline nihe.
Y-terad.
Vastuterad (vahetatavad).
Rehade kogumine.
Rohimistööriist 90.
Kardaanvõll.
INO Vibration Control Opti (veebivibratsiooni järelevalve).
INO Vibratsiooni juhtimine.

Viited 

1. https://www.inobrezice.com/eng/flail-mower-euro-l.html. (Vaadatud 09.05.2022)

2. https://www.bestcoprodavnica.com/product--ino-brezice-mulcer-euro-l-230-5e660c6ae1eed. (Vaadatud 09.05.2022)

3. https://www.grundbichler.at/ersatzteile/Ino/Mulcher%20EURO%20L.pdf. (Vaadatud 09.05.2022)
Kosenkranius

Kosenkranius on perekonnanimi.

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Kosenkranius 73 inimesel: 28 mehel ja 45 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kosenkranius meeste puhul 4227. ja naiste puhul 2643. kohal.

Kosenkranius oli kõige levinum perekonnanimi vanuserühmas 80–84, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,28.
Perekonnanimi Kosenkranius oli kõige sagedasem Pärnu maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 3,70 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupojale perenimi Kosenkranius Pärnumaal Saarde kihelkonnas Kilingi  mõisavallas.

1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus vahetati Eestis perekonnanimi Kosenkranius välja 33 juhul - uuteks võetud nimedeks olid Kose kümnel korral, Kosk ja Lillemets kahel korral, lisaks Aasa, Kaldoja, Kalmus, Kase, Kull, Rea, Heisaar, Kalve jne. Oma uueks nimeks Kosenkraniust ei valinud keegi.

Nime kandjaid
Albert Kosenkranius, eesti metsavend (1901–1957)
Ivar Kosenkranius, eesti stsenarist (1937–2019) 
Lilian Kosenkranius, eesti telesaatejuht (1930–2022)
Romek Kosenkranius, eesti ettevõtja, riigiametnik ja omavalitsusjuht (1969–)

Viited

Välislingid
 

Perekonnanimed
Eesti perekonnanimed
Frank Vatrano

Frank Vatrano (sündinud 14. märtsil 1994 Springfieldis, Massachusettsis) on USA jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Anaheim Ducks ründajana paremäärel.

Vatrano kuulus karjääri alguses USA noorte jäähokimängijate programmi ja noortevõistkonda Boston Junior Bruins. Aastatel 2013–2015 mängis ta Massachusetts Amhersti Ülikooli jäähokimeeskonnas.

2015. aasta märtsis sõlmis ta kolmeaastase lepingu NHL-i klubiga Boston Bruins. Hooaja 2014/15 lõpus debüteeris ta American Hockey League'is (AHL) Boston Bruinsi tütarklubis Providence Bruins. NHL-is debüteeris ta 7. novembril 2015 mängus Montreal Canadiensi vastu ja lõi selles mängus ka värava. Esimese kübaratriki tegi ta NHL-is sama aasta 18. detsembril mängus Pittsburgh Penguinsi vastu. Hooajal 2015/16 lõi ta NHL-is 39 mänguga kaheksa väravat ja andis kolm väravasöötu. NHL-i kõrvalt mängis ta lisaks AHL-is, kus ta lõi 36 mänguga 36 väravat ja andis 19 väravasöötu. Koos San Antonio Rampage'i mängija Mikko Rantaneniga jäi ta jagama AHL-i hooaja parimale uustulnukale antavat Dudley "Red" Garrett Memorial Award'i. Väravate arvetuses oli Vatrano liigas esikohal ja pälvis sellega Willie Marshall Award'i. Hooajal 2016/17 lõi Vatrano NHL-is 44 mänguga kümme väravat ja andis kaheksa väravasöötu.

2018. aasta veebruaris kaubeldi Vatrano Bruinsist Florida Panthersi. 2018/19 tegi ta NHL-is oma seni kõige resultatiivsema hooaja (24+15) ning pikendas hooaja lõpus klubiga lepingut kolme aasta võrra.

2022. aasta märtsis kaubeldi Vatrano Panthersist New York Rangersi. Selle hooaja väljalangemismängudes kogus ta 20 mänguga 13 punkti (5+8) ja jõudis Rangersiga Idakonverentsi finaali, kuid temaga uut lepingut ei sõlmitud.

2022. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Anaheim Ducksiga.

2012. aastal tuli Vatrano USA kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistriks. USA jäähokikoondise koosseisus on ta osalenud 2016. ja 2019. aasta maailmameistrivõistlustel.

Viited

Välislingid 
 Frank Vatrano NHL.com lehel
 Frank Vatrano hockeydb.com lehel

Ameerika Ühendriikide jäähokimängijad
Boston Bruinsi mängijad
Florida Panthersi mängijad
New York Rangersi mängijad
Anaheim Ducksi mängijad
Sündinud 1994
K'Andre Miller

K'Andre Miller (sündinud 21. jaanuaril 2000 Saint Paulis, Minnesotas) on USA jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis New York Rangers.

Aastatel 2018–2020 mängis ta Wisconsini Ülikooli jäähokimeeskonnas. Enne seda kuulus ta USA jäähoki noorteprogrammi.

2018. aastal valis New York Rangers ta NHL-i draftis 22. valikuna. Rangersi meeskonnas debüteeris ta NHL-is hooajal 2020/21. Miller asus teises kaitsepaaris mängima koos Jacob Troubaga. Miller sai kiiresti Rangersi põhikoosseisu liikmeks, kogudes üle 20 minuti mänguaega ühe mängu kohta. Esimese värava lõi Miller NHL-is 26. jaanuaril 2021 mängus Buffalo Sabresi vastu. Debüüthooajal kogus Miller NHL-is viis väravat, seitse väravasöötu ja keskmiselt üle 21 minuti mänguaega ning valiti uustulnukate sümboolsesse koosseisu (All-Rookie Team).

Miller võitis hõbemedali 2016. aastal USA kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistrivõistlustel ja 2018. aastal USA kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel.

Viited

Välislingid 
 K'Andre Miller NHL.com lehel
 K'Andre Miller hockeydb.com lehel

Ameerika Ühendriikide jäähokimängijad
new York Rangersi mängijad
Sündinud 2000
Petteri Taalas

Petteri Taalas (snd 3. juulil 1961, Helsingis Soomes) on soome meteoroloog, Genfis asuva Maailma Meteoroloogiaorganisatsiooni peasekretär. Ta valiti peasekretäriks 1. jaanuaril 2016 ning teiseks ametiajaks 13. juunil 2019. Aastatel 2002–2005 ja 2007–2015 oli ta Soome Meteoroloogiainstituudi peadirektor.

Viited

Sündinud 1961
Soome teadlased
Meteoroloogid
Igor Roosaar

Igor Roosaar (6. november 1915 Tallinn – 17. oktoober 1999) oli eesti graafik.

Pärast Tallinna Linna Saksa Poeglaste Reaalgümnaasiumi algkooli lõpetamist astus ta 1930. aastal Riigi Kunsttööstuskooli graafika osakonda, mille lõpetas 1937. aastal tsinkograafia erialal. Pärast lõpetamist töötas ta vabakutselise tarbegraafikuna.

1939. aastast töötas ta Päevalehes tsinkograafina, kust ta Nõukogude okupatsiooni ajal 1941. aastal mobiliseeriti Punaarmeesse. Esmalt sattus ta tööpataljoni Kotlases ja seejärel Eesti Laskurkorpusesse. 

1946. aastal asus ta tööle Üleliidulise Kaubanduspalati Eesti NSV Osakonna kaubanduspropaganda büroosse, kus töötas kunstnikuna kuni pensionile jäämiseni 1988. aastal.

Ta on kujundanud etikette, pakendeid, plakateid, kaubamärke, reklaambuklette, brošüüre, auaadresse ja kalendreid. 1950. aastatel teinud ka näitusekujundusi. 1960–1980 kujundas ta suure osa Kirovi kalurikolhoosi, Hiiu kaluri, Lääne Kaluri, Tallinna Kalakombinaadi, Toila Kalakombinaadi, Pärnu kalakombinaadi, Eesti Kalatööstuse Tootmiskoondise "Ookean" kalakonservide pakenditest. Ta on kujundanud ka õlle- ja limonaadietikette Põltsamaa veinitehasele ja Livikole nt Kännu-Kuke etikett, suveniirpakend Vana Tallinnale, Tartu Porter, Selters jne.

Viited 

Eesti graafikud
8. Eesti Laskurkorpuse koosseis
Eesti Kunstiakadeemia vilistlased
Sündinud 1915
Surnud 1999
Viive Semper

Viive Semper (sündinud 13. detsembril 1935 Tallinnas) on eesti tarbegraafik ning keraamik.

Ta sündis Tallinnas, lõpetas Tallinna 4. Keskkooli ning 1959. aastal Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi keraamika erialal. 

Ta on kujundanud etikette, näiteks limonaadidele Kelluke ja Soodeks.

Viited 

Eesti keraamikud
Eesti graafikud
Eesti Kunstiakadeemia vilistlased
Sündinud 1935
Lämmastikväetised

Lämmastikväetis ehk (N-väetis) on mineraalväetis, mida kasutatakse taimede lämmastikutarbe rahuldamiseks.

Erinevalt orgaanilisest väetisest, mis on laialt levinud põllumajanduses erinevate põllukultuuride kasvatamisel on teaduslikult kindlaks tehtud, et erinevad kultuurid vajavad soovitud saagi (SV) kätte saamiseks kas lämmastik- fosfor- või kaaliumväetisi.

Ajalugu 
Lämmastikväetised on kasutatud ammustest aegadest peale. Sõnnikut kasutati laialdaselt juba iidsel Venemaal, kus põllumajandus oli lapsekingades. Haljasväetiseid kasutati laialdaselt Kesk-Aasia põllumajanduses. Mineraalväetised tulid kasutusele hiljem, sest teadus polnud veel nii palju arenenud. Esimeseks väetiseks oli naatriumnitraat, mis saadi 19. sajandi keskel Tšiili looduslikest ressurssidest. 1900. aastatel  kasutati väetist keskmiselt 300000 tonni. Järgnevatel aastatel hakati tootma ammooniumsulfaati, kaltsiumtsüanamiidi ja kaltsiumnitraati. 1913. aasta lämmastikväetiste maailmatoodang oli ligikaudu 700 000 tonni. Tootmine suurenes 1966. aastal kuni 19 200 000 tonnini, kõige suuremateks tootjateks olid Ameerika Ühendriigid, Lääne-Saksamaa ja Prantsusmaa. 2018. aastaks oli lämmastikväetiste maailmatoodang kerkinud 115,7 miljoni tonnini. Kõige suuremateks tootjateks Hiina, Ameerika Ühendriigid ja India.

Kasutus 
Lämmastiku (N) sisaldus lämmastikväetistes jääb vahemikku 24-27%, millest lähtuvalt tuleb agronoomil kindlaks teha soovitud lämmastiku kogus mulda viimiseks.Taimed vajavad lämmastikku kogu kasvuperioodi jooksul, millest lähtuvalt sõltub N omastamine  taimede kasvu faasist ning mulla pH-st. Eristatakse kahte erinevat lämmastikku lämmastikväetistes:

 Nitraatlämmastik- omastatakse kiirelt ja kohe 
 Ammooniumlämmastik- taimele kätte saadav pikema perioodi jooksul

Viited 

Väetised
Alexis Lafrenière

Alexis Lafrenière (sündinud 11. oktoobril 2001 Saint-Eustache'is, Québeci provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis New York Rangers ründajana vasakäärel.

Aastatel 2017–2020 mängis ta Quebec Major Junior Hockey League'i klubis Rimouski Océanic. Debüüthooajal sai ta liigas kirja 42 väravat ja 38 väravasöötu ning valiti liigahooaja parimaks uustulnukaks. Hooajal 2019/20 oli ta liigas resultatiivseim mängija (35+77), pälvides Jean Beliveau Trophy. Hooaegadel 2018/19 ja 2019/20 valiti Lafrenière kogu Canadian Hockey League'i kõige silmapaistvamaks mängijaks.

2020. aastal valis New York Rangers ta NHL-i draftis esimese valikuna. Rangersiga sõlmis ta lepingu sama aasta oktoobris. NHL-is debüteeris ta 14. jaanuaril 2021 mängus New York Islandersi vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 28. jaanuaril mängus Buffalo Sabresi vastu ning sai 19 aasta ja 109 päeva vanuselt NHL-i kõige nooremaks mängijaks, kes on oma esimese värava löönud lisaajal. Debüüthooajal sai Lafrenière NHL-is kirja 12 väravat ja üheksa väravasöötu.

2020. aastal tuli Lafrenière Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Ta sai turniiril viie mänguga kirja 4+6 ja valiti turniiri väärtuslikumaks mängijaks.

Viited

Välislingid 
 Alexis Lafrenière NHL.com lehel
 Alexis Lafrenière hockeydb.com lehel

Kanada jäähokimängijad
New York Rangersi mängijad
Sündinud 2001
Keskküla (perekonnanimi)

Keskküla on perekonnanimi.

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Keskküla 228 inimesel: 116 mehel ja 112 naisel. Perekonnanimede levikult oli Keskküla meeste puhul 661. ja naiste puhul 785. kohal.

Keskküla oli kõige levinum perekonnanimi vanuserühmas 20–24, kus neid on 10 000 elaniku kohta 2,85.
Perekonnanimi Keskküla oli kõige sagedasem Võru maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 4,59 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus  Pöide kihelkonna Saare, Käina kihelkonna Putkaste ja Kolga-Jaani kihelkonna Võisiku mõisavaldades talupoegadele perenimeks Keskküla ja Keskkülla.

1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus Eestis keegi perekonnanimest Keskküla ei loobunud.
Uueks nimeks võeti Keskküla 22 korral kui loobuti nimedest Aroll(Arroll) neljal juhul, Krivanoi ja Vocht kahel juhul, samuti nimedest Smironin, Nimvalts, Nebokat, Murri, Traugot jne.

Nime kandjaid
Ando Keskküla, eesti kunstnik (1950–2008) 
Ardalion Keskküla, eesti õigeusu vaimulik
Johannes Keskküla, eesti õigeusu vaimulik (1952–2009)
Nikolai Keskküla, Eesti sõjaväelane (1907–1989)
Raido Keskküla, eesti näitleja (1970–) 
Tõnu Keskküla, inseneriteadlane ja õppejõud (1938–2011)

Viited

Välislingid
 

Perekonnanimed
Eesti perekonnanimed
CNC ruuter

Arvuti arvjuhtimisega (CNC) ruuter on arvutiga juhitav lõikemasin.
Mil Mi-28

Mil Mi-28 on Nõukogude Liidus valmistatud ründekopter.

Vaata ka 
 Boeing AH-64 Apache
 Kamov Ka-52
 Mil Mi-24

Sõjaväehelikopterid
Venemaa sõjandus
BAF

BAF (inglise keeles Bunker Adjustment Factor) on kütusehinna lisatasu koefitsient, mis arvutatakse kütusekulu osakaalu alusel kogukuludes. Kütusehinna lisatasu viitab meretransporditasude osale, mis kujutab endast naftahindadest tulenevaid lisandusi. BAF-i tasud määrasid varem kindlaks Vedajate Konverentsid, tasud kehtivad teatud perioodi jooksul teatud kaubateel.  

Euroopa Komisjon keelustas Vedajate Konverentsid alates 17. oktoobrist 2008. Laevaliinid määravad nüüd ise oma sõltumatud BAF-i tariifid. Euroopa Komisjon jälgib tasusid tähelepanelikult, et tagada turu ausus ning efektiivsus.

Naftahindade kõikumised muudavad hindu sõltuvalt rakendustest.

Viited
Jake Oettinger

Jakob Oettinger (sündinud 18. detsembril 1998 Lakeville'is, Minnesotas) on USA jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Dallas Stars.

Aastatel 2016–2019 mängis ta Bostoni Ülikooli jäähokimeeskonnas.

2017. aastal valis Dallas Stars ta NHL-i draftis 26. valikuna. 2019. aasta märtsis sõlmis ta Starsiga kolmeaastase lepingu. Hooaja 2018/19 lõpus debüteeris ta American Hockey League'is (AHL) Dallas Starsi tütarklubis Texas Stars. NHL-is debüteeris ta 8. septembril 2020 Läänekonverentsi finaali teises mängus Vegas Golden Knightsi vastu, kui sekkus mängu Anton Hudobini asemele. Dallas Starsi üheks põhiväravavahiks sai Oettinger hooajal 2020/21.

2021. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Oettinger USA jäähokikoondise koosseisus pronksmedali.

Välislingid 
 Jake Oettinger NHL.com lehel
 Jake Oettinger hockeydb.com lehel

Ameerika Ühendriikide jäähokimängijad
Dallas Starsi mängijad
Sündinud 1998
Mineraalväetised

Mineraalväetis on väetise tüüp, milles taimetoiteelemendid esinevad anorgaaniliste ühenditena. Mineraalväetis võib olla inimese poolt toodetud ja ka looduslik. Mineraalväetis sisaldab vajalikke aineid, mis on tähtsad taime normaalseks kasvuks ja arenguks. Väetis tavaliselt sisaldab lämmastikku, kaaliumi ja fosfori. Mineraalväetised jagunevad tahketeks ja vedelateks.

Ajalugu 
Märke väetiste kasutamisest on leitud vanade egiptlaste, roomlaste ja babüloonlaste kirjutistest. Leiti, et vanad rahvad kasutasid puutuhka suurema saagi saamiseks põllule, mis on omamoodi looduslik mineraalväetis. Samuti on leitud, et keskajal kasutati ka surnuid kalu, mis visati põllule väetamise eesmärgil. Teadlased on arvanud, et kala hakati väetisena kasutama juba 1620. aastatel.

Tahked mineraalväetised 
Tahked mineraalväetised on tahkes olekus mineraalväetised. Tahked mineraalväetised jagunevad kristallilisteks, granuleeritud ja amorfseteks väetisteks. Kristallilisel kujul on tüüpilised väetised ammooniumsulfaat ja kaaliumkloriid. Tüüpilised granuleeritud väetised on näiteks karbamiid, ammooniumnitraat ja topeltsuperfosfaat. Amorfne pulber on näiteks lubilämmastik.

Vedelad mineraalväetised 
Vedelad mineraalväetised on vedelas olekus mineraalväetised. Vedelaid mineraalväetisi saab jagada kolme rühma nende käitlustehnoloogiliste eripärade järgi:

1) Kontsentraatväetised. Need ei ole enne väetamist muude ainetega lahjendatud.

2) Väetiste lahused. Nendes on komponendid lahustunud kujul.

3) Suspensioonväetised. Need vajavad enne tarvitamist loksutamist või sisaldavad stabilisaatoreid, mis peaksid hoidma suspensiooni ruumiliselt ühtlasena.

Väetiste andmine 
Põllukultuurile on oluline, et väetis oleks õige tüüp, õige kogus, õigel ajal ning õiges kohas antud. Nende faktorite optimeerimine tagab kõige parema saagikuse ja hinna suhte. Igal põllukultuuril ja mullatüübil on valdavalt erinevad väetistarbed, nende arvutamiseks on vaja laboratoorseid andmeid. Eestis on võimalik laborisse analüüsimiseks viia oma mullaproovid Põllumajandusuuringute Keskusesse.

Viited 

Väetised
Martina Cole

Eilidh Martina Cole (sündinud 30. märtsil 1959) on briti kriminaalromaanikirjanik, ettevõtja ja telesaadetes esineja.

Cole kasvas üles Inglismaal Essexis iiri päritolu katoliiklastest vanemate lapsena. 

15-aastaselt visati ta kloostrikoolist välja väidetavalt selle eest, et tabati Harold Robbinsi romaani lugemast. 

Abiellus 16-aastaselt, abielu kestis aasta. Esimese lapse sai ta 18-aastaselt. Tema mõlemad vanemad surid, kui Cole oli 20. eluaastate alguses. Enne kirjandusliku edu saavutamist töötas ta madalapalgalistel ametikohtadel (sh koristaja, ettekandja ja supermarketi kaupade väljapanijana). 

Tema läbimurre kirjanikuna saabus 1991. aastal, mil kirjandusagent Darley Anderson müüs tema käsikirja "Dangerous Lady" kirjastamisõigused 150 000 naelsterlingi eest. Raamat ilmus kirjastuses Headline 1992. aastal. Enamikul tema romaanidest on naissoost peategelane või antikangelane.

2021. aastal sai Cole Briti krimikirjanike ühingu Crime Writers' Associationi auhinna Cartier Diamond Dagger.

2021. aasta seisuga on tal ilmunud 26 kriminaalromaani, millest enamik käsitleb elu Londoni allilmas. Suurbritannias on tema teoseid müüdud enam kui 14 miljonit eksemplari.

Suurbritannia kriminaalkirjanikud
Sündinud 1959
Ivar Tõnurist

Ivar Tõnurist (4. oktoober 1937, Rakvere – 13. mai 2017) oli eesti graafik ja avarellist.

Ivar Tõnurist lõpetas 1956. aastal Paide Keskkooli ning 1963 Eesti Riikliku Kunstiinstituudi graafika erialal.  Aastail 1968–1973 töötas ta ERKIs õppejõuna, seejärel tegutses vabakunstnikuna Tallinnas, Viljandis ja Paides.

Looming 
1960. aastatel osales ta plakatižanri uuenemisprotsessis. 1966. aastal oli ta Raoul Koigi kõrval Ants Laikmaa nimelise kunstistuudio asutajaid Tallinna Kultuuriülikooli juures. 

Tõnurist on loonud peamiselt sügavtrükitehnikates maastikke, linnavaateid, portreid ja aktikompositsioone. Vabagraafika kõrval on ta teinud ka eksliibriseid. Ta on viljelnud õlimaali ja pastelli, eelistanud aga akvarelli.

Ivar Tõnurist kuulus 1967. aastast Eesti Kunstnike Liitu ja 1999. aastast Eesti Akvarellistide Ühendusse. Näitustel esines ta alates 1958. aastast, sealhulgas Baltimaade akvarelli­triennaalidel alates 1967. aastast. 1967. aastast peale oli tal mitu isikunäitust, viimaseks suuremaks väljapanekuks jäi 2007. aastal näitus Kastellaanimaja galeriis.

Viited 

Eesti graafikud
Eesti Kunstiakadeemia vilistlased
Eesti Kunstiakadeemia õppejõud
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1937
Surnud 2017
Ryan Lindgren

Ryan Lindgren (sündinud 11. veebruaril 1998 Minneapolises, Minnesotas) on USA jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis New York Rangers.

Aastatel 2016–2018 mängis ta Minnesota Ülikooli jäähokimeeskonnas.

2016. aastal valis Boston Bruins ta NHL-i draftis 49. valikuna. 2018. aasta veebruaris müüdi Lindgreni mängijaõigused New York Rangersile. Rangersiga sõlmis ta lepingu 2018. aasta märtsis. Hooaja 2017/18 lõpus debüteeris ta American Hockey League'is (AHL) Rangersi tütarklubis Hartford Wolf Pack. NHL-is debüteeris ta 2019. aasta jaanuaris. Rangersi põhikoosseisus mängib ta alates hooajast 2019/20. 2021. aasta mais sõlmis ta klubiga uue kolmeaastase lepingu.

2017. aastal tuli Lindgren USA kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks.

Tema vanem vend Charlie Lindgren on jäähokiväravavaht.

Viited

Välislingid 
 Ryan Lindgren NHL.com lehel
 Ryan Lindgren hockeydb.com lehel

Ameerika Ühendriikide jäähokimängijad
New York Rangersi mängijad
Sündinud 1998
Bushidō

Bushidō (武士道 'sõdalase tee') oli samuraide klassi eetikareeglistik, mida sõdalased pidid oma seisusest tulenevalt järgima. See koosnes eri käitumisnormidest, mida peeti teatud seisustele kohaseks või sobilikuks.

Ajalugu 
Enne sõna bushidō kasutusele võtmist öeldi nende reeglite kohta kas "vibu ja noolte kandjate tavad" või "idapoolsete sõdalaste kombed". Mõningaid bushidō'le eelnevaid moraaliõpetusi võis leida perekonnasisestes eeskirjades ja ettekirjutustes, näiteks kakun'is.

Bushidō idee arenes välja Kamakura perioodil (1192–1333). Sel ajal asutas Minamoto perekond Jaapani esimese sõjalise valitsuse (bakufu), mida juhtis šogun. Bushidō koodi täpne sisu varieerus ajalooliselt, kuid muutumatuteks ideedeks olid võitlusvaim, sealhulgas sportlikud ja sõjalised oskused ning lahingus kartmatus vaenlase suhtes.

Bushidō termin võeti Jaapanis kasutusele Edo perioodil (1603–1868). Bushidō anti algselt perekonnas edasi suusõnaliselt. Bushidō sõna kasutati esmakordselt Kōyō gunkan'is, mida peeti Takeda-ryū võitluskunstide kooli pühakirjaks. Kahekümnest kirjarullist koosnevas kirjutises mainitakse bushidō'd enam kui 30 korda. Esmakordselt pani sõdalaste moraalipõhimõtted tervikuna kirja Nitobe Inazō 1899–1900 inglisekeelsena, ning see oli mõeldud just lääne inimestele Jaapani vaimsuse tutvustamiseks ja selle mõistmise hõlbustamiseks.

Pärast Meiji restauratsiooni ja samuraide klassi kaotamist oli bushidō mõningat aega mõjutatud lääne uuenduslikest ideedest. See mõjutuste periood oli lühike ja 19. sajandi lõpul taaselustati bushidō teadlikult, ja muudeti seda nii, et seda saaks kasutada võitluskunsti ja eetiliste õpetuste levitamiseks kõikidele ühiskonnaklassidele.

Enne teist maailmasõda õpetati bushidō põhimõtteid ka Jaapani koolilastele. Jaapani 1930. aastate militariseerimisega hakati mõningaid sõjalisemaid põhimõtteid levitama ka tsiviilisikute seas. Bushidō õpetused aitavad selgitada jaapanlaste võitlusvaimu ning enesetapurünnakud.

Põhimõtted 
Bushidō põhimõtete aluse moodustasid au, vastupidavus, julgus ja valmisolek ohverdada end lahingus või rituaalse enesetapu sooritamisel. Sõdalase vaimu omamine ning hobuse, vibu ja mõõga valdamine oli samuti selle eetikakoodeksi oluliseks osaks.

Bushidō'd on mõjutanud usunditest pärinevad normid, mis on omavahel niivõrd läbipõimunud, et moodustavad ühe terviku. Näiteks Jaapani animistlikust loodususundist shintō'st on pärit kokkukuuluvustunne oma rahvaga, mis põhineb ideel, et jaapanlaste esiisadeks on taevased vaimud. Sellest tuleb ka samuraide austus oma esivanemate vastu. Konfutsianismist pärineb kohusetunne, ausus ja lojaalsus iseendale. Zen-budismist on võetud enesevalitsemise idee, et hoida vaos oma meelt, ning selle saavutamiseks olid levinud mitmesugused meditatsioonipraktikad. Zenist tuleneb ka samuraide klassile omane stoiline suhtumine surmasse, mida võiks nimetada ka surmaga sõbraks olemiseks.

Viited 

Jaapani kultuur
Heli tänav

{
  "type": "FeatureCollection",
  "features": [
    {
      "type": "Feature",
      "properties": {
      "stroke": "#fc0303",
      "stroke-width": 3,
    },
      "geometry": {
        "type": "LineString",
        "coordinates": [
          [
            24.651561,
            59.394903
          ],
          [
            24.651491,
            59.394267
          ],
          [
            24.651502,
            59.394027
          ],
          [
            24.651518,
            59.393789
          ],
          [
            24.651663,
            59.393527
          ],
          [
            24.651877,
            59.393278
          ],
          [
            24.652333,
            59.39275
          ]
        ]
      }
    }
  ]
}Heli tänav asub Tallinnas Nõmme linnaosas Vana-Mustamäe asumis.

Heli tänav paikneb Mustamäe linnaosas Kadaka asumis Mäepealse tänavalt lõuna suunas kulgevana ja Nõmme linnaosa Vana-Mustamäe asumis. Tänav sai nime 2017 aastal.

Heli tänav on saanud nime selle järgi, et tänavalõik viib hooneni, mis oli ehitatud seal mitukümmend aastat tegutsenud helikassetitehase jaoks.

Viited 
Tallinna tänavad
Häilu tänav

{
  "type": "FeatureCollection",
  "features": [
    {
      "type": "Feature",
      "properties": {
      "stroke": "#fc0303",
      "stroke-width": 3,
    },
      "geometry": {
        "type": "LineString",
        "coordinates": [
          [
            24.65023,
            59.39126
          ],
          [
            24.651067,
            59.390468
          ]
        ]
      }
    }
  ]
}Häilu tänav asub Tallinnas Vana-Mustamäe asumis, mis paikneb Trummi tänavalt loodesuunas.

Häilu tänav sai omale nime 2017 aastal. Nimi tulenes sellest, et kuna antud piirkonnas on peamiselt allikate, soise maa ja hüdroloogiaga seotud tänavanimed. Siis nimeteema jätkamiseks anti uuele tänavale Häilu nimi, kuna Häil on üks lohu liikidest, järsuveeruline tasase põhjaga sulglohk.

Viited 

Nõmme linnaosa tänavad
Tallinna tänavad
Tähistaeva tänav

{
  "type": "FeatureCollection",
  "features": [
    {
      "type": "Feature",
      "properties": {
      "stroke": "#fc0303",
      "stroke-width": 3,
    },
      "geometry": {
        "type": "LineString",
        "coordinates": [
          [
            24.624181,
            59.429735
          ],
          [
            24.622132,
            59.429053
          ],
          [
            24.621906,
            59.42902
          ],
          [
            24.619814,
            59.429309
          ]
        ]
      }
    }
  ]
}Tähistaeva tänav paikneb Tallinnas Haabersti linnaosas.

Tähistaeva tänav sai nime 2016. aastal ja see on Vana-Rannamõisa tee harutänav.

Viited 
Haabersti linnaosa tänavad
Anthony Rech

Anthony Rech (sündinud 9. juulil 1992 Sallanchesis) on Prantsusmaa jäähokimängija, kes mängib ründajana Saksamaa kõrgliigaklubis Wolfsburgi Grizzlys.

Prantsusmaa kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2009/10 Dragons de Roueni meeskonnas. Hooajal 2014/15 mängis Prantsusmaa kõrgliigas Ducs de Dijoni ja aastatel 2015–2017 Rapaces de Gapi ridades. Prantsusmaa meistris tuli ta neli korda Roueniga (2010–2013) ja ühel korral Gapiga (2017). Hooajal 2011/12 valiti Rech Prantsusmaa kõrgliiga hooaja parimaks noormängijaks. Hooaegadel 2015/16 ja 2016/17 valiti ta parimaks Prantsusmaa kõrgliigas mängivaks prantsuse mängijaks ning hooajal 2016/17 lisaks väljalangemismängude väärtuslikumaks mängijaks. Prantsusmaa kõrgliigas oli tema resultatiivseim hooaeg 2016/17, mil ta lõi 30 mänguga 15 väravat ja andis 28 väravasöötu.

Aastatel 2017–2019 mängis Rech Saksamaa kõrgliigaklubis Schwenninger Wild Wings. Alates hooajast 2019/20 on ta mänginud Wolfsburgi Grizzlysis. Saksamaa kõrgliigas on tema resultatiivseim hooaeg olnud 2019/20, mil ta sai 52 mänguga kirja 20+24.

Prantsusmaa jäähokikoondise koosseisus on Rech osalenud viitel maailmameistrivõistlustel (2015, 2017, 2018, 2019 ja 2022).

Viited

Välislingid 
 Anthony Rech hockeydb.com lehel

Prantsusmaa jäähokimängijad
Sündinud 1992
Sasha Chmelevski

Alexander "Sasha" Chmelevski (sündinud 9. juunil 1999 Huntington Beachis, Californias) on USA jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis San Jose Sharks.

Aastatel 2015–2019 mängis ta Ontario Hockey League'is, esimesel hooajal Sarnia Stingis ning seejärel Ottawa 67'sis.

2017. aastal valis San Jose Sharks ta NHL-i draftis 185. valikuna. Sharksiga sõlmis ta lepingu 2018. aasta aprillis ning debüteeris hooaja 2017/18 lõpus American Hockey League'is (AHL) Sharksi tütarklubis San Jose Barracuda. NHL-is debüteeris ta 5. veebruaril 2021 mängus Anaheim Ducksi vastu.

2019. aastal võitis Chmelevski USA kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali. USA jäähokikoondise koosseisus võitis Chmelevski 2021. aasta maailmameistrivõistlustel pronksmedali.

Chmelevski on Ukraina päritolu.

Viited

Välislingid 
 Sasha Chmelevski NHL.com lehel
 Sasha Chmelevski hockeydb.com lehel

Ameerika Ühendriikide jäähokimängijad
San Jose Sharksi mängijad
Sündinud 1999
Sam Lafferty

Sam Lafferty (sündinud 6. märtsil 1995 Hollidaysburgis, Pennsylvanias) on USA jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Chicago Blackhawks ründajana paremäärel.

Aastatel 2014–2018 mängis ta Browni Ülikooli jäähokimeeskonnas.

2014. aastal valis Pittsburgh Penguins ta NHL-i draftis 113. valikuna. Hooaja 2017/18 lõpus debüteeris ta American Hockey League'is (AHL) Penguinsi tütarklubis Wilkes-Barre/Scranton Penguins. NHL-is debüteeris Lafferty 8. oktoobril 2019 mängus Winnipeg Jetsi vastu. Esimese värava lõi ta NHL-is neli päeva hiljem mängus Minnesota Wildi vastu. Debüüthooajal sai Lafferty NHL-is 50 mänguga kirja kuus väravat ja seitse väravasöötu. Järgmise kahe hooaja jooksul ei suutnud ta 44 mänguga lüüa ühtegi väravat ning 2022. aasta jaanuaris kaubeldi ta Alexander Nylanderi vastu Chicago Blackhawksi. Blackhawksi meeskonnas lõi ta esimese värava 26. jaanuaril 2022 mängus Detroit Red Wingsi vastu. Hooajal 2021/22 sai Lafferty Blackhawksis 46 mänguga kirja viis väravat ja kuus värvasöötu.

USA jäähokikoondise koosseisus osaleb Lafferty 2022 aasta jäähoki maailmameistrivõistlustel.

Viited

Välislingid 
 Sam Lafferty NHL.com lehel
 Sam Lafferty hockeydb.com lehel

Ameerika Ühendriikide jäähokimängijad
Pittsburgh Penguinsi mängijad
Chicago Blackhawksi mängijad
Sündinud 1995
Vasara tänav (Keila)

{
  "type": "FeatureCollection",
  "features": [
    {
      "type": "Feature",
      "properties": {
      "stroke": "#fc0303",
      "stroke-width": 3,
    },
      "geometry": {
        "type": "LineString",
        "coordinates": [
          [
            24.421674,
            59.313952
          ],
          [
            24.421245,
            59.31416
          ],
          [
            24.420746,
            59.314365
          ],
          [
            24.420156,
            59.314546
          ],
          [
            24.419577,
            59.314713
          ],
          [
            24.41918,
            59.314823
          ],
          [
            24.418724,
            59.314929
          ],
          [
            24.418155,
            59.315074
          ],
          [
            24.417758,
            59.3152
          ],
          [
            24.417152,
            59.315334
          ],
          [
            24.415441,
            59.315715
          ],
          [
            24.414985,
            59.31546
          ],
          [
            24.415065,
            59.315083
          ],
          [
            24.414751,
            59.314846
          ],
          [
            24.413818,
            59.314779
          ],
          [
            24.412825,
            59.314703
          ]
        ]
      }
    },
    {
      "type": "Feature",
      "properties": {
      "stroke": "#fc0303",
      "stroke-width": 3,
    },
      "geometry": {
        "type": "LineString",
        "coordinates": [
          [
            24.417104,
            59.314376
          ],
          [
            24.416953,
            59.314957
          ],
          [
            24.416924,
            59.314995
          ],
          [
            24.416916,
            59.315032
          ],
          [
            24.416916,
            59.315066
          ],
          [
            24.417074,
            59.315162
          ],
          [
            24.417235,
            59.315311
          ]
        ]
      }
    }
  ]
}
Vasara tänav on tänav Keilas.

Kuni 2018. aasta oktoobrini oli Keilas kaks Vasara tänavat (põhjapoolne ja lõuna poolsed liinid), siis korrastamaks Vasara tänava piirkonna aadresse moodustas Keila Linnavalitsus 2018. aastal kolm uut tänavat, mis said nimedeks – Vasara põik, Kirsi tänav ja Mäe tänav. Vasara tänava põhjapoolsem liin otsustati jätta endise nimega, kuid muutusid majade nummeratsioonid.

Vasara tänav algab Piiri tänavalt ja lõppeb Paldiski maanteega. Tänava pikkuseks on 630 meetrit.

Viited 

Keila tänavad