joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Reili Rand

Reili Rand (sündinud 19. märtsil 1991 Kärdlas) on Eesti poliitik, alates 19. juulist 2022 XIV Riigikogu liige ja endine Hiiumaa valla vallavanem. 

Rand on lõpetanud Emmaste põhikooli, 2010 Käina gümnaasiumi ja 2014. aastal Tartu Ülikooli ühiskonnateaduste instituudi sotsioloogia, sotsiaaltöö ja sotsiaalpoliitika eriala, kaitstes lõputöö teemal "Meeste ja naiste poliitiline orientatsioon ning hinnangud perepoliitika vajalikkusele Eestis".

Rand juhtis aastatel 2015–2017 Hiiu valda. 7. novembrist 2017 kuni 25. novembrini 2021 oli ta nelja senise valla ühinemisel tekkinud Hiiumaa valla esimene vallavanem, ehkki alates 2020. aasta algusest viibis lapsehoolduspuhkusel.

Rand kuulub 2015. aastast Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda.  Ta kuulub 2022. aastast Riigikogu Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni.

Rand kandideeris 2015. aasta Riigikogu valimistel ja sai 5. valimisringkonnas 342 häält.  Ta kandideeris 2017. aasta kohalike omavalitsuste valimisel, kus sai 490 häält. Ta sai 2019 Riigikogu valimistel 918 häält ja 2021 kohalike volikogude valimistel 342 häält.

Ta valiti 2015. aastal Sotsiaaldemokraatliku Erakonna Hiiumaa piirkonna esimeheks.  Kahel korral on ta valitud erakonna juhatusse ja 2019. aastal erakonna aseesimeheks. 

2009. aastal pälvis Rand auhinna Hea Eeskuju.

Töökohad 
Perede ja Laste Nõuandekeskuse projektijuht 2013
MTÜ Lapse Huvikaitse Koja tegevjuht 2013–2016
majandus- ja kommunikatsiooniministri abi 2014–2015
Eesti NATO Ühingu büroo- ja projektijuht 2015
Hiiu vallavanem 2015–2017
Hiiumaa vallavanem 2017–2021
SA Hiiumaa Haigla nõukogu liige alates 2017
Hiiumaa valla Emmaste osavallakogu liige alates 2021
Alates 2022 Riigikogu liige

Isiklikku
Reili Ranna elukaaslane on Priit Koff. Neil on tütar Friida (sündinud 2020) ja poeg Rudolf (sündinud 2022). Tema huvialad on purjetamine ja tervisesport.

Viited

Välislingid 
Reili Rand Riigikogu kodulehel
Reili Rand: "Pronkssõduri saaga kordamine Narvas maksab kätte aastakümneid". Eesti Päevaleht. 6. august 2022 kl 9.

Eesti vallavanemad
Sotsiaaldemokraatliku Erakonna poliitikud
XIV Riigikogu liikmed
Sündinud 1991
Tääksi oja

Tääksi oja (ka Mädaoja) on oja Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Põhja-Sakala ja Viljandi vallas, Navesti jõe vasakpoolne lisajõgi.

Oja pikkus on 15,3 km, valgla pindala 59,4 km², langus 24,5 m ja lang 1,6 m/km. Oja voolab põhjaloode-lõunakagu suunalises Tääksi-Välgita-Kehklase ürgorus, see saab alguse oru keskosas 63 m kõrgusel Välgita külas ja suubub põhjas Kurnuvere külas 38,5 m kõrgusel vasakult poolt Navesti jõkke 56,8 km kaugusel selle suudmest. Ojale on Tääksi küla keskuses paisutatud Tääksi järv. Oja on asukohajõeks Kurnuvere paisjärvele. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.

Vaata ka
Tääksi järv
Navesti jõgi
Tääksi-Välgita-Kehklase org

Viited

Välislingid

Põhja-Sakala valla jõed
Viljandi valla jõed
Pärnu alamvesikond
Pärnu jõgikond
Pelda oja

Pelda oja (ka Jaska oja) on oja Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Põhja-Sakala ja Viljandi valdades, Tääksi oja vasakpoolne lisajõgi.

Oja pikkus on 13,1 km, valgla pindala 30,1 km², langus 67 m ja lang 5,11 m/km. Oja saab alguse 106 m kõrgusel Auksi külas ja suubub Kurnuvere külas 39 m kõrgusel vasakult poolt Tääksi ojasse 2,4 km kaugusel selle suudmest. Ojale on paisutatud Kerita järv, Jaska järv ja Pelda järv. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.

Viited

Välislingid

Põhja-Sakala valla jõed
Viljandi valla jõed
Pärnu alamvesikond
Pärnu jõgikond
Katariina Libe

Katariina Libe (kuni 2021 Katariina Ratasepp, aastatel 2009–2011 Katariina Kabel) sündinud 26. novembril 1986) on eesti näitleja.

Ta lõpetas 2012. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli XXV lennu, mille juhendajaks oli Elmo Nüganen.

Ta on eelkõige tuntud osatäitmisega telesarjas "Padjaklubi", kus ta mängib alates 2014. aastast.

Rollid

Televisioonis

Tunnustus 

 2009 Eesti Teatri Agentuuri näidendivõistluse äramärgitud töö ("Aline ehk Tuled põlevad, aga kedagi pole kodus")
 2021 Eesti Teatri Agentuuri näidendivõistluse I preemia ("Võrsed")

Isiklikku 
Tema õde on näitleja Ursula Ratasepp.

Ta oli aastatel 2009–2011 abielus näitleja Mihkel Kabeliga, neil on 5. jaanuaril 2009 sündinud poeg Rudolf Mattias.

17. detsembril 2016 sündis tal teine poeg.

2019. aastal kihlus ta tele- ja raadioajakirjanik Taavi Libega. Nad abiellusid 2021. aasta juulis.

Ta tegeleb maalimisega.

Viited

Välislingid 
 Katariina Ratasepp IMDb

Eesti näitlejad
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia vilistlased
Sündinud 1986
Dragoș Tudorache

Ioan Dragoș Tudorache (sündinud 14. jaanuaril 1975 Vasluis) on Rumeenia poliitik. Ta oli 7. septembrist 2016 kuni 4. jaanuarini 2017 Rumeenia siseminister.

Ta sündis aastal 1975 Vasluis Vaslui maakonnas. Ta on lõpetanud Iașis asuva Alexandru Ioan Cuza Ülikooli õigusteaduskonna.

Viited

Rumeenia poliitikud
Siseministrid
Sündinud 1975
Georgi Orlov

Georgi Orlov (vene keeles Георгий Иванович Орлов; 28. aprill 1884 Peterburi – 15. oktoober 1941 Sevurallag, Sosva, Sverdlovski oblast) oli Eesti arst ja poliitik, I Riigivolikogu liige.

Elulugu
Georgi Orlov sündis Peterburis õigeusu preestri pojana. Tema isa Ivan Orlov oli Irkutski polgu preester.

Keskhariduse omandas ta Pihkva Gümnaasiumis. Lõpetas õigeusu vaimuliku seminari ja astus Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas aastal 1911 arsti astme väärilisena.

Osales arstina nii Esimeses maailmasõjas kui ka Vabadussõjas (Loodearmee ridades). Alates 1920. aastatest töötas ta jaoskonnaarstina Laura alevis Petserimaal ning lõi kaasa Petserimaa vene haridus- ja kultuuriseltside töös.

Ta oli I Riigivolikogu liige 30. valimisringkonnast.

Georgi Orlov arreteeriti NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi (NKVD) poolt koos abikaasaga 14. juunil 1941 ning viidi Venemaale Sevurallagi, kus suri eeluurimise ajal.

Isiklikku
Tema abikaasa Veera arreteeriti ja küüditati 14. juunil 1941 Siberisse, suri 1942. aastal Tomski oblastis Retška Panja külas.

Tema noorem poeg Igor (1917–1944) mobiliseeriti 1941. aastal Punaarmeesse, kus teenis sanitarina. Nooremseersant Igor Orlov langes Tehumardi öölahingus 10. oktoobril 1944, võideldes 249. Eesti Laskurdiviisi 917. Laskurpolgu ridades. Ta on maetud Tehumardi vennaskalmistule

Viited

Allikad
Dr. Georgi Orlov, Vesti Dnja, nr 46 (3705), 26. veebruar 1938, lk. 1

Välislingid 
Georgi Orlov, portreefoto (1904), Tartu Keiserliku Ülikooli arstiteaduskonna üliõpilaste portreefotod. FOTIS – rahvusarhiivi fotode andmebaas.

Põhiseaduse Elluviimise Rahvarinde poliitikud
I Riigivolikogu liikmed
Eesti arstid
Loodearmee koosseis
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Eesti represseeritud isikud
Sündinud 1884
Surnud 1941
Ülem-Suetuk

Ülem-Suetuk (Верхний Суэтук, varem Kamennõi Brod) on küla Venemaal Krasnojarski krais (varem Jenissei kubermangus) Karatuzskoje rajoonis.

Külas on suur eestlaste kogukond.

Ülem-Suetuk on asutatud 1850. aastal. Asutamine kinnitati ametlikult 1851.

Külas asub eestlaste kirik.

1901. aastast tegutseb külas puhkpilliorkester.

Külas tegutseb 9-klassiline põhikool, kus 2009. aasta seisuga õppis 12 õpilast. Koolis õpetatakse ka eesti keelt.

Ülem-Suetuki naaberküla Ülem-Bulanka ehk Pulan on samuti eestlaste küla.

Viited

Kirjandus
 Siin Siberi maa peal kasvanud. Eesti asundused I. Koostanud A. Korbja K. Peebo, viisid J. Oras. Tartu 1995.

Välislingid 
 Suurim eestlaste küla Siberis - Ülem-Suetukk ETV, 6.08.2013
 Ülem-Suetuk - soojad tukid ERR arhiiv

Krasnojarski krai
Venemaa külad
Väliseesti külad
Andres Lehestik

Andres Lehestik (sündinud 4. septembril 1962) on eesti taksidermist.

Ta on avaldanud luulet ajakirjas Looming.

Pere
Tema isa oli pedagoog Paul Lehestik.

Välislingid
Andres Lehestiku ja Ulla Preedeni luule ja maali näitus "Rahutu lummus" Põlva Keskraamatukogus

Eesti luuletajad
Sündinud 1962
Emil Dimitriev

Emil Dimitriev (makedoonia keeles Емил Димитриев; sündinud 19. märtsil 1979 Probištipis) on Põhja-Makedoonia sotsioloog ja poliitik, ta kuulub kristlik-demokraatlikku erakonda VMRO-DPMNE. Ta oli 16. jaanuarist 2016 kuni 31. maini 2017 Makedoonia peaminister.

Ta sündis aastal 1979 Probištipis (praeguse haldusjaotuse järgi Probištipi vallas Ida regioonis). Ta on lõpetanud Pühade Kirilluse ja Metoodiuse nimelise Skopje Ülikooli ja Belgradi Ülikooli.

Isiklikku 
Ta on abielus ja kahe lapse isa.

Välislingid 
 Elulugu valitsuse lehel

Põhja-Makedoonia peaministrid
Põhja-Makedoonia poliitikud
Sotsioloogid
Sündinud 1979
Čerykaŭ rajoon

Čerykaŭ rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Mahiloŭ oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 1020 km². 2016. aasta seisuga elas seal 13530 inimest.

Rajoon moodustati 17. juulil 1924. See koosneb järgmistest külanõukogudest: Jaziory, Rečyca, Sormaŭ, Viepryni ja Vieramiejki külanõukogu. Halduskeskus on Čerykaŭ linn.

Rajooni suurimad jõed on Sož ja selle lisajõgi Vołčas. Rajooni territoorium asub Orša-Mahiloŭ orundi nõlvadel,keskmiselt 150-175 meetri kõrgusel. Madalaim koht (131 meetrit) asub Soži orus, kõrgeim koht Novaja Belica külas ulatub 189 meetrit üle merepinna. Metsaga on kaetud 41% rajoonist

2009. aasta seisuga olid elanikest 94,21% valgevenelased, 4,51% venelased ja 1,29% oli teistest rahvustest. 83,9% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 14,94% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kasutas valgevene keelt 38,33% elanikke, vene keelt aga 56,44%.

Tšornobõli katastroofi tagajärjel muutusid mitmed rajooni piirkonnad, sealhulgas ka Kamarovičy küla, elamiseks kõlbmatuks.

Viited

Välislingid 

Rajooni täitevkomitee kodulehekülg (vene keeles)
Infot rajooni kohta (valgevene keeles)
Rajooni kaart

Mahiloŭ oblasti rajoonid
Irina Bokova

Irina Georgieva Bokova (bulgaaria keeles Ирина Георгиева Бокова; sündinud 12. juulil 1952 Sofias) on Bulgaaria diplomaat ja poliitik, ta on Bulgaaria Sotsialistliku Partei liige. Ta oli 15. novembrist 2009 kuni 2017 UNESCO peadirektor.

Ta lõpetas aastal 1976 Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi.

Tunnustus
2015 – Venemaa Teaduste Akadeemia auprofessor

Isiklikku 
Ta on abielus ja kahe täiskasvanud lapse (kes elavad USA-s) ema. Tema isa Georgi Bokov (1920–1989) oli Bulgaaria Rahvavabariigi kommunistlik poliitik ja ajakirjanik, vend Filip Bokov on Bulgaaria diplomaat ja poliitik.

Bulgaaria poliitikud
Bulgaaria diplomaadid
Sündinud 1952
Jazz Symphony

Jazz Symphony on alates 2013. aastast korraldatav heategevusüritus. See toimub iga aasta aprillis.

Jazz Symphony eesmärk on mälestada kokka Rainer Härmi ehk Jazzi ning toetada Härmi poegade huvialaringe ja trenne. Jazz Symphonyt korraldavad Rain Käärst, Allan Kuning, Vambola Moores, Tarvo Kullama ja Rene Kiis.

Välislingid 
Jazz Symphony kodulehekülg

Heategevus
Seabrooki kogudus

Seabrooki kogudus (E.E.L.K. Seabrooki Kogudus, inglise keeles Estonian Evangelical Lutheran Church in Seabrook) on 1949. aastal asutatud Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku kogudus.

Kogudus tegutseb New Jersey osariigis Seabrookis.

Koguduse õpetajad: 

1949–1962 Mihkel Soovik
1962–1965 Karl Kiisk
1965–1966 Juhan Suurkivi
1966–1973 Hans Rebane
1973–1998 Philip Tammaru
1998–2001 Endel Ulp
2001–2006 Heino Nurk
2006– Thomas Vaga, Markus Vaga

Koguduse esimees on alates 2005. aastast Harry Virunurm.

Välislingid 
E.E.L.K. Seabrooki Kogudus

New Jersey
Väliseesti kogudused
Vaskmünt

Vaskmünt on vasest (enamasti tema sulamist pronksist) valmistatud münt.

Vask on poolväärismetall, kattudes õhukese oksiidikihiga, kuid ei roosteta läbi, erinevalt rauast. 

Traditsiooniliselt oli vask odavaima mündimetallina ("AAA-metallid" – Aurum, Argentum, Aes) kasutatav kõige väiksema nimiväärtusega vahetusrahade valmistamiseks. Vask oli ka käibivate kuld- ja hõbemüntide sulami koosseisus. Ka uuemal ajal kasutusele tulnud mündisulamid sisaldavad enamasti vaske.

Tänapäeval on vaskmündid inflatsiooni tõttu käibelt kadunud. Nii on väikseima nimiväärtusega euromündid rauast, õhukese vaskkattega. 

Väärtuse talletamise eesmärgil on müügil puhtast vasest kangid.

Raha
Anna Maria Orel

Anna Maria Orel (sündinud 11. detsembril 1996 Jõhvis) on eesti vasaraheitja.

Ta lõpetas 2016. aastal Kadrioru Saksa Gümnaasiumi. Sügisel 2019 astus ta Rootsi ülikooli kaugõppesse.

Sportlasena
Ta hakkas kergejõustikuga tegelema 2007. aastal ja vasaraheidet treenima 2011. aastal. Teda on varem treeninud Toivo Ruut ja soome vasaraheitetreener Jarmo Pöyry. Praegu elab Orel Poolas ja tema treener on Poola vasaraheitetreener Malwina Wojtulewicz. 

Anna Maria Oreli nimel on Eesti rekord naiste vasaraheites 69.85.

Saavutused 
2013. aastal osales ta noorte (U18) kergejõustiku maailmameistrivõistlustel.

2013. aastal heitis 3 kg vasaraga Eesti U18 rekordi (61.40), mille ületas 2018. aastal Annika Emily Kelly.

2014. aastal osales ta juunioride kergejõustiku maailmameistrivõistlustel.

2015. aastal osales ta Euroopa juunioride kergejõustiku meistrivõistlustel.

2015. aasta 16. mail püstitas ta heitjate seeriavõistlusel Eesti juunioride (U20) rekordi. Tema tulemuseks oli 60.75. Aasta lõpus parandas rekordit, heitis 62.32.

2016. aasta 19. juunil püstitas ta Soomes võistlusel Lapinlahti Eliittikisat Eesti rekordi vasaraheites. Tema tulemuseks oli 67.52.

2016. aasta 10. detsembril püstitas ta vasaraheites uue Eesti rekordi 68.71.

2017. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel sai ta 18. koha. Tema parima katse tulemus oli 67.37, mis oli paar sentimeetrit vähem kui selle hooaja parim tulemus 67.39.

2018. aasta 30. mail Oslos peetud võistlusel heitis Eesti rekordi 69.68 ning täitis EM-i normi.  EM-il sai tulemusega 67.22 kvalifikatsioonivõistlusel 16. koha ning lõppvõistlusele ei pääsenud.

2019. aasta 27. aprillil heitis ta uueks Eesti rekordiks 69.85, kuid ei pääsenud selle tulemusega Dohas toimunud maailmameistrivõistlustele.

Isikliku rekordi areng

Isiklikku
Tema vanaema õepoeg on diplomaat Lauri Bambus.

Viited

Välislingid

Eesti vasaraheitjad
Sündinud 1996
Bergen County kogudus

Bergen County kogudus on Eesti Evangeeliumi Luteri Usu Kiriku kogudus.

Kogudus asutati 18. märtsil 1929 ja see liitus Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kirikuga 9. novembril 1956.

Koguduse õpetajad on olnud:

1929–1956 Conrad Klemmer
1956–1981 Max Emil Saar

Hooldajaõpetaja on praegu Thomas Vaga.

Välislingid 

Väliseesti kogudused
Lakewoodi Pühavaimu kogudus

Lakewoodi Pühavaimu kogudus (asutatud 12. veebruaril 1949) on Eesti Evangeeliumi Luteri Usu Kiriku kogudus Lakewoodis Ameerika Ühendriikides.

Aastatel 1957–1987 oli koguduse õpetaja Rudolf Reinaru.

Praegune koguduse õpetaja on Thomas Vaga, esimees Valter Must.

Väliseesti kogudused
Griinokiit

Griinokiit on heksakliinne sulfiidide hulka kuuluv mineraal. Griinokiidi idealiseeritud keemiline valem on CdS. Madalatel temperatuuridel sarnaneb selle struktuur sfaleriidi omaga, kõrgematel temperatuuridel aga vürtsiidi omaga. Tavaliselt esineb see koos teiste sulfiidide, näiteks sfaleriidi ja galeniidiga. Tegemist on ainsakaadmiumi tootmiseks kasutatava maagiga (valdav osa sellest metallist saadakse vase- tsingi- või tinatootmisel kõrvalsaadusena).

Mineraali kirjeldati esmakordselt aastal 1840 Bishoptonist Šotimaalt, kust seda avastati raudteetunneli rajamisel. Mineraal sai nime Greenocki lordi Charles Cathcarti järgi. Varasemaid mineraali leide peeti ekslikult sfaleriidiks. Varem kasutati griinokiiti kollase pigmendina, tänapäeval on aga teada selle mineraali toksiline toime.

Viited

Välislingid

Mineraalid
Ole Røisland

Ole Røisland (20. jaanuar 1911 Stavanger – 1981) oli Norra poksija.

Røisland sai 1929. aastal juba 18-aastasena kukk-kaalus (kuni 119 naela ehk 54 kg) Norra meistrivõistlustel 2. koha. Ta oli kokku neljakordne Norra meister aastatel 1932-1933, 1946 ja 1948. Røisland osales 1929. aastal juba 18-aastasena esimest korda maavõistlusel Norra eest Saksamaa vastu, kokku osales ta aastatel 1929-1946 rahvusvahelistel kohtumistel Norra eest 10 korral ning võitis neist 6 ja kaotas 4 kohtumist. 

Røisland sai kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg) 4. Euroopa meistrivõistlustel (Budapest, 1934) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile David McCleave'ile (Inglismaa) ja saades kolmanda koha kohtumises Fröhlichilt (Austria) loobumisvõidu.

Viited

Välislingid
Ole Røisland lehel BoxRec. Inglise keeles

Norra poksijad
Sündinud 1911
Surnud 1981
Kadri Vider

Kadri Vider (sünninimi Kadri Korsen; sündinud 26. novembril 1969 Tallinnas) on eesti keeleteadlane.

Ta lõpetas 1988. aastal Tallinna 4. keskkooli ja 1995. aastal Tartu Ülikooli eesti keele ja kirjanduse erialal.

Ta oli aastatel 1995–1999 Tartu Ülikoolis magistriõppes, kus kaitses väitekirja "Sagedasemad eesti verbid semantilises andmebaasis" (juhendaja Haldur Õim) ja mille lõpetas magistrikraadiga üldkeeleteaduse erialal. 

Ta töötas aastatel 1995–2007 Tartu Ülikoolis õppejõuna, aastatel 2007–2011 Haridus- ja Teadusministeeriumi peaeksperdina ning töötab alates 2011. aastast Tartu Ülikooli Arvutiteaduse Instituudi Eesti Keeleressursside Keskuse tegevjuhina.

Teaduspublikatsioone
1998 – Orav, Heili; Vider, Kadri. "Sõna tasandilt mõiste ruumi". Keel ja Kirjandus 1, lk 57–64
2005 – Muischnek, K.; Vider, K. "Sõnaliigituse kitsaskohad eesti keele arvutianalüüsis". // Eesti Rakenduslingvistika Ühingu aastaraamat (99–112). Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus.
2013 – Vider, Kadri; Pisuke, Heiki; Mõtsküla, Peeter P.; Tuulik, Triin; Kelli, Aleksei. "Keeleressursside litsentsimise õiguslikke küsimusi". // Eesti Rakenduslingvistika Ühingu aastaraamat 9, 333–347, ERYa9.21
2016 – Kelli, Aleksei; Vider, Kadri; Pisuke, Heiki; Lindén, Krister. "Digitaalsete keeleressursside loomist ja kasutamist määrav õiguslik raamistik Eestis ja selle ühildumine CLARIN-i infrastruktuuriga". // Eesti Rakenduslingvistika Ühingu aastaraamat 12, lk 81–98

Välislingid
Kadri Vider Eesti Teadusinfosüsteemis
Eesti Keeleressursside Keskus

Eesti keeleteadlased
Tallinna Kristiine Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna vilistlased
Korporatsioon Indla liikmed
Tartu Ülikooli õppejõud
Sündinud 1969
Tartu Ülikooli spordihoone

Tartu Ülikooli spordihoone on Tartus Ujula tänaval asuv Tartu Ülikooli Akadeemilisele Spordiklubile kuuluv spordihoone.

TÜ spordihoone avati 1982. aastal.

Viited 

Tartu Ülikooli hooned
Tartu spordiehitised
Eesti spordihallid
Martin Hoffman

Martin Hoffman (1625 Reval, Eestimaa – 1712 Kingston, praegune New Yorgi osariik) oli teadaolevalt teine Põhja-Ameerika mandri pinnale jõudnud eestimaalane.

Tema isa oli Herman Hermanzen Hoffman ning pärines rootsiaegsest Tallinnast (Reval), kus teenis rittmeistrina Rootsi Kuningriigi ratsaväes.

1657. aastal jõudis Martin Hoffman umbes 22-aastasena oma "Soome lahest pärineva julgusega" üle Atlandi ookeani Uus-Amsterdami kindlustatud faktooriasse Manhattani saare lõunatipul, kus asus Uus-Madalmaade halduskeskus Põhja-Ameerikas. Koloonias töötas ta sadulavalmistajana ning osales põlisameeriklasi tõrjuvates lahingutes Hudsoni jõe lähistel. Hiljem suundus ta Hudsoni orgu riskantsetele õnneotsingutele, kust alustas paaditsi kaubavahetusega Fort Oranije'i (tänapäeva Albany) ja Uus-Amsterdami (tänapäeva New York) vahel.

Tema esimene 1663. aastal sõlmitud abielu kestis vaid ühe aasta, mille jooksul vahetus võim, mil Inglismaa Kuningriigi koloonia Uus-Inglismaa vallutas vastupanuta Uus-Amsterdami ja muutis selle nime vastavalt New Yorgiks. 1664. aastal abiellus ta Emmerentje DeWittega. Abielludes sai ta Inglise kuninga käskkirjaga endale kingituseks olulise tähtsusega maavalduse Albanys. Hiljem kolis perekond Kingstonisse (praeguses Ulsteri maakonnas New Yorgi osariigis), kus ka Hoffman suri. Vanad linnaregistrid näitavad, et ta oli kuulunud jõukamate kodanike klassi ning maksnud jõudsalt tulumaksu.

Tal oli enda riidekauplejast teise naisega Emmerentje Claesen DeWittega viis last:
 Zacharius Hoffman, (1677 Huntington New York – 1744 Shawangunk New York)
 Annetje Hoffman, (1665 – ?)
 Marritje Hoffman, (? – ?)
 Nicholas Hoffman, (1680 – ?)
 Taatje Hoffman, (enne 1700 – ?)
Nicholase lapselaps oli Cornelia Hoffman (1734 – 1780), kes abiellus Isaac Rooseveltiga. Tema lapselapselapselapselaps oli aga Franklin Delano Roosevelt, kellest sai 32. Ameerika Ühendriikide president.

Vaata ka
Uus-Madalmaad
Uus-Inglismaa
Johan Schalbrick

Viited

Välislingid
President Rooseveldi esiisa pärit Eestist? Tallinlane Martin Hoffmann ja tema sugupuu.Ameerika eestlase huvitavaid uurimusi Ameerika raamatukogudes., Järva Teataja, 23. juuli 1937, lk.5
 "Hoffmanide lood" , Uus Eesti, nr. 280, 12 oktoober 1938, lk. 8
 Hoffmanide sugupuu www.genealogy.com

Sündinud 1625
Surnud 1712
Akste-Kärsa külanõukogu

Akste-Kärsa külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954.

Akste-Kärsa külanõukogu moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 13. septembri 1945 seadlusega Tartumaa Ahja valla koosseisus.

Külanõukogu esimees 1945. aastast oli Gustav Soosaar.

Külanõukokku kuulusid Akste, Kärsa ja Valgesoo külad. Külanõukogu keskus asus Akstes. 

Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1950 seadlusega Ahja vald likvideeriti ja Akste-Kärsa külanõukogu territoorium arvati Põlva rajooni koosseisu. Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 17. juuni 1954 seadlusega Akste-Kärsa külanõukogu likvideeriti. Akste ja Kärsa küla liideti Ahja külanõukoguga, Valgesoo küla Põlva külanõukoguga.

Viited

Eesti NSV külanõukogud
Põlva rajoon
Eesti U-18 jalgpallikoondis

Eesti U-18 jalgpallikoondis on Eesti alla 18-aastaste jalgpallikoondis. Koondist haldab Eesti Jalgpalli Liit (EJL).

Vaata ka
 Eesti U-18 jalgpallikoondislaste loend
 Eesti U-18 jalgpallikoondise mängude loend

Välislingid
 Eesti U-18 koondis Eesti Jalgpalli Liidu kodulehel

Eesti rahvuskoondised
Eesti jalgpall
Noorte sport
Eesti U-16 jalgpallikoondis

Eesti U-16 jalgpallikoondis on Eesti alla 16-aastaste jalgpallikoondis. Koondist haldab Eesti Jalgpalli Liit (EJL).

Mängud ja tulemused

Viimase aasta kohtumised

Eelseisvad kohtumised

Koondislased

Vaata
 Eesti jalgpallikoondis
 Eesti Jalgpalli Liit

Välislingid
 Eesti U-16 koondis Eesti Jalgpalli Liidu kodulehel

Eesti rahvuskoondised
Eesti jalgpall
Noorte sport
Eesti U-15 jalgpallikoondis

Eesti U-15 jalgpallikoondis on Eesti alla 15-aastaste jalgpallikoondis. Koondist haldab Eesti Jalgpalli Liit (EJL).

Eesti U15 mängis neli ametlikku rahvusvahelist mängu 1999. aastal, 2019. aastal mängis kolm mängu.

Vaata ka
 Eesti U-15 jalgpallikoondislaste loend
 Eesti U-15 jalgpallikoondise mängude loend

Välislingid
 Eesti U-15 koondis Eesti Jalgpalli Liidu kodulehel

Eesti rahvuskoondised
Eesti jalgpall
Noorte sport
Hanno Kübar

Hanno Kübar (10. märts 1930 Viluste, Veriora vald – 8. oktoober 2006 Tartu) oli eesti loomaarstiteadlane.

1948. aastal lõpetas ta Lihula Keskkooli. 1953. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli loomaarstiteaduskonna kiitusega. 1953–1957 oli ta aspirant koduloomade histoloogia erialal.

1957. aastal kaitses ta Eesti Põllumajanduse Akadeemias veterinaarteaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga "Põllumajanduslindude munajuha võrdlev-histoloogiline uurimus" (juhendaja Julius Tehver).

1984. aastal kaitses ta K. Skrjabini nimelises Moskva veterinaarakadeemias veterinaarteaduste doktori kraadi väitekirjaga "Морфометрическая характеристика гистоструктуры эндометрия коров и свиноматок в разных физиологических состояниях".

Aastatel 1953–1995 töötas ta Eesti Põllumajanduse Akadeemia veterinaarteaduskonna anatoomia, histoloogia ja füsioloogia kateedri õppejõuna: 1953–1956 assistendina, 1956–1960 vanemõpetajana, 1963–1965 dotsendi kohusetäitjana, 1965–1986 dotsendina. Aastatel 1986–1995 oli ta EPA professor ning anatoomia, histoloogia ja füsioloogia kateedri juhataja, 1995. aastast emeriitprofessor. Aastatel 1964–1969 oli ta lisaks EPA kaugõppeteaduskonna dekaan, 1977–1980 oli ta veterinaarteaduskonna dekaan.

Ta oli korporatsiooni Fraternitas Tartuensis liige.

Tunnustused
1998 Eesti Maaülikooli teenetemedal

Viited

Välislingid
Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Kübar, Hanno, veterinaariadoktor, professor - Eesti Põllumajanduse Akadeemia anatoomia, histoloogia ja füsioloogia kateedri juhataja (1986)

Eesti loomaarstiteadlased
Eesti Maaülikooli professorid
Sündinud 1930
Surnud 2006
Hermann Paucker

Hermann Julius Georg von Paucker (vene keeles Герман Егорович Паукер; 24. oktoober (vkj 12. oktoober) 1822 Jelgava, Kuramaa kubermang – 10. aprill (vkj 29. märts) 1889 Peterburi) oli baltisaksa päritolu Venemaa sõjaväeinsener (kindralleitnant 1876) ja mehaanikateadlane. 

Ta oli militaarehitiste asjatundja ja kauaaegne inseneriteaduste õppejõud.

Elukäik
Pärast Peterburis asuva sõjaväeinseneride õppeasutuse Главное инженерное училище (hilisem Nikolai insenerikool) lõpetamist 1842. aastal ülendati ta porutšikuks ja jäeti õppejõuna (matemaatika repetiitorina) kooli tööle. Juba kuu aja pärast pidas 19-aastane noor õppejõud oma esimese loengu diferentsiaalarvutusest.

1847. aastal lähetati ta Prantsusmaale tutvumaks mehaanikateaduse rakendusvõimalustega ehitustöödel. 1850. aastal nimetati ta insenerikooli ehituskunsti adjunktprofessoriks.

1850. aastate teisel poolel sai Paucker laiemalt tuntuks Peeter-Pauli katedraali tornikiivri rekonstrueerimistööde tellingute püstitamisega Peterburis.

1866. aastal ülendati ta kindralmajoriks ja kinnitati mehaanikaprofessoriks. Ühtlasi pidas ta aastatel 1872–1879 loenguid Peterburi tehnoloogiainstituudis mehaanika ja ehituskunsti alal. Hiljem (enne 1882) sai ta Nikolai Inseneriakadeemia teeneliseks professoriks. 1876. aastal ülendati ta kindralleitnandiks. Õppejõu ametis oli ta 1882. aastani.

Koos arhitekt Aleksandr Vidoviga projekteeris ta Tsarskoje Selos asuva Katariina lossi kiriku rekonstrueerimisel kupli kandekonstruktsiooni – unikaalse ažuurse metalltarinduse.

1888. aasta novembris määrati Paucker Konstantin Possieti asemele Venemaa Keisririigi teedeministriks. Tema ametisoleku aeg jäi lühikeseks. 29. märtsil (vkj) 1889. aastal suri ta kopsupõletikku.

Teadus
Tema teadustegevus on põhiliselt seotud ehitusmehaanika valdkonnaga. 1849. aastal avaldas ta artikli "О проверке устойчивости цилиндрических сводов" ('Silindervõlvide stabiilsuse kontrollist'), milles ta esitas võlvide arvutuse meetodi. See meetod leidis Venemaal laialdast kasutust. Hiljem töötas ta välja kaare graafilise arvutusmeetodi. 

Paucker on ehitusmaterjaliõpetuse alusepanijaid Venemaal. Ta on arendanud ka pinnasemehaanikat, kus ta esitas vundamendi rajamissügavuse teooria. 

Tema peateos "Строительная механика. Курс Николаевской инженерной академии" ilmus pärast tema surma 1891. aastal.

Tunnustus
1883 – valiti Keiserliku Peterburi Teaduste Akadeemia auliikmeks

Isiklikku
Tema isa Magnus Georg Paucker oli matemaatik, vanaisa Heinrich Johann Paucker oli Simuna Siimona ja Juuda koguduse õpetaja.

Pärast Pauckeri surma läks tema ulatuslik isiklik raamatukogu testamendi kohaselt Nikolai Inseneriakadeemia valdusse.

Viited

Välislingid
 

Hermann Julius Georg
Venemaa mehaanikateadlased
Venemaa insenerid
Venemaa keisririigi ehitusinsenerid
Venemaa keisririigi poliitikud
Venemaa keisririigi ministrid
Venemaa keisririigi Riiginõukogu liikmed
Venemaa keisririigi sõjaväelased
Venemaa keisririigi teedeministrid
Sündinud 1822
Surnud 1889
Robert Upshaw

Robert Upshaw (sündinud 5. jaanuaril 1994 Fresnos) on USA korvpallur, kes mängis Eesti klubis BC Kalev/Cramo.

Ameerika Ühendriikide korvpallurid
Sündinud 1994
Loveč

Loveč (bulgaaria keeles Ловеч) on linn Bulgaarias  Loveči piirkonnas. See asub riigi pealinnast Sofiast umbes 150 kilomeetri kaugusel kirdes. Geograafilised koordinaadid 43°08′N, 24°43′E.

Välislingid 

Bulgaaria linnad
Pedro Sánchez

Pedro Sánchez Pérez-Castejón (sündinud 29. veebruaril 1972 Madridis) on Hispaania poliitik, alates 2. juunist 2018 Hispaania peaminister. 

Ta sündis aastal 1972 Madridis Tetuáni eeslinnas. Ta õppis aastatel 1990–1995 Madridi Complutense'i Ülikoolis, mille lõpetas majanduse ja ärijuhtimise alal. Ta on täiendanud ennast Brüsseli Vabas Ülikoolis, Navarra Ülikoolis ja Camilo José Cela Ülikoolis. Ta on aastast 2012 majandusteaduse doktor. Aastast 2008 on ta töötanud Camilo José Cela Ülikoolis majandusteaduse õppejõuna ja lühikest aega ka professorina.

Ta astus aastal 1993 Hispaania Sotsialistliku Tööpartei liikmeks (pärast Felipe Gonzáleze valimisvõitu samal aastal). Ta on olnud mitme Hispaania parlamendi koosseisu liige. 

Ta oli 26. juulist 2014 kuni 1. oktoobrini 2016 Hispaania Sotsialistliku Tööpartei peasekretär ja opositsiooni liider.

Isiklikku 
Ta on abielus ja kahe lapse isa.

Hispaania peaministrid
Majandusteadlased
Sündinud 1972
Raimo

Raimo on eesti ja soome mehenimi.

Nimi on tuletatud eesnimest Raimond.

1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Raimo 832 mehel. Raimo oli siis Eestis populaarsuselt 196. mehenimi. Raimo oli keskmiselt 43 aasta vanune (mediaanvanus oli 41). Kõige populaarsem oli eesnimi Raimo vanuserühmas 35–39, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 13,43, ning Saare maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 11,24.

Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Raimo 35 inimesel.

Nime kandjaid
Raimo Aas, eesti humorist
Raimo Kangro, eesti helilooja
Raimo Männis, eesti põllumajandustegelane ja kirjanik
Raimo Pass, eesti näitleja
Raimo Pullat, eesti ajaloolane
Raimo Raag, eesti keeleteadlane ja kultuuriloolane
Raimo Sule, eesti teadur ja karikaturist
Raimo Vīgants, Läti murdmaasuusataja

Viited

Eesti mehenimed
Aare Laanemäe

Aare Laanemäe (sündinud 1937) on eesti endine parteitöötaja.

Ta on töötanud EKP Keskkomitees.

Teoseid
Järve, Priit; Laanemäe, Aare; Titma, Mikk 1980. Elav sõna: (loengulise propaganda aktuaalseid probleeme). Tallinn: Valgus.
Laanemäe, Aare 1984. Arenenud sotsialismi dialektika. Tallinn: Eesti NSV Ühing "Teadus".
Laanemäe, Aare 2013. Kuldsed kuuekümnendad. Tallinn: Argo.
Laanemäe, Aare 2013. Kümme aastat valges majas: ausalt ja avameelselt. Tallinn: Argo.
Laanemäe, Aare 2015. Ussipesa Tõnismäel ja teisi meenutusi. Tallinn: Argo.

Välislingid
 Tauno Vahter "Karl Vaino kõnekirjutaja avab kommunistide saladusi" Eesti Ekspress, 01.08.2013

Kirjandus
Olev Remsu "Ots on lahti tehtud" (retsensioon Aare Laanemäe memuaaridele "Kümme aastat Valges Majas. Ausalt ja avameelselt"), Postimees, 27. august 2013

Eesti inimesed
Tartu Ülikooli vilistlased
Sünnipäev puudub
Sündinud 1937
Laine (eesnimi)

Laine on naisenimi.

Mats Tõnisson esitas oma kalendris nime juba 1886. aastal. Laina kujul on kalendrinimena fikseeritud 1883. aastal. Oskar Kallase nimestikus 1911. aastal esineb "viimastel aastatel juba tarvitusele võetud" nimena. 1930.–1950. aastatel oli Laine esimesel sageduskohal eestipärane naisenimi. Aastatel 1935–1940 võtsid täiskasvanud rohkesti Lainet võõrnimede asemele.

1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Laine 2196 naisel. Laine oli Eestis populaarsuselt 75. naisenimi.

Kõige populaarsem oli eesnimi Laine vanuserühmas 85+, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 150,87 ning Jõgeva maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 32,48. Laine oli keskmiselt 76 aasta vanune (mediaanvanus oli 79). 

1. jaanuari 2022 seisuga oli Eestis eesnimi Laine 1709 naisel. Laine oli Eestis populaarsuselt 98. naisenimi.

Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Laine 659 inimesel.

Nime kandjaid
Laine Hone, eesti tõlkija ja filoloog
Laine Kadakas, eesti filosoof
Laine Kallas, eesti põllumajandusteadlane ja endine kergejõustiklane
Laine Karindi, eesti koorijuht ja muusikapedagoog
Laine Kunnberg-Bortnikov, Eesti kunstnik, poliitik ja Eesti Punase Risti tegelane
Laine Mesikäpp, eesti näitleja
Laine Mägi, eesti näitleja
Laine Paavo, Eesti saksa filoloog
Laine Pant, Kanada eesti seltsitegelane
Laine Peep, eesti raamatukogundustegelane ja psühholoog
Laine Randjärv, Eesti poliitik ja muusikapedagoog
Laine Roht ehk Kaika Laine, eesti rahvaravitseja
Laine Tarvis, Eesti poliitik
Laine Toomsalu, eesti õpetaja ja kodu-uurija

Viited

Naisenimed
Avatud teadus

Avatud teadus (inglise open science) tähistab vaba juurdepääsu elektroonilisele teadusinformatsioonile, esmajoones publikatsioonidele ning teadusandmetele, mille loomiseks ja avaldamiseks on kasutatud avalikke vahendeid.

Avatud teaduse eesmärk on muuta teadusuuringud avatuks, globaalseks, loovaks ning koostööl põhinevaks, kasutades tänapäevaseid e-infrastruktuure. Avatud teaduse kontseptsioon muudab teadusuuringud efektiivsemaks ja läbipaistvamaks, suurendab koostööd teadlaste ja teadusvaldkondade vahel, soodustab innovatsiooni ning on seega kasulik ühiskonnale.

Eestis on avatud teaduse eest seisnud eelkõige Eesti Teadusagentuur ja ülikoolide raamatukogud, teadusagentuuri eestvedamisel moodustati 2015. aastal avatud teaduse ekspertkomisjon, mis on välja tulnud poliitikasoovituste paketiga.

Vaata ka
Avatud teadmus
Avaandmed
Teadusandmed
Avatud juurdepääs
Infovabadus

Viited

Informaatika
Teadus
Vaike Merka

Vaike Merka (sündinud 1936) on eesti kohtunik.

Aastatel 1970–1980 oli ta Kalinini rajooni rahvakohtunik, 1980–1990 Eesti NSV Ülemkohtu kriminaalkohtu kolleegiumi liige, 1990–1991 Eesti Vabariigi Ülemkohtu liige. 1991 jaanuaris vabastati ta Ülemkohtu liikme kohustustest seoses pensionile minekuga.

Tunnustused
1986 Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi aukiri
1987 Eesti NSV teeneline jurist

Viited

Välislingid
Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Merka, Vaike Erichi tütar - Kalinini rajooni rahvakohtuniku kandidaat (fotograaf Oskar Juhani), 1970
Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Kalinini rajooni rahvakohtunik Vaike Merka ja kaasistujad Salme Lainsalu ning Valve Mau enne järjekordset kohtuistungit (fotograaf Oskar Juhani), 1970

Eesti NSV Ülemkohtu liikmed
Eesti NSV teenelised juristid
Sündinud 1936
Marek Helm

Marek Helm (sündinud 27. oktoobril 1973) on Eesti endine riigiametnik, aastatel 2011–2017 Maksu- ja Tolliameti peadirektor. 

Ta lõpetas 1992. aastal Vändra Gümnaasiumi 65. lennu.

Marek Helm oli 2003–2006 Maksu- ja Tolliameti peadirektori asetäitja, 2006. aastal Siseministeeriumi sisejulgeolekupoliitika osakonna juhataja, 2006–2007 Siseministeeriumi sisejulgeoleku asekantsler, 2007–2009 Siseministeeriumi sisejulgeoleku ühendasutuse loomise juht, 2009–2011 Rahandusministeeriumi halduspoliitika asekantsler.

Alates 2011. aasta detsembrist oli ta Maksu- ja Tolliameti peadirektor. 2017. aasta jaanuarist töötab Marek Helm tarkvara- ja ärikonsultatsioonide ettevõttes Nortal, juhtides valdkonda, mis nõustab erinevatel eksporditurgudel avaliku sektori kliente muutuste juhtimise ja riigirahanduse vallas.

Tunnustus
2008 Valgetähe V klassi teenetemärk
2015 Eesti Kaubandus-Tööstuskoja II klassi aumärk
2017 Valgetähe III klassi teenetemärk

Viited

Eesti riigiametnikud
Vändra Gümnaasiumi vilistlased
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Valgetähe III klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1973
Theodore Burr

Theodore Burr (16. august 1771 Torrington, Connecticut – 22. november 1822 Middletown, Pennsylvania) oli USA sillaehitaja ja leiutaja, Burri sõrestiku leiutaja.  

Ta oli USA esimesi sillaprojekteerijaid. 

1793. aastal asus ta elama Oxfordi külla Chenango maakonnas (New Yorgi osariik), kus 1794. aastal ehitas vesiveski ja 1800. aastal üle Chenango jõe talasilla. 

Aastatel 1809–1811 ehitas ta Oxfordis oma perele muljetavaldava föderaalstiilis kahekorruselise elumaja, mis on tänaseni säilinud laiendatud kujul (hoone külgtiivad ehitati hiljem). Tänapäeval asuvad hoones, mis tuntud kui Theodore Burr House, avalik raamatukogu (Oxford Memorial Library) ja Burri katusega sildade uurimiskeskus (Theodore Burr Covered Bridge Resource Center). Hoone on ajaloomälestis.

Burri sõrestik 
1804. aastal leiutas ta uue sillasõrestiku tarinduse – Burri sõrestiku – ning kasutas seda lahendust tulemuslikult enda projekteeritud sildadel. Neist esimene sellise tarindusega oli 1804. aastal valminud sild Waterfordis Saratoga maakonnas Hudsoni jõe keskjooksul. Üle saja aasta ekspluatatsioonis olnud sild hävis 1909. aastal tulekahjus. 

1817. aastal patenteeris ta oma leiutise.

Katustatud sillad Susquehanna jõel  
Aastatel 1811–1818 projekteeris ja ehitas ta (või oli järelevaataja rollis) viis kaetud ehk katustatud silda Susquehanna jõe kesk- ja alamjooksul. Neist neli silda ehitati Pennsylvania osariigis: Nescopeck Fallsis Berwickis, Columbias (McCall's Ferry Bridge), Harrisburgis ja Northumberlandis. Viies sild, 1,3 km pikkune Port Depositi sild Susquehanna jõe alamjooksul, valmis 1818. aastal Port Depositi lähedal Marylandi osariigis.

Isiklikku 
Tema nõbu oli USA asepresident Aaron Burr.

Viited

Välislingid 
Oxford Memorial Library and Theodore Burr Covered Bridge Resource Center. Theodore Burri ehitatud hoone renoveeritud ja laiendatud kujul

Ameerika Ühendriikide insenerid 
Ameerika Ühendriikide leiutajad 
Sillaehitajad
Sündinud 1771
Surnud 1822
Alfrēds Valdmanis

Alfrēds Artūrs Aleksandrs Valdmanis (29. august / 11. september 1908 Saka kihelkond – 11. august 1970 Alberta, Kanada) oli Läti jurist ja poliitik. Ta oli aastatel 1938–1939 Läti rahandusminister.

Ta sündis 1908. aastal Saka kihelkonnas Aizpute kreisis. Ta lõpetas Liepājas gümnaasiumi. Seejärel asus ta Riiga, kus asus õppima Läti Ülikooli õigusteaduskonnas, mille lõpetas 1931. aastal.

Pärast ülikooli lõpetamist hakkas ta tööle rahandusministeeriumis. Ta oli 16. juunist 1938 kuni 25. oktoobrini 1939 Läti rahandusminister Kārlis Ulmanise viiendas valitsuses. Jaanuarist 1940 töötas ta Ķegumsi Hüdroelektrijaama peadirektorina.

Isiklikku 
Tema poeg Gundars Valdmanis (1940–2005) oli Läti poliitik, 6. seimi liige.

Läti poliitikud
Sündinud 1908
Surnud 1970
Olavi Pihlamägi

Olavi Pihlamägi (sündinud 14. veebruaril 1949 Tartus) on eesti ajakirjanik ja kultuuritegelane. 

Ta lõpetas 1967. aastal Tallinna Kaugõppe Keskkooli ja 1971. aastal Eduard Vilde nimelise Tallinna Pedagoogilise Instituudi kultuuritöötaja-näitejuhi erialal.

Tallinna Tehnikaülikooliga on Olavi Pihlamägi seotud 1973. aastast, mil alustas tööd tolleaegse nimetusega Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) ametiühinguklubi kunstilise juhina. Tema initsiatiivil loodi 1. jaanuaril 1975 TPI Üliõpilasklubi, hilisem Tallinna Tehnikaülikooli Kultuurikeskus, mille juhatuse esimees ja tegevdirektor on ta tänaseni. Oli KGB agent.

Olavi Pihlamägi on aidanud kaasa paljude akadeemiliste traditsioonide juurutamisele ja kinnistamisele Tallinna Tehnikaülikoolis (TTÜ-s). 2000. aastal alustas ta esimese TTÜ avalike suhete osakonna juhina osakonna loomist ja arendamist, hiljem on ta töötanud ka rektoraadi kultuurinõunikuna. 

Olavi Pihlamägi on juhtinud TTÜ-s nii akadeemilisi kui ka kultuuriüritusi ja osalenud paljude rahvusvaheliste teadusürituste korraldamisel. Ta on paljude üleriigiliste kultuuriürituste ja üliõpilaste laulu- ja tantsupidude Gaudeamus üks korraldajatest. 

Paralleelselt põhitööga ülikoolis on Olavi Pihlamägi olnud tegev raadio- ja teleajakirjanikuna, peamiselt on ta seotud olnud Vikerraadio ja Eesti Televisiooniga. 1978. aastal valmis tal ETV-s kontsertfilm "Tudengiloss", mis näitab meie taidluskollektiive ja jutustab Glehni lossi taastamise loo. 
2011. aastal valmis koos režissöör Peeter Brambatiga muusikaline dokumentaalfilm "Kosmos 68", mis jutustab inimestest, kes tõid 1960. aastatel ühiskonna ellu killukese vabadust ja kajastab muusikamaailma avanemist tollase nooruse ees ning ühiskondlike liikumiste algust, mis viisid lõpuks sotsialismileeri lagunemiseni. 

Ülikooli juubelitega seotult on Pihlamägi sisustanud mitmeid saatesarju nii Eesti Raadios kui ETV-s. Ta oli esimene telekommentaator, kes tegi 1993. aastal ülekande Eurovisiooni lauluvõistluse uute maade võistluselt Ljubljanas, kus esimest korda osales ka Eesti. Edaspidi on ta eksperdina Eurovisiooni lauluvõistluse teemat kommenteerinud meediakanalites ja 2002. aastal anti tema kaasautorlusega välja seni ainus eestikeelne eurovisiooniteemaline raamat "Eurovisioon läbi aastate". 

Praegu on Pihlamägi meedias peatähelepanu pööranud 1960. aastate biit- ja estraadimuusika tutvustamisele. Ta on tunnustatud ekspert mitmesugustes žüriides ja kultuurikogudes. Samuti on ta aastate jooksul korraldanud ja juhtinud sadu kontserte nii Eestis kui ka välismaal.

Tunnustus
1989 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane
2009 Tallinna Tehnikaülikooli teenetemedal "Mente et Manu" 
2014 Tallinna linna teenetemärk 
2014 Tallinna Tehnikaülikooli auliige

Eesti ajakirjanikud
Eesti kultuuritegelased
Eesti NSV teenelised kultuuritegelased
Sündinud 1949
Agu Pilt

Agu Pilt (26. august 1951 Tartu – 11. märts 2002) oli eesti teatri- ja moekunstnik ning akvarellist.
 
Agu Pilt sündis Tartus ja lõpetas Tartu 7. keskkooli. Aastatel 1969–1972 õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis ajalugu. Üliõpilasena alustas ta kunstiõpinguid Kaljo Põllu õpilasena ülikooli kunstikabinetis. 1972. aastal kolis ta elama Tallinna, kus astus Tõnis Vindi rühmituse Studio 22 liikmeks. 2000. aasta algul avasid Agu Pilt ja Tõnis Vint Kastellaanimaja galeriis ühisnäituse “Hingelt alasti”, manifesteerides ühiseid tõekspidamisi kunstis ja aastakümnetepikkust isiklikku sõprust. 

Pildi kunsti art déco'lik elegants ja fantaasia tegid temast hinnatud kostüümikunstniku nii Tallinnas kui ka Moskvas, kus ta kavandas esinemisriietust sealsetele varietee- ja estraaditähtedele. Agu Pilt alustas varieteekostüümide kujundamist 1979. aastal, kui olümpiamängudeks hakati ette valmistama kava, mille lavastas Mait Agu ja staariks oli Els Himma. Ta on loonud kostüüme ka mitmele Tallinna Linnateatri (Ludlumi “Irma Vippi saladus” (1993), Fassbinderi “Petra von Kanti kibedad pisarad” (1994)) ja Rakvere Teatri lavastusele, ajaloolistest kostüümidest fantaasiarõivasteni välja.

Ühena vähestest eesti kunstnikest on tema looming esindatud Pariisis Louvre’i kollektsioonis kõrvuti Giorgio Armani, Karl Lagerfeldi ja Christian Lacroix' loominguga. Louvre'i kogudes on kaks Agu Pildi kostümeeritud legendaarset mängukoerakest Snoopyt, keda tema 40. sünnipäevale pühendatud näituse jaoks riietasid mitmed suured moeloojad üle maailma.

Viited 

Eesti teatrikunstnikud
Eesti moekunstnikud
Sündinud 1951
Surnud 2002
Ināra Mūrniece

Ināra Mūrniece (sündinud 30. detsembril 1970 Riias) on Läti poliitik ja ajakirjanik. Ta on 4. novembrist 2014 Läti Seimi spiiker.

Ta lõpetas aastal 2007 Riias Majandus- ja Kultuurikõrgkooli bakalaureusena tõlkimise alal ning aastal 2009 Läti Ülikooli.

Ta töötas aastani 2011 ajakirjanikuna ajalehes Latvijas Avīze. 2011. aasta Läti parlamendivalimistel valiti ta Rahvusliku Liidu "Kõik Läti eest!" – "Isamaale ja Vabadusele / LNNK" nimekirjas seimi 11. koosseisu liikmeks. 2014. aasta Läti parlamendivalimistel valiti ta samas nimekirjas seimi 12. koosseisu liikmeks. 4. novembrist 2014 valiti ta seimi spiikriks.

Isiklikku 
Ta oli abielus ajaloolase ja poliitiku Ritvars Jansonsiga, abielust sündis tütar. Aastal 2015 abielu lahutati.

Viited

Välislingid 
 Ināra Mūrniece Läti Seimi kodulehel (inglise keeles)
 Ināra Mūrniece CV (inglise keeles)

Läti poliitikud
Sündinud 1970
Pugatšivka (Korosteni rajoon)

Pugatšivka (ukraina keeles Пугачівка) on küla Ukrainas Žõtomõri oblastis Korosteni rajoonis. Elanike arv on 193. Pindala on 1,516 km².

Žõtomõri oblasti külad
STS-61-C

STS-61-C oli NASA Space Shuttle'i programmi 24. ja kosmosesüstik Columbia seitsmes missioon. 

See oli esimene kord pärast missiooni STS-9, mil missiooni teenindas Columbia. STS-61-C startis Kennedy Kosmosekeskusest 12. jaanuaril 1986 ja maandus 18. jaanuaril. Meeskonnas olid teine afroameeriklasest piloot ja tulevane NASA peadirektor Charles Bolden ning esimene Costa Rica astronaut Franklin Chang-Diaz. Lisaks oli meeskonnas teine ametisolev USA poliitik, Bill Nelson. See oli viimane edukas missioon enne Challengeri katastroofi, mis toimus 10 päeva pärast Columbia maandumist.

Meeskond

 Komandör – Robert L. Gibson
 Piloot – Charles F. Bolden
 Missiooni spetsialist 1 – George D. Nelson
 Missiooni spetsialist 2 – Steven A. Hawley
 Missiooni spetsialist 3 – Franklin Chang-Diaz
 Laadungi spetsialist 1 – Bill Nelson
 Laadungi spetsialist 2 – Robert J. Cenker

Ettevalmistused

STS-61-C oli esimene missioon enam kui kahe aasta jooksul, mida teenindas kosmosesüstik Columbia, sest pärast missiooni STS-9 saadeti Columbia kaasajastamiseks remonti. Remondi käigus paigaldati Columbia sabakiilu külge infrapunakaamera, mis pidi atmosfääri sisenemise ajal jälgima vasaku tiiva kuumenemist. Kaamerat kasutati veel ainult paaril missioonil, kuid selle kinnituskoht oli Columbial alles kogu ülejäänud teenistusaja. Remondi käigus eemaldati ka pilootide katapultistmed, mis asendati tavaliste istmetega ja paigaldati HUD ekraanid.

Missiooni kokkuvõte

Missiooni starti tuli edasi lükata neli korda ja algselt 18. detsembril 1985 startima pidanud Columbia startis 12. jaanuaril 1986.

Missiooni peamine eesmärk oli viia orbiidile Satcom K1 satelliit. Satelliidi orbiidile paigutamine möödus edukalt ja meeskond asus seejärel süstiku pardal tegema teaduslikke eksperimente keemias, bioloogias, astronoomias jne. Muuhulgas tegeles Cenker USA õhujõudude tellitud salastatud eksperimendiga, mis Boldenile antud info kohaselt oli infrapunakaamera prototüüp.

STS-61-C pidi algselt kestma seitse päeva, kuid NASA otsustas missiooni pärast neljandat päeva lõpetada, sest stardi hilinemine oli põhjustanud ka järgmise missiooni, STS-51-L, hilinemise. Maandumine tuli halva ilma tõttu neli korda edasi lükata ja see õnnestus viiendal katsel. Columbia maandus Edwardsi õhujõudude baasis 18. jaanuari varahommikul.

Naljapilt

Ametliku meeskonnapildi tegemise ajal tegi NASA fotograaf ka naljapildi, kus meeskonnaliikmetel olid peas kiivrid ja nende näod olid visiiriga kaetud.

Viited

Space Shuttle'i missioonid
1986
Paul Puustusmaa

Paul Puustusmaa (sündinud 5. septembril 1964 Kuressaares) on eesti jurist ja poliitik, XIV Riigikogu liige.

Ta lõpetas 1982. aastal Põlva Keskkooli ja 1992. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna.

Poliitiline tegevus
Ta on aastast 2012 Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna liige, aastatel 2013–2014 oli ta erakonna juhatuse liige, seejärel volikogu liige. 2015. aastal valiti ta erakonna volikogu esimeheks 2017. aastal valiti tagasi volikogu esimeheks.

2019-2023 Riigikogu XIV koosseisu liige. 

2019-2021 oli riigikogu Põhiseaduskomisjoni esimees.

Viited

Eesti juristid
XIV Riigikogu liikmed
Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna poliitikud
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Sündinud 1964
Kille paisjärv

Kille paisjärv on paisjärv Sakala kõrgustiku edelaosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Veskimäe külas.

Järve pindala on 2,9 ha, valgla suurus 31,46 km², kõrgus merepinnast 57 m ja see on paisutatud Lüütre ojale. Järves asub 2 saart pindalaga 0,14 ha. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu.

Viited

Välislingid

Mulgi valla järved
Pärnu alamvesikond
Toomas Roosileht

Toomas Roosileht (27. detsember 1948 Pärnu – 12. jaanuar 2016 Tallinn) oli eesti ajakirjanik.

Aastatel 1983–1992 töötas Toomas Roosileht ajalehes Rahva Hääl.

Ta oli Tšornobõli aatomielektrijaama avarii tagajärgedega tegeleva valitsuskomisjoni liige, viibis 22. juulist kuni  1. novembrini 1986 avarii tagajärgede likvideerimisel.

15. juunist 1992 kuni 1. veebruarini 1999 oli ta Pärnu Postimehe peatoimetaja.

Viited

Eesti ajakirjanikud
Sündinud 1948
Surnud 2016