joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Unts

Unts (ladina uncia; rahvusvaheline tähis oz, lühend itaaliakeelsest sõnast onza; apteekrisümbol ℥) on SI-süsteemi väline massi mõõtühik. Kõige levinum on avoirdupois unts, mis vastab 28,3495231 grammile.

16 untsi moodustab 1 naela.

Untsi kasutatakse mõõtühikuna igapäevaselt Ameerika Ühendriikides ja Kanadas.

Seda kasutatakse näiteks kulla kaalumisel. Kulla ja teiste väärismetallide kaalumisel kasutatakse ka troiuntsi, mis on raskem.

Välislingid 

Massiühikud
Gubkin

Gubkin on linn Venemaal Belgorodi oblastis, Gubkini linnaringkonna halduskeskus. Asub Oskoletsi jõe ääres Starõi Oskolist 20 km lääne pool.

Linn asutati 1931. aastal rauamaardla juurde. 1955. aastast linnaõigused. Linn sai nime geoloog Ivan Gubkini järgi.

Majandus põhineb rauamaagi kaevandamisel ja rikastamisel.

Välislingid 

http://www.gubkinadm.ru/

Venemaa linnad
Belgorodi oblast
Jan Karol Chodkiewicz

Jan Karol Chodkiewicz (leedu Jonas Karolis Chodkevičius (ka Katkevičius), leedu rahvapärimustes Katkus; surnud 24. septembril 1621 Hotini linnuses) oli Poola-Leedu väejuht. Alates 1601. aastast oli ta Leedu välihetman ja 1605. aastast Leedu suurhetman.

Jan Karol Chodkiewicz sündis Leedu magnaat Jan Hieronimowicz Chodkiewiczi (1537–1579) ja Krystyna Zborowska pojana. Ta õppis Vilniuse Akadeemias, misjärel siirdus välismaale väeteenistusse. Ta õppis sõjakunsti hertsog Alba ning Oranje Mauritsi käe all. Poolasse naastes võttis ta Stanisław Żółkiewski leitnandina osa Severin Nalivaiko juhitud kasakaülestõusu mahasurumisest. Samuti osales ta Jan Zamoyski võidukal Vallahhia sõjakäigul.

1599. aastal määrati ta Žemaitija staarostiks ja 1601. aastal Leedu välihetmaniks. Chodkiewicz juhtis Leedu vägesid Poola-Rootsi sõjas, kus osales muuhulgas Koknese lahingus. Peale Zamoyski lahkumist Liivimaalt 1602. aastal, sai Chodkiewiczist sealsete Poola-Leedu vägede ülemjuhataja. Chodkiewicz saavutas lahingutes rootslastega edu, vallutas 1603. aastal Tartu ning lõi järgmisel aastal Rootsi vägesid Paide lahingus. Selle võidu järel ülendati ta Leedu suurhetmaniks. 1605. aastal võitis ta Rootsi vägesid Salaspilsi lahingus ning sai selle eest õnnitluskirju muuhulgas paavstilt, Türgi sultanilt ning Pärsia šahhilt. Poola-Leedu pingelike siseolukord viis tähelepanu sõjalt Rootsiga eemale. Palgata jäänud Chodkiewiczi sõdurid loobusid sõdimast ning järelejäänutele oli suurhetman sunnitud oma taskust palka maksma. 1606. aastal algas Poolas Zebrzydowski mäss ning Chodkiewicz, kes oli kuninga peamisi pooldajaid, oli sunnitud Liivimaalt Poolasse naasma.

1608. aastal saabus Leedu suurhetman taas Liivimaale, vallutas Pärnu ning osales veel mitmes lahingus.

Seejärel võttis Chodkiewicz osa Poola-Moskva sõjast, vallutades 1617. aastal Dorogbuži kindluse. Selle sõjakäigu ajal teenis tema alluvuses hulk hilisemaid Poola väejuhte, muuhulgas hilisem Krooni suurhetman Stanisław Koniecpolski (surnud 1646). Sõja Moskvaga lõpetas 1618. aastal Deulino rahu ning suurhetman saadeti lõunasse võitlema Türgi vägedega. Türklased olid võtinud Poola-Leedu vägesid Ţuţora lahingus ning 160 000-meheline Türgi vägi sultan Osman II juhatusel liikus Poola piiride suunas. Chodkiewicz ületas Dnepri ja seadis end sisse Hotini linnuses, mis jäi täpselt türklaste teele. Kuu aega kestnud piiramise ajal suutis suurhetman tagasi lüüa kõik türklaste rünnakud. Kuna algasid sügise esimesed lumesajud, lõpetas sultan linnuse piiramise. Eakas suurhetman suri linnuses vaid mõni päev enne piiramise lõppu.

Perekond
Jan Karol Chodkiewicz abiellus Zofia Mieleckaga. Abielust sündisid:
 Hieronim Chodkiewicz
 Anna Scholastyka Chodkiewicz

Teist korda abiellus Chodkiewicz 1620. aastal vürstitar Anna Alojza Ostrogskaga (surnud 1654), kes oli vürst Aleksander Ostrogski (1571–1603) ja Anna Kostka (1575–1635) tütar.

Sugupuu

Vaata ka
Chodkiewicz

Poola väejuhid
Surnud 1621
Läti ajalooga seotud isikud
Eesti ajalooga seotud isikud
Nürinurk

Nürinurk on nurk, mis on absoluutväärtuselt suurem kui täisnurk ja väiksem kui sirgnurk, ehk on suurem kui 90° ja väiksem kui 180°.

Vaata ka 

sirgnurk
Teravnurk

Viited 

Geomeetria

en:Obtuse angle
Estonia Klaverivabrik

Estonia Klaverivabrik AS on Eesti klaveritootja.

Estonia Klaverivabrik toodab käsitsi valmistatud tiibklavereid kaubamärgiga Estonia. Ettevõtte ajaloo alguseks peetakse 1893. aastat, mil klaverimeister Ernst Hiis asutas E. Hiisi klaverivabriku, mis oli üks tänase ettevõtte eellastest.

Aastal 1950 moodustati Eesti väikestest klaveritootjatest ettevõte, mis hakkas "Estonia" nime all tootma tiibklavereid ja pianiinosid. Järgneva 40 aasta jooksul toodeti ligi 500 klaverit aastas.

Aastal 1993 erastati ettevõte tolleaegsele juhtkonnale ja osaliselt töötajatele. Aastatel 1995–2001 ostis müügis olnud aktsiad Indrek Laul, kellest sai ettevõtte ainuomanik.

Estonia Klaverivabrik toodab kuni 200 tiibklaverit aastas. Valmistatakse viit mudelit: pikkusega 168 cm, 190 cm, 210 ja 225 cm ning 274 cm pikkusi kontsertklavereid. Klaverid valmistatakse valdavalt individuaaltellimusena. Toodetakse nii musti ja valgeid pille kui ka näiteks mahagonipuu, bubingapuu, pähklipuu ja dalbergiaspooniga kaetud pille.

Suurem osa klaveritest müüakse Ameerika Ühendriikidesse ja Kanadasse. Estonia klavereid leidub nii kodudes, kontserdisaalides, muusikakoolides kui ka kirikutes.

Klaverivabrik asub Tallinnas. Ettevõttel on kaks tootmishoonet, Kungla tänaval ja Vesse tänaval. Estonia Klaverivabriku juhataja on Indrek Laul.

Tunnustus
2018. aastal anti Estonia Klaverivabrikule Ameerika muusikatööstuse assotsiatsiooni NAMM verstaposti auhind.

Pilte klaveri tootmisest

Viited

Välislingid
 Ettevõtte koduleht
 GRAND PIANO MANUFACTURING IN ESTONIA: HISTORICAL REVIEW (pdf)
 A Fine Way to Treat ... an Estonia
 Helen Arusoo. Moskva andis käsu klavereid toota Õhtuleht, 8. jaanuar 2001
 Priit Põiklik. Laul romantilisest klaverist Elukiri, 2004
 2002, Alo Põldmäe, ESTONIA kontsertklaver–60, Kultuur ja Elu

Eesti ettevõtted
Klaver
Hamiltoni hertsog

Hamiltoni hertsog (inglise Duke of Hamilton) on Šotimaa aadlitiitel, mida on alates selle loomisest kandnud Hamiltoni ja Hamilton-Douglase suguvõsa liikmed. Tiitel loodi 1643. aastal, mil James Hamilton, kolmas Hamiltoni markii sai Hamiltoni hertsogiks.

Hamiltoni hertsogiga kaasneb veel neliteist aadlitiitlit:

Šotimaa tiitlid
Douglase markii
Cyldesdale'i markii
Anguse krahv
Arrani krahv
Lanarki krahv
Lord Abernethy
Lord Jedburgh Forest
Lord Polmont
Lord Machanshire
Lord Aven
Inglismaa tiitlid
Cambridge'i krahv
Parun Innerdale
Suurbritannia tiitlid
Brandoni hertsog
Parun Dutton

Hamiltoni hertsogi pärija kannab Douglase ja Clydesdalee'i markii tiitlit. Kui hertsogi vanima poja vanim poeg sünnib hertsogi eluajal, saab ta Anguse krahvi tiitli. Juhul kui ka Anguse krahvi vanim poeg sünnib hertsogi eluajal, kannab ta tiitlit Lord Abernethy.

1711. aastal sai Hamiltoni hertsog ka Brandoni hertsogi tiitli. Kaasajal on Hamiltoni hertsog üks viiest Briti aadlikust, kel on mitu hertsogitiitlit.

Hamiltoni hertsogite peamine residents on Lennoxlove House. Varem oli selleks Hamilton Palace.

Hamiltoni hertsogid
1643–1649 James Hamilton, esimene Hamiltoni hertsog (1606–1649)
1649–1651 William Hamilton, teine Hamiltoni hertsog (1616–1651)
1651–1698 Anne Hamilton, kolmas Hamiltoni hertsoginna (u. 1631–1716)
tema abikaasa William Douglas, esimene Selkirki krahv (1635–1694) kandis oma eluajal samuti Hamiltoni hertsogi tiitlit
1698–1712 James Hamilton, neljas Hamiltoni hertsog (1658–1712)
1712–1743 James Hamilton, viies Hamiltoni hertsog (1703–1743)
1743–1758 James Hamilton, kuues Hamiltoni hertsog (1724–1758)
1758–1769 James Hamilton, seitsmes Hamiltoni hertsog (1755–1769)
1769–1799 Douglas Hamilton, kaheksas Hamiltoni hertsog (1756–1799)
1799–1819 Archibald Hamilton, üheksas Hamiltoni hertsog (1740–1819)
1819–1852 Alexander Hamilton, kümnes Hamiltoni hertsog (1767–1852)
1852–1863 William Hamilton, üheteistkümnes Hamiltoni hertsog (1811–1863)
1863–1895 William Douglas-Hamilton, kaheteistkümnes Hamiltoni hertsog (1845–1895)
1895–1940 Alfred Douglas-Hamilton, kolmeteistkümnes Hamiltoni hertsog, 9th Earl of Selkirk (1862–1940)
1940–1973 Douglas Douglas-Hamilton, neljateistkümnes Hamiltoni hertsog (1903–1973)
1973–... Angus Douglas-Hamilton, viieteistkümnes Hamiltoni hertsog (sündinud 1938)

Praeguse Hamiltoni hertsogi pärija on Alexander Douglas Douglas-Hamilton, Douglase ja Clydesdale'i markii (sündinud 1978)

Suurbritannia aadlitiitlid
Kõrisulghäälik

Kõrisulghäälik ehk larüngaalklusiil on sulghäälik, mis moodustatakse õhu kinnipidamisega kõris. See kuulub kõrihäälikute hulka.

Eesti keel
Eesti keele häälduses esineb kõrisulghäälikut vaid ühes kõnekeelses eituspartiklis, mida on kirjutatud kujul mkmk (võru keele vahenditega oleks seda võimalik kirja panna kujul õqõ või äqä).

Võru keel
Kõrisulghäälik on võru keele tähtis tunnus ja seda leidub seal väga palju. Võru keeles on kõrisulghäälik (võru keeles kakkõhelü või kurgutäüspeethelü) peaaegu alati vaid sõna lõpus ja see kirjutatakse tähega q või mõnikord ka ülakomaga (väljajätmismärgiga) '. Kõrisulghäälik on võru keeles nimisõna mitmuse, nt maaq, piniq (vrd ainsus maa, pini), tegusõna käskiva kõneviisi, nt tiiq, võtaq ja paljude teiste grammatiliste kategooriate tunnus.

Setu keel 
Samuti kui võru keeles, esineb kõrisulghäälik ka setu keeles, kus võib seda olla häälduses isegi rohkem kui võru keeles.

Teised keeled
Peale võru ja setu keele esineb kõrisulghäälik veel paljudes maailma keeltes, nt araabia ja malta keeles, mitmes indiaani keeles, aga ka soome keele häälduses (nt anna olla [annaq olla]) ja inglise, eriti Briti inglise kõnekeeles (nt a little bit [ə liql biq]). Saksa keele häälduses võib kõrisulghäälikut kuulda sõna alguses täishääliku ees, nt eins [qains].

q-tähega kirjutatakse kõrisulghäälik peale võru ja setu keele ka malta keeles.

Transkriptsioon
Rahvusvahelistes keeleteaduslikes transkriptsioonides (IPA, soome-ugri keelte transkriptsioon jm) märgitakse kõrisulghäälikut tavaliselt erilise märgiga, mis tuletab meelde ilma punktita küsimärki (ʔ).

Vaata ka
Võru kirjaviis
Võru keel

Välislingid 
Kõrisulghääliku helinäide – võrukeelse aabitsa q-tähe õppetüki lugemine (video)

Võru keel
Arnold Vaiksaar

Arnold Vaiksaar (kuni 1937 Arnold Holberg; 29. aprill 1927 Järvakandi vald, Rapla kihelkond, Harjumaa – 30. november 2009 Tartu) oli eesti poksija ja poksitreener ning sporditegelane ja -pedagoog. 

Ta lõpetas 1947. aastal Rapla Keskkooli ja 1951. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.

Ta oli poksis aastatel 1948–1949. Oli Kalevi meister keskkaalus (kuni 73 kg) ning sai 1950. aastal Eesti NSV meistrivõistlustel raskekaalus (üle 80 kg) 2. koha.

Ta oli aastatel 1951–1953 Eesti NSV Poksiföderatsiooni treener.

Ta oli alates 1965. aastast Tartu Riikliku Ülikooli õppejõud, sealhulgas 1969. aastast dotsent ja 2007. aastast emeriitdotsent, aastatel 1965–1973 ka kehakultuuriteaduskonna dekaan. 

Ta oli Eesti Spordimuuseumi asutajaid (1962), Eesti Olümpiaakadeemia asutajaliige (1989), Eesti Spordiajaloo Seltsi asutajaid ja esimene esimees (1989–1999) ning Eesti mõttetalguliikumise üks algatajaid.

Tunnustus
 1964 – Kalevi auliige
 1979 – Eesti NSV teeneline sporditegelane
 1999 – Eesti Spordiajaloo Seltsi auliige

Isiklikku
Tema abikaasa oli korvpallur ja spordipedagoog Hilda Vaiksaar. Tema poeg on sõudja ja sporditegelane Jaan Vaiksaar ning pojatütar on sõudja Sille Vaiksaar.

Viited

Kirjandus
 Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009. Lk 410

Välislingid

Haud Tori kalmistul

Eesti poksijad
Eesti poksitreenerid
Eesti sporditegelased
Eesti spordiajaloolased
Eesti kasvatusteadlased
Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna vilistlasedTartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna õppejõud
Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna dekaanid
Kalevi auliikmed
Eesti NSV teenelised sporditegelased
Eesti Spordiajaloo Seltsi auliikmed
Eestistatud nimega inimesed
Tori kalmistule maetud
Sündinud 1927
Surnud 2009
Jeff Healey

Jeff Healey (pärisnimega Norman Jeffrey Healey; 25. märts 1966 Toronto – 2. märts 2008 Toronto) oli pime Kanada kitarrist, laulja ja laulukirjutaja. 

Ta sündis Torontos ja lapsendati imikuna. 8-kuuselt kaotas ta nägemise retinoblastoomi tõttu ja tema silmad tuli kirurgiliselt eemaldada.

Jeff hakkas kitarri mängima 3-aastaselt ning arendas välja oma stiili hoides kitarri lapiti süles. 17-aastaselt asutas ta 4-liikmelise ansambli "Blue Direction", mis mängis baarides ja klubides peamiselt kavereid. Peagi asutas ta koos basskitarristi Joe Rockmani ja trummar Tom Stepheniga trio "The Jeff Healey Band". Ansamblit saatis kohalikes klubides menu ja 1988. aastal sõlmiti leping plaadifirmaga Arista. Samal aastal ilmus nende debüütalbum "See the Light", mille singel "Angel Eyes" tõusis USA singliedetabelis 5. kohale. Samaaegselt albumi salvestamisega tehti muusikat Patrick Swayze' filmile "Road House" ("Väljaviskaja"; 1989), kus Healey mängis ka üht osa.

1990 võitis ansambel Kanada Juno auhinna aasta meelelahutaja kategoorias. Aastatel 1990–1994 tõusis 10 laulu albumitelt "Hell to Pay" ja "Feel This" Kanada singliedetabelisse. 2000ndatel hakkas ta huvituma džässmuusikast ja andis välja mitu džässalbumit – "Among Friends" (2002), "Adventures in Jazzland" (2004) ja ilmselt kõige laiemalt tuntud 2006. aastal ilmunud "It's Tight Like That". Ta mängis koos paljude tuntud muusikutega nagu Stevie Ray Vaughan, Buddy Guy, BB King, ZZ Top, Steve Lukather, Eric Clapton ja paljud teised.

Jeff Healey suri vähki oma kodus Torontos 2. märtsil 2008. Tal oli naine ja 2 last.

Juulis 2009 ilmus postuumselt kontsertalbum "Songs From The Road".

Kanada muusikud
Kitarristid
Sündinud 1966
Surnud 2008
Slovakkia jalgpallikoondis

Slovakkia jalgpallikoondis on Slovakkia jalgpalliliidu esindusmeeskond, mis esindab Slovakkiat rahvusvahelistel jalgpallivõistlustel.

Pärast Tšehhoslovakkiast eraldumist pidas Slovakkia esimese ametliku kohtumise 1994. aasta veebruaris, kui võideti Araabia Ühendemiraate tulemusega 1:0.

2010. aasta maailmameistrivõistlused olid esimene suurturniir, kus Slovakkia osales. Maailmameistrivõistlustel tuldi oma alagrupis teiseks, viimases mängus võideti valitsevat maailmameistrit Itaaliat tulemusega 3:2. Kaheksandikfinaalis kaotati hilisemale finalistile Hollandile tulemusega 0:1. 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel jõudis Slovakkia samuti kaheksandikfinaali.

Pragune koosseis 
Slovakkia koondis 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Mängud Eesti koondise vastu

Välislingid 
 Koduleht

Euroopa jalgpallikoondised
Slovakkia jalgpall
Valgevene jalgpallikoondis

Valgevene jalgpallikoondis on Valgevene jalgpalliliidu esindusmeeskond, mis esindab Valgevenet rahvusvahelistel jalgpallivõistlustel.

Koondis ei ole seni pääsenud Euroopa või maailmameistrivõistluste finaalturniirile.

Eesti jalgpallikoondisega on Valgevene kohtunud 6 korda, neist 2 mängu on võitnud Valgevene ja 4 Eesti.

Viited

Välislingid 
 Koduleht

Euroopa jalgpallikoondised
Valgevene
Georges Wrangell

Parun Georges Eduard von Wrangell (2. jaanuar 1866 Roela – 23. märts 1927 Tartu) oli baltisaksa genealoogia ja ajaloouurija.

Teosed
Die Schlacht bei Narva am 19. November 1700 : Vortrag, gehalten in der Ehstländischen Literärischen Gesellschaft. (Separaat väljaandest: Revaler Beobachter), Ревель : Типография "Ревельскаго Наблюдателя", [1900] Andmed ESTERis

Genealogie der zur Estländischen Adelsmatrikel gehörenden Linien der Familie von Krusenstiern / zusammengestellt und herausgegeben von Georges Wrangell., Reval: 1911 (Reval : Revaler Beobachter), Andmed ESTERis  

Baltische Offiziere im Feldzuge von 1812., Reval : Kluge, 1912, Eesti rahvusbibliograafia andmebaas 

Балтийские офицеры в походе 1812 года : напечатано по поручению эстляндского рыцарства / барон Г. В. Врангель., Ревель : [б.и.], 1913 (Ревель : Ревалер Беобахтер), Andmed ESTERis

Genealogie des Geschlechts von Grünewaldt / bearbeitet von Baron Georges Wrangell. Reval : [s.n.], 1913 (Reval : Revaler Beobachter), Andmed ESTERis 

Die harrisch-wierische Ritterschaft und andere historische Aufsätze von Baron Georges Wrangell., Reval : Franz Kluge, 1914, Andmed ESTERis

 Ätten Wrangels stamlinjer. Kritik och urkundsgranskning. På svenska efter författarens tyska manuskript af E. Wrgl. / Personhistorisk Tidskrift 1917. Stockholm, 1918, lk. 162-173. Bibl. i hanvisningar Andmed ISEs

 Ätten Wrangels stamlinjer. (Personhistorisk Tidskrift 1923, Stockholm, 1924, lk 126-127, Andmed ISEs

Geschichte der Wrangel zur dänischen und Ordenszeit. (Separaat: Vierteljahrschrift für Wappen. Siegel- und Familienkunde, Heft 3/4 1926 und Heft 1/2 1927 ) , Dorpat, [1927], Andmed ESTERis

Geschichte der Revaler Schwarzenhäupter : ein Beitrag zur Geschichte des deutschen Kaufmanns im Osten / bearb. von Friedrich Amelung und Georges Wrangell., Reval : Wassermann, 1930 Andmed ESTERis

Moritz Wrangel, Bischof von Reval 1558-1560. / Der Deutsche Herold: Zeitschrift für Wappen- Siegel- und Familienkunde, Jg. 63, (1932) N. 9/10, S. 55-56; N. 11/12, S. 69 Andmed ISEs

Perekond
Ta oli Roela mõisniku ja Eestimaa rüütelkonna peamehe (1881–1884) Parun Wilhelm Wrangelli (1831–1894) poeg ning meresõitja ja Arktika-uurija Ferdinand von Wrangelli pojapoeg.

Parun Georges Wrangell abiellus 1893. aastal Varssavis Dora Lauberiga (1870 Viin – 1899 Tallinn). Abielust sündisid:
Helm (1895 Roela), abiellus Albu mõisast pärit Gerta von Lilienfeldiga, kes oli maanõunik Alexander von Lilienfeldi tütar.
Egla Luise (1895 Võru)
Olga Elise Lucilla (1897 Tallinn)

1920. aastal abiellus ta Tallinnas keemiakandidaat Georg Wulfi (suri 1918 Peterburis) lese Klara Kochiga (sünd 1879 Peterburis), kes oli meditsiinidoktor Karl Kochi (surn 1909) ja Amalia Blessingi tütar.

Sugupuu

Viited

Georges
Eestimaa aadlikud
Baltisaksa ajaloolased
Eesti genealoogid
Sündinud 1866
Surnud 1927
Makemake

Makemake on rapanui mütoloogias inimkonna looja ning viljakusjumalus.

Teda on kujutatud paljudel Lihavõttesaare petroglüüfidel.

Mütoloogia
David Cameron

David William Donald Cameron (sündinud 9. oktoobril 1966 Londonis) on Suurbritannia poliitik, peaminister 2010–2016, Briti Konservatiivse Partei juht 2005–2016. Esmakordselt valiti ta parlamendi alamkoja liikmeks 2001. aastal Oxfordshire'i Witney valimisringkonnast.

Ta õppis  Oxfordi Ülikoolis filosoofiat, politoloogiat ja majandusteadust (Philosophy, Politics and Economics).

Opositsiooniliidrina (detsembrist 2005 maini 2010) soovis ta enda sõnul Suurbritannias erakorralisi valimisi sellest ajast peale, kui Gordon Brown ametist tagasi astunud Tony Blairi asemel 2007. aasta mais-juunis Suurbritannia peaministriks sai.

Opositsiooniliidrina kasvatas Cameron Konservatiivse Partei toetust tunduvalt. 2006. aasta oktoobris oli see 39% Leiboristliku Partei 29% vastu. 2007. aasta suvel oli õnnestunud valitsusevahetus tõstnud leiboristide toetuse 10% võrra kõrgemaks konservatiivide omast, aga oktoobris oli konservatiivide toetus taas suurem.

2010. aasta Suurbritannia parlamendivalimised võitis Cameroni juhitud Konservatiivne Partei, kuid ei võitnud piisavalt kohti, et üksi valitsus moodustada. Konservatiivid jõudsid koalitsioonivalitsuse moodustamises kokkuleppele liberaaldemokraatidega.

Pärast Gordon Browni tagasiastumist 11. mail 2010 palus kuninganna Elizabeth II David Cameronil moodustada uus valitsus ning ta sai Suurbritannia peaministriks.

Cameroni kabineti asepeaminister oli liberaaldemokraatide juht Nick Clegg ja varakantsler George Osborne.

Cameron armastab jalgrattaga sõita. 2006. aastal pildistati teda jalgrattaga tööle sõitmas, aga tema järel sõitis tema auto koos autojuhiga, kes toimetas tema asjad tööle. Konservatiivse Partei pressiesindaja teatel oli see tavaline.

13. juulil 2016 lahkus ta peaministri ametist.

Viited

Välislingid

 David Cameron] Suurbritannia valitsuse ametlikul koduleheküljel (inglise keeles)
 David Cameron Encyclopædia Britannicas (inglise keeles)

Suurbritannia peaministrid
Suurbritannia poliitikud
Konservatiivne Partei
Sündinud 1966
Palindroom

Palindroom on keelend, mis on nii päri- kui ka tagurpidi lugedes täpselt samasugune. Üldjuhul on pikemad palindroomid tõlkimatud.

Ilmar Laaban on pühendanud raamatu "Eludrooge ego-ordule" palindroomidele.

Palindroomide matemaatilisi omadusi on käsitlenud Martin Gardner.

Näiteid palindroomidest eesti keeles

Sõnad
aga
emme
enne
issi
kaak
kajak
kallak
kiik
kiililiik 
kirik
kook
kuulilennuteetunneliluuk
luukerekuul
luul
maajaam
meelleem
meem
muna-anum
noon
piip
puuluup
radar
sammas
sees
siis
soos
tuut
udu
viiv
öö
öötöö

Fraasid
soomaa moos
tema amet

Laused
Aias sadas saia.
Mr. Usk, Toonela vetel olete vale noot. K. Surm.
On ropem me porno? (Ilmar Laabani loomingust)
Ropu urinaga lapsi tootis palaganiruupor. (Ilmar Laabani loomingust)
Uluk kulu.
USA töötaja saab baasajatöötasu. (A. Aule)
Vagu mugav?

Palindroomid on ka paljud eesnimed, näiteks Teet, Tiit, Peep, Paap, Anna, Ene, Eve jne.

Ilmar Laaban on kirjutanud palindroom-luuletuse:

 Elu nimel lunite,
 Moene minimaal-aam.
 Inimene, ometi
 nulle minule.

Palindroome teistes keeltes

Soome keeles
 Aivot avaavat ovia. (Alivaltiosihteeri)
 Saippuakivikauppias - maailma pikim ühesõnaline palindroom
 Syy hyökätä: köyhyys. (Alivaltiosihteeri)
 Uupuva haapa vapisi: oisipa vapaa havupuu! (Alivaltiosihteeri)

Hispaania keeles
 Oro ('kuld')
 Reconocer ('tunnustada')

Hollandi keeles
 Droommoord ('unenäomõrv')

Inglise keeles
 Rise to vote, sir! (The Simpsons)
 Racecar
 A man, a plan, a canal: Panama.
 Are we not drawn onward, we few, drawn onward to new era?
 Cigar? Toss it in a can. It is so tragic.
 Madam, I'm Adam!

Itaalia keeles
 Osso ('luu')

Horvaadi keeles
 Krk (saar Aadria meres)

Ladina keeles
 Roma tenet amor ('Rooma on armastus')

Leedu keeles
 Sula-alus ('mahlaõlu')

Norra keeles
 Skal varg ete gravlaks? ('kas hunt sööb õrnsoolalõhet?)

Poola keeles
 A to idiota! ('sina oled tõesti idioot!')
 Mamuta tu mam (Stanisław Tym)

Portugali keeles
 Ovo ('muna')

Prantsuse keeles
 Été ('suvi')
 Mon nom ('minu nimi')

Rootsi keeles
 Ni talar bra latin!

Saksa keeles
 Lesen, Esel! ('Lugeda, eesel!')
 Retsinakanister

Sloveeni keeles
 Vrv ('köis')

Taani keeles
 Du er Freud? ('Kas sina oled Freud?')

Tšehhi keeles
 Jelenovi pivo nelej

Ungari keeles
 Pap ('preester')

Viited

Välislingid
Andres Ehin 2008. Ah üdi embate? Mingi oig nimetab meid üha. Keel ja Kirjandus 11/2008, lk 895–896. (Retsensioon Laabani raamatule.)

Keeleteadus
Kirjandusteadus
2009. aasta Euroopa Grand Prix

2009. aasta Euroopa Grand Prix oli 2009. aasta Vormel 1 hooaja üheteistkümnes etapp, mis peeti Hispaanias Valencia tänavarajal 23. augustil 2009.

Sõideti 57 ringi, võistluse kogupikkus oli 308,883 km. Ilm oli kuiv ja kuum.

Kvalifikatsioonisõidu võitis Lewis Hamilton ja võistluse Rubens Barrichello.

Võistluse kiireima ringi sõitis Timo Glock (1.38.683).

Renault F1 meeskond asendas Nelson Angelo Piquet alates Euroopa GP-st Romain Grosjeaniga. Eelmisel etapil vigastada saanud Felipe Massat asendas Luca Badoer.

Tulemused

Kvalifikatsioon

Võistlus

2009. aasta Vormel 1 hooaeg
Kilplased

"Kilplased" on Friedrich Reinhold Kreutzwaldi jutukogu.

Kreutzwald sai oma teosele ainest saksa kirjandusest. Nimelt olid 19. sajandil Saksamaal levinud kirjatööd, mis pilkasid mingi Saksamaa piirkonna elanikke ning nende võimeid ja kombeid. Kreutzwald võttis Schilda linna kohta käiva paskvilli, jutustas ümber ja pani omalt poolt poole juurde ning andis enda nime all välja. Saksakeelne sõna "das Schild" tähendab 'kilp' ja siit tekitas Kreutzwald sõna "kilplased". Raamatu tegelased ja nende elujuhtumid jätsid rahva teadvusesse nii sügava jälje, et "kilplane" hakkaski eestlastele tähendama rumalat, kes enne teeb ja siis mõtleb ning kelle teod lähevad seetõttu tühja. 

Esmakordselt ilmus teos eesti keeles 1857. aastal (esmatrüki täielik pealkiri: "Kilplaste imevärklikud, väga kentsakad, maa-ilmas kuulmata ja tännini weel üleskirjutamata jutud ja teud: Kalkuni keelest Maakeele tõlgitud ja meie külade komblikuks mõnes tükis ümbersolgitud"). 

Eno Raua lastepärane ümberjutustus "Kilplased" on ilmunud 1962 ja 2000.

Koomiksina ilmus teos 1977. aastal. Aastal 2003 ilmus kirjastuses Tiritamm Otfried Preussleri "Meil Kilplas". Aastal 2004 ilmus kirjastuses Varrak jutukogu "Kilplased".

Vaata ka 
Kilplala

Viited

Välislingid 

 Andres Langemets, "Eestlased ja kilplased" ("Kilplaste" 2004. aasta kordustrüki arvustus) – Eesti Päevaleht/Arkaadia 26. märts 2004, lk 12–13
 Ede Schank, "Friedrich Reinhold Kreutzwald "Kilplased"" – Eesti Ekspress 15. aprill 2004, lk B8
 Aivar Kull, "Welcome to Kilpla!" ("Kilplaste" 2004. aasta kordustrüki arvustus) – Postimees 22. aprill 2004, lk 16

Friedrich Reinhold Kreutzwaldi teosed
Raamatud
1857. aasta Eestis
Eesti kirjandus
Voldemar Karl Koht

Voldemar Karl Koht VR II/3 (kuni 1940 Voldemar Karl Koch; 21. veebruar 1893 Vao vald, Virumaa – 2. september 1942 Norilsk) oli Eesti sõjaväelane (kolonel, 1936).

Elulugu
Sündis 21. veebruaril 1893 Virumaal Vao vallas, tollane perekonnanimi oli Koch. Omandas üldhariduse Tartu Aleksandri Gümnaasiumis, kus lõpetas C-klassi. Õppis ohvitseriks Pihkva ohvitseride koolis just Esimese maailmasõja eel, 1913–1914. Ohvitseriks lipniku auastmesse ülendati . Võitles Esimeses maailmasõjas 95. Krasnojarski jalaväepolgu koosseisus sakslaste vastu, saades haavata ja põrutada.

Eesti Vabadussõja alul teenis 5. jalaväepolgus nooremohvitserina, kus taganemise ajal 1918. aasta detsembris degradeeriti reameheks. Komandeeriti 1. jaanuaril 1919 "iseäralises komandirovkas" 2. Jalaväerügementi. Tõsteti 25. septembril 1919 vahvuse ja eeskujuliku teenistuse eest tagasi kapteniks. Seejärel teenis 4. Jalaväerügemendi pataljoniülemana ja pataljoniülema abina. 

Võttis osa lahingutest Pada mõisast kuni Valklani, Valkla, Kriuši ja Narva all, Luuga jõe ümbruskonnas, samuti Krasnaja Gorka operatsioonist ja Narva kaitselahingutest 1919. aasta lõpul. Autasustati sõja lõppedes Vabadusristi II liigi 3. järguga.

Jätkas rahuajal esialgu jalaväes, olles mitme pataljoni ülem ning 1923–1924 ka 1. jalaväerügemendi ülema kohusetäitja. Ülendati 30. jaanuaril 1924 kolonelleitnandiks ja nimetati 15. märtsil 1924 koosseisu kitsendamise puhul 1. jalaväerügemendi 1. pataljoni ülemaks. Viidi teenistuse huvides 20. oktoobril 1925 üle 5. jalaväerügemendi 5. pataljoni ülemaks.

1.–28 oktoobrini 1928 oli kolonelleitnant Voldemar Koch Jõhvis asunud iseseisva üksusena taastatud 4. üksiku jalaväepataljoni ülem.

Määrati aprillis 1934 2. soomusrongirügemendi ülema kohusetäitjaks. Asus samal aastal õppima Kõrgemas Sõjakoolis juhtimist ja staabiteenindust, sõjakooli lõpetamisel 1936 sai Soomusrongirügemendi ülemaks. Ülendati 24. veebruaril 1936 koloneliks. Elas 1930. aastatel Tallinnas aadressil Tatari 21b–15.

Viidi veebruaris 1940 üle 1. diviisi staabiülemaks, kellena sai teenida Eesti okupeerimiseni. Eestistas oma perekonnanimeks Koht. Kolonel Koht arreteeriti 14. juunil 1941 Värska õppelaagris, veeti Siberisse ja lasti 2. septembril 1942 Norilskis maha.

Auastmed
1914 – lipnik
1918 – reamees
1919 – kapten
1924 – kolonelleitnant
1936 – kolonel

Tunnustus

Vabadusristi II liigi 3. järk (17. august 1920)
Kotkaristi III klassi teenetemärk (20. veebruar 1935)
Püha Anna ordeni II, III ja IV järk
Püha Stanislavi ordeni II ja III järk

Viited

Välislingid
Sõjamuuseumi ohvitseride andmekogu

Eesti soomusrongiväeosade ülemad
Eesti kolonelid
Vabadussõja veteranid
Vabadusristi II liigi 3. järgu kavalerid
Kotkaristi III klassi teenetemärgi kavalerid
Eestistatud nimega inimesed
Eesti represseeritud isikud
Sündinud 1893
Surnud 1942
Aleksei Abrikossov

Aleksei Abrikossov (vene Алексей Алексеевич Абрикосов; 25. juuni 1928 Moskva – 30. märts 2017 Palo Alto) oli vene füüsikateoreetik, kelle peamised saavutused on tahke keha füüsikas. Ta pälvis 2003. aastal Nobeli füüsikaauhinna.

Ta oli vene patoloog-anatoomi Aleksei Abrikossovi (1875–1955) poeg.

1951. aastal kaitses ta Lev Landau juhendatud doktoriväitekirja ja sai doktorikraadi. 1952. aastal avastas ta uut tüüpi ülijuhid, mis säilitavad oma omadused tugevas magnetvoos.

1991. aastast töötas ta Ameerika Ühendriikides Argonne National Laboratorys ning oli 1999. aastast ka Ameerika Ühendriikide kodanik.

Tunnustus 
1966 – Lenini preemia 
1982 – Nõukogude Liidu riiklik preemia
1989 – Landau auhind
2003 – Nobeli auhind

Välislingid
 Aleksei Abrikossov Nobeli auhinna lehel

Venemaa füüsikud
Ameerika Ühendriikide füüsikud
Nobeli füüsikaauhinna laureaadid
Tööpunalipu ordeni kavalerid
Ordeni "Austuse märk" kavalerid
Sündinud 1928
Surnud 2017
Stephen King

Stephen Edwin King (sündinud 21. septembril 1947 Portlandis) on USA ulme- ja õudusulmekirjanik.

Kingi vanemad lahutasid, kui ta oli kaheaastane, ja pärast seda pole ta oma isa näinud. Kingi ema suri 1973 vähki, talle jõuti enne ette lugeda Kingi raamat "Carrie". 1980. aastatel oli King alkohoolik ja narkomaan (kasutas kokaiini, xanaxit, marihuaanat, vaaliumi). 1980. aastate lõpus suutis tarbimise lõpetada.

Paljud Stephen Kingi teosed on ka ekraniseeritud. Tema romaanidel põhinevad filmid "Roheline miil", "Shawshanki lunastus", "1408", "Carrie" ja paljud teised.

Eesti keeles ilmunud teoseid
 "Surmahotell", 1. ja 2. osa, Katherine 1994
 "Raamatukogupolitseinik", Kupar 1995 
 "Salaaken, salaaed", Kupar 1996 
 "Carrie", Katariina 1997
 "Misery", Elmatar 1998 (sarjas "Öölane")
 "Tulesüütaja", Ersen 1998
 "Kõik on mõeldav", Pegasus 2003 
 "Laskur", Pegasus 2006 (Tume torn, I osa)
 "Kolm saatusekaarti", Pegasus 2007 (Tume torn, II osa)
 "Ahermaad", Pegasus 2007 (Tume torn, III osa)
"Misery", Eesti Päevaleht 2007
 "Võlur ja klaas", Pegasus 2008 (Tume torn, IV osa)
 "Mobla", Pegasus 2008
 "Udu", Fantaasia 2008 
 "Calla hundid", Pegasus 2009 (Tume torn, V osa)
 "Lisey lugu", Pegasus 2009
 "Susannah' laul", Pegasus 2009 (Tume torn, VI osa)
 "Tume torn", Pegasus 2010 (Tume torn, VII osa)
 "Pärast päikeseloojangut", Pegasus 2012
 "Isemoodi aastaajad", Fantaasia 2012
 "Lemmikloomasurnuaid", Pegasus 2013
"Carrie", Skymarket 2013
 "Härra Mercedes", Ajakirjade Kirjastus 2015
 "Mis hundi suus, see hundi oma", Ajakirjade Kirjastus 2016
 "Valve lõpp", Ajakirjade Kirjastus 2017
 "Hiilgus", Ühinenud Ajakirjad 2018
 "Kirjutamisest. Mälestusteraamat ametioskustest", Hea Lugu 2018
 "Lemmikloomasurnuaid", Pegasus 2019
"Öine vahetus", Fantaasia 2019
 "Instituut", Hea Lugu 2020
"Draakoni silmad", Fantaasia 2021
"Hiljem", Hea Lugu 2021

Tunnustus 
 2007 – Grand Master Award – elutööpreemia (Edgar Allan Poe auhind)

Ameerika Ühendriikide kirjanikud
Ameerika Ühendriikide ulmekirjanikud
Sündinud 1947
Vanalinna Hariduskolleegium

Vanalinna Hariduskolleegium (VHK) on 1992. aastal Kersti Nigeseni poolt asutatud munitsipaalne kristliku suunitlusega üldhariduskool Tallinnas. 

Kool märgib enda peamiseks eesmärgiks kultuuri ja hariduse integreerimist ning üldhariduse andmist süvendatud ajalootunnetuse ja  süvendatud muusika- ja kunstiharidusega. VHK tugineb kristlikule väärtussüsteemile. VHK töötajad ja õpilased ei tohi seada kristlikke tõdesid ja väärtusi kahtluse alla, neid ignoreerida või naeruvääristada.

Peamised struktuuriüksused 

VHK peamised struktuuriüksused on VHK Gümnaasium (Vene tänav 22), VHK Põhikool (Vene tänav 15/Pühavaimu 8), VHK Muusikakool (Uus tänav 32-34), VHK Kunstimaja (Olevimägi 8), Vanalinna Muusikamaja (Uus tänav 16c) ja Aiake. Nendes osakondades põimub regulaarne õpe ateljeede, stuudiote ja ringide tegevusega ning kunstnike ja muusikute individuaalne ja kollektiivne loome.

Peale ülalnimetatud osakondade kindlustab VHK kui terviku tööd rida teenistusi: terviseteenistus, teabeteenistus, raamatukogu, finantsteenistus, majandusteenistus ja toitlustusteenistus. HK koolide ja majade integratsiooni tagavad ka mitmesugused HK allüksusi läbivad programmid: folkloori-, kunsti-, muusika-, ajaloo-, võõrkeelte, liikumise, tasandus- ja kompensatsiooniprogramm. Nende kaudu püütakse kooskõlastada allüksuste õppekavu, õpilaste ja töötajate arusaamu ja teadmisi.

Kooli vilistlasi 

 Birgit Õigemeel
 Liis Lass
 Ott Sepp
 Lauri Pihlap
 Laura Peterson-Aardam
 Maria Peterson
 Risto Kübar
 Marta Vaarik
 Helena Pruuli
 Jarmo Reha
 Katariina Tamm
 Nero Urke
 Juss Haasma
 Priit Strandberg
 Ingmar Erik Kiviloo

Viited

Välislingid 

 Kooli koduleht

 Tallinna koolid
Tallinna vanalinn
Harilik käätsusikk

Harilik käätsusikk (Acanthocinus aedilis) on siklaste sugukonda kuuluv mardikas.

Ta elab Euroopas kuni Vahemereni. Ta on Eestis tavaline. Elab surnud või surevate mändide peal.

Kehapikkus on 12–20 mm . Kitiinkest on pruunikas. Ta on tuntud ebatavaliselt pikkade tundlate poolest. Isase tundlad on emase omast umbes 2 korda pikemad ja oma kehapikkusest umbes 5 korda pikemad. Kattetiivad on määrdunudhallid korrapäratu mustriga, eesselg 4 pruuni tähniga . Enamiku isendite rindmikul on näha väikesed kollased täpid.

Tema vastseid on leitud rohkem kui 25 liiki puu koore alt, nende seas on nii okas- kui lehtpuid.  Emane muneb paaritumise järel 30–50 muna ja paigutab need surnud või surevale puule. Tõugud kasvavad kuni 35 mm pikaks, valmikust pikemaks, ja uuristavad puidu sisse käike.

Sügisel poevad valmikud kooreprao vahele ja on seal ületalve.

Viited

Välislingid 
 

Siklased
Eesti mardikalised
Lauri Laats

Lauri Laats (sündinud 22. aprillil 1981 Tallinnas) on Eesti poliitik.

Lapsepõlv ja haridus 
Laats elas kuni 12. eluaastani Abhaasias. Kui seal sõda algas, kolis perekond Tallinna. 

Lauri Laats on lõpetanud Tallinna Saksa Gümnaasiumi. 2003. aastal lõpetas Laats Tallinna Tehnikaülikooli ehitusteaduskonna kinnisvara haldamise erialal.

Poliitiline tegevus
Ta kuulus 2005. aastast kuni maini 2015 Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda. Laats kuulus SDE volikokku, oli erakonna Tallinna piirkonna juhatuse liige ja Mustamäe osakonna esimees. Detsembris 2009 sai ta Mustamäe linnaosa vanemaks. Pärast sotsiaaldemokraatide lahkumist linna võimukoalitsioonist esitas ta 31. detsembril 2010 lahkumisavalduse.

Mais 2015 astus ta Keskerakonda. Alates 14. maist 2015 on Tallinna Linnavolikogu Keskerakonna fraktsiooni liige.

28. maist 2015 on Lauri Laats Tallinna Linnavolikogu aseesimees.

2014. aastast on Lauri Laats AS Teede Tehnokeskuse nõukogu liige.

2009–2010 ning alates 2017. aastast on ta Mustamäe linnaosa vanem.

Tegevus Tallinna linnavolikogus 
2011. aastast oli Lauri Laats Tallinna linnavolikogu liige, kus ta kuulus Sotsiaaldemokraatiliku Erakonna fraktsiooni. Laats võttis linnavolinikuna osa sotsiaal- ja tervishoiukomisjoni ning revisjonikomisjoni tööst. 

2013. aasta kohalike omavalitsuse valimistel valisid Mustamäe elanikud Lauri Laatsi taas Tallinna linnavolikokku ning lisaks valisid sotsiaaldemokraatidest linnavolinikud Laatsi linnavolikogu SDE fraktsiooni esimeheks. 

Tallinna linnavolikogu liikmena on Lauri Laats seisnud eelkõige Tallinna lasteaedade rahastamise suurendamise eest, noorte huvialahariduse edendamise ning linna kommunaalprobleemidele parema lahenduse leidmise eest.

Isiklikku 
Aastatel 1994–2000 tegeles Laats vabamaadlusega ja tuli mitu korda Eesti meistriks. 1999. aastal saavutas ta Euroopa meistrivõistlustel 10. koha. 

Alates 2003. tegeleb Laats  ning aastail 2008–2009 oli ta Eesti Lohesurfiliidu juhatuse liige. 

Ta on abielus ning tal on kolm last.

Viited

Välislingid 
 Lauri Laatsi CV
 Lauri Laats. . Eesti Päevaleht, 3. juuni 2015
 Kertu Kalmus. Lauri Laats: Mustamäe elukeskkonna paremaks muutmisel on tööpõld lai. Eesti Päevaleht, 16. november 2009 
 Urmas Tooming. Lauri Laats: kinnisvara alal on Mustamäel palju ära teha. Tallinna Postimees, 17. november 2009
 Saame tuttavaks: Mustamäe linnaosa vanem Lauri Laats. Sotsiaaldemokraatliku Erakonna veebileht, 2. detsember 2009

Eesti Keskerakonna poliitikud
Eesti ettevõtjad
Sündinud 1981
Vladimir Ivanov (poliitik)

Vladimir Ivanov (sündinud 9. juulil 1944 Soomes Tamperes) on Eesti poliitik. 

Ta on lõpetanud Tallinna Polütehnilise Instituudi 1982. aastal elektriinsenerina.

Vladimir Ivanov on töötanud Mustamäe ja Lasnamäe linnaosa vanemana. Olnud Kesklinna ja Lasnamäe Linnaosa Haldusnõukogu ning Tallinna Linnavolikogu liige.

Ivanov kuulus Eestimaa Ühendatud Rahvaparteisse, liitudes 1994 selle eelkäijaga ja astudes parteist välja 2011, kui ühinemiste käigus oli sellest saanud Eestimaa Ühendatud Vasakpartei.

Viited

Artikleid 
 Mustamäe vanemaks Vladimir Ivanov. / Eesti Päevaleht, 30. märts 1999 
 Lühiuudised / Eesti Päevaleht, 8. aprill 1999
 Urmas Paet. Purjutanud Mustamäe linnaosa vanem pääses esialgu hoiatusteta. / Postimees, 24. juuli 1999

Välislingid 
 Kandidaat nr. 621 – Vladimir Ivanov. Riigikogu valimine 2003

Konstitutsioonierakonna poliitikud
Eestimaa Ühendatud Vasakpartei poliitikud
Sündinud 1944
Tallinna linnavolikogu liikmed
Ain Lillepalu

Ain Lillepalu (sündinud 18. oktoobril 1957) on Tallinna linnaametnik. 1993 aastal oli esimene Mustamäe linnaosa vanem.

Ta on lõpetanud Tallinna Polütehnilise Instituudi. 

Ain Lillepalu on töötanud 1986–1993 aastani Tallinna Mustamäe EEV peainsenerina ja juhatajana, Mustamäe linnaosa vanem ja vanema asetäitja, Keskkonnaministeeriumi jäätmeosakonna juhataja.

Välislingid 
 Ain Lillepalu Netlog'is
 Konkursi- ja atesteerimiskomisjon otsustas. Stenbocki majas, Tallinnas 15. novembril 2000. a.
 

Eesti sporditegelased
Sündinud 1957
Eesti ametnikud
Voldemar Kurs

Voldemar Kurs VR II/3 (14. aprill 1898 Assikvere küla, Pala vald, Tartumaa – 28. veebruar 1988) oli Vabadussõja veteran (reamees).

Ta osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas Kuperjanovi pataljoni koosseisus, demobiliseeriti 23. detsembril 1920. Töötas Tartu, Kärkna, Nõo ja Tallinn-Väikese raudteejaamas rööpaseadjana. 

Alates 1944. aastast töötas Türi raudteejaamas ja Türi leivakombinaadis.

1937. aastal abiellus Voldemar Kurs Julia-Emiilia Poomiga, poeg Vello sündis 1940. aastal.

Ta on maetud Türi Kõrgessaare kalmistule.

Eesti inimesed
Vabadusristi II liigi 3. järgu kavalerid
Kuperjanovi jalaväepataljoni koosseis
Vabadussõja veteranid
Türi Kõrgessaare kalmistule maetud
Sündinud 1898
Surnud 1988
Vala Mal Doran

Vala Mal Doran on väljamõeldud tegelaskuju Kanada-Ameerika telekanali SyFy ulmesarjas "Tähevärav SG-1". Sari näitab sõjaväelist meeskonda, kes uurib galaktikat tulnukate transpordiseadmete abil. Teda kehastab endine "Farscape'i" sarja näitlejanna Claudia Black. Vala loodi Damian Kindleri ja Robert C. Cooperi poolt episoodilise tegelasena 8. hooaja osas "Prometheus Unbound" (2004).

Välislingid 
 Vala Mal Doran "Tähevärav" vikis
 Vala Mal Doran SyFy kanalil ("Tähevärav SG-1")

Telesarjade tegelased
Tähevärav
Jonas Quinn

Jonas Quinn on väljamõeldud tegelaskuju Kanada-Ameerika SyFy telekanali sõjaväeulmepõhise televisiooni sarjas Tähevärav SG-1, sari näitab sõjaväelist meeskonda, kes uurib galaktikat tulnukate transpordiseadmete abil. Kehastab Corin Nemec, Jonast tutvustatakse esmakordselt viienda hooaja osas "Meridian". Jonas asendab Daniel Jacksoni tühja kohta SG-1 meeskonnas kuuendal hooajal ning seitsmenda hooaja alguses, viimast korda esineb episoodis "Fallout".

Välislingid 
 Jonas Quinn  Tähevärav wikias
 Jonas Quinn SyFy kanalil (Tähevärav SG-1)
 Jonas Quinn TV Tropes.org

Telesarjade tegelased
Tähevärav
William Boyce

William Boyce (11. september 1711 London – 7. veebruar 1779 London) oli inglise organist ja helilooja.

Teda on nimetatud Inglismaa 18. sajandi üheks tähtsamaks heliloojaks .

Elu

Lapsena laulis William Saint Pauli katedraali kooris. Kui tal oli häälemurre, hakkas ta õppima orelit Maurice Greeni juures. Juba 1734 sai William Boyce oma esimese töökoha organistina Oxfordi kabelis, mis asub Londonis Oxfordi tänaval. 1736 sai ta organistiks Püha Miikaeli kirikus. Samast aastast tegutses ta heliloojana Kuninglikus Kabelis ning täitis järgnevatel aastatel muidki muusikaga seotud ametikohti. 1755 sai ta kuninglikuks muusikameistriks, 1758 Kuningliku Kabeli organistiks.

1768 halvenes Boyce'i kuulmine ja ta tõmbus muusikast eemale, kuid kuninglikuks muusikameistriks jäi ta surmani, sest see oli auamet, millel polnud kindlaid tööülesandeid. Ta suri 1779 ja on maetud Saint Pauli katedraali. Tema matustel esitasid Westminster Abbey ja Kuningliku Kabeli muusikud tema loomingut.

Looming

William Boyce tegi palju tööd kirikumuusika valdkonnas. Anglikaani kirikus kasutatakse tema teoseid tänapäevani. Ta kirjutas laule, uvertüüre, sonaate ja sümfooniaid. Loomingu moodustavad
laulud (avaldatud 1749);
sümfooniad (avaldatud 1750–1761). Need on rohkem concerto grosso stiilis ja veel mitte klassikalised sümfooniad. Need sümfooniad olid ligi 200 aastat unustatud ja alles 1928 avastas Constant Lambert need uuesti;
katedraalimuusika (avaldatud 3 köites 1760–1780). See on kirikumuusika hommiku- ja õhtujumalateenistusteks. Raamat sisaldab vaimulikke hümne. Viimane köide ilmus postuumselt;
kammermuusika – 12 viiulisonaati;
koorimuusika – hümnid, kantaadid, oratooriumid, serenaadid, oodid;
orelimuusika (1785) – 10 voluntaryt;

Suurema osa William Boyce'i teoseid kogus kokku Philip Hayes. William Boyce'i lesk andis need välja 1780. aastatel.

Välislingid
/Werner Music Archive (WIMA)
Selle artikli kirjutamisel on kasutatud materjali raamatust "Great composers 1300-1900. A Biographical and Critical Guide". The H.W. Wilson Company. New York.

 organistid
Inglismaa heliloojad
Sündinud 1711
Surnud 1779
Eduard Aartee

Eduard Aartee (kuni 21. märtsini 1938 Eduard Aron; 30. mai 1910 Narva – 11. juuni 1963 Tallinn) oli eesti partisanijuht Teise maailmasõja ajal Saksa okupatsiooni all olnud Leningradi oblastis.

Ta astus 1943. aastal NLKP-sse. 

Tema juhitud partisanisalk osales 1943–1944 Pihkva–Luga raudtee purustamises ning lahingus Pljussa raudteejaama lähedal.

Tunnustused
1944 Lenini orden

Allikas
ENE 1. väljaanne, kd 1, lk 22.

Välislingid
Mereleksikoni artikkel

Allveelaeva Lembit meeskonnaliikmed
Miiniveeskja Ristna meeskonnaliikmed
Nõukogude Liidu sõjaväelased
Lenini ordeni kavalerid
Eestistatud nimega inimesed
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1910
Surnud 1963
Jüri Ojamaa

Jüri Ojamaa (16. juuni 1932 – 27. september 2017) oli eesti tõlkija ja toimetaja. Ojamaa on kasutanud pseudonüümi Jüri Aam.

Ojamaa töötas aastatel 1957–1973 kirjastuses Eesti Raamat poliitilise kirjanduse toimetuse toimetajana, tõlkekirjanduse toimetuse juhatajana ja peatoimetaja asetäitjana. Aastail 1973–1983 oli Ojamaa Loomingu Raamatukogu toimetaja (toimetuse juht), seejärel kutseline tõlkija ning aastail 1986–1993 ajakirjade Vikerkaar ja Raduga vastutav sekretär.

Eesti Kirjanike Liidu liige aastast 1984. NLKP liige aastail 1965–1990.

Tõlkija 

Jüri Ojamaa on vahendanud peamiselt vene kirjandust, teiste seas Boriss Pasternaki, Juri Trifonovi, Mihhail Bulgakovi, Sergei Dovlatovi ja Ljudmila Ulitskaja loomingut. Varjunime Jüri Aam all on ta tõlkinud Andrei Bitovi raamatu "Lahkuv Monahhov" (Loomingu Raamatukogu, 1978).

Isiklikku  
Jüri Ojamaa abikaasa oli Maarja Ojamaa, kes on töötanud kirjastuses Eesti Raamat toimetajana. Luuletaja Liisi Ojamaa oli nende tütar.

Kirjandus 

Kalle Kurg. "Vaade siseõue taevasse." (Jüri Ojamaa 50). – Looming 1982, nr. 6, lk 854–855.

Eesti toimetajad
Eesti tõlkijad
Tallinna Aleksander Nevski kalmistule maetud
Sündinud 1932
Surnud 2017
Aavo Ürgsoo

Aavo Ürgsoo (kuni 1936. aastani Andrei Jurkson; 26. august 1905 Pärnu – 18. mai 1995 Toronto) oli Eesti sõjaväelane (kapten).
	
1926. aastal lõpetas ta Pärnu Linna Ühisgümnaasiumi, 1928. aastal Eesti Vabariigi Sõjakooli ning 1930 Eesti Vabariigi Sõjaväe Lennukooli, kus omandas sõjaväelenduri kutse. Kapteniks ülendati ta 1937. aastal.

Ta oli Antsla Omakaitses pataljoni ülem ja Eesti Aeroklubis lennuinstruktor.

Pärast Teist maailmasõda oli ta 5 aastat Poolas sõjavang ja sunnitööline söekaevanduses. Hiljem elas Kanadas, kus töötas Toronto ülikoolis katselabori tehnilise assistendina ning oli Toronto Eesti Võitlejate Ühingu liige.

Looming
Aavo Ürgsoo oli tuntud ka loomeinimesena. 1938. aastal määrati ta väeosa ajalookomitee liikmeks, kus tema ülesandeks oli Eesti lennuväe ajaloo talletamine. Seda tegevust jätkas ta ka hiljem Kanadas ja selle töö eest pälvis Toronto Eesti Võitlejate Ühingu kuldrinnamärgi. Tema kogutud ja korrastatud materjalid on saadaval Toronto Eesti Maja arhiivis.

1958. aastal Torontos kirjutas ta Anti Ainiki pseudonüümi all raamatud „Lend leeki” (I ja II osa), kus kirjeldas Eesti lenduritest II maailmasõja päevil.

Aavo Ürgsoo joonistas ka karikatuure ja šarže, mida avaldati peamiselt ajakirjades Sõdur ja Kaitse Kodu.

Tunnustus
Ülemaailmse Eesti Vabadusvõitlejate Keskuse Võitleja kuldmärk
Raudristi I klass
Raudristi II klass

Viited

Välislingid
 Kapten Aavo Ürgsoo. Ühe lenduri mälestusi oma kunagisest pealikust. Kultuur ja Elu, 2002

Lennuväerügemendi koosseis
3. Lennuväedivisjoni koosseis
Eesti lendurid
Raudristi kavalerid
Eesti karikaturistid
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1905
Surnud 1995
Oivo Soots

Oivo Soots (kuni 1936. aastani Oskar Soots; 25. jaanuar 1904 Kõpu, Viljandimaa – 28. veebruar 1944 Jõhvi) oli Eesti sõjaväelane (kapten).

Elukäik

Lõpetas Viljandi Maakonna Poeglaste Reaalgümnaasiumi.  Asus 1925.a kevadel õppima Sõjakoolis alalisväe ohvitseride kursusel, mille lõpetas 16.06.1927. Teenis 5. Jalaväerügemendis, järgmisel aastal asus õppima lennukoolis. Pärast Lennukooli lõpetamist määrati teenima  Üksikusse Lennuväedivisjoni nr 1. 16.11.1939.a kinnitati divisjoni tehnikajaoskonna ülemaks. 04.-18.05 1940.a käis Saksamaal Õhukaitsele luurelennukeid Henschel Hs 126B-1 toomas.
 
Annekteritud Eestis 1940.a sügisel, jäeti teenima Punaarmee  22. territoriaalse laskurkorpuse üksikusse lennueskadrilli.

1941. a. suvel Venemaale taganevate Nõukogude vägede koosseisus olevast eskadrillist, mis paiknes  Jägalas, otsustas O. Soots evakueerimise ajal põgeneda ja jääda Eestisse. Pärast rindejoone ületamist ühines major  Hirvelaane pataljoniga ning oli pataljoni majandusülema kohal. 1943. a. teenis Saksa sõjaväe 127. luurelennugrupi 3. salga ülema, 1944. a. aga  11. öiste pommituslennukite grupi I salga ülema kohal. Sooritas 110 lahinglendu.

1944. aasta 27.–28. veebruari öösel pommitasid venelased Jõhvi lennuvälja, parajasti lahinglennult naasnud ja veel lennukis istunud Soots sai raskelt peast haavata ning suri 28.02.1944 Jõhvi välilaatsaretis. Ta maeti 4. märtsil Tallinna garnisoni kalmistule.

Auastmed
nooremleitnant 28.11.1927
leitnant 19.02.1932.
kapten 24.02.1937.

Tunnustus
Raudrist, 2. klass

Viited

Kirjandus
Hendrik Arro. "Eesti lendurid lahingute tules" JMR, Tallinn 1996
Toivo Kitvel, Toomas Türk, Arvo Vercamer. "Põhjakotkad" Külim, Tallinn 2011

Välislingid
Ohvitseride andmebaas

1. Lennuväedivisjoni koosseis
5. Üksiku Jalaväepataljoni koosseis
Eesti lendurid
Eesti lennundustegelased
Sündinud 1904
Surnud 1944
Raudristi kavalerid
Arnold Kivimäe (sõjaväelane)

Arnold Kivimäe (kuni 1937. aastani Arnold Steinberg; 25. oktoober 1916 Tartu – 26. mai 1945 Leningradi oblast) oli Eesti sõjaväelane (nooremleitnant).

Välislingid 
Ohvitseride andmekogu

1. Jalaväerügemendi koosseis
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1916
Surnud 1945
Ekspress Hotline

Ekspress Hotline oli Eesti infoettevõte. Firma pakkus infotelefoni- ja internetiteenuseid. TNS Emori statistika järgi oli Ekspress Hotline'i veebiportaal külastatuim infoteenuseid pakkuv veebileht Eestis.

Ekspress Hotline'i põhitegevus oli äriinfo edastamine. Lisaks pakuti infot busside, rongide, laevade ja lennukite sõiduplaanide, valuutakursside, kinode ja teatrite mängukavade ning muude meelelahutusürituste kohta. Samuti sai sealt otsida firma sihtnumbreid, suunakoode ning Eesti Telekomi, Tele2 ja Elisa Eesti eraisikutest klientide numbrid.

Ekspress Hotline pakkus ka kõnekeskuse teenuseid. 2005. aastal hakati välireklaami pakkuma. 2009. aasta lõpuks oli Ekspress Hotline'il 28 kahepoolset reklaampinda põhimaanteedel ja suuremates linnades.

Aastatel 1998–2012 haldas Ekspress Hotline infoliini 1182.

2013. aastal ühinesid Ekspress Hotline, Telemedia ja Teabeliin. Ühinenud ettevõte kandis nime FCR Media AS (2020. aastast digimeediaagentuur Nobel Digital).

Viited 

Eesti infotehnoloogiaettevõtted
Endised ettevõtted
Erik Sandla

Erik Sandla (sündinud 2. juunil 1961 Tallinnas) on Eesti ettevõtja ja poliitik. Harku vallavanem. Kuulub erakonda Isamaa.

Ta lõpetas 1986. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi.

Aastal 2005 oli ta Nõmme linnaosa vanem.  

13. mail 2017 kandideeris ta IRLi eestseisusse, osutus valituks.

Viited

Välislingid 
 Erik Sandla. IRL - Isamaa ja Res Publica Liit. 
 Erik Sandla. Riigikogu valimised 2007, Eesti Päevaleht
 Erik Sandla nimetatakse Nõmme linnaosa vanema ametikohale. Tallinna Linnavalitsus, aprill 2005 

Isamaa ja Res Publica Liidu poliitikud
Nõmme linnaosavanemad
Nõmme linnaosa halduskogu liikmed
Sündinud 1961