joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Jugade loend

''Siin on loetletud jugasid. Eesti joad eraldi on loetletud Eesti jugade loendis.

A
Adamsfossen
Ahermu juga
Aluoja joastik
Angeli juga
Aseri juga

B
Balåifossen

D
Dettifoss
Dynjandi

F
Fagrifoss

G
Gullfoss

H
Hafragilsfoss
Harku joastik
Hundikuristiku joastik

I
Iguaçu joad

J
Joaveski joastik
Jõelähtme joastik
Jägala juga

K
Karjaoru joastik
Keila juga
Kersalu joastik
Kohina joastik
Korkeakoski
Kõrtsialuse joastik

L
Langevoja joastik

M
Madise juga
Mardalsfossen
Mollisfossen
Mongefossen

N
Narva juga
Niagara juga
Nõmmeveski juga

O
Orasoja joastik

P
Pakri juga
Paldiski juga
Purde juga
Põllküla juga

R 
Rocca al Mare juga
Rusumo juga

S
Saka joastik ehk Kivisilla joastik
Selfossi juga
Serio juga
Skógafoss
Steinsdalsfossen
Strupenfossen

T
Tornimäe juga
Treppoja joastik
Turjekeldri juga
Tvindefossen
Tõrvajõe juga
Türisalu joastik

U
Uhaku juga
Ukuoru juga
Utria juga

V
Vahiküla joastik
Valaste juga
Valli juga
Vasaristi joastik
Venta juga
Victoria juga
Vinnufossen

Y
Yumbilla

Veekogude loendid
Gipuzkoa provints

Gipuzkoa provints on provints ja ajalooline ala Põhja-Hispaanias Baski autonoomses piirkonnas. See asub Biskaia lahe rannikul. Provintsi baskikeelne nimi Gipuzkoa on 2011. aastast ühtlasi provintsi ametlik nimi, varem oli ametlik hispaaniakeelne Guipúzcoa.

Provints piirneb kirdes Prantsusmaa Pyrénées-Atlantiquesi departemanguga, idas Navarra autonoomse piirkonnaga, läänes Biskaia provintsiga, lõunas Araba provintsiga ning põhjas Biskaia lahega. Geograafilised koordinaadid on 42º 58' 10" ... 43º 8' 05" N ja 1º 05' 13" ... 1º 56' 47" W.  

Gipuzkoa pindala on 1980 km², mis moodustab Hispaania pindalast 0,38%. See on pindalalt Hispaania väikseim provints.

Elanike arv on 691 895 (INE andmed, 2006). Gipuzkoa on Hispaania provintside seas elanike arvu poolest 20. kohal; selle elanike arv moodustab 1,55% Hispaania rahvaarvust. Rahvastiku tihedus on 360,77 in/km². 

Gipuzkoa jaguneb halduslikult seitsmeks maakonnaks, kus on kokku 88 valda.

Provintsi halduskeskus on Donostia. 

Ametlikud keeled on baski ja hispaania keel. Gipuzkoa on ala, mille elanike seas on baski keele kõnelejate osatähtsus kõige suurem.

Nimekujud

Gipuzkoa

Nimekuju Gipuzkoa soovitab baski keeles kasutada kuninglik baski keele akadeemia Euskaltzaindia ning seda kasutatakse tavaliselt baskikeelsetes ametlikes haldusdokumentides, samuti Hispaania põhiseaduse ja Baskimaa Autonoomia Statuudi baskikeelses versioonis. 

Seda kasutatakse ka mõnes hispaaniakeelses dokumendis, näiteks on see kõige kasutatavam nimekuju Baskimaa hispaaniakeelses ajakirjanduses.

Gipuzkoa kui ajaloolise ala nimena kasutavad Gipuzkoa üldkogud (Junta General) ametlikult ainult seda nimekuju. 

2. juulil 2004 esitas baski parlamendirühm (Baski Rahvuslik Partei) Hispaania parlamendile seaduseelnõu nr 122/000084, millega taheti kehtestada ainsaks ametlikuks nimeks Gipuzkoa. 9. mail 2006 võeti see eelnõu tagasi. Alates 2011. aastast on Gipuzkoa provintsi ainus ametlik nimi.

Guipúzcoa

Nimekuju Guipúzcoa soovitab hispaania keeles kasutada Hispaania Kuninglik Akadeemia. Seda kasutatakse tavaliselt ametlikes haldusdokumentides ja mitteametlikes hispaaniakeelsetes tekstides, samuti Hispaania põhiseaduse ja Baskimaa Autonoomia Statuudi hispaaniakeelses versioonis.

See oli provintsi ametlik nimi vastavalt kuninglikule dekreedile 30. novembrist 1833.

Maakonnad 
 Bidasoa Beherea maakond
 Deba Beherea maakond
 Deba Garaia maakond
 Donostialdea maakond
 Oarsoaldea maakond¹
 Goierri maakond
 Urola Garaia maakond¹
 Tolosaldea maakond
 Urola Kostaldea maakond
 Urola Erdia maakond¹
 ¹ alammaakond

Kliima 

Gipuzkoa aastane keskmine temperatuur on +13,0 °C, jaanuaris +8,0 °C, augustis +18,7 °C.

Aastas sajab keskmiselt 1581 mm, sealhulgas jaanuaris 162 mm ja augustis 116 mm. Aastas paistab päike keskmiselt 1684 tundi, sealhulgas jaanuaris 90 ja augustis 184 tundi.

Viited 

Hispaania provintsid
Anton Wilhelm von Zuccalmaglio

Anton Wilhelm Florentin von Zuccalmaglio [tsukalm'aljo] (12. aprill 1803 Waldbröl – 23. märts 1869 Nachrodt (praegu Nachrodt-Wiblingwerde vald Altena lähedal)  oli saksa rahvalaulukoguja ning muusikakirjastaja.  

Ta oli üks Jakob Salentin von Zuccalmaglio ja Clara Deycki kuuest lapsest, Vinzenz Jakob von Zuccalmaglioi vend.  Ta kasvas üles Leverkuseni külas 2 km kaugusel Lennepist. 

Aastatel 1832–1840 oli ta ühe vene vürsti kasvataja Varssavis.

Ta kogus rahvalaule ning andis 1838–1840 koos August Kretzschmeriga välja kaheköitelise rahvalaulude kogumiku  "Deutsche Volkslieder mit ihren Original-Weisen".   

Johannes Brahms oli selle kogumiku üle väga rõõmus ja töötles sealt 22 laulu, sealhulgas "Mein Mädel hat einen Rosenmund" ja "Die Blümelein, sie schlafen".

Aastal 2003 nimetati Waldbrölis Zuccalmaglio sünnimaja vahetus läheduses asuv väljak Inselsplatz ümber Zuccalmaglioplatziks. Seal on ka  Zuccalmaglio ausammas. Ka Wiedenhofi Bitzewegiga ühendav tänav on nimetatud tema järgi.

Saksa heliloojad
Sündinud 1803
Surnud 1869
Biskaia provints

Biskaia provints on provints ja ajalooline ala on Põhja-Hispaanias Baski autonoomses piirkonnas Biskaia lahe rannikul. Provintsi baskikeelne nimi Bizkaia on 2011. aastast ühtlasi provintsi ametlik nimi, varem oli ametlik hispaaniakeelne Vizcaya.

Kliima 

Biskaia provintsi aastane keskmine temperatuur on +14,0 °C, jaanuaris +8,9 °C, augustis +19,8 °C.

Aastas sajab keskmiselt 1236 mm, sealhulgas jaanuaris 130 mm ja augustis 89 mm. Aastas paistab päike keskmiselt 1525 tundi, sealhulgas jaanuaris 77 ja augustis 174 tundi.

Viited

Välislingid 

Biskaia provintsi sait

Hispaania provintsid
Kabelikivi

Muuga Kabelikivi (ka Muuga Liukivi) asub Viimsi vallas Harju maakonnas Muuga sadama juures, viimase väravast mõnisada meetrit lääne pool. Kabelikivi on Eesti rändrahnude edetabelis mahult Ehalkivi järel teisel kohal, kuigi ümbermõõdu poolest on ta kindlalt esimene. Kabelikivi puhul on arvestatud ainult maapealset osa, kuid proovikaevamised on näidanud, et kivi on kuni 2 m ulatuses liiva alla maetud. Tõenäoliselt on tegemist Eesti, Baltimaade ja kogu Ida-Euroopa jäätumisala suurima täielikult maismaal paikneva rändrahnuga.

Pealt ümarja rabakivist hiidrahnu ümbermõõt on 58,0 m (pikkus 19,3 m; laius 14,9 m) ja kõrgus kuni 6,4 m ning maapealse osa maht 728 m³ (Kumari 1974).

Vaata ka 
Eesti hiidrahnude loend
Liukivi

Välislingid 
 

Eesti rändrahnud
Viimsi valla geograafia
Kaitstavad looduse üksikobjektid
Liukivid
Jõelähtme kihelkonna looduslikud pühapaigad
Mali riik

Mali impeerium oli tähtsamaid keskaja riike Lääne-Aafrikas u 1235–1645. Riigi etnilise tuumiku moodustanud malinked rajasid Nigeri ülemjooksu piirkonda esimesed linnad juba 8. sajandil, ent sõltusid tugevasti Ghana riigist kuni 11. sajandini. Saavutas impeeriumi staatuse 13. sajandil, mil malinke päritoluga kuningas Sundiata Keita ühendas Maliga Ghana alad. Kuninga Mansa Musa valitsemise ajal 14. sajandi esimesel poolel ulatus Mali impeerium Atlandi ookeanist Sahara kiltmaani. Samuti oli Mali riik tolleaegse Lääne-Aafrika transiitkaubanduskeskuseks, mille tähtsaimateks linnadeks olid Timbuktu ja Djennè, tihedad kaubandus- ja kultuurisidemed olid ka Põhja-Aafrika islamiriikidega.
Kuigi Mali kuningad võtsid omaks islami, järgis valdav osa rahvastikust muistseid paganausulisi kombeid.
Riigi suurim eksport oli kuld ning Mali impeerium oli tolleaegses maailmas tuntud oma kullavarude poolest. Kuninga Mansa Musa valitsemise ajal kulla väljavedu Põhja-Aafrikasse kasvas niivõrd, et sellest tekkinud inflatsioon põhjustas majanduskriisi, mis kestis rohkem kui 10 aastat.
Ka elavnes Mansa Musa juhtimisel Mali impeeriumis hariduselu: pärast palverännakut Mekasse kutsus kuningas oma riiki araabia arhitekte, saatis noori islamimaadesse õppima ja rajas õppeasutusi, neist kuulsaim oli Timbuktus.
15. sajandil algas Mali impeeriumi nõrgenemine: 1433 vallutasid tuareegid Timbuktu, 15.-16. sajandi vahetusel hõivasid songhaid impeeriumi idaosa. 1670. aastal hävitasid bambarad Mali riigi täielikult.

Viited

Aafrika ajaloolised riigid‎
Aafrika ajalugu
Tallinna maraton

Tallinna maraton (varem SEB Tallinna maraton, SEB Tallinna sügisjooks) on igal aastal septembris toimuv jooksuvõistlus. Esimene Tallinna sügisjooks toimus 2000. aastal ja esimene Tallinna maraton 2010. aastal.

Tallinna maraton kuulub Eesti linnajooksude sarja.

Võistluste programm 

Võistluste programmi kuuluvad peale kolme põhidistantsi 10 km, 21,1 km ja 42,2 km veel lastejooksud, sõdurijooks ja Nike'i noortejooks. Lastejooksudel võistlevad nii poisid kui ka tüdrukud 4 vanuseklassis (3–5 aastat, 6–7 aastat, 8–9 aastat ja 10–12 aastat). Laste distantsi pikkus on ligikaudu 400 meetrit. Sõdurijooks ja kepikõnd toimuvad 10 km distantsil. Sõdurijooksul saavad osaleda ühe väeosa 10-liikmelised võistkonnad. Sõdurijooksust võivad osa võtta ka kõik jõustruktuuriüksuste (näiteks Politseiamet, Piirivalveamet, Päästeamet jne) 10-liikmelised võistkonnad. Arvesse lähevad võistkonnad, mille kümme jooksjat on distantsi läbinud. Võistkonna aeg fikseeritakse kümnenda lõpetaja järgi – võidab võistkond, kelle kümnenda jooksja aeg on kõige parem.

Võitjad

Maraton

Poolmaraton

10 kilomeetrit

Välislingid 
 Tallinna maratoni koduleht

Tallinna üritused
Eesti kergejõustikuvõistlused
Tallinna sport
Pikamaajooks
Arata Isozaki

Arata Isozaki (jaapani 磯崎新, Isozaki Arata; sündinud 23. juulil 1931 Ōitas) on jaapani arhitekt. Ta on lõpetanud Tōkyō ülikooli ja on Kenzo Tange õpilane.

2019. aastal pälvis ta Pritzkeri auhinna.

Tähtsamad tööd 

 COSI Columbus, Columbus, Ohio U.S.
 Kyoto Kontserdihall, Kyōto, Jaapan
 Ōita prefektuuri raamatukogu, Ōita, Jaapan
 Museum of Contemporary Art (MOCA), Los Angeles, California, USA
 Art Tower Mito, 1990
 Spordihall 1992. aasta suveolümpiamängudele, Barcelona, Hispaania
 Team Disney Orlando, Florida, USA
 Weill Cornell Medical College Kataris, Education City, Doha lähedal
 Torino Palasport Olimpico, Torino, Itaalia
 Jaapani Kunsti- ja Tehnoloogiakeskus, Kraków, Poola
 Domus Casa Del Hombre, A Coruña, Hispaania
 Bond University, Gold Coast, Queensland, Austraalia
 Isozaki Atea, Bilbao, Hispaania

Jaapani arhitektid
Sündinud 1931
Indrek Reiland

Indrek Reiland (sündinud 18. jaanuaril 1984 Tallinnas) on eesti filosoof. 

2006. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli riigiteaduste erialal bakalaureusetööga "Robert Nozicku kriitika õigustatus John Rawlsi õigluse teooriale" Alar Kilbi juhendamisel. 

2008. aastal lõpetas ta cum laude Tartu Ülikooli filosoofia erialal magistritööga "The Relevance of Moral Absolutism and the Consequences of an Error Theory" Daniel Cohnitzi ja Margit Sutropi juhendamisel. 

2014. aastal lõpetas ta Lõuna-California Ülikooli filosoofia erialal doktoritööga "Meaningfulness, Rules, and Use-Conditional Semantics" Mark Schroederi, Scott Soamesi ja Robin Jeshioni juhendamisel. 

Pärast seda on ta töötanud Rice'i ülikoolis, Institut Jean Nicod's Pariisis, Tartu ülikoolis, Barcelona ülikoolis ja Edinburghi ülikoolis. Tema peamisteks uurimisvaldkondadeks on keelefilosoofia ja vaimufilosoofia.

III Eesti filosoofia aastakonverentsil 2007 äratas ta tähelepanu ettekandega "Mis on filosoofia?", selle ettekande põhjal valminud artikkel ilmus aastal 2009 ajakirjas Studia Philosophica Estonica.

Publikatsioone 
Keskkonnaeetikast ja selle keskkonnakontseptsioonist. – Akadeemia, 2006, nr 12, lk 2710–2726.
Mis on filosoofia?. – Sirp, 10. august 2007.
Metaeetika põhiküsimus(ed). – Akadeemia, 2007, nr 10, lk 2190–2216.
Mis on filosoofia? (pdf). – Studia Philosophica Estonica, 2009, 2.1, lk 19–31.
Tegutsemisvabadus, tahtevabadus, valikuvabadus. – Akadeemia, 2011, nr 5, lk 877–886.
Propositional Attitudes and Mental Acts. - Thought, 2012, 1.3, lk 239-245.
 On Experiencing High-Level Properties. - American Philosophical Quarterly, 2014, 51.3, lk 177-187.
 On Experiencing Meanings. - Southern Journal of Philosophy, 2015, 53.4, lk 481-492.
 Experience, Seemings, and Evidence. - Pacific Philosophical Quarterly, 2015, 96.4, lk 510-534.
Kaplan, indeksikaalid ja demonstratiivid. – Akadeemia, 2018, nr 5.
Predication and the Frege-Geach Problem. - Philosophical Studies, 2019, 176.1, lk 141-159.
Predication and Two Concepts of Judgment. -The Act and Object of Judgment, Toim. B. Ball, C. Schuringa. London: Routledge, 2019, lk 217-234.
Constitutive Rules: Games, Language, and Assertion. - Philosophy and Phenomenological Research. Ilmumisel
On Experiencing Moral Properties. - Synthese. Ilmumisel

Välislingid
Indrek Reiland - koduleht
Indrek Reiland - Academia.edu
 Indrek Reiland - "Milleks filosoofia?", Delfi, 5. oktoober 2007
Indrek Reiland - Intervjuu, Vaba Eesti Sõna, 21. november, 2010
Indrek Reiland - "Keskmine sõrm, :) ja 'tibla'", Novaator, 29. detsember 2010

Eesti filosoofid
Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1984
Sunnitöövangla

Sunnitöövangla on vangla, kus kinnipeetavad peavad tegema tööd. 

Sunnitöövanglad tekkisid Inglismaal ja Hollandis 16. sajandi teisel poolel. 

Paljudes riikides on sunnitöövanglad kaotatud.

Eesti vanglates kehtib seni veel töökohustus.

Vaata ka
Sunnitöö
Koonduslaager
Sunnitöölaager

Vanglad
VY Canis Majoris

VY Canis Majoris (VY CMa) on äärmiselt hapnikurikas täht Suure Peni tähtkujus, punane hiid. See on suurimaid teadaolevaid tähti ning selle läbimõõt on hinnanguliselt 1420 Päikese läbimõõtu (990 000 000 km; 6,6 aü), olles Päikesest 17 ± 8 korda massiivsem.

Selle kaugus Maast on 3900 valgusaastat (1200 parsekit), ning kuigi see on üks Linnutee heledamaid tähti, ei ole see siiski piisavalt ere, et seda palja silmaga vaadelda. Astronoomide hinnangul on täht jõudnud oma arengu lõppjärku ning see peaks muutuma supernoovaks järgmise 100 000 aasta jooksul.

Canis Majoriselt eraldub palju infrapunakiirgust, mistõttu on ta üks heledamaid tähti lainepikkustel vahemikus 5 kuni 20 mikronit (μm). Tähte ümbritseb ka kompleksne asümmeetriline ümbrik (CSE), mis on põhjustatud tähtede enda kadumisest. See toodab tugevat molekulmassi emissiooni ja oli üks esimesi avastatud raadiosaatjaid. VY CMa on integreeritud suure molekulaarse pilvega Sharpless 310 (Sh2-310), mis on üks suurimaid tähti moodustavaid H II piirkondi, läbimõõduga 681 valgusaastat.

VY CMa raadius on umbes 1420 korda suurem päikese omast, mis on Hayashi piiri lähedal ja on mahult umbes 3 miljardit korda suurem kui Päike. Hüpoteetiline objekt, mis liigub valguse kiirusel, teeks tiiru umbes Canis Majorise 6 tunniga ja ümber Päikese 14,5 sekundiga. Kui VY CMa paigutada Päikesesüsteemi keskele, ulatuks VY CMa pind Jupiteri orbiidist kaugemale. Tähe raadiuse hinnangutes on endiselt märkimisväärseid erinevusi ning mõnede hinnangute kohaselt ulatuks Canis Majoris Saturni orbiidist kaugemale.

Vaatlusajalugu

VY Canis Majori esimene teadaolev vaatlus on prantsuse astronoom Jérôme Lalande tähekataloogis 7. märtsil 1801, mis loetleb selle 7. suurusjärgu tähena. Edasised 19. ja 20. sajandi uuringud näitasid, et täht oli alates 1850. aastast tuhmunud.

Alates 1847. aastast on VY Canis Majorist kirjeldatud kui punast tähte. 19. sajandi vaatlused tekitasid hüpoteesi, et VY Canis Majoris on tähesüsteem, kuid 1957. aastal tehtud vaatlused ja kõrge eraldusvõimega pildistamine 1998. aastal tõestasid, et see ei ole kaksiktäht. 

VY CMa heleduse variatsiooni kirjeldati esmakordselt 1931. aastal, kui see loetleti (saksa keeles) pika perioodi muutujana, mille fotomeetriline ulatus oli 9,5 kuni 11,5. Sellele anti 1939. aastal muutuva tähe tähistus VY Canis Majoris, Suure Peni tähtkuju 43. muutuv täht.

Viited
 

Tähed
Suur Peni
Ahi

Ahi on üldjuhul kinnine tulekolle, milles kütuse põlemise tagajärjel eraldub soojus. Ahje kasutatakse peamiselt ruumide kütmiseks, kuid ka toidu valmistamiseks. Mõnel pool tarvitatakse toiduvalmistamiseks ka poolkinnisi või lahtisi ahje.

Tänapäeval nimetatakse analoogia põhjal ahjudeks samuti tööstusseadmeid, milles soojust kasutatakse tehnoloogiliseks kuumutamiseks (nt martäänahi), ning teiste soojusallikatega seadmeid (nt elektriahi).

Eestis on traditsioonilised kinnised ahjud, kus kütusena tarvitatakse enamasti töödeldud puitu (puuhalud, puidugraanulid vms) või turvast (turbabrikett). Toitu valmistatakse sellistes ahjudes kas kinnistes nõudes (nt ahjupott), pealt kaetud nõudes (nt fooliumiga kaetud alusel) või nõudeta (nt tuhas küpsetatud kartulid). Tuld ahjus segatakse ahjuroobiga, nõusid võidakse ahju asetada ahjuhargiga. Ahjusuu ees on ahjuuks, suitsuava sulgemiseks on ahjusiiber.

Tavapäraselt on ahje ehitatud kividest või keraamikast (tellised). Selline materjal salvestab soojust ja soojendab õhku ka pikka aega pärast kütmise lõppu, muutes kinnise ahju küttekoldena efektiivsemaks kui lahtised kolded, mis soojendavad ümbrust üksnes kütuse põlemise ajal.

Traditsioonilise vene ahju peal on lavats (ahjupealne), kus saab magada.

Tähtis roll on ahjudel ka saunas. Eesti saunaahjudel on traditsiooniliselt lahtine kividest keris, millele vee viskamisel paiskub õhku aur (leil).

Ahi kui saasteallikas
Traditsiooniliste ahjude puhul ei põle kütus tihtipeale täielikult, nii et õhku paiskub suures koguses tervisele kahjulikke jääkaineid. Seepärast on ahikütte korral oluline hoida küttesüsteem korras ning kasutada ahjus põletamiseks mõeldud kütust, mitte tarvitada ahju jäätmepõletuseks (põletades nt kilet vms plasti, värvitud puidujäätmeid jms). 

Nähtavaid gaasilisi jäätmeid nimetatakse suitsuks, kuid kahjulikud jääkained võivad olla ka nähtamatud (nt vingugaas). Ahjulõõri kogunevaid jääkaineid nimetatakse tahmaks, selle eemaldamise ning küttekollete üldise korrashoiuga tegelevad korstnapühkijad.

Ahjud Eesti taluarhitektuuris
Eesti taluarhitektuuris olid tavapäraselt kasutusel kahte tüüpi ahje: keris- ja umbahjud.

Rehielamutes kasutati suuri reheahje, mis pidid andma piisavalt soojust, et kuivatada ka parte peale laotatud vilja. Reheahjudel oli oluline roll uusaja Euroopas ainulaadses Baltimaade viljatöötlustehnoloogias, mistõttu siitkandi vili säilis hästi ja oli kõrgelt hinnatud; ahjust pidevalt erituv suits, mis vilja säilimist soodustas, kahjustas samas inimeste tervist, mistõttu 19. sajandi algul märkis Karl Ernst von Baer raamatus "Eestlaste endeemilised haigused", et eestlaste seas on väga levinud silmahaigused.

Vaata ka 

ahju suitsuauk
ahju võlvkaar
ahjuauk
ahjuesine
 ahjuhark
ahjukivi
ahjukumm
 ahjukülg
ahjulagi
ahjuluud
ahjulääv
 ahjumüür
ahjupõrand
ahjuredel
ahjusuu
ahjusüda
 bullerjan
 hollandi ahi
 kalorifeerahi
 kamin
 lee
 leso
 lõugas
 martäänahi
 pliit
 reheahi
 suitsuahi

Viited

Välislingid
 ERM: Kahhelkividest ahi "ahjo" Vadjamaalt
 Salvestav ahi versus põrandaküte, lembikaminad.ee
 Brüsselis ringleb mõte keelata ahiküte
Luis Walter Alvarez

Luis Walter Alvarez, ka Luis Alvarez, (13. juuni 1911 San Francisco, California – 1. september 1988 Berkeley, California) oli Ameerika Ühendriikide füüsik, Nobeli füüsikaauhinna laureaat (1968).
 
Ta oli alates 1945. aastast California Ülikooli Berkeleys professor. Ta on teinud uurimusi raadiolokatsiooni, kiirendite teooria, kosmilise kiirguse, optika ja osakestefüüsika alalt. 1937. aastal avastas ta elektronihaarde. Aastatel 1944–1945 võttis ta osa Manhattani projektist. 1950. aastatel täiustas ta mullikambrit. Nobeli auhinna sai ta "panuse eest elementaarosakeste füüsikasse, sealhulgas suure hulga resonantside avastamise eest, mis sai võimalikuks mullikambri tehnika arendamisega ja andmete analüüsi kasutuselevõtuga".

Haridus- ja töökäik
Ta lõpetas 1934. aastal Chicago Ülikooli füüsika erialal bakalaureusekraadiga, kaitses samas 1934. aastal magistrikraadi ja 1936. aastal doktorikraadi füüsikas. 
 
1936. aastal asus ta tööle California Ülikooli Berkeleys. 1945. aastast professor. Ühtlasi oli ta aastatel 1954–1959 ja 1976–1978 Lawrence'i Berkeley kiirguslabori asedirektor. Aastatel 1969–1970 oli ta Ameerika Füüsika Seltsi president.

Chephreni püramiid 
1965. aastal juhtis ta ekspeditsiooni Egiptuses, mille käigus üritas tema meeskond välja selgitada kasutades müüontomograafia tehnikat kosmilise kiirguse abil salakambrite asukohti Chephreni püramiidis Gizas. Paraku ei leitud.

Alvareze hüpotees
1980. aastal ilmus Luis Alvaraze ja Walter Alvareze ning kahe Lawrence'i Berkeley kiirguslabori tuumakeemiku ühisartikkel Science'is "Extraterrestrial Cause for the Cretaceous-Tertiary Extinction: Experiment and Theory", milles esitati uurimustulemuste tõlgendusena väide, et dinosauruste ja paljude teiste liikide massilise väljasuremise Kriidi ajastu lõpul põhjustas kokkupõrge suure meteoroidiga. Seda nende tõlgendust hakati hiljem nimetama Alvareze hüpoteesiks.

Tunnustus
1948 – valiti USA Rahvusliku Teaduste Akadeemia liikmeks
1953 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi (APS) liikmeks
1958 – valiti Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia liikmeks
1961 – Albert Einsteini auhind
1969 – valiti USA Rahvusliku Inseneriakadeemia liikmeks
1987 – Enrico Fermi auhind

1985. aastal avastatud väikeplaneet Alvarez sai 1988. aastal nime Luis Alvareze ja Walter Alvareze järgi.

Isiklikku
Tema isa oli Minnesota Ülikooli meditsiiniprofessor Walter Clement Alvarez, poeg Walter Alvarez on California Ülikooli Berkeleys professor.

Viited

Välislingid

 Luis Alvarez –Facts. nobelprize.org
The Nobel Prize in Physics 1968. nobelprize.org
 Luis Alvarez – Biographical. nobelprize.org

Ameerika Ühendriikide füüsikud
Nobeli füüsikaauhinna laureaadid
Sündinud 1911
Surnud 1988
ADSR

</div>

ADSR (lühend ingliskeelsetest mõistetest attack 'puhkemine', decay 'vaibumine', sustain 'kestmine', release 'katkemine') on muusikas heli amplituudi (helitugevuse) kõvera mähisjoone mudel:
 heli puhkemise kestus (attack time) on aeg, mis kulub helitugevuse jõudmiseks nulltasemelt (või algtasemelt) maksimumtasemeni
 heli vaibumise kestus (decay time) on aeg, mis kulub helitugevuse jõudmiseks maksimumtasemest suhteliselt püsiva helitasemeni
 heli püsimise helitase (sustain level) 
 heli vaibumise kestus (release time) on aeg, mis kulub heli vaibumisele püsivalt helitasemelt nulltasemele.

Kirjandus
Lock, Hans-Gunter ja Valk-Falk, Maris 2005: "Sonogrammanalüüs: klavessiinitoon x- ja y-teljel", artikkel kogumikus "Tekste modernismist", Scripta Musicalia, 139-140. ISBN 9985-9352-8-4

Akustika
Nüüdismuusika
Abū Hāmid al-Ghazālī

Abū Hāmid al-Ghazālī (1058 – 1111; araabia ابو  حامد  الغزالي) oli pärsia päritolu teoloog, filosoof, jurist ja müstik. Ta on üks tähelepanuväärsemaid õpetlasi islami filosoofia ajaloos. 

Ta sündis Tusi linnas Khorāsāni provintsis. Õppis Gorgānis ja Neyshābūris. 1091 kutsus vesiir Nizam al-Mulk ta Bagdadi, kus ta juhatas ülikooli. Mõne aasta pärast suundus ta pikale rännakule, käies Damaskuses, Jeruusalemmas, Hebronis, Mediinas ja Mekas. Elu lõpul naasis ta kodulinna Tusi.

Al-Ghazālī kirjutas üle 70 raamatu.

Teosed eesti keeles 
 Abū Hāmid al-Ghazālī, "Eksitusest päästja; Lampide orv". Araabia keelest tõlkinud ja kommenteerinud Kalle Kasemaa. Sari Avatud Eesti Raamat, Ilmamaa, Tartu 2007, 216 lk; ISBN 9789985771976; teose tutvustus kirjastuse koduleheküljel: tõlkija eessõna, "Eksitusest päästja" sissejuhatus ja nimeloend, PDF-failina

Pärsia filosoofid
Teoloogid
Sündinud 1058
Surnud 1111
Pärsia kirjanikud
Müstikud
Juristid
Rosella

Rosella on Soome laevakompanii Viking Line parvlaev, mis on ehitatud 1980. aastal Wärtsilä Turu laevatehases Turus. Alates 30. maist 2008 sõidab laev liinil Mariehamn–Kapellskär. Kuni 28. aprillini – Viking Line'i uue kiire parvlaeva Viking XPRS tulekuni – sõitis laev Tallinna–Helsingi liinil.

Liinid

 1980 23. maist – 1988 13. oktoobrini  •  Stockholm–Mariehamn–Turu
 1988 13. oktoobrist – 1994 1. jaanuarini  •  Kapellskär–Mariehamn–Naantali
 1994 1. jaanuarist – 1995 juunini  •  Stockholm–Mariehamn–Turu
 1995 juunist – 1995 augustini  •  Kapellskär–Mariehamn–Naantali
 1995 augustist – 1996 juunini  •  Stockholm–Mariehamn–Turu
 1996 juunist – 1996 augustini  •  Kapellskär–Mariehamn–Naantali
 1996 augustist – 1997 aprillini  •  Stockholm–Mariehamn–Turu
 1997 märtsist – 1997 juunini  •  Stockholm–Mariehamn
 1997 juunist – 1997 augustini  •  Kapellskär–Mariehamn–Naantali
 1997 augustist – 1998 juunini  •  Stockholm–Mariehamn
 1998 juunist – 1998 augustini  •  Kapellskär–Mariehamn–Naantali
 1998 augustist – 1999 juunini  •  Stockholm–Mariehamn
 1999 juunist – 1999 augustini  •  Kapellskär–Mariehamn–Turu
 1999 augustist – 2000 juunini  •  Stockholm–Mariehamn
 2000 juunist – 2000 17. augustini  •  Kapellskär–Mariehamn–Turu
 2000 27. augustist – 2004 4. oktoobrini  •  Stockholm–Mariehamn–Turu
 2000 4. oktoobrist – 2001 juunini  •  Stockholm–Mariehamn
 2001 juunist – 2001 augustini  •  Kapellskär–Mariehamn–Turu
 2001 13. augustist – 2001 15. augustini  •  Gävle–Mariehamn
 2001 15. augustist – 2001 21. detsembrini  •  Stockholm–Mariehamn
 2001 21. detsembrist – 2002 13. veebruarini  •  Stockholm–Mariehamn–Turu
 2002 14. veebruarist – 2002 17. juunini  •  Stockholm–Mariehamn
 2002 17. juunist – 2002 11. augustini  •  Kapellskär–Mariehamn–Turu
 2002 12. augustist – 2003 20. juunini  •  Stockholm–Mariehamn
 2003 23. juunist – 2003 11. augustini  •  Kapellskär–Mariehamn–Turu
 2003 17. augustist – 2008 30. maini  •  Helsingi–Tallinn
 2008 30. maist  •  Mariehamn–Kapellskär

Välislingid
 Rosella Viking Line'i kodulehel

Reisilaevad
Wärtsilä
Alfred Kirwa Yego

Alfred Kirwa Yego (sündinud 28. novembril 1986 Eldoretis) on Keenia kergejõustiklane (keskmaajooksja, 2007. aasta maailmameister 800 m jooksus).

Yego tuli 2004. aastal Keenia noortemeistriks 800 m jooksus. Samal aastal võitis ta hõbemedali samal distantsil juunioride maailmameistrivõistlustel Itaalias Grossetos ajaga 1.47,39.

Järgmisel aastal arvati ta Helsingi MM-il oma maa koondisse, kuid jäi 4. eeljooksus neljandaks (poolfinaali läks 3 jooksjat). Aeg oli ka vilets ja andis kõigest 30. koha. Hooaja lõpus jäi ta IAAF-i finaalvõistlustel 6.-ks.

2006. aastal võitis ta Mauritiusel peetud Aafrika meistrivõistlustel pronksmedali ajaga 1.46,85. Hooaja lõpus oli ta IAAF-i finaalvõistlustel kaheksas.

2007. aasta maailmameistrivõistlustel Ōsakas tuli ta 800 m maailmameistriks. See kujunes passimisjooksuks, mis lõppes 4 sekundit maailma hooaja tippmargist nõrgema ajaga ja kus kõik finalistid mahtusid poole sekundi sisse. Yego jooksis 1.47,09 ja edestas sajandiksekundiga kanadalast Gary Reedi. Kolmandaks tuli Juri Borzakovski.

2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis lõpetas Yego 4. eeljooksu ameeriklase Nick Symmondsi järel teisena ajaga 1.46,04, mis oli eeljooksude 13. aeg – ei midagi erilist. See-eest võitis ta keskmise, kõige kiirema poolfinaali 1.44,73-ga. Finaalis ta seda aega enam-vähem kordas (1.44,82) ja tuli pronksmedalile. Võitis tema kaasmaalane Wilfred Bungei 1.44,65-ga, teiseks tuli sudaanlane Ismail Ahmed Ismail 1.44,70-ga. Hooaja lõpus võitis ta IAAF-i finaalvõistlused.

2009. aastal tuli Yego MM-il hõbemedalile. Ta võitis 5. ehk kõige nõrgema eeljooksu ajaga 1.48,32. Keskmises, kõige tugevamas poolfinaalis lõpetas ta kolmandana ajaga 1.45,22 Yusuf Saad Kameli (sündinud Gregory Konchellah) ja Borzakovski järel. Finaalis oli tema aeg 1.45,35. Võitis Mbulaeni Mulaudzi 6 sajandikku parema ajaga. Yego aeg omakorda võrdus sajandikupealt Kameli omaga. Alles fotofiniši põhjal tunnistati Yego teiseks.

Paar nädalat hiljem parandas ta Rietis oma isiklikku rekordit 1.42,67-ni, lõpetades Aafrika rekordi jooksnud David Rudisha järel teisena. Hooaja lõpus oli ta IAAF-i finaalvõistlustel 7.

Saavutused

Olümpiamängudel
 2008  Pekingis
  pronksmedal 800 m jooksus 1.44,82

Maailmameistrivõistlustel 

2007  Ōsakas
  maailmameister 800 m jooksus 1.47,09   
2009  Berliinis
  hõbemedal 800 m jooksus 1.45,35

Juunioride maailmameistrivõistlustel 

2004  Grossetos
  hõbemedal 800 m 1.47,39

Isiklikud rekordid

Viited

Välislingid 
 

Keenia jooksjad
Sündinud 1986
Zubi (Ratša-Letšhumi ja Khvemo Svanethi)

Zubi on küla Gruusias Ratša-Letšhumi ja Khvemo Svanethi piirkonnas Tsageri rajoonis.

2014. aastal elas seal 471 inimest.

Gruusia külad
Lihas

Lihas (argikeeles muskel) on enamiku loomade kokkutõmbumisvõimeliste lihaskiudude kogum (elund), mis koordineeritult talitledes võimaldab loomorganismil sooritada liigutusi. Organismi lihastikku nimetatakse lihaskonnaks ehk muskulatuuriks. Lihased koosnevad umbes 73% veest. Lihased on raskemad (1,06 kg/L) kui rasv (0,9196 kg/L).

Laias laastus jagatakse lihased kolme rühma: skeleti-, südame- ja silelihased. Esimesed kaks koondatakse sageli vöötlihaste alla.

Teadusharu, mis uurib lihaseid, nimetatakse müoloogiaks.

Skeletilihased 

Skeletilihased on vöötlihased, mis alluvad organismi tahtele. 

Inimesel on ligikaudu 400 skeletilihast.

Vaata ka
Lihaskude

Viited
Jaguar XJR-15

Jaguar XJR-15 oli inglise autotootja Jaguari superauto, mida toodeti aastail 1990–1992.

Autot esitleti 1990. aastal, samal aastal algas ka seeriatootmine.

Jaguar XJR-15 põhines Jaguar Sporti ja Briti võidusõidumeeskonna TWR koostöös valminud ideeautol Project R9R, mis omakorda põhines tehniliselt 1988. aastal Le Mansi 24 tunni võidusõidu võitnud ringrajaautol Jaguar XJR-9.

Auto oli keskmootori ja tagaveoga, jõuallikaks oli kuueliitrine vabalt hingav V12, mille võimsuseks oli 450 hj (336 kW). Auto kere, mille oli disaininud tuntud inglise disainer Peter Stevens, koosnes süsinikkiust ja kevlarist. XJR-15 oli võimeline kiirendama 0–100 km/h 3,1 sekundiga ning auto tippkiirus oli piiratud 298 km/h.

Kokku valmistati vaid 50 Jaguar XJR-15.

Jaguar XJR-15 oli üks arvutimängu NFS 3 autodest.

Viited

Sportautod
Superautod
Sõiduautomudelid
XJR-15
Siga

Kodusiga ehk siga (Sus domestica või Sus scrofa domestica) on liik või alamliik sõralisi perekonnast siga.

Terminoloogia
Täiskasvanud isast siga nimetatakse kuldiks, emast siga aga emiseks. Noorsiga nimetatakse põrsaks ja veidi vanemat kesikuks. Kohitsetud isast siga nimetatakse orikaks.

Seakasvatus

Sigu kasvatatakse enamasti toiduks.

Vaata ka
Sealiha
Eesti peekon
Metssiga

Kirjandus
Siga vajab suvilat ja supelbasseini. Uus Eesti, 25. september 1938, nr. 263, lk. 7.

Välislingid

Sigalased
Bugatti 18/3 Chiron

Bugatti 18/3 Chiron oli prantsuse autotootja Bugatti ideeauto.

Keskmootoriga  Bugatti Chironi disainis kuulus itaalia autodisainer Giorgetto Giugiaro. Auto jõuallikaks oli sama Volkswageni W18, mis teistelgi Bugatti ideeautodel Bugatti EB118 ja Bugatti EB218.

Bugatti 18/3 Chiron sai oma nime kunagise kuulsa Bugatti võidusõitja Louis Chironi (1899-1979) järgi.

Chironi nimi võeti taas kasutusele 2016. aastal kui hakati tootma Bugatti Veyroni järeltulijat.

Viited 

Bugatti
Ideeautod
Superautod
Kaja

Kaja on peegeldunud heli, mis jõuab kuulajani teatud viivitusega pärast otsest heli. See viivitus sõltub peegeldava pinna kaugusest heliallikast ja kuulajast. Kaja kuuleb näiteks kaevu põhjast, majade seintelt ja tühjades tubades.

Kajal põhineb mitmete loomade, näiteks mõnede karihiirlaste, hammasvaalaliste ja nahkhiirte kajalokatsioon.

Kaja tekkimine 
Kaja tekib siis, kui levivale helilainele tuleb ette takistus nagu näiteks majasein või mägi. Seda, miks peegeldamine üldse juhtub, võib seletada katkestusena laine leviku keskkonnas. Seda on võimalik märgata, kui peegeldunud heli on võimalik selgelt kuulda eraldi otsesest helist teatud viivituse ja heli amplituudi muutumise tõttu. Inimkõrv ei kuule kaja, kui otsese heli ja kaja vaheline viivitus on lühem kui 1/15 sekundit. Kuivas õhus ja temperatuuris 25 °C on heli leviku kiirus umbes 343 m/s. Seega, et inimene kuuleks kaja selles keskkonnas, peab peegeldaja olema heliallikast 17,2 meetri kaugusel.

Vaata ka

Järelkõla
Kajamasin

Kirjandus 
 Donald R. Griffin, "Kaja inimeste ja loomade elus". Inglise keelest tõlkinud U. Palm. Sari "Teaduse teedelt". Valgus, Tallinn 1968, 116 lk

Akustika
Liina Tõnisson

Liina Tõnisson (sündinud 24. mail 1940 Tallinnas) on Eesti poliitik.

1995–2004 kuulus Eesti Keskerakonda, seejärel kandideeris Sotsiaaldemokraatliku erakonna nimekirjas Riigikokku.

Ta on olnud VII, VIII, IX, X ja XI Riigikogu liige. 8. oktoobril 2007 teatas ta oma lahkumisest Riigikogust, viidates sellele, et koalitsiooni saadikul pole Riigikogus midagi teha.

1995. aastal oli ta Tiit Vähi teises valitsuses majandusminister ja 2002–2003 Siim Kallase valitsuses majandus- ja kommunikatsiooniminister.

20. novembril 2007 valiti Liina Tõnisson ettevõtte Eesti Loto nõukogu esimeheks. Ta oli 2009–2020 Eesti Panga nõukogu liige.

Tunnustus 
 Riigivapi V klassi teenetemärk 2001
 Norra Kuningliku Teeneteordeni suurrist
 Poola Vabariigi Teeneteordeni komandöririst tähega

Välislingid 
 Riigikogu liikme leht
  Liina Tõnisson lahkub riigikogust
 Liina Tõnisson: esikohal peab olema inimene, mitte raha

VII Riigikogu liikmed
VIII Riigikogu liikmed
IX Riigikogu liikmed
X Riigikogu liikmed
XI Riigikogu liikmed
Riigivapi V klassi teenetemärgi kavalerid
Tallinna Kristiine Gümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1940
Giżycko maakond

Giżycko maakond on maakond Kirde-Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas.

Välislingid 

 Giżycko maakonna koduleht

Poola maakonnad
Warmia-Masuuria vojevoodkond
Moršansk

Moršansk on linn Venemaal Tambovi oblastis. Asub 90 km Tambovist põhja pool Tsna jõe ääres.

Viited

Välislingid 

http://promorshansk.ru/

Venemaa linnad
Tambovi oblast
Stepan Halturin

Stepan Halturin (Степан Николаевич Халтурин; 2. jaanuar 1857 (vkj. 21. detsember 1856) Halevinskaja, Vjatka kubermang – 3. aprill 1882 Odessa) oli vene revolutsionäär ja terrorist.

17. veebruaril 1880. aastal korraldas ta plahvatuse Talvepalees eesmärgiga tappa Aleksander II. 67 inimest sai surma või raskelt haavata, kuid tsaar pääses vigastusteta.

1881. aastast oli Narodnaja Volja täitevkomitee liige.

Halturin pages Odessasse, kuid võeti seal kinni ning poodi üles.

1923–1992 kandis Halturini nime Orlovi linn Kirovi oblastis.

Terroristid
Venemaa poliitikud
Sündinud 1857
Surnud 1882
Agregaatolek

Agregaatolek ehk aine olek on aine vorm, mille määrab tema molekulide soojusliikumise iseloom. Eri agregaatolekuga ained erinevad oma osakeste vaheliste seoste tüübi ning nendevaheliste ruumiliste ja ajaliste suhete poolest. Agregaatoleku mõiste abil kirjeldatakse aine võimalikke olekuid lihtsustatult ja kvalitatiivselt.

Aine põhiolekud on tahke, vedel, gaasiline ja plasmaolek (mõnikord tuuakse eraldi välja Bose-Einsteini kondensaat). 

Aine võib teatava kindla temperatuuri juures eksisteerida kõrvuti kahes või kolmes agregaatolekus, näiteks vesi (H2O) 0 °C juures: tahkes olekus jää, vedelas olekus vesi ja gaasilises olekus veeaur.

Olekutevahelised erinevused
Tahke oleku korral sooritavad aine molekulid ja aatomid vaid väikesi võnkumisi kindlate asendite (tasakaaluolekute) ümber. Kristallides moodustavad need asendid perioodilise kristallistruktuuri; esineb ka amorfne kuju. Tahked kehad säilitavad kindla temperatuuri juures kuju ja ruumala.

Vedela oleku korral ei ole üksikud molekulid seotud kindlate asenditega. Üksikmolekulid ja molekulide korrastatud rühmad on korratus liikumises, kuid on üksteisest ligikaudu sama kaugel kui tahke oleku korral. Molekulidevaheliste jõudude tõttu ei saa vedeliku molekulid vedeliku pinnalt eralduda, mistõttu vedelik säilitab ruumala, kuid (erinevalt tahkisest) mitte kuju. Kui vedelik saab väljastpoolt soojust, omandavad mõned molekulid nii suure energia, et lahkuvad vedelikust. Seda nähtust nimetatakse aurumiseks.

Gaasilises olekus liiguvad aine molekulid või aatomid vabalt ja korratult ning täidavad ühtlaselt mis tahes ruumi. Gaasil ei ole kindlat kuju ega kindlat ruumala.

Plasmaoleku korral  koosneb aine peamiselt laetud osakestest: positiivse laenguga aatomitest või molekulitest – ioonidest – ja neist väljarebitud negatiivse laengu kandjaist – elektronidest. Tegu on tugevalt ioniseeritud gaasiga; mõnikord peetakse seda olekut gaasilise oleku vormiks. Plasmale iseloomulikud nähtused tulenevad osakestevahelistest jõududest, mis alluvad Coulombi seadusele.

Oleku muutus

Kui välistingimused (temperatuur ja rõhk) muutuvad, siirdub aine pidevalt või hüppeliselt ühest agregaatolekust teise. Enamikku aineid saab temperatuuri ja rõhu muutmise teel viia üle mis tahes agregaatolekusse. Kui näiteks kristallilise aine temperatuur tõuseb, muutub molekulide võnkumine ümber tasakaalupunktide nii  ulatuslikuks, et kristall sulab. Toimub faasisiire, milles tahkis muutub vedelikuks. Kui vedelikku kuumutada piisavalt kõrge temperatuurini, tekivad kogu vedelikus aurumullid (keemine) ja vedelik muutub gaasiks (aurustumine).

Teatud tingimustel võib aine tahkest olekust otse üle minna gaasilisse olekusse – toimub sublimatsioon. Vastupidise üleminekuna tekib näiteks härmatis.

Füüsika
Füüsikaline keemia
Mudvayne

Mudvayne on USA alternative metal bänd, mis asutati aastal 1996 Peoria linnas Illinoisis. Bänd koosneb neljast liikmest Chad Gray, Ryan Martinie, Greg Tribbett ja Matthew McDonought.

Albumid
Aasta 	Albumi nimi 	
 1997 	Kill, I Oughtta                 	
 2000 	L.D. 50 	                 	
 2002 	The End of All Things to Come 	
 2005 	Lost and Found 	
 2007 	By the People, For the People
 2008  The New Game
 2009  Mudvayne

Välislingid 
 Bändi ametlik ingliskeelne kodulehekülg

Ameerika Ühendriikide ansamblid
Retro

Terminit "Retro" kasutatakse üldises mõistes märkimaks midagi nostalgilist ja vanamoodsat kuid siiski igihaljast ning taas ja taas moodi tulevat ning klassikalist ja surematut.
Täpsemalt peetakse mõiste "Retro" all siiski silmas kõike, mis puudutab ajastut 60´d - 80´d. Seda nii muusikas, kunstis, riietuses, sisekujunduses kui ka näiteks tonaalsuses, kõnepruugis või mustris-struktuuris.
Maximilian Maksolly

Maximilian Maksolly (õieti Feichter, eesnimi kirjapildis ka Maksimilian; 1884 Tallinn – 9. september 1968 Rio de Janeiro) oli Eesti kunstnik, batalist (lahingumaalija).

Elulugu
Sündis 1884. aastal Tallinnas ungarlasest isa ja eestlannast ema perekonnas. Üldhariduse omandas Tallinnas Peetri Reaalkoolis ja kunstihariduse Alexander von Stieglitzi kunsttööstuskoolis Peterburis, mille lõpetas 1909. aastal. Töötas seejärel kunstnikuna Venemaal ning aastatel 1910–1911 Saksamaal. Abiellus 1912. aastal Peterburis Klikeria Taigatšovaga. Elas aastatel 1917–1923 Venemaal, restaureeris seinamaalinguid ja maalis portreid.

1923. aastal naasis Maksolly Poola kaudu Eestisse, kus hakkas 1926. aastal tegelema batalistikaga, kuna Kultuurkapitali kaudu anti kunstnikkonnale ulatuslik temaatiline tellimus muinasmütoloogiast muistse vabadusvõitluse ja Eesti Vabadussõjani. Maksolly maaliski Vabadussõda ja selle silmapaistvaid tegelasi, samuti Eesti riigitegelasi, osaledes oma maalide ja portreedega aastatel 1924–1929 mitmetel näitustel. Ta maalid kaunistasid sõjaväe- ja riigiasutusi, väeosi ja Vabadussõja muuseumi; nende maalide reproduktsioone levitati piltpostkaartidel, ajakirjanduses ja raamatutes.

Maksolly tuntuimad maalid on "Paju lahing 31. jaanuaril 1919. a." ja "Need, kes vabastasid isamaa". Maksolly maale on kiidetud nende dünaamilise ülesehituse, efektsuse, detailide ja situatsioonide tõepära pärast, kuid laidetud nende pealiskaudsuse, värvivahekordade robustsuse ja fotolikkuse pärast. Enamik Maksolly sõjamaale hävitati Nõukogude Liidu poolt okupeeritud Eestis.

Maksolly lahkus 1929. aastal Eestist Prahasse, töötas kunstnikuna mitmel pool Euroopa riikides ja USA-s ning asus pärast Teist maailmasõda 1948. aastal elama Brasiiliasse.

Maximilian Maksolly suri 9. septembril 1968 Rio de Janeiros, ta on maetud sealsele São João Batista kalmistule.

Teoseid
 "Neiu rahvariides" (1920. aastad)
 "Eesti Vabariigi väljakuulutamine 24.II.1918" (1925/1926)
 "Tapa vallutamine 9. jaanuaril 1919" (1926)
 "Paju lahing 31. jaanuaril 1919. a." (1926)
 "Need, kes vabastasid Isamaa"
 "Pohjan Pojat"
 "Narva põlemine 25. aprillil 1919"
 J. Laidoneri portree
 J. Kuperjanovi portree
 J. Pitka portree
 K. Partsi portree
 A. Irve portree

Viited

Välislingid
Eesti Vabariigi väljakuulutamine 24.II.1918
Paju lahing 31. jaanuaril 1919

Eesti kunstnikud
Stieglitzi kunstikooli vilistlased
Eestlased Brasiilias
Eesti ungarlased
Sündinud 1884
Surnud 1968
Loomulik mažoor

Loomulik mažoor ehk naturaalne mažoor ehk naturaalduur on mažoorne helirida, mille kõrgusastmik on toonide vahekaugustega.

                         1 - 1 - ½ - 1 - 1 - 1 - ½
 loomulik mažoor C-st  c   d   e   f   g   a   h   c 
 

 1   2   3   4   5   6   7   8
   T – T – P – T – T – T – P

Helirea moodustab viiest kõrvutiasetsevast astmest koosnev pentahord (c, d, e, f, g) ja sellega ühise heliga (g) seotud neljast astmest koosnev tetrahord (g, a, h, c).

Loomuliku mažoori I ja III astme vahel on suur terts (intervall) ja esimeselt astmelt moodustub mažoorkolmkõla. Mažoorkolmkõla moodustub ka IV (subdominantkolmkõla) ja V (dominantkolmkõla) astmelt.

Loomuliku mažoori tähistatakse suure tähega M.

Kolmkõlad loomulikus mažooris
mažoorkolmkõla (M) – I, IV, V astmelt
minoorkolmkõla (m) – II, III, VI astmelt
vähendatud kolmkõla (>) – VII astmelt

      Kolmkõlad C-duuris:
 
      M    m    m    M    M    m    > 
                               
 
      g    a    h    c    d    e    f
                              
      e    f    g    a    h    c    d
                                  
      c    d    e    f    g    a    h
        
      I   II   III  IV    V    VI   VII

Septakordid loomulikus mažooris

I – suur mažoorseptakord
II – väike minoorseptakord
III – väike minoorseptakord
IV – suur mažoorseptakord
V – dominantseptakord
VI – väike minoorseptakord
VII – poolvähendatud septakord ehk väike juhtseptakord

Helikõrgus
Tartu logo

Tartu logo esitleti 17. septembril 1997. Logo autor on kunstnik Tiina Viirelaid. Tartu logol on kaks kuju: kahevärviline (tume ultramariin ja särav türkiis) ning mitmevärviline (tumesinine, punane, roheline ja oranž), sellel on kujutatud Tartu Ülikooli peahoone samba ja Emajõe motiivid.

29. mail 1997 kuulutas Tartu Linnavalitsus välja ideekonkursi Tartu linnale logo saamiseks. 10. juunil 1997 selgitas linnavalitsus välja konkursi võitjad. Kokku laekus logo konkursile 24 tööd, mille seast 3 parimat tööd premeeriti 4000 krooniga. Lisaks Tiina Viirelaiu tööle premeeriti Mart Parveti ja Olav Villmanni esitatud töid. Mart Parveti töös oli kasutatud Jaani kiriku terrakotaskulptuuride ning Olav Villmanni töös Tartu raekoja motiivi. Konkursi korraldamisele kulus linnaeelarvest umbes 30 000 krooni.

Logo autor Tiina Viirelaid kommenteeris oma loomingut järgnevalt: "Tartu ei ole mujal maailmas nii tuntud, et kujutada logol mõnd maja või mälestusmärki, mis meile endile on tähtis. Seetõttu pidasin olulisemaks kinnistada Tartu nime. Et Tartu on noorte linn, ei saanud logo teha liiga tõsist."

Tartu linna logo kasutatakse Tartut kui turismiobjekti tutvustavatel trükistel, meenetel, üritustel, linna esitlustel, messidel, transparentidel, rekvisiitidel, plakatitel, meedias ja muudes kohtades. Logo on registreeritud kaubamärgina.

Lisaks linna logole kuuluvad Tartu linnavalitsusele veel mõned Tartuga seotud logod. Logo "Tartus näeme" on mõeldud kasutamiseks Tartu reklaamiks väljaspool linna. Laste- ja noorteüritustel kasutatakse logo "Tartu on laste- ja noortesõbralik linn". Kultuurisündmuste portaali Kultuuriaken logo "kultuuriaken.Tartu.ee" seostub visuaalselt linna logoga ning on mõeldud tarvitamiseks veebi- ja välireklaamides. Logo "Terve Tartu" kasutatakse peamiselt tervisespordiüritustel.

Vaata ka
 Tartu tunnuslause
 Tartu vapp
 Tartu lipp

Viited

Välislingid
Kogum Tartu logo versioone

Tartu sümbolid
Kaubamärgid
Empire

"Empire" on mitme teose nimi:
"Empire", ansambli Kasabian album
"Empire", Christopher Paolini sarja "Pärand" kolmanda osa "Brisingr" esialgu arvatud pealkiri

Empire, Briti filmiajakiri
Nestori kroonika

Nestori kroonika ehk "Jutustus möödunud aegadest", täpsemalt "Ajalike aastate lugu" (vanavene keeles Повѣсть временныхъ лѣтъ) on Konstantinoopoli Õigeusu Kiriku Kiievi metropoolia Kiievi koobaskloostri (Киево-Печерская лавра) munga Nestori kirjutatud Kiievi-Vene kroonika, mis valmis 1113. aastal. Seda peetakse Vene vanimaks kroonikaks.

Kroonika ise ei ole originaalis säilinud, kuid selle eri säilinud koopiatest koostas kompilatsiooni vene ajaloolane Vassili Tatištšev (1735–1800).

Viited

Kiievi-Vene
Teosed Eesti esiajaloost‎
Kroonikad
Bassein

Bassein on suur lahtine veemahuti, tehisveekogu (nt ujumisbassein, katsebassein) või ehitistega piiratud loodusliku veekogu osa (nt sadamabassein).

Allikas 

 Väikelaevaehituse kompetentsikeskuse katsebasseini uuring

Ehitised
Mahutid
Shedrack Kibet Korir

Shedrack Kibet Korir (sündinud 12. aprillil 1978 Nandi ringkonnas) on Keenia kergejõustiklane, kelle põhidistantsid on 1500 m ja 3000 m jooks.

2006. aasta võitis ta Keenia meistrivõistlused 1500 m jooksus. 2007. aasta maailmameistrivõistlustel Osakas sai ta 1500 m jooksus pronksmedali ajaga 3.35,04.

Saavutused

Maailmameistrivõistlustel 

 2007 Ōsaka
pronksmedal 1500 m jooksus 3.35,04

Isiklikud rekordid

Välislingid 
 
Korir Pace Sports Managementi veebilehel

Keenia jooksjad
Sündinud 1978
Sõpruse sild (Tartu)

Sõpruse sild on Tartu ja ühtlasi ka Eesti kõige pikem sild. Silla pikkus on 488,2 meetrit ja laius 26,5 meetrit.

Vajadus uue silla järele tekkis Tartus 1960. aastate lõpus, kui rajatav elamurajoon Annelinn sooviti ühendada paremkalda linnaosadega. Projekteerimist alustati 1970. aastate alguses. Tolleaegsete normide kohaselt tohtisid Eesti projekteerimisasutused projekteerida sildu, mille pikkus jäi alla 100 meetri, seega projekteeriti Sõpruse silda Leningradis. Kahe eraldatud sõidusuunaga silla ööpäevaseks läbilaskevõimeks kavandati 20 000 autot, mis arvestuste kohaselt pidi vastama 1990. aastate liikluskoormusele.

Sõpruse silla projekt valmis 1977. aastal.

Silda toetama ehitati projekti kohaselt 20 sambapaari, neist Emajõkke 4. Esimesel kahel aastal kulgesid ehitustööd tõrgeteta, kuid 1979. aastal hakkas kimbutama materjalipuudus, mis seiskas tööd mitmeks kuuks. Silla valmimistähtaeg lükati 1980. aasta pealt edasi.

Vahetult enne silla avamist poolitati muldvalliga selle alla jääv sõudekanal. Poolitamist põhjendati sellega, et kanali linnavälises osas oli avastatud veereostus ning täidetud kanali lõik pidi tõkestama reovete pääsu ujulapoolsesse otsa. Rajatud muldvall eraldab Anne kanalit praeguseni.

Sõpruse sild avati 5. detsembril 1981. Silla ehitusmaksumus oli 5 miljonit rubla.

Rahvasuus nimetati silda tollase linna täitevkomitee esimehe Nikolai Preimani järgi "Preimani purdeks", hiljem aga ka lihtsalt "uueks sillaks".

Sild kulgeb üle Anne kanali, Emajõe, raudtee ja Turu tänava. Sillal on 4 sõidurada autodele ja 2 rada jalakäijatele.

Viited

Välislingid

 Aerofotod Sõpruse sillast
 Margus Ansu "Fotograaf nägi: Sõpruse sild". Postimees, 21. märts 2012

Tartu sillad
Annelinn
Karlova
Kauri Kont-Kontson

Kauri Kont-Kontson (sündinud 31. augustil 1984) on  eesti  laulja.

Kuni 2007. aasta kevadeni laulis ta vokaalansamblis KLÜKK. Gümnaasiumi ajal laulis ka Eesti Koolinoorte Segakooris ning Rapla Ühisgümnaasiumi segakooris Mitte-Riinimanda. Praegu on ta Pärt Uusbergi juhitava kammerkoori Head Ööd, Vend liige.

Elulugu 
Lõpetas Rapla Ühisgümnaasiumi 2003. aastal.

Viited

Eesti lauljad
Sündinud 1984
Lamborghini Jalpa

Lamborghini Jalpa on Itaalia autotootja Lamborghini sportauto, mida toodeti aastail 1981–1988.

Jalpa põhines mudelil Lamborghini Silhouette ja seda esitleti esmakordselt Genfi autonäitusel aastal 1981. Bertone disainitud Jalpa oli mõeldud firma mudelivalikus täitma kalli ja võimsa Lamborghini Countachi kõrval odavama V8 mootoriga auto kohta. Auto oli keskmootori ning tagaveoga ning 3,5 liitrise jõuallika võimsuseks oli 255 hj, võimaldades tippkiiruseks 234 km/h. Lamborghini Jalpa nimi tuleb kuulsalt võitlushärgade tõult, ning on, nagu enamus teisi Lamborghini mudelite nimesid, seotud härjavõitlusega.

Algselt olid auto plastikust elemendid (põrkerauad, õhuvõtuavad, mootorikate) mustad ning autol olid kandilised tagatuled, kuid aastast 1984 olid plastikelemendid  kerevärvi, ning tagatuled ümmargused. 

Aastaks 1988. olid auto müügiarvud langenud ja firma uus omanik Chrysler otsustas lõpetada Jalpa tootmise. Kokku toodeti 419 Jalpat. 

Jalpa
Sportautod

Välislingid
Lamborghini Jalpa mitteametlik kodulehekülg (inglise k.)
Sõiduautomudelid