joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ingrid Rummo

Ingrid Rummo (aastatel 1983–2001 Nikopensius, sündinud 26. juulil 1963 Tartus) on eesti filoloog.

Elulugu
Ingrid Rummo on keeleteadlase Karin Rummo ja kirjanik Paul-Eerik Rummo tütar.

Lõpetas 1988. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele ja kirjanduse erialal ja 2001. aastal magistrantuuri; magistrikraadi (eesti ja soome-ugri keeled, 2001, Tartu Ülikool) sai tööga "Võõrkeele osaoskuste õpetamine ja arendamine interaktiivse infotehnoloogia võimalusi kasutades". 

Oli aastatel 1983–1984 Eesti Põllumajanduse Akadeemia kirjastusgrupi tehniline toimetaja, 1988–1989 Põlva 8-klassilise kooli õpetaja, 1993–1995 Tartu Ülikooli ajaloo muuseumi giid, 1995–1996 EPMÜ rahvusvaheliste ja avalike suhete osakonna referent ja eesti keele õpetaja, 1996–2002 Tartu Ülikooli eesti keele (võõrkeelena) õppetooli assistent, 2002–2003 lektor.

2004–2006 oli ta Euroopa institutsioonide eesti keele õpetaja Brüsselis ning alates 2006 on Tartu Ülikooli eesti ja üldkeeleteaduse instituudi lektor.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: eesti keele teise keelena / võõrkeelena õpetamine, omandamine ja õppimine infotehnoloogia abil; eesti keele ortograafia.

Teoseid
 Uuema tehnoloogia rakendamine võõrkeeleõppe kaugkoolituses. // Tartu Ülikooli kogumik "Elukestev õpe Eestis". Tartu, 2001.
 Küsitavusi tänapäeva eesti keele ortograafias (kaasautor K. Rummo). // Virsu. Viro ja suomi: kohdenkielet kontrastissa. Joensuu, 2003.
 Overview of "Tere tulemast!", an Internet course in Estonian (kaasautor M. Must). // Papers from the 30th Finnish Conf. Linguistics. Joensuu, 2004.
 Efant.ee – interaktiivne keeleõppekeskkond vene koolilastele. // Tartu Ülikooli kogumik "Emakeel ja teised keeled IV". Tartu, 2004.
 Interaktiivne eesti keele kursus vene koolilastele (kaasautor). // www.efant.ee

Viited

Kirjandus
 200 aastat eesti keele ülikooliõpet. TÜ eesti keele õppetooli toimetised 25. Juubelikogumik. Tartu, 2003, 340, 343, 344.
  

Eesti keeleteadlased
Sündinud 1963
Karin Rummo

Karin Rummo (aastani 1962 Uibo, 12. oktoober 1941 Tšeljabinski oblast Venemaa – 3. november 2021) oli Eesti filoloog.

Elulugu
Ta lõpetas 1959 Tartu 5. Keskkooli, 1964 TRÜ Eesti keele ja kirjanduse osakonna, 1965–1967 TRÜ aspirant; mag. phil. (1998, EPMÜ), väitekiri "Marie Underi esteetiliste tõekspidamiste genees loodusluule näitel ajastu taustal." 
Ta oli 1964–1969 Tartu 4. Töölisnoorte Keskkooli ja Lähte Keskkooli õpetaja, 1969–1971 TRÜ teadusliku-raamatukogu bibliograaf, 1971–1975 EPA keelte kateedri õpetaja, 1975–1980 juhataja, vanemõpetaja, 1980–1990 eesti keele ja kirjanduse vanemõpetaja, 1990–92 võõrkeelte kateedri vanemõpetaja, 1992–1995 EPMÜ võõrkeelte lektoraadi ning keeltekeskuse õpetaja, 1995–1997 keeltekeskuse lektor, 1997 keeltekeskuse juhataja kohusetäitja, 1998–2003 keeltekeskuse juhataja, dotsent, 2003– keeltekeskuse lektor.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: eesti kirjandus, eesti keel, õpetamise metoodika. Üle 10 teadustrükise.

Isiklikku 
Karin Rummo tütar on Ingrid Rummo, tema isa oli Arkaadi Uibo.
Tema abikaasa on olnud Paul-Eerik Rummo.

Viited

Teoseid
 Pilk M. Underi luuletuste käsikirjadele. // KK (1963) 3
 Marie Underi kirju Nõukogude Eestisse. (Kommenteerinud K. Rummo, H. Siimisker, E. Siirak). // KK (1983) 3
 Eesti kirjaniku elutee. M. Under. // EPMÜ filosoofia ja maasotsioloogia instituudi kogumik "Maarahva hing" II, 1998
 Motivatsiooni suurendamine eesti keele kui võõrkeele õppimisel ilukirj paralleelide abil. // XXX kieletieteen päivät Joensuussa 15–16. toukokuuta 2003. Joensuu, 2003
 Interaktiivne eesti keele kursus venelastele (kaasautor I. Rummo). // Programm "I.L.L.E." www.efant.ee 2003–2004.

Kirjandus
Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Trt, 1996, 52.
  

Eesti keeleteadlased
Sündinud 1941
Surnud 2021
Armin Ruse

Armin Ruse (13. veebruar 1927 Albu vald, Järvamaa – 20. oktoober 1999 Tartu) oli Eesti loomakasvatusteadlane.

Elulugu
Armin Ruse oli talupidaja poeg.

Lõpetas 1946 Jäneda Põllumajandustehnikumi ja 1956 EPA agronoomina; majanduskandidaat (1963, Eesti Teaduste Akadeemia), väitekiri "Töökulu vähendamine nuumsigade pidamisel Eesti NSV-s". Oli 1946–50 Paide ja Järva-Jaani agro-jaoskonna agronoom, 1950–56 Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudis zootehnik, 1956–65 nooremteadur, 1965–93 ökonoomikaosakonna vanemteadur.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: töökulu loomakasvatuses, eriti noor- ja nuumsigade pidamisel, sigade erinevate soo- ja vanuserühmade pidamistehnoloogiate kujundamine erinevates tootmistingimustes sigalate ja seadmete ratsionaalsemaks projekteerimiseks. 59 teadusartiklit.

Viited

Teoseid
 Abinõusid tööviljakuse tõstmiseks seakasvatuses. // Sotsialistlik Põllumajandus 1960 3
 Возможности повышения производительности труда при содержании откорточных. // ELVI tead tööde kogumik 5 (1961)
 Рационализация труда при содержании откормочных. // ELVI tead. tööde kogumik 43 (1965).

Kirjandus
 Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudi teaduskoosseisu biobibliograafia 1947–1990. Tallinn, 1992, 48
 Agraarteadus (1997), 1, 125.
  

Eesti loomakasvatusteadlased
Sündinud 1927
Surnud 1999
Silvia Russak

Silvia Russak (aastani 1957 Silvia Pau, sündinud 19. jaanuaril 1930 Tartus) on Eesti arstiteadlane ja stomatoloog.

Elulugu
Lõpetas 1948 Tartu 2. Keskkooli ja 1952 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna stomatoloogia osakonna; meditsiinikandidaat (1969, Riia Meditsiininstituut), väitekiri "Распространение кариеса зубов и его связь с изменением гормонального состояния организма и некоторых биохимических свойств смещанной слюны (клинико-лабораторных исследование)". Oli 1952–1957 Puka jaoskonnaarst, 1953–1956 ka Tartu Kliinilise Lastehaigla stomatoloog, 1957–1975 TRÜ stomatoloogia kateedri assistent, 1975–1985 kateedrijuhataja, dotsent, 1996–1997 TÜ stomatoloogia kliiniku erakorraline dotsent, 1999–2002 projektijuht, aastast 2003 spetsialist.

Teadustöö
Eesti Stomatoloogia Seltsi esimees (1978–1997), International Association of Paediatric Dentistry liige (1999). 1981–1987 tervishoiuministeeriumi lastepeastomatoloog, 1991–2001 sotsiaalministeeriumi stomatoloogia nõunik.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: hambahaiguste levimus, hammaste struktuur, fluoroos, suuõõne mikrofloora, sülje koostis. Üle 100 teadustrükise, õppevahendeid.

Teoseid
 Laste jäävhammaste periodondiitide bioloogilisi ravimeetodeid. // TÜ Toim 179 (1965)
 Кариес зубов у школьников Эстонской ССР в зависимости от содержания фтора в питевой воде. // Стоматология (1980) 5
 Poyol-Combinat saliva stimulants: a 4-month pilot study in young adults (kaasautor). // Acta Odontol. Scand. (1998) 2
 Dental Caries Situation in Estonia (kaasautor). // Finnish Dental J. (1998) 18
 Dental Diseases Prevention Program for Estonian Children (1996–2000) (kaasautor). // International J. Paediatric Dentistry (1999) 9
 Hambafluoroosi ja -kaariese haigestumus Tartu linna lastel seoses joogivee fluorisisaldusega (kaasautorid E. Indermitte, A. Saava). // Eesti Antropomeetria (2002)
 Eesti elanike fluoriekspositsioon joogivee kaudu (kaasautor). // Eesti Arst (2007) 1.

Viited

Kirjandus
 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 121
 II, 154
 Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, III, 268, 269, 361
 Silvia Russak. Nõukogude Eesti Tervishoid (1980) 2, 135
 Silvia Russak. Eesti Arst (1990) 2, 168
 Tartu Ülikooli arstiteaduskond 1982–2007. Trt, 2007, 38, 386, 387,390, 391, 395, 398, 399.
  

Eesti arstiteadlased
Eesti hambaarstid
Miina Härma Gümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1930
Carl Friedrich Wilhelm Russwurm

Carl Friedrich Wilhelm Russwurm (25. november 1812 Ratzeburg, Saksamaa – 5. veebruar 1883 Tallinn) oli saksa rahvusest Eesti ajaloolane, etnograaf ja folklorist.

Elulugu
Carl Friedrich Wilhelm Russwurm oli toomkooli rektori poeg, Johannes Russwurmi isa, sakslane.

Lõpetas Ratzeburgi Toomkooli, õppis Bonni ja Berliini ülikoolis teoloogiat ning sooritas 1835 Ratzeburgis kirikuõpetajakandidaadi eksami.

Oli 1835–1839 Läänemaal Ehmja mõisas koduõpetaja, 1839–1841 Tallinna Toomkooli pansionaadi inspektor, 1841–1868 Haapsalu kreiskooli õpetaja ja Läänemaa koolide inspektor, 1869–1877 Tallinna linnaarhivaar ja 1877–1883 Eestimaa rüütelkonna kantselei arhivaar.

Looming
Uurimisvaldkond: rannarootslaste ajalugu, etnograafia, folkloor; Haapsalu ja selle ümbruskonna, Saaremaa ja Ruhnu rahvapärimused, Haapsalu linnuse ajalugu, baltisaksa suguvõsade genealoogiad.

Teoseid
 Eibofolke oder die Schweden an den Küsten Ehstlands und auf Runö I–II. Reval 1855
2015 "Eibofolke ehk rootslased Eestimaa randadel ja Ruhnus". Tõlkinud Ivar Rüütli. MTÜ Eestirootsi Akadeemia
Eibofolke oder die Schweden an den Küsten Ehstlands und auf Runö ...
 Sagen aus Hapsal und der Umgegend. Reval 1856
 Chronik der Stadt-Töchterschule und Kleinkinderschule Marien-Asyl zu Hapsal. Reval 1858
 Sagen aus Hapsal, d. Wiek, Ösel u. Runö. Reval 1861
 Der Ständetag zu Reval im Juli 1524. Reval 1874
 Das Schloss zu Hapsal in d. Vergangenheit u. Gegenwart. Reval 1877
 Nachrichten über das adelige und freiherrliche Geschlecht Stael von Holstein, ehstländischer Linie. Reval 1877
 Nachrichten über Alt-Pernau. Reval 1880

Tunnustus
1842 Eestimaa Kirjanduse Ühingu asutajaliige
1855 Keiserliku Peterburi Teaduste Akadeemia Demidovi auhind
Uppsala Ülikooli audoktor

Viited

Kirjandus
Eesti biograafiline leksikon. Tartu 1926–1929. Lk 420
Deutschbaltisches biographisches Lexikon 1710–1960. Köln, Wien 1977. Lk 658
EE 8. Tallinn 1995. Lk 247
EE 14. Tallinn 2000. Lk 440

Välislingid
 

Eesti ajaloolased
Eesti etnograafid
Eesti folkloristid
Eestimaa Kirjanduse Ühingu liikmed
Sündinud 1812
Surnud 1883
Kopli kalmistule maetud
Johannes Carl Gysbert Immanuel Russvurm

Johannes Carl Gysbert Immanuel Russvurm (perenime rööpkuju: Russwurm, 19. märts 1855, Haapsalu – 2. juuni 1939, Berlin-Weissensee) oli Eesti pedagoog ja tehnikateadlane.

Elulugu
Johannes Carl Gysbert Immanuel Russvurm oli baltisakslane ja Carl Friedrich Wilhelm Russwurmi poeg.

Lõpetas 1877 masinainsenerina Riia Polütehnikumi. Oli 1877–78 töökoja ametnik Peterburi Tehnoloogiainstituudis, 1878–92 insener Balti raudtee peamehaanikubüroos, ühtlasi 1882–94 õppetöökoja juhataja ning mehaanika ja füüsika õpetaja Tallinna Raudtee Tehnikakoolis ning 1892–95 peamehaanik Peterburi firmas Beckmann&Ko. 1895–98  kaasomanik, aastast 1898 katla- ja küttesüsteemide projekteerimis- ja ehitusfirma omanik ja tehniline juhataja Peterburis. Pärast I maailmasõda naasis Eestisse, 1922–29 Tallinna Tehnikumi õppejõud. Luges soojusmajanduse, vedurite ja rongiliikluse, automobiilide, lennumasinate, tuulejõumasinate ja veeturbiinide kursusi. Lahkus 1932 Saksamaale.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: masinamehaanika, jõuülekande- ja pidurimehhanismid. Katsetas uusi  konstruktsioone, töötas välja uudse tehnilise lahenduse võrgukudumismasinale. Avaldas oma isa biograafia, koostas ja publitseeris ülevaate vabrikukorstnate konstruktsioonidest ja ehitusest (sisaldas 30 projekti).

Viited

Teoseid
 Aus dem Leben meines Vaters und meiner Vorfahren. // Herdflammen (1924) 11
 (1925) 1.

Kirjandus
 Tallinna Tehnikum 1918–1928. Tallinn, 1928, 43
 Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986, 35.
  

Eesti pedagoogid
Eesti tehnikateadlased
Tallinna kõrgema tehnikumi õppejõud
Sündinud 1855
Surnud 1939
Siret Rutiku

Siret Rutiku (aastani 1986 Sepp, sündinud 5. oktoobril 1967 Tartus) on Eesti saksa filoloog.

Elulugu 

Lõpetas 1985 Tartu 1. Keskkooli ja 1992 Tartu Ülikooli saksa filoloogina; M.A. (saksa filoloogia, 1996, TÜ), väitekiri "Zur Problematik der Übersetzung von deutschen Kirchenliedern ins Estnische", Ph.D. (2000, TÜ), väitekiri "Über das Verhältnis des Dichterischen zum Religiösen am Beispiel der Lyrik Jochen Kleppers", (Tartu, 2000). 

1992 TÜ keelekeskuse õpetaja, 
1993–2002 assistent ja lektor, 
2002–2004 Kaitseväe Ühendatud Õppeasutuste keelekeskuse juhataja, 
2005–2006 TÜ õppekavaarenduse peaspetsialist, 
2006–2016 TÜ õppeosakonna juhataja, 
2016–2022 Eesti Teadusagentuuri uurimistoetuste osakonna juhataja. 
Alates 1. juunist 2022  TÜ Grandikeskuse juhataja.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: (balti)saksa religioosne kirjandus, saksa kirjandus natsionaalsotsialismi ajal, teoloogia terminoloogia saksa ja eesti keeles, kirikulaul kirjandusžanrina. 18 teadustrükist.

Viited

Teoseid
Teoloogiliste terminite saksa-eesti õppesõnastik. Tartu 1999
Über die Rolle des deutschen Kirchenliedes in der estnischen Kulturgeschichte. // Kulturgeschichte der baltischen Länder in der frühen Neuzeit. Tübingen 2003
200 Jahre Germanistik in Tartu/Dorpat. Ein historischer Überblick. // Germanistik in Tartu/Dorpat. Rückblick auf 200 Jahre (kaastoim R. Kegelmann). Tartu 2003
Kiriku laulu- ja palveraamatu konkordants. Tartu 2005
Õppekavaarendus kõrgkoolis. (kaasautor T. Lehtsaar) Tartu 2007
Õppekava arendamise juhendmaterjal. (kaasautorid A. Valk, E. Pilli, K. Vanari) Tartu 2009
Ülekantavate pädevuste arendamine kõrghariduses. Tartu 2014

Kirjandus
Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 154

Välislingid
 

Eesti saksa filoloogid
Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna vilistlased‎
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli õppejõud 
Sündinud 1967
Nikolai Ruubel

Nikolai Ruubel (ka Nikolai Rubel, 5. aprill 1903 Suure-Kõpu vald, Viljandimaa – 17. jaanuar 1942 Vjatlagi vangilaager, Kirovi oblast, Vene NFSV) oli eesti keemik ja agronoom.

Elulugu
Osales 1918–1919 Vabadussõjas. 

Lõpetas 1920 Tallinna Linna Poeglaste Gümnaasiumi ja 1925 TÜ keemikuna ja 1938 agronoomina; keemiamagister (1925, TÜ), väitekiri "Triatseetamiidist ja tema omadustest". Oli 1924–1925 TÜ keemiainstituudi assistent, 1925–1934 Eesti Sooparanduse Seltsi töötaja (1932–1934 laborijuhataja), 1934–1940 Kuusiku katsejaama juhataja. Kuulus Kaitseliitu. 

Arreteeriti NKVD poolt 6. jaanuariil 1941 Kuusiku külas, suri vangilaagris.

Teoseid
Uurimusi valge mesika bioloogia alalt. // Agronoomia (1936) 8
Muldade väetistarbe määramise viisidest ja rakendamise võimalustest. // Agronoomia (1936) 10
Kesakatsete tulemusi Põhja-Eesti rihkmullal. Kesakatsed Kuusikul 1928–1936. // Agronoomia (1937) 10

Isiklikku
Nikolai Ruubel oli kooliõpetaja poeg ning tema vend oli Peter Rubel.

Viited

Kirjandus
Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944, 2. köide. Tartu 1994. Lk 99

Välislingid
Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944

Eesti kommunismiohvrid 1940–1991

Eesti keemikud
Eesti agronoomid
Gustav Adolfi Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna vilistlased
Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna vilistlased
Vabadussõja veteranid
Kaitseliidu Harju maleva liikmed
Eesti represseeritud isikud
Sündinud 1903
Surnud 1942
Aksel Ruudvere

Aksel Ruudvere (aastani 1939 Ruderström, 6. november 1903, Sutlepa vald, Läänemaa – 11. aprill 1963, Uppsala) oli Eesti loomakasvatusteadlane.

Elulugu
Aksel Ruudvere oli mõisarentniku poeg.

Lõpetas 1923 Läänemaa Ühisgümnaasiumi Haapsalus ja 1930 TÜ põllumajandusteaduskonna. Töötas 1927–28 Põllumajanduse Raamatupidamise Talituses ning 1928–30 ja 1931–32 Talumajanduslikus Nõuandebüroos. 1932–44 Põllutöökoja karjakontrolli eriteadlane ja Kontrollühingute Liidu teaduslik sekretär. Asus 1944 Rootsi, oli 1945–63 Uppsala Põllumajandusülikooli assistent.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: loomade söötmine ja ainevahetus, karjamajanduse organiseerimine, vitamiinid ja mineraalained loomade söötmisel. Avaldanud 12 köidet karjakontrolli aastaraamatuid.

Viited

Teoseid
 Koduloomade söötmine talvel (kaasautor). Tallinn, 1934
 Mida waja põllumehel teada piimaseadusest (kaasautor). Tallinn, 1935
 Karjakontrollarvepidamise abitabelid (kaasautor N. Masso). Tallinn, 1933, 2. trükk 1939.

Kirjandus
 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 263.
  

Eesti loomakasvatusteadlased
Agronoomide Koja liikmed
Põllutöökoja ametiisikud
Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna vilistlased
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1903
Surnud 1963
Enno Ruuge

Enno Ruuge (sündinud 18. septembril 1935 Narvas) on Eesti biofüüsik.

Elulugu
Enno Ruuge on töölise ja teenistuja poeg.

Lõpetas 1954 Jõhvi 1. Keskkooli, 1960 Moskva Ülikooli füüsikuna ja 1963 Moskva Ülikooli aspirantuuri; füüsika-matemaatikadoktor (1980, Moskva Riiklik Ülikool). Aastast 1963  biofüüsika kateedris: 1963–1968 assistent, 1968–1982 vanemteadur, 1982–1984 dotsent, aastast 1984 professor. Ühtlasi aastast 1982 NSV Liidu Meditsiiniakadeemia Kardioloogia Teadusliku Keskuse Eksperimentaalkardioloogia Instituudi labori juhataja; 1971–1972 USA-s Pennsylvania Ülikooli biofüüsika kateedri teadur.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: bioenergeetika, membraanide biofüüsika, magnetresonantsi meetodite kasutamine bioloogias ja biomeditsiiniuuringutes. Üle 300 teadustrükise.

Teoseid
 Semiquinone Q in the respiratory chain of electron transport particles (kaasautorid A. A. Konstantinov, E. K. Ruuge). // FEBS Lett. 81 (1977) 1
 31-P NMR spectrum of phosphocreatine: deuterium induced splitting of the signal (kaasautor). // Biochem. Biophys. Res. Comm. 114 (1983) 3
 Electron transport control in chloroplasts. Effects of magnesium ions on the electron flow between two photosystems (kaasautor). // Photobiochem. Photobiophys. 8 (1984) 1
 Analysis of the reduction of nitroxides by flavin monocleotide. // Biochim.. biophys. acta 1034 (1990) 3
 Interaction of alkaline metal ions with Ca (2+)- binding sites of Ca (2+)-ATPase of sarcoplasmic reticulum: 23Na-NMR studies (kaasautor). // Biochimica et biophysica acta 1066 (1991) 1
 Free radical metabolites in myocardium during ischemia and reperfusion (kaasautor). // American J. Physiol. 261 (1991) 4
 Magnetic fluids as drug carriers: Targeted transport of drugs by a magnetic field (kaasautor). // J of Magnetism and magnetic Materials 122 (1993) 1
 Avidin attachment to biotinylated human neutrophils induces generation of superoxide anion (kaasautor). // Biochim. biophys. acta 1177 (1993) 4.

Viited

Kirjandus
 EE 14, 440.
 

Eesti biofüüsikud
Sündinud 1935
Leo Ruumet

Leo Ruumet (aastani 1934 Grumm, 15. august 1898 Lümanda vald, Saaremaa – 15. juuli 1980 Palo Alto, California, USA) oli Eesti matemaatik ja tehnikateadlane.

Elulugu
Leo Ruumet oli talupidaja poeg.

Lõpetas 1917 Kuressaare Poeglaste Gümnaasiumi ja 1930 Tartu Ülikooli matemaatikuna. Õppis aastatel 1918–1020 Peterburi Ülikoolis loodusteadust. Oli 1921–1930 Käsmu Merekooli matemaatikaõpetaja, 1930–1944 Tallinna Tehnikumi õpetaja ja inspektor (1941–1944 direktor). Pages 1944 Saksamaale ning töötas aastatel 1944–1945 Telefunkeni tehastes Mährisch-Trübaus ja 1945–1949 Augsburgi Eesti Gümnaasiumi õpetajana. 1949 siirdus USA-sse. 1953–1963 oli New Yorgis asuva Columbia Ülikooli füüsikalabori assistent, 1963–1972 uuringufirma Engineering Index, Inc. teadur.

Teoseid
 Kõrgema astme tehnilised kutsekoolid Rootsis ja Taanis. // Eesti Kool (1940) 2
 Matemaatika täiendusõpik: gümnaasiumi reaalharu III ja IV klassile (kaasautor G. Rägo). Tartu, 1944
 Algebra õpik: Gümnaasiumi II kl, 1. ja 2. vihik. Augsburg-Hochfeld, 1945
 Geomeetria õpik: Gümnaasiumi II kl, 1. vihik. Augsburg-Hochfeld, 1946.

Viited

Kirjandus
 Vaba Eestlane, 21. august 1980
 

Eesti matemaatikud
Eesti tehnikateadlased
Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna vilistlased
Üliõpilasselts Liivika liikmed
Perekonnanimede kaitseregister
Eestistatud nimega inimesed
Eestlased Ameerika Ühendriikides
Sündinud 1898
Surnud 1980
Johann Ruus

Johann Ruus (25. märts 1925 Karksi vald,  Viljandimaa – 15. juuli 2014) oli Eesti põllumajandusteadlane-praktik.

Elulugu
Lõpetas 1948 Olustvere Põllumajandustehnikumi ja 1953 EPA agronoomina. Oli 1948–49 Viljandi masina-traktorijaama jaoskonnaagronoom, 1953–58 Vändra masina-traktorijaama peaagronoom, 1958–61 Vändra rajooni Töörahva Saadikute Nõukogu  põllumajanduse inspektuuri peaagronoom ja juhataja kohusetäitja, 1961–62 Tartu Tõuloomakasvatuse Sovhooside Trusti peainspektor-agronoom, 1962–80 Tartu Territoriaalse Kolhooside-Sovhooside Tootmise Valitsuse ja Tartu Põllumajandusvalitsuse peaagronoom, 1980–82  juhataja asetäitja, 1982–87 EPA poliitilise ökonoomia kateedri kartuligrupi vanemteadur, 1988–95 EPA põllutöömasinate kateedri ja põllumajandustehnika instituudi kartuligrupi vanemteadur.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: kartulikasvatus. Autoritunnistus kartuli kasvatamise kohta (1989).

Viited

Teoseid
 Kartulikasvatus (kaasautor). Tallinn, 1992
 Traktoriratastega tihendatud mulla endise tihkuse taastamise aja uurimise tulemustest. // EPMÜ teaduslike tööde kogumik 183 (1995).

Kirjandus
 Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Trt, 1996, 147.
  

Eesti põllumajandusteadlased
Sündinud 1925
Surnud 2014
Maie Ruus

Maie Ruus (aastani 1956 Maie Muts, sündinud 25. veebruaril 1933 Tartus) on eesti õigusteadlane.

Elulugu
Maie Ruus on Vilmar Ruusi abikaasa ja Jüri Ruusi ema.

Lõpetas 1952 Tartu 3. Keskkooli ja 1957 TÜ õigusteaduskonna. Oli 1956–61 Eestimaa Kommunistliku Partei TRÜ komitee tehniline sekretär, 1961–68 TÜ filosoofia kateedri õppekabineti juhataja ja õpetaja, 1968–71 TÜ aspirant, 1971–72 teadusliku kommunismi kateedri õpetaja, 1972–73 NLKP ajaloo kateedri õpetaja, 1974–76 vanemõpetaja, 1977–92 riigi ja õiguse teooria ja ajaloo kateedri vanemõpetaja, 1992–93 Eesti riigiõiguse ajaloo õppetooli lektor, 1993–98 eraõiguse instituudi lektor, 1998– õppeülesande täitja.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: Eesti riigi ja õiguse ajalugu. Umbes 25 teadustrükist.

Viited

Teoseid
 Eesti nõukogude riigi natsionaliseerimisalased õigusaktid. Õigusteaduskonna aspirantide töid. III. Tartu, 1970.

Kirjandus
 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 444.
  

Eesti õigusteadlased
Sündinud 1933
Tartu Ülikooli NLKP ajaloo kateedri õppejõud
Rein Ruus

Rein Ruus (16. august 1948 Põltsamaa – 10. aprill 2020 Tartu) oli eesti füüsik.

Elulugu
Rein Ruus oli arstide poeg.

Lõpetas 1967 Tartu 1. Keskkooli ja 1972 TÜ füüsikuna; füüsikadoktor (1999, TÜ), väitekiri "Collapse of 3d(4f) orbitals in 2p(3d) excited configurations and its effect on the X-ray and electron spectra". Oli 1972–1975 EPA füüsika kateedri vanemlaborant. Eesti NSV TA Füüsika Instituudis 1975–1980 ja 1990–1996 röntgenspektroskoopia labori insener, 1980–86 nooremteadur, 1989–90 ja 1996–2004 teadur ning 2005. aastast vanemteadur.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: tahkiste elektronstruktuuri uurimine "klassikalise" röntgenspektroskoopia ja röntgenergastusega elektronspektroskoopia meetoditega; ergastatud seisundite radiaalse lokalisatsiooni ja kristallvälja mõju uurimine röntgenergastustele ja nende lagunemise dünaamikale.

Viited

Teoseid
 Collapse of the 3d orbital in configurations with a 2p vacancy and its effect on the 2p6-2p5nd,ns transitions (kaasautor). // Opt. Spektrosk. 59 (1985) 4
 Autoionization phenomena involving the 2p53d configuration of argon-like ions in ionic solids (kaasautor). // Phys. Rev. B 47 (1993) 18
 M45N45N45 Auger decay spectra of the resonantly excited 3d94f configuration of Xe-like ions in solids (kaasautor). // Phys. Rev. B 49 (1994) 21
 Charge-transfer multiplet analysis of the resonant 2p3p3p Auger spectra of CaF2 . // Phys. Rev. B 51 (1995) 20
 Resonant Auger spectra of TiO2 at Ti 2p and O 1s absorption edges (kaasautor). // J. Electron Spectrosc. Relat. Phenom. 93 (1998) 1–3
 Potential barrier effects in Cs 3d resonance photoemission of CsF (kaasautor). // J. Electron Spectrosc. Relat. Phenom. 137–40 (2004).

Kirjandus

Välislingid

Eesti füüsikud
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna vilistlased
Ülikooli kalmistule maetud
Sündinud 1948
Surnud 2020
Arno Ruusalepp

Arno Ruusalepp (sündinud 12. augustil 1973 Tõraveres) on Eesti arstiteadlane ja kirurg.

Elulugu
Arno Ruusalepp on Mare Ruusalepa poeg.

Lõpetas 1991 Nõo Keskkooli, 1997 TÜ arstiteaduskonna, 1998 Tartu Ülikooli Kliinikumis internatuuri ja 2004 residentuuri; meditsiinidoktor (2006, Karolinska Instituut, Stockholm), väitekiri "Signal transduction in restenosis and myocardial protection by hyperoxia". Oli 2002–06 Karolinska Instituudi doktorant, aastast 2004 Tartu Ülikooli Kliinikumi kardiovaskulaar- ja torakaalkirurgia kliiniku kardiokirurgia osakonna arst-õppejõud. 2005–07 ka Tartu Ülikooli üld- ja molekulaarpatoloogia instituudi patoloogilise füsioloogia õppetooli erakorraline teadur, aastast 2007 ka TÜ kardioloogia kliiniku vaskulaarkirurgia erakorraline teadur. Eesti Kirurgide Seltsi (1997) ja Euroopa Kardiotorakaalkirurgia Assotsiatsiooni liige (2002). 2012. aastal kuulus Afganistani missioonil majorina Eesti kirurgiameeskonda.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: neointima teke ja selle molekulaarsed mehhanismid. Üle 10 teadustrükise

Teoseid
Cardioprotection by Breathing Hyperoxic gas – Relation to Oxygen Concentration and Exposure Time in Rats and Mice (kaasautor). // European J. Cardiothorac. Surg. 21 (2002) 6
Adaptation to ischemia by hyperoxia-signalling through mitogen activated protein kinases and nuclear factor kappa B (kaasautor). // Signal transduction and cardiac hypertrophy. Boston, (2003)
A model of neointima formation in the atherosclerotic carotid artery of mice (kaasautorid J. Vaage, G. Valen). // Interactive Cardiovasc. Thorac. Surg., 2 (2003) 2
Hüperoksia – kas uus võimalus südamelihase kaitseks (kaasautor). // Eesti Arst (2003) 1
Gene deletion of NF-κB p105 enhances neointima formation in a mouse model of carotid artery injury (kaasautor). // Cardiovasc. Drugs Ther. 20 (2006) 2

Viited

Kirjandus
Tähepõld, P. Meditsiinidoktor Arno Ruusalepp. Eesti Arst (2006) 9, 604–605
Tartu Ülikooli Kliinikum 200. Trt 2004, 177
Tartu Ülikooli arstiteaduskond 1982–2007. Trt 2007, 238, 239

Välislingid

Eesti arstiteadlased
Eesti kirurgid
Nõo Reaalgümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Sündinud 1973
Mare Ruusalepp

Mare Ruusalepp (aastani 1969 Kukk; sündinud 10. märtsil 1943 Tartus) on eesti astrofüüsik.

Elulugu

Ta lõpetas 1961. aastal Elva Keskkooli ja 1968. aastal Tartu Riikliku Ülikooli astrofüüsikuna. 1983. aastal kaitses ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Astrofüüsika ja Atmosfäärifüüsika Instituudis füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi väitekirjaga "Oпределение угла наклона и скорости вращения В0-В3 звезд". 

Aastatel 1968–1974 oli Mare Ruusalepp Tartu Observatooriumi insener, 1974–1995 nooremteadur ja teadur, 1995. aastast teadussekretär. Ta on koostanud Tartu Tähetorni kalendrid aastateks 2007–2009 ja 2011. Samuti juhib ta Tartu Observatooriumi juures tegutsevat astronoomide MTÜd Stellaarium, mis toetab loodusteaduslikku kooliharidust ja populariseerib teadust. 2008. aastal pälvis MTÜ Stellaarium ja Mare Ruusalepp Tõraveres huvilistele "taevaste asjade juurde" ekskursioonide korraldamise eest Eesti teaduse populariseerimise auhinna. 2015. aastal pälvis ta pikaajalise teaduse ja tehnoloogia süstemaatilise populariseerimise eest Tiiu Silla nimelise elutööpreemia.

Ta on Zonta Internationali Tartu klubi asutajaliige.

Teadustöö
Mare Ruusalepa peamised uurimisvaldkonnad on mittestatsionaarsete tähtede füüsika, Be-tähtede pöörlemine ja noovade keemilise koostis. Ta on avaldanud 23 teadustrükist.

Teoseid
 "Determination of the Inclination of Rotational Axes and Rotational Velocity from the Line Profiles of Rotating Stars" // IAU Symp. 98 "Be Stars". Reidel, 1982
 "Be Stars from IRAS Catalouge and the Dependence of their Envelope Characteristics on i and w/w crit" (kaasautor) // Astrofizika 1988
 "Catalogue of i and w/w crit Values for Rotating Early Type Stars" // Tartu Teated 100 (1989)

Isiklikku

Mare Ruusalepp on rätsepa tütar ja Arno Ruusalepa ema.

Viited

Kirjandus
 "Eesti entsüklopeedia" 14. kd, lk 441

Välislingid
 
 "11238 tähte tähetärkust" Eesti Naine, 10.06.2008

Eesti astrofüüsikud
Sündinud 1943
Laiarööpmeline soomusrong nr. 2

Laiarööpmeline soomusrong nr. 2 (lühemalt: soomusrong nr. 2) oli Eesti Rahvaväe ja Kaitseväe relvastuses olnud soomusrong.

Laiarööpmeline soomusrong nr. 2 asutati Tallinnas 12. detsembril 1918. aastal ning suundus Viru rindele 13. detsembril 1918. aastal.

Soomusrongi juhid
10. detsember – 25. detsember 1918, kapten Karl Parts,
25. detsember – 30. detsember 1918, staabikapten Karl Paulus,
30. detsember 1918 – 1. juuli 1920, staabikapten Jaan Lepp

Soomusrongi relvastus
Suurtükiplatvormid
Suurtükiplatvorm "Uku", millel 76 mm välikahur ja 122 mm haubits,
Suurtükiplatvorm "Sepp Willu", millel 76 mm välikahur ja 122 mm haubits,
Suurtükiplatvorm "Kalew", millel kaks 76 mm välikahurit ja tornis raskekuulipilduja.
kuulipilgujavagunid
dessantvagun

Viited

Kirjandus
"Eesti Vabadussõda 1918 - 1920", Vabadussõja Ajaloo Komitee, Tallinn 1937 
Mati Õun, Tiit Noormets, Jaak Pihlak, "Eesti soomusrongid ja soomusronglased 1918 - 1941", 2003, Kirjastus Sentinel, 138 lk, ISBN 9789985945544; ISBN 9985945549

Eesti soomusrongid
Ain Ruuvet

Ain Ruuvet (aastani 1936 Albert Reisko, 4. märts 1914 Vana-Vändra vald, Pärnumaa – 9. august 1980 Tallinn) oli Eesti majandusteadlane.

Elulugu
Ain Ruuvet oli pottsepa ja pagari poeg.

Lõpetas 1933 Pärnu Linna Poeglaste Gümnaasiumi ja 1949 Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna; majanduskandidaat (1967, TÜ), väitekiri "Materjalide kulu arvestuse ja analüüsi täiustamisest jalatsitööstuses (Eesti NSV andmetel)". Õppis 1939 TÜ filosoofiateaduskonnas. Oli 1949–1950 Kaubandusministeeriumi õppekombinaadi kaubanduse organiseerimise ja raamatupidamise õpetaja, 1950–1955 Tartu põllutöömasinatehase "Võit" pearaamatupidaja, 1955–1968 TÜ raamatupidamise kateedri vanemõpetaja, 1968–1980 TTÜ statistika ja raamatupidamise kateedri dotsent.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: tööstusettevõtete finantsseisundi analüüs, raamatupidamisarvestuse terminoloogia. Üle 50 teadustrükise.

Teoseid
 Raamatupidamisarvestuse alused I, II (kaasautorid K. Parvel, V. Valk). Tartu, 1963
 Valmistoodang ja selle realiseerimise arvestus. Tartu, 1972
 Raamatupidamisarvestuse žurnaalorderisüsteem. Tartu, 1973
 Tootmiskulud ja toodangu omahinna aruanded. Tartu, 1975
 Tootmisettevõtte aruandlus, bilanss ja finantstegevuse analüüs. Tallinn, 1975
 Tööstusraamatupidamine (kaasautor). Tallinn, 1974.

Viited

Kirjandus
 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, III, 370
 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 359.
  

Eesti majandusteadlased
Rahumäe kalmistule maetud
Sündinud 1914
Surnud 1980
Eestistatud nimega inimesed
Elmar Rõigas

Elmar Rõigas (13. november 1913 Hageri vald, Harjumaa – 22. juuni 2002 Tallinn) oli Eesti arstiteadlane ja dermatoveneroloog.

Elulugu
Elmar Rõigas oli postiametniku poeg.

Lõpetas 1932 Tallinna Linna Poeglaste Reaalgümnaasiumi ja 1940 TÜ arstiteaduskonna; meditsiinikandidaat (1961, Eesti Teaduste Akadeemia), väitekiri "Meeste urogenitaaltrakti põletikkude trihomonaalsest etioloogiast ".

Osales 1944 II maailmasõjas Saksa sõjaväes 6. piirikaitserügemendi arstina. Oli 1940–1944 jaoskonnaarst Surjus ja Pärnus, 1943–1944 Pärnu raehärra, 1945 Pärnumaa tervishoiuosakonna juhataja, edasi dermatoveneroloog Narvas, Kuuda leprosooriumis ja 1950–1957 Tallinna Vabariiklikus Naha- ja Suguhaiguste Dispanseris, 1955 ka Tallinna Kehakultuuritehnikumi ja Tallinna Meditsiinikooli õpetaja. 1955–1957 ka Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi protozooloogia sektoris mittekoosseisuline teadur, 1957–1962 nooremteadur, 1962–1968 vanemteadur, 1968–1975 Zooloogia ja Botaanika Instituudi vanemteadur ja 1976–83 Eesti NSV TA Eksperimentaalbioloogia Instituudi vanemteadur, 1979–1983 samas parasitaarprotozooloogia sektori juhataja.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: kusesuguteede, hingamisteede ja seedekulgla trihhomonoosi tekitajate omadused, süüfilise ja gonorröa epidemioloogia ja leepra ajalugu Eestis. Üle 60 teadustrükise, 2 autoritunnistust, üle 100 aimetrükise.

Teoseid
 Meeste urogenitaaltrakti trihhomoniaasi diagnostikast. // Nõukogude Eesti Tervishoid (1958) 5
 Über die venerische Verbreitung der urogenitalen Trichomoniasis (kaasautorid J. Teras, I. Laan). // Dermatol. Wschr. 147 (1963) 16
 Leepravastase võitluse ajaloost (kaasautor R. Uuetoa). // Nõukogude Eesti Tervishoid (1965) 2
 The dependence of serologic reactions in the serotypes of Trichomonas vaginalis (kaasautor). // Wiad. Parazytol. (Wroclaw) 12 (1966) 2/4
 Võimalustest Trichomonas vaginalis'e liigisiseste antigeensete omaduste diferentseerimiseks immunofluorestsentsmeedodil. // Teaduste Akadeemia Toim. Biol (1975) 2
 Trihhomonaste võimalik osa kopsuhaiguste tekkel (kaasautor). // Nõukogude Eesti Tervishoid (1982) 1
 Omandatud immuunpuudulikkuse sündroom. AIDS. Tallinn, 1988.

Viited

Kirjandus
 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, III, 187
 Nõukogude Eesti Tervishoid (1974) 1, 78
 Nõukogude Eesti Tervishoid (1983) 6, 456
 Merila-Lattik, H. Eesti arstid 1947–1997. Tallinn, 1997, 315.
 

Eesti arstiteadlased
Eesti dermatoveneroloogid
Tallinna Reaalkooli vilistlased
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Üliõpilaste Selts Raimla liikmed
Rahumäe kalmistule maetud
Sündinud 1913
Surnud 2002
Heili Rõivas

Heili Rõivas (aastani 1955 Prants, sündinud 14. aprillil 1934 Mõniste vallas Võrumaal) on Eesti loomakasvatusteadlane.

Elulugu
Heili Rõivas on talupidaja tütar.

Lõpetas 1952 Tartu 2. Keskkooli ja 1957 Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomiateaduskonna; põllumajanduskandidaat (1975 Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituut (ELVI)), väitekiri "Lehmade kinnisperioodi pikkust mõjutavad tegurid ja nende seos piimajõudlusega suurfarmides". Oli 1959–1974 ELVI laborant, ökonomist ja vanemzootehnik, 1974–1976 Katsemajandite osakonna nooremteadur, 1976–1981 vanemteadur ja 1981–1990 ökonoomika osakonna vanemteadur.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: lehmade piimajõudlust mõjutavad geneetilised ja mittegeneetilised tegurid, optimaalse pikkusega poegimisvahemiku ja kinnisperioodi osatähtsus piimatoodangu suurendamisel ja karja taastootmise parandamisel. 38 teadustrükist.

Teoseid
 Lehmade piimatoodangu ja kinnisperioodi pikkuse seosest. // Aktuaalset Põllumajanduses 1974. Tallinn, 1975
 Piimajõudlust mõjutavad geneetilised tegurid. // Aktuaalset Põllumajanduses 1976. Tallinn, 1976
 Lehmade poegimisvahemiku ja kinnisperioodi kestus suurfarmides. // Põllumajanduse päevaprobleeme 1982. Tallinn, 1982
 Suuretoodanguliste lehmade piimajõudlus eri laktatsioonidel ja karjas püsimine. // Põllumajanduse päevaprobleeme 1986. Tallinn, 1987.

Viited

Kirjandus
 Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituut, 48
 T. Kristal. Uusi teaduse kandidaate. // Sotsialistlik Põllumajandus (1975) 16, 762.
 

Eesti loomakasvatusteadlased
Miina Härma Gümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1934
Rein Rõõm

Rein Rõõm (sündinud 17. oktoobril 1945 Tarvastu vallas Viljandimaal) on Eesti füüsik.

Elulugu
Rein Rõõm on tööliste poeg.

Lõpetas 1964 Mustla Keskkooli ja 1972 Tartu Riikliku Ülikooli füüsikuna. Füüsika-matemaatikakandidaat (1980, Eesti NSV TA Astrofüüsika ja Atmosfäärifüüsika Instituut (AAI)), väitekiri "Перенос излучения в атмосферах планет при вытянутой индикатрисе рассеяния". Täiendas end 1994 ja 1998–1999 Readingi Ülikoolis Inglismaal, 1995 Lissaboni Ülikoolis Portugalis, 1996 Müncheni Ülikoolis Saksamaal. 

Oli 1972–1973 AAI insener, 1973–1983 nooremteadur, 1983–1989 vanemteadur, 1989–1995 AAI teadusdirektor, 1995–2002 TO atmosfäärifüüsika osakonna juhataja, 1995–2001 TÜ külalisprofessor (dünaamiline meteoroloogia), 2002– TÜ meteoroloogia professor, keskkonnafüüsika instituudi juhataja.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: kiirguslevi atmosfääris, atmosfääri kaugseire füüsikalised meetodid, atmosfääridünaamika alused, atmosfääriliikumiste modelleerimine ning numbriline ilmaennustus. Arendanud atmosfääri kiirguslevi numbrilisi meetodeid; osalenud Maa atmosfääri optiliste omaduste uurimisel teleraadiomeetriga FAZA kosmosejaamast Mir saadud mõõtmisandmetest; loonud mittehüdrostaatiliste atmosfääridünaamika võrrandite rõhukoordinaatesituse ning saadud tulemusi rakendanud numbrilises ilmaennustuses. Numbrilise atmosfääridünaamika koolkonna rajaja Eestis. Osalenud rahvusvahelises ilmaennustusprojektis HIRLAM.

Teoseid
Üle 100 teadustrükise.
Peculiarities of light absorption and scattering on two-layer Mie particles with absorbing nucleus. // Proc. Sov. Acad. Sci., Atm. Ocean Phys. 10 (1974) 4
Albedo and transparency of optically homogeneous cloud layers. // Radiation in Cloudy Atmospheres. Holland, 1983
General form of the equations of atmospheric dynamics in isobaric coordinates. Izvestia, Atmosperic and Oceanic Phys. 26, (1990) 1
Responses of different nonhydrostatic, pressure-coordinate models to orographic forcing (kaasautor). // J. Atm. Sci. 56, (1999) 15
Least action principle for general, nonhydrostatic, compressible, acoustically non-filtered pressure-coordinate model. // Quart. J. Royal Meteorol. Society 125 (1999) 557
Nonhydrostatic generalization of pressure-coordinate based hydrostatic model with implementation in HIRLAM: Validation of adiabatic core (kaasautor). // Tellus A, 55 (2003) 3

Viited

Kirjandus 
EE 14. Lk 442

Välislingid

Eesti füüsikud
Eesti atmosfäärifüüsikud
Tartu Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna vilistlased
Tartu Ülikooli professorid
Sündinud 1945
Toomas Rõõm

Toomas Rõõm (sündinud 7. novembril 1961 Tallinnas) on eesti füüsik.

Elulugu
Lõpetas 1979 Tallinna 2. Keskkooli ja 1984 Tartu Riikliku Ülikooli tahke keha füüsika erialal; Ph.D. (1993, Tartu Ülikool), väitekiri "Paramagnetic H2- and F+ centers in crystals: spectra, relaxation and recombination luminescense". Täiendas end 1994–1996 USA-s Californias Berkeley Ülikoolis, 1996–1997 Kanadas Ontarios McMasteri Ülikoolis ja 2001 Saksamaal Stuttgardi Ülikoolis ja Max Plancki Instituudis. 

Oli 1984–1996 Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudi teadur, aastast 1996 vanemteadur.

Ta on perioodil 2019–2021 Eesti Teaduste Akadeemia uurija-professor.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: madalamõõduliste ja tugevalt korreleeritud elektron- ja spinnsüsteemide infrapunane ja terahertsspektroskoopia tugevates magnetväljades. Patent "Enhancement of NMR and MRI in the Presence of Hyperpolarized Noble Gases".

Teoseid
Üle 60 teadustrükise.
 Mechanism of nuclear spin-lattice relaxation at very low temperatures. // Phys. Rev. B 40 (1989)
 Enhancement of solution NMR and MRI with laser-polarized xenon (kaasautor). // Science 271 (1996)
 New far infrared vibrational mode in Cu1-xMxGe1-ySiyO3 (M=Zn,Cd,Ni) (kaasautor). // Phys. Rev. B 59 (1999)
 Suppression of the Charge-Density-Wave state in Sr14Cu24O41 by Calcium Doping (kaasautor). // Phys. Rev. Lett. 90 (2003)
 Low energy excitations and dynamic Dzyaloshinskii-Moriya interaction in a'-NaV2O5 studied by far infrared spectroscopy (kaasautor). // Phys. Rev. B 69 (2004)
 Far-infrared spectroscopy of spin excitations and Dzyaloshinskii-Moriya interactions in a Shastry-Sutherland compound SrCu2(BO3)2 (kaasautor). // Phys. Rev. B 70 (2004)

Viited

Kirjandus 
Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri). Leht 155

Välislingid
 

Eesti füüsikud
Tallinna Reaalkooli vilistlased
Tartu Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1961
Kaljo Rägo

Kaljo Rägo (26. november 1921 Tartu – 15. märts 1985 Tartu) oli Eesti arstiteadlane, terapeut ja kardioloog.

Elulugu
Kaljo Rägo oli Gerhard ja Natalie Rägo poeg, Lembit Rägo isa.

Lõpetas 1941 Tartu 1. Keskkooli ja 1949 TÜ arstiteaduskonna. Oli 1949–52 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi (EKMI) aspirant, 1952–53 Tartus Vabariikliku Struumatõrje Dispanseri osakonnajuhataja, 1953–55 laborijuhataja, 1955–67 TÜ sisehaiguste propedeutika kateedri assistent, 1967–71 EKMI kardioloogiasektori juhataja, 1971–85 Tartu Kliinilise Haigla kardioloog. Organiseeris 1958 Tartu Vabariiklikus Kliinilises Haiglas kardioloogiakabineti. Konstrueerinud rea originaalseid diagnoosimisaparaate, sh arendanud välja sternokostaalse vibrokardiograafia (1960–62).

Teadustöö
Uurimisvaldkond: kliiniline füsioloogia, funktsionaalne kardioloogiline diagnostika. Üle 25 teadustrükise.

Viited

Teoseid
 Об особенностях электрокардиограммы у больных зобом. // Проб. эндокринол. гормонотерап. 4 (1958) 3
 Применение вибрографии к исследованию кардиокинетических явлении. // TÜ Toim 112 (1961)
 Südame mehhaanilise süstoli vältuse määramise diagnostilisest tähtsusest (kaasautor R. Ridala). // TÜ Toim 134 (1963)
 Vibrograafia rakendamine kardiokineetiliste nähtuste uurimisel. // TÜ Toim 141 (1963)
 Sternokostaalse vibrokardiogrammi muutustest mitraalsuistiku stenoosiga haigeil (kaasautor R. Ridala). // TÜ Toim 143 (1963).

Kirjandus
 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, III, 407
 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 122
 Nõukogude Eesti Tervishoid (1982) 1, 61
 In memoriam. Nõukogude Eesti Tervishoid (1985) 3, 223
 Merila-Lattik, H. Eesti arstid 1947–1997. Tallinn, 1997, 977
 Tartu Ülikooli Kliinikum 200. Trt, 2004, 134.
  

Eesti arstiteadlased
Eesti terapeudid
Eesti kardioloogid
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Sündinud 1921
Surnud 1985
Toivo Räim

Toivo Räim (sündinud 4. oktoobril 1949 Tallinnas) on Eesti molekulaarbioloog.

Elulugu
Toivo Räim on töölise poeg.

Lõpetas 1967 Tallinna 16. Keskkooli, 1972 TÜ füüsikaosakonna ja 1978 Eesti NSV TA Eksperimentaalbioloogia Instituudis (EBI) aspirantuuri; bioloogiakandidaat (1990, TÜ), väitekiri "Избирательность взаимодействия и структурные характеристики некоторых комплексов низкомолекулярных соединений с ДНК". Oli 1979–98 EBI-s (nooremteadur, teadur, vanemteadur, teadussekretär). 1994–97 Eesti Teadusfondi peaspetsialist, 1999–2001 EV Haridusministeeriumi teaduse ja kõrghariduse osakonna nõunik, 2001–2002 poliitikaosakonna teadustalituse juhataja, aastast 2002 EV eriatašee teadusküsimustes Brüsselis asuvas Eesti alalises esinduses Euroopa Liidu juures.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: nukleiinhapete ja valkude interaktsiooni modelleerimine madalmolekulaarsete ühendite ja nukleiinhapete kompleksidel; teadus- ja arendustegevuse poliitika, bibliomeetria, teadus- ja arendustegevuse indikaatorid. 30 teadustrükist.

Viited

Teoseid
 Изучение спектров гиперхромизма комплексов ДНК с феносафранином и дистамицином А (kaasautor). // Молекулярная биол., 14 (1980) 1
 Thermal denaturation of distamycin A-DNA complexes as followed by hyperchromic spectra (kaasautor). // Biophys. Chem. 11 (1980) 2
 Migration of dye molecules in the course of thermal denaturation of phenosafranine-DNA complexes (kaasautor). // Study Biophys., 80 (1980) 3
 Изучение комплекса поли-L-гистидина с ДНК методом гиперхромных спектров (kaasautor). // Молекулярная биол. 15 (1981) 6
 Spectroscopic investigation on the interaction of the anthracycline antibiotic violamycin BI with desoxyribonucleic acid (kaasautor). // International J. Biochem. 15 (1983) 5
 Исследование рентгеновской дифракции и линейного дихроизма инфракрасных спектров поглощения комплексов ДНК с виоламицином ВІ (kaasautor).// Молекулярная биол. 20 (1986) 5
 Complementarity of infrared linear dichroism and x-ray diffraction analysis as demonstrated by the study of DNA-drug complex (kaasautor).// Biomed. Biochim. Acta, 48 (1989) 7.

Kirjandus
 Eesti NSV TA Eksperimentaalbioloogia Instituut 40, 19.
  

Eesti molekulaarbioloogid
Sündinud 1949
Heikko Rämma

Heikko Rämma (sündinud 30. märtsil 1953 Paides) on Eesti bioloog.

Elulugu
Lõpetas 1971. aastal Rakvere 1. Keskkooli ja 1981. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloog-ihtüoloogina. 

Aastatel 1981–1985 töötas ta Põlva kolhoosi kalakasvatajana. 1985–1991 töötas Eesti NSV TA Astrofüüsika ja Atmosfäärifüüsika Instituudi biofüüsikalaboris, 1992– Tartu Ülikooli molekulaar- ja rakubioloogia instituudis Agu Laiski töörühmas töötas välja taimede fotosünteesi uurimisaparatuuri. Neli teadustrükist.

Teoseid
 Technical note: A computer-operated routine of gas exchange and optical measurements to diagnose photosynthetic apparatus in leaves (kaasautor). // Plant, Cell Environ. 25 (2002)
 Ozone-induced transient stomatal closure is absent in Arabidopsis mutants abi1, abi2 and rcd3 (kaasautor). // The 5. NorFA workshop Arabidopsis as a tool in molecular breeding. 13.–15. of October 2005. Denmark (2005)
 Photosystem II cycle and alternative electron flow in leaves (kaasautor). // Plant Cell Physiol. 47 (2006) 7.

Isiklikku
Heikko Rämma on teenistuja poeg ja Bellis Kullmani abikaasa.

Viited

Kirjandus
  

Eesti bioloogid
Sündinud 1953
Ahto Räni

Ahto Räni (aastani 1937 Seberg, 11. september 1930 Narva – 31. mai 2020 Audru) oli Eesti tehnikateadlane.

Elulugu
Ahto Räni oli sõjaväelase poeg.

Lõpetas 1949. aastal Paide Keskkooli ja 1954. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) mäeinsenerina; tehnikakandidaat (1969, TPI), väitekiri "Исследование свойств водных суспензий гидроокиси кальция и кинетики образования известково-кремнеземистого монолита автоклавного твердения на их основе"; tehnikadoktor (1985, Kiievi Polütehniline Instituut), väitekiri "Полимер-минеральные структурированные дисперсные системы на основе промышленных отходов".

Oli 1954–1957 Põlevkivi- ja Keemiatööstuse Ministeeriumi Projekteerimise ja Teadusliku Uurimise Instituudi vaneminsener, 1957–1961 Eesti NSV Rahvamajandusnõukogu tehnikaosakonna vaneminsener, 1961–1991 Silikaatbetooni Instituudis sektori-, labori- ja osakonnajuhataja, aastast 1992 AS EDK peateadur.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: erisuguste liivade, lupjade ja lubjakivi sobivus autoklaavse silikaatbetooni ja silikaattellise toormena, polümeer-mineraalsed struktureeruvad disperssed süsteemid, reomeetria, lubja hüdratiseerumisprotsess, lubjakivi kui tehnoloogiline toore.

Teoseid
Umbes 110 teadustrükist, üle 50 autoritunnistuse.
Der Einfluss der Kalkart auf die Bildungskinetik von Monoliten aus Kalksandbindemitteln bei der hydrothermalen Behandlung. // II Int. Symp. für dampfdehärtete kaltziumsilikat. Baustoffe. / Paper 67. Hannover 1969
Über den Mechanismus der Kalkhydratation (kaasautor). // Silikattechnik 10 (1977)
О применении принципа наследственности при описании изменения вертикального осевого усилия конического индентора в структурированной дисперсной среде. // TÜ Toimetised 564 (1981)
Об определении упруго-пластично-вязких констант структированных дисперсных систем при помощи конического индентора. // Коллоидный ж. (1982) 1

Viited

Välislingid
 
Haud Tallinna Rahumäe kalmistul

Eesti tehnikateadlased
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Eestistatud nimega inimesed
Rahumäe kalmistule maetud
Sündinud 1930
Surnud 2020
Arvi Ränk

Arvi Ränk (26. mai 1960 Kuressaare külanõukogu, Kingissepa rajoon – 20. detsember 1994 Tallinn) oli Eesti ajaloolane ja etnoloog.

Elulugu
Arvi Ränk oli ehitusinseneri ja pangatöötaja poeg.

Ta lõpetas 1978. aastal Tallinna 32. Keskkooli ja 1985. aastal kaugõppes Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo osakonna. 

Aastatel 1979–1992 oli Ränk mitmes Tallinna keskkoolis ajalooõpetaja, aastatel 1992–1993 Tallinna Põhjarajooni haridusosakonna juhataja ja 1994. aastal Tallinna Kõrgema Tehnikakooli ühiskonnateaduste kateedri ajaloo ja politoloogia õppejõud. 

Ta uuris Eesti hariduslugu ja etnoloogia küsimusi ja koostas esimese Eesti etnograafiaalase sõnaraamatu. 

Ränk hukkus traagiliselt autoõnnetuses.

Teoseid
Esivanemate elupaigad. // Horisont (1993) 8
Eesti etnograafia sõnaraamat. Tallinn 1995

Isiklikku
Arvi Ränga vanalell oli Gustav Ränk.

Viited

Välislingid
 

Eesti ajaloolased
Eesti etnoloogid
Tartu Ülikooli ajalooteaduskonna vilistlased
Pärnamäe kalmistule maetud
Sündinud 1960
Surnud 1994