joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Õhutransport

Lennutransport ehk lennuveondus on lasti (reisijate, kauba, posti jne.) transport õhu teel. 

Lennutransportdi peamine eelis on kohaletoimetamise kiirus, kuid energiakulu veosekäibe ühiku kohta on näiteks 17 korda suurem kui raudteetranspordi puhul. 

2016. aastal lennutati üle maailma kokku umbes 3,8 miljardit reisijat ja 53 miljonit tonni kaupa. Lennundus on kiireim transpordiliik ülemaailmseks ettevõtluseks ja annab töökohti 62,7 miljonile inimesele. Kui lisada veel teisedki sellest sektorist kasu saavad ärid, sh turismindus, mitmekordistub töötajate arv.

Ajalugu 
Esimene kommertslend tehti rohkem kui 100 aastat tagasi. See oli 34 kilomeetri pikkune teekond, mis on tänaseks kasvanud rohkem kui 49 miljardi kilomeetrini aastas.

Alates 1970. aastast on lennukulud vähenenud (reisija kohta?) üle 60 protsendi, mis on teinud õhu teel reisimise kättesaadavaks laiemale inimeste ringile, varem oli see jõukate luksus.

21. sajandi alguses hakkasid populaarsust koguma odavlennufirmad, muutes reisimise veelgi kättesaadavamaks. 2016. aastal kasutasid umbes 29 protsenti kõikidest lennureisijatest odavlennufirmat.

Keskkond 
Keskkonnaalane heitmekulu Finnairi näitel: Finnair lendab Tartust Helsingisse lennukiga ATR 72-500, teekonna pikkuseks on 245 km. Kogu teekonna jooksul on kütusekulu 11,46 kg inimese kohta. CO₂ emissioon ühe reisija kohta on 36,1 kg.

Õhu teel transpordile on tehtud mitmeid rahvusvahelisi soodustusi, näiteks ei ole rahvusvahelistel lendudel Jet-A kütus maksustatud aktsiiside ega käibemaksuga.

Majanduslik kasu 
Lennutransport mõjutab enim turismisektorit. Igal aastal kasutavad umbes pooled maailma turismireisijatest ehk 600 miljonit inimest õhusõidukit.

Rohkem kui 36 miljonit töökohta turismisektoris on saanud teoks reisilennunduse tõttu. 

Üleilmse kaubavahetuse ja e-kaubanduse rolli on soodustanud lennutransport. Transportimise kiirus ja töökindlus teiste transpordisektorite ees annab võimaluse toimetada kohale ka kiiresti rikneva ja muu vajaliku kauba.

Tallinna lennujaama reisijaid teenindavad lennufirmad 2020. aasta seisuga 
Loetelus on toodud Tallinna lennujaama reisijaid teenindavad lennufirmad 2020. aasta seisuga.

 BRA

 Belavia
 Wizzair
 SAS
 Turkish Airlines
 LOT
 Transaviabaltika
 Aeroflot
 Aegean
 Ryanair
 Norwegian
 Lufthansa
 Finnair
 easyJet
 airBaltic

Vaata ka 
Lennundus
Maanteetransport
Raudteetransport
Veetransport
Torutransport

Viited 
 

Transport
Lennundus
Harald Viirsalu

Harald Viirsalu (kuni 1935. aastani Harald Veidenbaum; 26. aprill 1900 Küti vald, Virumaa – 13. juuni 1982 Lund) oli Eesti sõjaväelane (major).

Välislingid 
Ohvitseride andmekogu

Sõjaministeeriumi koosseis
Eestistatud nimega inimesed
Vabadussõja veteranid
Eestlased Rootsis
Sündinud 1900
Surnud 1982
Arvo Taru

Arvo Taru (kuni 1937. aastani Arved Gustav Vilhelm Treumund; 28. detsember 1898 Rakvere – 23. detsember 1969 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kaptenmajor, 1940).

Ta arreteeriti 14. juunil 1941.

NSV Liidu kohtuotsusega määrati  A. Tarule 17 aastat vabadusekaotust sunnitöölaagris (mitteerapooletu põhjuse arreteerimiseks leiab KGB toimikutest).
Tema ellujäämise põhjuseks oli meteoroloogia hea tundmine ja 14 võõrkeele oskus, milleks teda hiljem Siberis kasutati. Pärast kodumaale naasmist ta peagi suri.

Välislingid 
Ohvitseride andmekogu

Eesti sõjaväelased
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1898
Surnud 1969
Anton Pilve

Anton Pilve VR II/3 (1935. aastani Anton Pelpson; 7. november 1897 Jõhvi vald, Virumaa – 1. märts 1942 Vjatlag, Kirovi oblast) oli Eesti sõjaväelane (kapten).

Välislingid 
Ohvitseride andmekogu

5. Üksiku Jalaväepataljoni koosseis
Kaitseliidu Tallinna maleva liikmed
Vabadusristi II liigi 3. järgu kavalerid
Vabadussõja veteranid
Eestistatud nimega inimesed
Eesti represseeritud isikud
Sündinud 1897
Surnud 1942
Faktor 10

Faktor 10 (inglise keeles factor 10) on jätkusuutlikkuse saavutamiseks vajalik kriteerium. 

Faktor 10-ga viidatakse sellele, et kuna arenenud maad tarbivad loodusvarasid ülemäära, siis peaks seadma sihiks nende riikide tööstuse ja tarbimise dematerialiseerimise ning materjalimahukuse vähenemise 10 korda. Materjalimahukust on võimalik aga mõõta ja võrrelda materjalikuluga teenuseühiku kohta ehk MIPS-ides. 

Faktor 10 arendati faktor 4-st välja Wuppertali Instituudis.

Vaata ka
faktor 4
ökotõhusus

Viited

Kasutatud kirjandus 

Jätkusuutlik areng
Materjalikulu teenuseühiku kohta

Materjalikulu teenuseühiku kohta (inglise material input per service, lühendatult MIPS) on 1993. aastal Wuppertali Instituudis dr Friedrich Schmidt-Bleeki juurutatud indikaator ökotõhususe mõõtmiseks.

Materjalikulu teenuseühiku kohta väljendab massiühikutes, kui palju materjali (k.a kaudne materjal, nt põlevkivi kaevandamise aheraine) ja energiat kulub toote valmistamiseks ja selle kasutamiseks või teenuse osutamiseks.

Vaata ka
Faktor 10
Faktor 4
Materjalikulu
Materjalivoo analüüs
Olelusringi hindamine
Ökoloogiline seljakott
Ökotõhusus
Ühendivoo analüüs

Viited

Kasutatud kirjandus 
Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn.  (vaadatud 12.12.2011)

Jätkusuutlik areng
Faktor 4

Faktor 4 (inglise factor 4) on ökotõhususe mõõtmise vahend, mis juhib tähelepanu Maa loodusvarade piiratusele. 

Faktor 4 kontseptsiooni esitasid 1995. aastal Ernst Ulrich von Weizsäcker, Amory ja Hunter Lovins Wuppertali Instituudist raamatus "Faktor neli – kahekordistame heaolu, poolitame ressursikasutuse".

Faktor 4 autorite järgi on materjali- ja energiakasutust globaalselt poole võrra vähendades võimalik heaolu kaks korda suurendada. Selle põhimõtte rakendus sõltub riikide tarbimise ja elukvaliteedi tasemest. Arengumaades on eesmärk loodusvarade kasutuse taseme säilitamine, tõstes heaolu neljakordseks. Arenenud maades on taotlus heaolu säilitada, vähendades loodusvarade kasutust neli korda.

Vaata ka
faktor 10
ökotõhusus

Viited

Kasutatud kirjandus 

Jätkusuutlik areng
Enn Heinaru

Enn Heinaru VR II/3 (kuni 1934. aastani Emil David Heimberg; 1934–1935 Emil Heinaru; 25. mai 1891 Kadrina vald – 4. aprill 1972 Chicago) oli Eesti sõjaväelane (leitnant) ja riigiametnik.

Elukäik
Õppis aastatel 1906–1909 Venemaal Jamburgi kubermangus Nadeždino mõisas põllumajandust.  

Töötas aastatel 1909–1912 Nižni-Novgorodi kubermangus Andosovo mõisas abivalitsejana ja Simbirski kubermangus Malinovo mõisas katsejaama juhatajana. 

Vabadussõjast võttis osa 1918. aastast 5. jalaväepolgus ja Viru-Nigula Kaitseliidu pealiku ja komandandina.

1920. aastast töötas põllumajandusministeeriumis, algul revidendina, seejärel jaoskonna- ja osakonnajuhatajana. 1937. aastast riigimaadeameti juhatajana. Oli samal ajal tegev Kaitseliidus, Harju maleva Rävala malevkonna pealik.

Teenistuskäik 
15. jaanuar 1891 – ülendati veltveeblist ohvitseri asetäitjaks, teenis 5. Jalaväepolgus
22. aprill 1920 – ülendati lipnikuks
3. detsember 1920 – sai tasuta maa normaaltalu mõõdus
5. oktoober 1925 – võeti reservväest Kaitseliidu Harju Malevasse
19. veebruar 1932 – ülendati nooremleitnandiks
18. veebruar 1936 – ülendati leitnandiks

Tunnustus
 Vabadusristi II liigi 3. järk, 5. märts 1920
 Valgetähe III klassi teenetemärk, 24. veebruar 1938

Kirjandus 
"Eesti riigi-, avaliku- ja kultuurielu tegelased. 1918 - 1938". Eesti Kunstnike Liidu väljaanne; Tallinn 1939

Välislingid 
Ohvitseride andmekogu

5. Üksiku Jalaväepataljoni koosseis
Vabadusristi II liigi 3. järgu kavalerid
Valgetähe III klassi teenetemärgi kavalerid
Vabadussõja veteranid
Kaitseliidu Harju maleva liikmed
Eestistatud nimega inimesed
Eestlased Ameerika Ühendriikides
Sündinud 1891
Surnud 1972
Johannes Vibur

Johannes Ferdinand Vibur (kuni 1935. aastani Johannes Ferdinand Viburg; 3. mai 1895 Kuksema, Järvamaa – 4. jaanuar 1980) oli Eesti sõjaväelane (major) ja arst.

Ta lõpetas aastal Tallinna Aleksandri Gümnaasiumi. Aastatel 1914–1918 ja 1920–1922 õppis ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas. Ta oli korporatsiooni Rotalia vilistlane. Aastatel 1918–1920 võttis osa Vabadussõjast.

Ta oli aastast 1923 sõjaväearst. Aastast 1926 teenis ta suurtükilaeval Lembit. 1930. aastatel oli ta arst Nõmmel. 

Arreteeriti 1951 nõukogude julgeoleku poolt, oli 1956. aastani Taišeti vangilaagris Irkutski oblastis. Pärast vabanemist töötas Nõmme polikliinikus ja sünnitusmajas.

Viited

Välislingid 
Ohvitseride andmekogu

Lennuväerügemendi koosseis
Suurtükipaadi Lembit meeskond
Eesti arstid
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Korporatsioon Rotalia liikmed
Vabadussõja veteranid
Eestistatud nimega inimesed
Eesti represseeritud isikud
Hiiu kalmistule maetud
Sündinud 1895
Surnud 1980
Jüri Ojatalu

Jüri Ojatalu (kuni 1935. aastani Jüri Straus; 7. märts 1904 Künnapõhja küla, Voka vald, Virumaa – 11. juuli 1959 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (leitnant).

Välislingid 
Ohvitseride andmekogu

Sõjavägede Staabi koosseis
Auto-Tankirügemendi koosseis
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1904
Surnud 1959
Eduard Anari

Eduard Anari (kuni 1935. aastani Eduard Amberg; 25. veebruar 1900 Narva – 17. oktoober 1975 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kapten, 1930).

Välislingid 
Ohvitseride andmekogu

1. Suurtükiväegrupi koosseis
Eesti represseeritud isikud
Eestistatud nimega inimesed
Pärnamäe kalmistule maetud
Sündinud 1900
Surnud 1975
Arsi Aarma

Arsi Aarma (kuni 1917. aastani Arnold Eberhard Noppasson, 1917 – 1934 Arseni Noppasson; 3. jaanuar 1908 Koluvere küla, Rakke vald, Järvamaa – 13. november 2002 Rakke, Lääne-Virumaa) oli Eesti sõjaväelane (nooremleitnant) ning muusikaõpetaja.

Ta teenis Kaitseliidu Tartumaa malevas.

Tunnustus
1938 Kotkaristi kuldrist

Välislingid 
Ohvitseride andmekogu
Geni
Jaanus Männik. Sada aastat väärika õpetaja sünnist. - Virumaa Teataja, 25.01.2008.

Kaitseliidu Tartumaa maleva liikmed
Kotkaristi kuldristi kavalerid
Eesti represseeritud isikud
Eestistatud nimega inimesed
Tapa Gümnaasiumi õpetajad
Sündinud 1908
Surnud 2002
Ökokliin

Ökokliin ehk ökoloogiline rida on taimede kasvukohtade või taimekoosluste järjestus piki üht keskkonnagradienti. 

Ökokliinist saab rääkida nt siis, kui taimekoosluste järjestust vaadatakse kuivast kasvukohast liigniiskeni. 

Ökokliini uurimisel kasutatakse sageli ordinatsioonimeetodeid ja gradientanalüüsi.

Kui ökokliin läbib eri pinnavorme, siis nimetatakse seda topokliiniks, mullateaduses kateenaks.

Viited

Kasutatud kirjandus
EE 10. köide, 1998.

Botaanika
Jaan Maidre

Jaan Maidre (kuni 1936 Felix Martin; 15. aprill 1903 Tartu – 24. aprill 1942 Sosva vangilaager, Sverdlovski oblast) oli Tapa linnapea ja linnavanem aastail 1935–1940. 

Ta oli osaühingu Lihaeksport tapamaja raamatupidaja ja kaitseliitlane.

Ta arreteeriti NKVD poolt 14. juunil 1941, lasti maha.

Tunnustus
Eesti Punase Risti V klassi teenetemärk, 1940

Tapa linnapead
Kaitseliidu Järva maleva liikmed
Eesti tuletõrjujad
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Eesti Üliõpilaste Seltsi liikmed
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Eesti Punase Risti V klassi teenetemärgi kavalerid
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1903
Surnud 1942
Bernhard Freier

Bernhard Freier (sündis Tallinnas – suri aastal 1692) oli Eesti vaimulik.

Freier õppis usuteadust aastast 1669 Rostocki ülikoolis.

Ta oli aastatel 1681–1692 Pärnu Eliisabeti koguduse õpetaja ja samaaegselt aastatel 1681–1690 Pärnu Nikolai koguduse abiõpetaja. Lisaks oli ta aastast 1686 Pärnu Konsistooriumi assessor ja aastast 1687 Pärnu kreisi praost.

Aastal 1686 võttis osa Liepa (asub praeguse Cēsise rajooni territooriumil) piiblikonverentsist.

Isiklikku 
Ta oli abielus Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja Heinrich Vestringi tütre Annaga. Tema abikaasa vend Johann Vestring oli Pärnu Eliisabeti koguduse ja Pärnu Nikolai koguduse vaimulik; abikaasa vennapoeg Salomo Heinrich Vestring oli Tori ja Pärnu Eliisabeti koguduse õpetaja ning vaimulik kirjamees, teine abikaasa vennapoeg Lorenz Vestring oli Tõstamaa Maarja koguduse õpetaja.

Viited 

Pärnu Eliisabeti koguduse vaimulikud
Pärnu Nikolai koguduse vaimulikud
Pärnu praostid
Pärnu konsistooriumi vaimulikud assessorid
Surnud 1692
Linnauuendus

Linnauuendus (inglise urban renewal) on linna hüljatava või allakäiva piirkonna ümberplaneerimine arenguimpulsside andmiseks. 

Linnauuendusprojekte tehakse enamasti hääbuva traditsioonilise tööstuse, kahjustatud keskkonna ja/või sotsiaalsete probleemidega piirkondades.

Vaata ka
Säästev linnaplaneerimine
Uus-urbanism

Viited

Kasutatud kirjandus 
Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn.  (vaadatud 12.12.2011)

Linnaplaneerimine
Looduskasutus

Loodus(e)kasutus (inglise nature management) on loodusvarade kasutamine inimkonna poolt. See hõlmab nende ammutamise, töötlemise ja taastumisvõime hoidmise. 

Looduskasutus peaks lähtuma eeldusest, et loodus on tänaste ja tulevaste inimpõlvede ühisvara, mille kasutamine ei tohi olla ühekülgne, hetkekasule orienteeruv ja biosfääri stabiilsust ohustav. 

Looduskasutuse teaduslik baas ühendab loodus-, sotsiaal- ja tehnikateaduste meetodeid ja andmestikku.

Vaata ka
Keskkonnatasu
Ressursimajandus
Säästev kasutus

Viited

Kasutatud kirjandus 
Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn.  (vaadatud 12.12.2011)

Majandus
Keskkonnakaitse
Viktor Piirsoo

Viktor Piirsoo (kuni 30. maini 1936 Viktor Piskun; 7. veebruar 1917 – 4. september 1941 Kehra) oli eesti komsomolitegelane (ELKNÜ Tallinna linnakomitee sekretär).

Ta töötas lukksepana Tallinna Arsenali relvatehase autotöökojas, kuni liitus komsomoliliikumisega 1940. aastal. 

Piirsoo toetas juunipööret rongkäikude organiseerimisega ja oli ka tehase komsomolialgorganisatsiooni juhataja.

1940. aasta lõpus, pärast senise ELKNÜ Tallinna linnakomitee sekretäri Aleksander Klingbergi suunamist tööle Eesti NSV prokuratuuri, määrati Viktor Piirsoo ELKNÜ Tallinna linnakomitee sekretäriks.

Pärast Nõukogude-Saksa sõja algust määrati Piirsoo ühe Tallinna hävituspataljoni juhiks, aga lahingute lõppemise järel jäi ta taganevatest Nõukogude vägedest maha, varjas ennast vanaonu juures, kasutades Jakob Saalmanni nimel olevaid dokumente, kuid tabati Peningi valla Omakaitse poolt ning toimetati Kehrasse. 

Kehras asunud Saksa sõjaväe välikohtu otsusega mõisteti Viktor Piirsoo surma kommunistliku tegevuse eest ning surmaotsus viidi ka kohapeal täide.

Viktor Piirsoo hukkamise kohta väljastati tema emale Minna Piirsoole Julgeolekupolitsei B IV osakonna ülema Ervin Viksi poolt surmateade 3. oktoobril 1942.

Viited

Eesti NSV hävituspataljonlased
Eestimaa Kommunistliku Partei liikmed
Eestistatud nimega inimesed
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1917
Surnud 1941
Oleg Melnik

Oleg Melnik (15. august 1949 Tallinn – 12. detsember 2011 Tallinn) oli Eesti poplaulja.

Populaarse meelelahutajana, kes võis ühesuguse elegantsiga laulda nii vene, eesti, inglise kui ka soome keeles ning mängis ka kitarri, töötas ta peamiselt Tallinna varieteedes ja esines kontsertidel. 1970. aastatel oli ta ka ansambli Laine solist. 

Aastatel 1980–1990 elas Oleg Melnik peamiselt Soomes. Pärast abielu purunemist Soomest naasnult loobus ta 1990. aastatel laulmisest ning tegeles hoopis rahvusvahelise näituseäriga (valmistas ette eksponaate ja pani näitusi üles, reisis palju mööda Venemaad).

Ta mängis kontsertfilmis "Sillerdav päev" (1974) ja muusikafilmis "Võtmeke" (Eesti Telefilm 1970).

Üks tuntumaid laule Oleg Melniku esituses oli Nino Rota "Sa vaiki nüüd" filmist "Ristiisa".

Isiklikku
Ta oli aastatel 1980–1990 abielus Ariel Melnikuga, kellest hiljem sai Eri Klasi abikaasa. Tol perioodil elas pere Soomes. Nende tütar Marion Melnik on Soomes ooperilaulja. Nende teine tütar on Julia. Oleg Melnik suri raskekujulise diabeedi tagajärjel.

Viited

Eesti lauljad
Pärnamäe kalmistule maetud
Sündinud 1949
Surnud 2011
Xianni

Xianni (hiina keeles 仙妮 Xiānnī, inglise keeles Princess Jeannie) on nelja tekiga Dmitri Furmanov-klassi (projekt 302MK, IV seeria) Hiina jõereisilaev, mis on ehitatud 1991. aastal.

Laeva hiinakeelne nimi "Xianni" on ingliskeelse nime "Jeannie" hiinapärastatud kuju, kusjuures 仙 xiān tähendab 'surematut taevaasukat' või 'haldjat' ja murdesõna 妮 nī 'tüdrukut' või 'plikat'.

Laev tehasenumbriga 304 ehitati Elbewerft Boizenburgi laevatehases (endine VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau) ühinenud Saksamaal Boizenburgis 1991. aastal nime Konstantin Stanjukovitš all Moskva Laevakompaniile. Laev nimetati Venemaa kirjaniku Konstantin Stanjukovitši (1843–1903) järgi, kes on peamiselt tuntud jutustuste tõttu Venemaa sõjalaevastiku elust.

Laeva saksa tüübinimetus on BiFa 129M, Binnenfahrgastschiff 129 meetrit. Laev on 129,10 m pikk, 16,70 m lai ja 15,93 m kõrge. Nagu jõelaevadel ikka on tema süvis suhteliselt väike, 3852 tonni korral 2,94 m. Suurim kiirus on 25,5 km/h ehk 13,8 sõlme. Laeva peamasina moodustavad 3 diiselmasinat 6ЧРН 36/45 (ЭГ70-5), millest igaühe võimsus on 736 kW ja koguvõimsus 2208 kW ehk 3000 hj. Laeva sõuseadme moodustavad 3 viielabalist põtkurit, mille läbimõõt on 1,8 m. Kaks nendest pöörlevad paremale ja üks vasakule. Laeva kogumahutavus on 5475.

Laeval on 146 kajutit. Projekti järgi on neis 258 reisijakohta. Laevaperes on 130 liiget.

Pärast Nõukogude Liidu lagunemist puudus huvi laeva eest maksta ja see müüdi koos kahe sõsarlaevaga Arkadi Gaidar (hiljem Xian Na) ja Aleksandr Grin (hiljem Xian Ting) Hiina laevakompaniile Regal China Cruises. Esialgu kandis ta nime "Princess Jeannie", 1994. aastal nimetati ta ümber Xianniks. Alust kasutatakse Jangtse jõel, kodusadam on Nantong.

Reisijate käsutuses on 146 kajutit. Neist 10 on kahekohalised luksuskajutid, kus on magamiskajut ja eraldi salong, kööginurk külmkapi ja baarikapiga ning vannituba duši ja bideega. Kajutis on teler ja telefon. Veel on laeval 14 ühekohalist luksuskajutit. 114 kajutit on tavalised. Neis on kaks voodit, külmkapp, vannituba dušiga ja lai välisaken. Külalistele on avatud restoran, söökla, baar, tantsusaal, raamatukogu ja mängutuba.

Vaata ka 
 Xianna
 Xianting
 Jõereisilaevade loend

Viited

Välislingid 
 仙妮号游船 (hiina keeles)

Jõereisilaevad
Komárno

Komárno (saksa keeles Komorn, ungari keeles Komárom) on linn Slovakkias Nitra maakonnas, Komárno ringkonna (slovaki keeles Okres Komárno) keskus.

Linn asub Doonau kaldal Váhi jõe suudmes. Jõe vastaskaldal asub Ungari linn Komárom.

Välislingid
Komárno ametlik koduleht

Slovakkia linnad
Nitra maakond
Ühisteenused

AS Ühisteenused on Eesti ettevõte, mis tegeleb liikluse reguleerimise, parkimiskorralduse, parkimismajade ja parklate opereerimise, parkimiskontrolli ja dokumentide hävitusteenusega Infokaitseteenus.

AS Ühisteenused, mis alustas tegevust 2007. aastal, on OÜ UG Investeeringud tütarettevõtte Kuni 2019. aasta alguseni kuulus ettevõte G4S Eesti rahvusvahelisse majanduskontserni, olles AS-i G4S Baltics tütarettevõte.

Ettevõte tegutseb parklaoperaatorina Tallinnas, Tartus, Jõhvis, Pärnus, Narvas ja Narva-Jõesuus. Sealhulgas korraldab ettevõte parkimist neljas parkimismajas Tallinna kesklinnas (Viru Keskus, Admirali, Vabaduse väljak, Finest ärimaja). Parkimiskorralduse teenust osutatakse muuhulgas eramaa omanikele, korteriühistutele, kaubanduskeskustele, ärimajadele ja tanklatele. AS Ühisteenused teostab lepingujärgset parkimiskontrolli Tallinna linna avalikul tasulisel parkimisalal ning vahendab elektroonilisi parkimislubasid nii Tallinna kui ka Tartu avaliku tasulise parkimise alale.

Ettevõte on olnud parkimiskorralduse ja liiklusreguleerimise partneriks mitmetel teetöödel, tänavasulgemistel, filmiprojektidel ja suurüritustel, sealhulgas Laulu- ja Tantsupidu ning erinevad spordiüritused (Tallinna Maraton, Ironman Tallinn, Stamina tervisejooksud, Maijooks). 

AS Ühisteenused parklate juhtimiskeskuses jälgitakse ööpäevaringselt parklate tööd videoseadmete ja parklate haldusprogrammi abil. Rikete ja eriolukordade tekkimisel reageeritakse ööpäevavaringselt, ööpäevaringne kliendiabi on tagatud infotelefonil 6511515.

AS-i Ühisteenused on seadnud eesmärgiks suurendada ühiskonnas seaduskuulekust; olla avaliku sektori koostööpartner; luua erinevaid parkimislahendusi, olla parim abimees parkimise korraldamises, liikluse reguleerimises ja kontrollteenuste pakkumises.

AS Ühisteenused omab alates 2007. aasta aprillist kvaliteedijuhtimissüsteemi sertifikaati ISO 9001:2000. Igapäevaste protsesside vastavust ISO standardi nõuetele kontrollitakse sisemiste audititega ning kord aastas Bureau Veritas Eesti OÜ audiitorite tehtava korralise auditiga. AS Ühisteenused hakkas alates 2019. aasta algusest pärima Maanteeametilt andmeid nende sõidukiomanike kohta, kelle sõidukiga on rikutud parkimistingimusi. Päringuid teostatakse selliste sissenõutavate trahvide kohta, mis on õigeaegselt tasumata jäänud. Parkimistingimuste rikkujate andmete pärimist võimaldab 15.01.2019 jõustunud kohtulahend.  

AS Ühisteenused on alates 07.04.2020 Maanteeameti poolt tunnustatud reguleerija koolituse läbiviija.

AS-is Ühisteenused oli 2018. aasta alguse seisuga 58 töötajat. Ettevõtte juhatuse ainuliige on Hendo Priimägi.

Viited

Välislingid
 AS Ühisteenuste koduleht
Endel Jaanimägi

Endel-Johannes Jaanimägi (14. veebruar 1919 Vastse-Antsla vald – 1. märts 1974 Tallinn) oli eesti ühiskonnategelane (ELKNÜ KK ja EKP KK liige).

Ta oli aastatel 1957–1974 Eesti NSV Televisiooni- ja Raadiokomitee esimees ja 1960–1974 Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee variasutuse Väliseestlastega Kultuurisidemete Arendamise Komitee esimees. 

Eestimaa Kommunistliku Partei liikmed
ELKNÜ Keskkomitee liikmed‎
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1919
Surnud 1974
Anders Nielsen

Anders Nielsen (sündinud 16. jaanuaril 1875 Taanis, maetud 1. mail 1939 Valga Saksa surnuaiale, kust on ümber maetud Tartu mnt õigeusu kalmistule) oli taanlasest Eesti mõisavalitseja (nt Are mõisas 1911. aastal) ja meier Laatres.

Ta sündis Taanis ja sai seal erialase hariduse. Alates 1897. aastast kuni 1923. aastani oli ta erinevate Eestimaa mõisate valitseja, seejärel Laatre piimatalituse juhataja. Alates 1936. aastast oli ta Eesti kodanik.

Eestimaa inimesed
Sündinud 1875
Surnud 1939
Washington Capitals

Washington Capitals on USA jäähokiklubi, mis mängib jäähokiliiga NHL-i Idakonverentsis Metropolitani divisjonis.

Klubi asutati 1974. aastal Washingtonis. Oma kodumänge peab klubi Capital One Arenais.

Klubi peatreener on Peter Laviolette.

Praegune koosseis 
Seisuga 30. detsember 2020
Väravavahid: Pheonix Copley, Henrik Lundqvist, Ilja Samsonov, Vítek Vaněček
Kaitsjad: Aleksandr Aleksejev, John Carlson, Zdeno Chára, Brenden Dillon, Martin Fehérváry, Nick Jensen, Michal Kempný, Paul LaDue, Dmitri Orlov, Justin Schultz, Jonas Siegenthaler, Trevor van Riemsdyk
Ründajad: Nicklas Bäckström, Nic Dowd, Lars Eller, Jevgeni Kuznetsov, Philippe Maillet, Connor McMichael, Brian Pinho, Carl Hagelin, Aleksandr Ovetškin (kapten), Conor Sheary, Jakub Vrána, Garnet Hathaway, Beck Malenstyn, T. J. Oshie, Richard Pánik, Daniel Sprong, Tom Wilson

Saavutused 
Stanley karika võidud (1):
2017–18
Konverentsi võidud (2):
1997–98, 2017–18
Presidents' Trophy võidud (3):
2009–10, 2015–16, 2016–17
Divisjoni võidud (13):
1988–89, 1999–00, 2000–01, 2007–08, 2008–09, 2009–10, 2010–11, 2012–13, 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2018–19, 2019–20

Välislingid 
 http://nhl.com/capitals

Washington Capitals
NHL-i jäähokiklubid
Ameerika Ühendriikide jäähokiklubid
Eefa

Eefa (Echis) on maoperekond.

Klassifikatsioon
Eefade perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
 Echis borkini Cherlin, 1990
 Echis carinatus (Schneider, 1801) — harilik eefa
 Echis coloratus Günther, 1878 — kirju eefa
 Echis hughesi Cherlin, 1990
 Echis jogeri Cherlin, 1990
 Echis khosatzkii Cherlin, 1990
 Echis leucogaster Roman, 1972 
 Echis megalocephalus Cherlin, 1990
 Echis ocellatus Stemmler, 1970
 Echis omanensis Babocsay, 2004
 Echis pyramidum (Geoffroy Saint-hilaire, 1827).

Levila 

Nad elavad valdavalt Aafrikas ja Anatoolias.

Kokkupuuted inimestega

Eefa perekonna madusid liigitatakse inimese suhtes mürkmadudeks, kuna nende hammustus võib inimestel kas raskema või keskmise astme mürgistusseisundeid esile kutsuda. Mürgistuseisund võib tekkida kui süljes leiduvad toksiinid 'ründavad' kapillaare ja keha vallandab immuunkaitse, kuid ei jõua õigeaegselt lahustunud kapillaaridest tulenevaid mehhanisme repareerida.

Viited

Välislingid 
Sissekanne ADW-s
Sissekanne Encyclopædia Britannicas
Sissekanne ITIS-es
Sissekanne IUCN-is
Sissekanne NCBI Taxonomy database-s
Sissekanne roomajate andmebaasis 
Sissekanne saidil Wikispecies

Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit :fr:Echis seisuga 14.12.2013.

Pärisrästiklased
Mürkmaod
Jaan Brems

Jaan Brems (20. detsember 1889 Laatre vald, Tartumaa – 8. november 1959 Tallinn) oli eesti arst.

1916 lõpetas Tallinna Reaalkooli
1918 Tartu Ülikool, meditsiin
1919-1924 Tartu Ülikool, meditsiin

Korporatsiooni Fraternitas Estica vilistlane, coetus 1917/1918.

1926-1944 Tallinna "Seevaldi" haigla, hiljem Tallinna Närvikliinik-Sanatooriumi arst
1944 sügisest Tallinna Vaimuhaiguste Haigla peaarst, hiljem Jämejala haigla juhataja 

Maetud Laatre kalmistule.

Välislingid 
TÜ üliõpilased

Eesti arstid 
Arstide Koja liikmed
Korporatsioon Fraternitas Estica liikmed
Sündinud 1889
Surnud 1959
Arvu standardkuju

Arvu standardkuju on arvu üleskirjutus korrutisena kujul

kus 1 ≤ a < 10 on arvu tüvi ja b on naturaalarvuline astendaja.

Näiteid 

 Elektroni mass on ligikaudu 0,00000000000000000000000000000091093822 kg ehk 9,1093822×10−31 kg.
 Maa mass on ligikaudu 5973600000000000000000000 kg ehk 5,9736×1024 kg.
 Maa ümbermõõt on ligikaudu 40000000 m ehk 4×107m.

Teistes arvusüsteemides 

Üldisemalt, vabalt valitud positsioonilises arvusüsteemis alusega k on arvu standardkuju

kus 1 ≤ a < k. Et arvusüsteemi alust tähistatakse enamasti sümboliga 10, siis jääb pealtnäha kehtima artikli alguses antud kuju. Mis aga arvusüsteemiti erineb, on arvu tüve üleskirjutus.

Vaata ka

Järkarv
Normaliseeritud ujukomaarv

Viited 

Matemaatika
Puupiir

Puupiir on piir, millest kaugemal või kõrgemal kliimategurid ei võimalda ühegi puuliigi normaalset kasvu. 

Selged puupiirid on arktilise tundra lõunapiiril, parasvöötme steppide ja preeriate piiril ning lähistroopiliste pampade piiril. Mägedes on puupiiri kõrgus varieeruv, sõltudes laius- ja kõrgusvööndilisust põhjustavatest tegureist. 

Mägedes ja Arktikas kasvavad puupiiril sageli okaspuud, stepivööndis on puupiiril enamasti lehtpuud.

Vaata ka
Metsapiir

Viited

Kasutatud kirjandus
Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus

Välislingid

Ökoloogia

eo:Arbarolimo
Methemoglobineemia

Methemoglobineemia ehk methemoglobiinveresus ehk sinitõbi (inglise keeles methemoglobinemia) on methemoglobiini (lühend MetHb) esinemine veres. 

Imikute puhul kutsutakse seda haigust sinitõveks (inglise keeles blue baby disease).

Methemoglobineemia tekib, kui joogivees või toidus on ülemäära nitraate, mis seedekulglas redutseeruvad methemoglobiini tekitavateks nitrititeks.

Methemoglobineemiat võib põhjustada organismis ka methemoglobiini (ka ferrihemoglobiini) esinemine, mida saadakse elamupiirkondade ja üksikmajapidamiste joogivee allikatena kasutatavate puurkaevude (mille sügavus on varieeruv, nt 20–30) kaudu saadavat vett söögiks-joogiks tarbides.

Vaata ka
Tsüanoos (sinakus)
Põhjavesi 
Puurkaev

Viited

Kasutatud kirjandus 
P. Bogovski, R. Kull, S. Ootsing, L. Trapido, 2004. "Meditsiinisõnastik". 472 lk. ISBN 9985-829-55-7

Haigused
Geoloogia
Andrea Gritti

Andrea Gritti (1455 Bardolina – 28. detsember 1538 Veneetsia) oli Veneetsia 77. doodž aastatel 1523–1538.

Viibis 1490ndate lõpul viljakaupmehena äriasjus sageli Konstantinoopolis, kust saatis veneetslastele ärikirjades teateid türklaste laevastiku liikumise kohta. Vangistati 1499. aastal süüdistatuna spionaažis ja veetis mõned aastad vangistuses.  Osales Cambrai liiga sõjas. Doodžiks valituna sõlmis lepingu Karl V-ga, millega lõpetati Veneetsia aktiivne osalus Itaalia sõdades.

Ta on maetud San Francesco della Vigna kirikusse Veneetsias.

Viited

Kirjandus 
 Finlay, Robert, "Fabius Maximus in Venice: Doge Andrea Gritti, the War of Cambrai, and the Rise of Habsburg Hegemony, 1509-1530," Renaissance Quarterly 53:988–1031, Winter 2000.
 Norwich, John Julius (1989). A History of Venice. New York: Vintage Books. ISBN 0-679-72197-5.

Välislingid 
 Lühielulugu (itaalia)

Veneetsia doodžid
Sündinud 1455
Surnud 1538
Vivisektsioon

Vivisektsioon on elusa looma (ka inimese) tuimastuseta lõikus. 

Vivisektsiooni rakendas esimest korda Galenos.

Eetilistel kaalutlustel on üldiselt nõutud vivisektsioonist loobumist.

Viited

Kasutatud kirjandus 
EE 10. köide, 1998.

Meditsiin
Veterinaaria
Tõug

Tõug on mingi kodulooma isendite kogum (populatsioon), millel on ühtne põlvnemine ja on kujunenud ühesugused pärilikud omadused ning mille arvukus võimaldab teha tõuaretustööd.

Maailmas on teada üle 3000 koduloomatõu.

Eestis on aretatud (või parandatud) nt veise-, sea-, lamba- ja koeratõuge.

Vaata ka
rass (bioloogia)
sort (taimede puhul)
vorm (bioloogia)

Viited 

Tõuaretus
Robert Fogel

Robert William Fogel (1. juuli 1926 New York – 11. juuni 2013) oli Ameerika Ühendriikide majandusteadlane ja -ajaloolane, Chicago Ülikooli professor ning selle juurde kuuluva Rahvastiku majanduse keskuse direktor.

Koos Douglass Northiga valiti ta 1993. aasta Nobeli majandusauhinna laureaadiks. Ta oli koolkonna "New economic history" eestvedaja, mistõttu keskendus ta oma teooriates kontrafaktilise hüpoteesi meetodile. See tähendab, et piltlikult uuris Robert Fogel, "mis oleks olnud siis, kui poleks tehtud nii". Näiteks püüdis ta kalkuleerida, missugune oleks olnud Ameerika majanduslik juurdekasv, kui ei oleks ehitatud raudteid, vaid selle asemel viidud läbi kanaliehitusi.

Haridustee ja karjäär
Robert Fogel sündis New Yorgis Venemaa juutidest immigrantide peres. Pärast õpinguid Stuyvesanti Keskkoolis, mille ta lõpetas 1944. aastal, asus ta õppima ajalugu ning selle kõrvalt pisut ka majandust Cornelli Ülikoolis. Paralleelselt juhtis ta kommunistlikku noorteorganisatsiooni American Youth for Democracy. Pärast ülikooli lõpetamist 1948. aastal astus ta USA Kommunistlikusse Parteisse (Communist Party USA). Hiljem ta siiski hülgas kommunismi ja astus Columbia Ülikooli, kust ta lõpetas magistrantuuri 1958. aastal. Johns Hopkinsi Ülikoolist sai ta doktorikraadi 1964. aastal, samas töötas ta lektorina aastatel 1958–1959. Lisaks sellele oli ta õppejõud Rochesteri (1960–1965 ja 1968–1975), Chicago (1964–75 ja alates 1981. aastast), Cambridge'i (1975) ja Harvardi Ülikoolis (1975–1981).

Robert Fogel uuris muu hulgas, millist mõju on avaldanud demograafilised tegurid majanduskasvule, sealhulgas toitumuse ja suremuse vahelisi seoseid ning selgitanud raudtee osatähtsust USA arengus ja orjapidamise majanduslikke seaduspärasusi. Ajalooliste andmete uurimisel on ta kasutanud arvutustehnikat ja statistilisi meetodeid. Tema uuringud on aidanud mõista majanduslikke ja institutsionaalseid muutusi.

Tunnustus
Robert Fogel pälvis 1993. aastal Nobeli majandusauhinna.

Aastal 2000 valiti ta Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.

Isiklikku
Robert Fogel abiellus 1949. aastal Enid Cassandra Morganiga, neil on kaks last.

Teoste mittetäielik loetelu 
"Time on the Cross: the Economics of American Slavery" (koos S. L. Engermaniga; 1974) 
"Biomedical Approaches to the Estimation and Interpretation of Secular Trends in Equity, Morbidity, Mortality and Labor Productivity in Europe 1750–1980" (1987) 
"New Findings on Secular Trends in Nutrition and Mortality. Some Implications for Population Theory" (1991)

Viited

Ameerika Ühendriikide majandusteadlased
Nobeli majandusauhinna laureaadid
Sündinud 1926
Surnud 2013
Chiapase osariigi lipp

Chiapase lipp on Mehhiko Chiapase osariigi lipp.

Praegune lipp on kasutusel 2000. aastast alates.

Endised lipud

Vaata ka 
Chiapase osariigi vapp

Mehhiko lipud
Maggie Smith

Margaret Natalie Smith (tuntud kui Maggie Smith; sündinud 28. detsembril 1934) on inglise filmi-, teatri- ja seriaalinäitleja. 

Ta tegi oma lavadebüüdi 1952. aastal ja näitleb siiani. Ta on võitnud viis BAFTA auhinda, kaks Oscarit, kaks Kuldgloobust ja kaks Emmyt.

1984. aasta filmis "Seatemp" mängis ta Joyce Chilversit. 

Viimastel aastatel on ta laiemalt tuntud eelkõige tänu Minerva McGonagalli rollile Harry Potteri sarja filmides.

Suurbritannia näitlejad
Sündinud 1934
Leonard Bernstein

Leonard Bernstein (25. august 1918 – 14. oktoober 1990) oli ameerika dirigent, helilooja, muusikapedagoog ja pianist. Ta oli üks esimesi Ameerika Ühendriikides sündinud ja haritud dirigente, kes saavutas ülemaailmse tunnustuse. The New York Times nimetas teda "üheks kõige andekamaks ja edukamaks muusikuks Ameerika ajaloos".

1954. aastast kuni surmani pidas ta arvukalt klassikalise muusika loenguid televisioonis. Ta oli oskuslik pianist ning juhatas tihti klaverikontserte ise klaverit mängides. Viljaka heliloojana kirjutas ta sümfooniaid, balletimuusikat, oopereid, kammermuusikat, klaveripalu, muid orkestri- ja kooriteoseid. Kogu tema loomingus paistab kõige rohkem silma menukas muusikal "West Side'i lugu" (millest on tehtud ka mitu mängufilmi).

Tunnustus
 1965 – Léonie Sonningi muusikaauhind
 1985 – Grammy elutööauhind

Viited

Ameerika Ühendriikide dirigendid
Ameerika Ühendriikide heliloojad
Ameerika Ühendriikide pianistid
Sündinud 1918
Surnud 1990
Jermain Defoe

Jermain Colin Defoe (sündinud 7. oktoobril 1982 Londonis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib Šotimaa kõrgliiga klubis Rangers ründajana.

Defoe alustas karjääri klubis Charlton Athletic. 16-aastasena kolis ta West Ham Unitedi. 2000. aastal tegi ta debüüdi põhimeeskonnas. Hooaja 2000–2001 mängis Defoe klubis Bournemouth ja siis tuli tagasi West Hami, kus temast sai põhikoosseisu mängija. Aastal 2004 Jermain Defoe kolis Tottenhami. Veel ühe aasta oma karjäärist mängis jalgpallur Portsmouthis, seejärel naasis White Hart Lane'ile.

Inglismaa jalgpallikoondises mängib ta alates 2004. aastast.

Inglismaa jalgpallurid
West Ham Unitedi mängijad
AFC Bournemouthi mängijad
Tottenham Hotspur FC mängijad
Portsmouth FC mängijad
Sunderland AFC mängijad
Rangers FC jalgpallurid
Premier League'i mängijad
Sündinud 1982
Rakvere Põhikool

Rakvere Põhikool on üldhariduskool Rakvere linnas aadressil Tartu tänav 2.

Kool loodi aastal 1909. Esimene koolijuhataja oli Julius Seljamaa. Aastatel 1990–2000 tegutses koolis lastekodu. 

Aastast 2007 on Rakvere Põhikooli direktor Lea Pilme.

Ajalugu 
Rakvere Eesti Haridusseltsi III Järgu Erakool avati 5. septembril 1909. aastal üüriruumides Pikk tänav  64. Tsaariaegses Rakveres esimene eesti ōppekeelega kool. Esimene juhataja ja õpetaja oli Julius Seljamaa.

1910. aastal kool kolis seltsimajja Laia ja Posti tänava nurgal. 1911. aastal avati uus seltsi poolt ehitatud koolimaja Posti tänava ääres. 1917. aastal Rakvere Eesti Haridusselts otsustas kooli üle anda Rakvere linnale, selts likvideeris kooli. Seltsile jäid koolihoone ja liikuvvara, mida linn üüris. Kooli nimeks sai Rakvere Linna II Algkool. 1918. aastal kool kolis Tartu tänav 4 majja (maja valmis 1915), kool muutus 6-klassiliseks. Esimesed 2 talve oldi majas üürilistena.

1920. aastal ostis Rakvere linn maja endale, 1927. aastal ostis Rakvere linn koolile  Tartu ja Karja tänav nurgal oleva krundi, kus 1936. aastal valmis koolimaja juurdeehitus ja tehti vanas osas ümberehitusi.

Aastatel 1943-1944 – majas õppisid Rakvere linna kõigi 6 kooli õpilased 2-3 vahetuses, igal kool 2-3 päeva nädalas. Jaanuaris katkestati ōppetöö, maja võeti sõjaväehaiglaks. 1944. aastal, 1. oktoober alustati õppetööga ja paralleelselt remondiga. Kooli nimetuseks sai Rakvere linna II Mittetäielik Keskkool (7-klassiline).

Aastatel  1945-1947 alustas majas tööd teises vahetuses Rakvere Õpetajate Seminari Harjutuskool. 1950-1957 töötas majas Rakvere Pedagoogilise Kooli Harjutuskool. Aastatel  1957-1961 nimetati kooli Rakvere II 7-klassiliseks kooliks. 1961. aastal kool nimetati  Rakvere II 8-klassiliseks kooliks. 1973 aastal kool likvideeriti ja õpilased viidi  üle Rakvere 3. Keskkooli.

1974. aastal toodi koolimajja Saksi Eriinternaatkooli ōpilasi. Aastatel 1976-1977 nimetati kooli Porkuni Eriinternaatkooliks, 1977. aastal viidi eriinternaatkool Vaekülla.

Aastatel 1977-1981 oli koolimajas kolis Aaspere lastekodu. Lisaks tehti 1979. aastal majja Rakvere Algkool. 1981. aastal nimetati Aaspere Eriinternaatkooliks. 1982-1992 nimetati kooli Rakvere Eriinternaatkooliks, mis 1992. aastal kool kolis Lille tänav 8 ja 1995. aastal kool likvideeriti.

1994. aasta 1. septembrist alustas hoones tegevust Rakvere Pōhikool ja 2002. aastal valmis hoone uus osa, mis asub Karja tn paralleelselt.

Viited

Välislingid 
 Rakvere põhikooli koduleht

Rakvere koolid
Guillaume Gouffier

Guillaume Gouffier, Bonnivet' senjöör (umbes 1488 – 24. veebruar 1525) oli Prantsusmaa sõjaväelane.

François I koduõpetaja Boisy senjööri Artus Gouffier' noorema vennana kasvas Guillaume üles koos kuningas François'ga. Pärast kuninga ametisseasumist sai temast üks mõjuvõimsamaid kuninga soosikuid. Tõusis 1515. aastal Prantsusmaa admirali auastmesse (vastas maavägede marssali auastmele). Oli Bourbon'i hertsogi Charles III, Bourboni konnetaabli, lepitamatu vaenlane. Vallutas Navarra armee eesotsas olles 1521. aastal Fuenterrabia. Oli  Anne de Montmorency lähisugulane. 

Prantsusmaa admiralid
Sündinud 1488
Surnud 1525
Paavo Kivine

Paavo Kivine (sündinud 19. novembril 1939 Esna vallas Järvamaal) on eesti spordiajakirjanik, kirjanik ja tõlkija ning endine kergejõustiklane.

Ta lõpetas 1963. aastal TRÜ eesti filoloogina.

Ta on üheksakordne Eesti meister, sealhulgas kuuekordne meister kaugushüppes. Aastatel 1963–1965 parandas ta kolm korda Eesti kaugushüpperekordit (7.55 kuni 7.75).

Tunnustus
 1983 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane
 1983 Juhan Smuuli nimeline kirjanduse aastapreemia preemia (koos Jaan Taltsiga, "Tahtmine")
2005 stipendium "Ela ja sära"
 2008 Eesti Vabariigi spordipreemia (elutööpreemia - pikaajalise tulemusliku tegevuse eest spordipublitsisti ja -kirjastajana)
 2020 Valgetähe IV klassi teenetemärk

Teosed

Isiklikku
Ta on kaugushüppaja Sirkka-Liisa Kivise onu.

Ta on Erki Noole elukaaslase Kadri Kivise isa.

Viited

Välislingid
 
 Paavo Kivine: ennekõike pean Lurichit rahvuslikuks äratajaks

 Eesti kirjanikud
Eesti spordiajakirjanikud
Eesti kaugushüppajad
Eesti sporditegelased
Eesti tõlkijad
Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna vilistlased
Eesti NSV teenelised kultuuritegelased
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1939
Mahtra sõda (Vilde)

"Mahtra sõda" on Eduard Vilde kirjutatud 1850.–1860. aastate talurahvaliikumisi käsitlevate ajalooliste romaanide triloogia esimene osa, mis ilmus aastal 1902.  

Triloogia teine osa oli "Kui Anija mehed Tallinnas käisid" (1903) ning kolmas osa "Prohvet Maltsvet" (1905–1908). 

Romaan kõneleb 2. juunil 1858 (vkj). aastal endises Juuru kihelkonnas Mahtra mõisas aset leidnud talurahva ülestõusust, mis on ajalukku läinud kui Mahtra sõda. 

Romaani kirjutamisele eelnes ulatuslik uurimistöö – Vilde töötas läbi ajalooteoseid ja arhiiviallikaid. Lisaks kasutas ta Hans Tertsiuse mälestuste käsikirja ning Juurus kirja pandud inimeste meenutusi. Romaan ilmus esmalt Teatajas joonealuse järjejutuna peaaegu viie kuu vältel 1902. aastal, kirjutatuna põhiliselt öötundidel, sest päeval oli Vilde toimetusetööga hõivatud. "Käsikirja lähema, õhtul ilmuva lehenumbri jaoks viis trükikoja käskjalg hommikul vara minult ära,viimased read olid sagedasti veel märjad," meenutas autor hiljem. 

Romaanist "Mahtra sõda" on seni tehtud 13 kordustrükki, viimane 2009. aastal Eesti Päevalehe raamatusarjas "Eesti lugu". Romaan on tõlgitud vene, läti, ungari, saksa, soome, ukraina ja esperanto keelde.

1955.–1959. aastal kavandati Tallinnfilmis mängufilmi "Mahtra sõda", kuid see jäi seisma tsen­suuri taha. 

30. ja 31. mail 2008 kanti Mahtra sõja 150. aastapäeva puhul Juurus Atla-Eeru kõrtsi ees vaheaegadeta ette terve romaan. Lugejateks olid näitlejad (Elle Kull, Tõnu Aav jt.) ja 90 eri vanuses ja eri paigas pärit lugejat. Ettelugemise lavastaja oli Ago-Endrik Kerge, kunstnik Liina Pihlak ja muusikaline kujundaja Viive Ernesaks. 

Kultuuriministeeriumi toetusprogrammi "Eesti kirjandus" tulemusel saab teose Eesti Rahvusraamatukogu digiarhiivist DIGAR tasuta alla laadida

Viited

Välislingid 

 Vilde, Eduard. Mahtra sõda (1902).– DIGAR
 Vilde, Eduard. "Mahtra sõda". Eesti Rahvusraamatukogu digiarhiiv DIGAR
 Kuuldemäng: Eduard Vilde "Mahtra sõda" (1985)
 Bianca Mikovitš "Juurus loetakse 20 tunniga ette romaan “Mahtra sõda”" - Maaleht 28.05.2008
 Linda Kaljundi. Eesti lugu: Eduard Vilde „Mahtra sõda”– Eesti Päevaleht 3. jaanuar 2009
 Tiina Kirss. "Mahtrad: Sugude, sotsiaalsete suhete ja koloniaalvägivalla kujutamine Eduard Vilde ajaloolise triloogia esimeses romaanis" - Keel ja Kirjandus 2013 nr. 8-9.

Eduard Vilde teosed
Eesti romaanid
Romaanisarjad
Teosed Eesti uusajast
1902. aasta kirjandusteosed
Santos FC

Santos Futebol Clube on Brasiilia jalgpalliklubi, mis tegutseb São Paulo osariigis Santoses. Klubi mängib Brasiilia kõrgliigas Campeonato Brasileiro Série A ja São Paulo osariigi meistrivõistlustel Campeonato Paulista.

Klubi asutati 1912. aastal Santoses kolme spordientusiasti poolt, kuna sel ajal puudus linnal jalgpallis esindusklubi.

Santos on Brasiilia üks edukamaid jalgpalliklubisid, olles tulnud Brasiilia meistriks kaheksal korral. São Paulo osariigi meistrivõistlused on võidetud 22 korral ja Brasiilia karikavõistlused Copa do Brasil korra, 2010. aastal. Santos on olnud edukas ka rahvusvahelisel tasandil. Lõuna-Ameerika meistrivõistluste Copa Libertadores võitjaks on tuldud kolmel korral, viimati 2011. aastal.

Kõige suuremat edu saavutas klubi 1960. aastatel. Toonasesse kuldsesse põlvkonda kuulusid teiste seas Gilmar, Mauro Ramos, Mengálvio, Coutinho, Pepe ja sageli kõigi aegade parimaks jalgpalluriks valitud Pelé. Nimega Os Santásticos tuntud meeskond võitis sellel kümnendil üle 20 tiitlivõistluse, sealhulgas tuli rekordiliselt viis korda järjest Brasiilia meistriks (1961–1965). Aastal 1962 võideti ühe hooaja jooksul São Paulo osariigi meistrivõistlused, Brasiilia meistrivõistlused, Lõuna-Ameerika meistrivõistlused ja Intercontinental Cup.

Santose kodustaadion on alates 1916. aastast olnud Estádio Urbano Caldeira, mis mahutab 16 068 pealtvaatajat. Staadioni väiksuse tõttu on peetud osad olulisemad mängud suurematel staadionitel.

Kuna Santosel ei ole kodulinnas ühtegi lähedast rivaali, on suurimateks rivaalideks kujunenud lähedal asuva São Paulo linna klubid Corinthians, São Paulo ja Palmeiras.

Santose tunnusvärvid on must ja valge.

Praegune meeskond 
Seisuga 22. juuni 2022

Saavutused 

Rahvusvahelised
Intercontinental Cup (2): 1962, 1963
Intercontinental Champions' Supercup (1): 1968
Copa Libertadores (3): 1962, 1963, 2011
Copa CONMEBOL (1): 1998
Recopa Sudamericana (1): 2012
Üleriigilised
Campeonato Brasileiro Série A (8): 1961, 1962, 1963, 1964, 1965, 1968, 2002, 2004
Copa do Brasil (1): 2010
Torneio Rio – São Paulo (5): 1959, 1963, 1964, 1966, 1997
Osariigilised
Campeonato Paulista (22): 1935, 1955, 1956, 1958, 1960, 1961, 1962, 1964, 1965, 1967, 1968, 1969, 1973, 1978, 1984, 2006, 2007, 2010, 2011, 2012, 2015, 2016
Copa Paulista (1): 2004

Statistika 

 Enim väravaid klubi särgis – Pelé (1091 väravat aastatel 1956–1974)
 Enim mänge klubi särgis – Pelé (1106 mängu aastatel 1956–1974)

Endisi mängijaid 
Alex Sandro – Carlos Alberto – Clodoaldo – Danilo – Diego – Elano – Gilmar – Giovanni – Ibson – Léo – Neymar – Paulo Henrique Ganso – Pelé – Pepe – Robinho – Rodrygo Goes – Zito

Peatreenerid 
 ...
  Muricy Ramalho (2011–2013)
  Claudinei Oliveira (2013)
  Oswaldo de Oliveira (2013–2014)
  Enderson Moreira (2014–2015)
  Marcelo Fernandes (2015)
  Dorival Júnior (2015–2017)
  Levir Culpi (2017)
  Jair Ventura (2018)
  Cuca (2018)
  Jorge Sampaoli (2018–2019)
  Jesualdo Ferreira (2019–2020)
  Cuca (2020–2021)
  Ariel Holan (2021)
  Fernando Diniz (2021)
  Fábio Carille (2021–2022)
  Fabián Bustos (2022–)

Viited

Välislingid 

 Ametlik koduleht

Brasiilia jalgpalliklubid
Mikrointervallika

Mikrointervallika on muusikas helikõrguste struktuuri põhinemine mikrointervallidel.

Vaata ka
Mikrotonaalsus

Muusika
Eesti nüüdiskirjandus

Eesti nüüdiskirjandus on tänapäeval Eestis loodud või eestikeelne kirjandus. Nüüdiskirjanduse alguseks loetakse üldjuhul ligikaudu 1990. aastat, sellele eelnes Eestis Nõukogude Eesti kirjandus ehk kodueesti kirjandus, Läänes pagulaseestlaste seas aga eesti pagulaskirjandus ehk väliseesti kirjandus.

Eesti nüüdiskirjandusele on paljude kirjandusülevaadete järgi iseloomulik fragmentaarsus, milles ei domineeri ükski kindel kirjandusvool ega stiil. Küll on seda iseloomustatud niisuguste märksõnadega nagu kapitalistlik realism (vastandina varasemale sotsialistlikule realismile) ja uusausus. Luules valitseb vabavärss.

Eesti 2000. aastate kirjandust on iseloomustatud selliste väljenditega nagu kapitalistlik realism ja uusausus. Ka nüüdsed rühmitused nagu TNT! ei ole osutunud püsivaiks. Taas on esile tõusnud sotsiaalsed teemad, sealhulgas naiskirjandus ning lõhe eesti- ja venekeelse kogukonna ajalookäsituste vahel. Ajalooteemade käsitlusega on torganud silma Ene Mihkelson ja Soome autor Sofi Oksanen, keda tugevate Eesti-sidemete tõttu võib osalt ka Eesti kirjanikuks pidada. Irooniliselt on kujutanud eesti rahvuslikku identiteeti Andrus Kivirähk, kuid ka luuletaja Indrek Mesikepp (fs) ning laiemalt ulme- ja krimikirjanikuna tuntud Indrek Hargla.

Vaata ka 
 Eesti kirjandus
 Eesti ulmekirjandus

Eesti kirjandus
Eesti Kergejõustikuliit

Eesti Kergejõustikuliit (harvem kirjutatud ka Eesti Kergejõustiku Liit; lühend EKJL) on mittetulundusühing, mis edendab ja koordineerib kergejõustikualast tegevust Eestis.

Liit asutati 20. jaanuaril 1920. Ta on kergejõustiku alal tegutsevate ühingute katusorganisatsioon.

Eesti Kergejõustikuliit on IAAF-i ja Euroopa Kergejõustikuliidu liige.

Välislingid
 Liidu koduleht

Eesti kergejõustik
Eesti spordialaliidud
Johan Kesküll

Johan Kesküll (ka Johann Kesküll ja Johannes Eduard Kesküll; 24. juuni 1872 – 3. jaanuar 1924) oli Eesti poliitik, kauaaegne Tallinna linnavolikogu liige ja tööstusjuht.

Johan Kesküll sai hariduse Tallinna Nikolai õigeusu kihelkonnakoolis ja teedeministeeriumi tehnikakoolis.

Ta töötas konstruktorina raudteel ja oli admiraliteedi mehaanikatehaste ülema abi. Saksa okupatsiooni lõppedes oli ta Tallinna sadamatehaste juhataja.

Ta oli kauaaegne majaomanikke esindav Tallinna linnavolikogu  linnavolinik. Ta oli I ja II Riigikogu liige. II Riigikogu koosseisu valiti ta Üleriikliku Majaomanike Seltside Liidu poolt. Pärast tema surma sai Riigikogusse Johannes Mürk.

Kesküll oli Estonia Seltsi kauaaegne liige ja spordiseltsi Kalev asutajaliige. Ta oli Tallinna vaestelastekohtu esimees.

Ta maeti 6. jaanuaril 1924 Kalamaja kalmistule.

Viited 

I Riigikogu liikmed
II Riigikogu liikmed
Tallinna linnavolikogu liikmed
Põllumeestekogude poliitikud
Eesti tuletõrjujad
Kalamaja kalmistule maetud
Sündinud 1872
Surnud 1924
Supercoppa Italiana

Supercoppa italiana on 1988. aastast jalgpallihooaja eel toimuv tiitlivõistlus, millest võtavad osa eelmise hooaja Itaalia meister ja Coppa Italia võitja. Kui mõlema turniiri on võitnud sama klubi, siis Serie A meister mängib karikavõistlustel teise koha saanud meeskonnaga.

Itaalia jalgpall
Põlvkondadevaheline õiglus

Põlvkondadevaheline õiglus (inglise keeles intergenerational equity) on säästva arengu põhimõte, mis viitab loodusvarade säästvale kasutusele ja pikaajalise tegevusega seotud keskkonnamõju õiglasele jaotamisele praeguste ja tulevaste põlvkondade vahel. 

Põlvkondadevahelise õigluse rõhutamine on tähtis argument, kui käsitletakse niisuguseid keskkonnakaitselisi piiranguid, mille mõju avaldub alles pikema aja jooksul. Nt kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamist ja tuumajäätmete ladestamise ohtlikkust põhjendatakse sageli vajadusega säilitada tulevastele põlvkondadele praegusega võrreldav elukeskkond.

Vaata ka
Keskkonnaõiglus
Põlvkonnasisene õiglus
Brundtlandi aruanne
Diskonteerimine

Viited

Kasutatud kirjandus 
Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn.  (vaadatud 16.12.2011)

Keskkonnaõigus
Jätkusuutlik areng

ja:世代間倫理