joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Lambaseenik

{{Taksonitabel
| nimi = Lambaseenik
| pilt = Lambaseenik.jpg
| pildi_seletus =Harilik lambaseenik (Albatrellus ovinus)| pildi_laius = 250px
| värvus = seened
| riik = Seened Fungi| hõimkond = Kandseened Basidiomycota| klass = Agaricomycetes| selts = Pilvikulaadsed Russulales| sugukond = Albatrellaceae| perekond = Lambaseenik
}}

Lambaseenik (Albatrellus) on pilvikulaadsete seltsi sugukonda Albatrellaceae kuuluv seente perekond.

LiikeAlbatrellus citrinus – kollane lambaseenikAlbatrellus confluens – kimp-lambaseenikAlbatrellus ovinus – harilik lambaseenikAlbatrellus subrubescens'' – roosakas lambaseenik

Välislingid
 Lambaseenik andmebaasis eElurikkus

Albatrellaceae
Vesturbær

Vesturbær on Reykjavíki linnaosa. Vesturbær asub linna lääneosas ja selle koosseisu kuulub 9 asumit: Gamli Vesturbær, Bráðræðisholt, Grandahverfi, Hagahverfi, Melar, Skjól, Grímsstaðaholt, Skildinganes ja Litli Skerjafjörður.

Vesturbær on põhiliselt elamupiirkond, sealsed kinnisvarahinnad on Islandi kalleimad.

Viited 

Reykjavík
Brias

Brias (lääneflaami: Briast) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Põllumajandusküla asub 35 km Arrasist loodes maantee N41 ääres, teega D81 ristumiskoha ümbruses.

Ajalugu 

Esmakordselt mainitud 1212. aastal kui Gille de la Tourette'i lään. Bryasi lossis oli 1915. aastal Teise Artois' lahingu ajal marssal Fochi peakorter. Vald nõustus muutma 1997. aastal Bryase nime kirjapilti.

Vaatamisväärsused 

 St. Martini kirik
 Loss, aastatel 1789-1805 ümber ehitatud

Vaata ka 

 Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend

Viited 

Pas-de-Calais' departemangu vallad
Bohdan Hmelnõtskõi orden

Bohdan Hmelnõtskõi orden (ukraina keeles Орден Богдана Хмельницького) on Ukraina riiklik teenetemärk, millel on kolm järku.

Ajalugu 
Orden muutus ametlikuks 1994. aastal.

Viited

Välislingid 
 У К А З ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ Про орден Богдана Хмельницького N 112/2004 30.01.2004.

Teenetemärgid
Ukraina
Ukraina teenetemärgid
Laugardalur

Laugardalur on Reykjavíki linnaosa. Laugardaluri linnaosa koosneb 10 asumist: Tún, Teigar, Lækir, Laugarnes, Sund, Heimar, Langholt, Vogar, Skeifan ja Fen.

Laugardaluris asub Reykjavíki Botaanikaaed.

Viited 

Reykjavík
Háaleiti og Bústaðir

Háaleiti og Bústaðir on Reykjavíki linnaosa. Linnaosa koosneb 4 asumist: Háaleiti, Kringla, Gerði ja Fossvogur.

Linnaosas asub Reykjavíki suurim kaubanduskeskus Kringlan.

Viited 

Reykjavík
Torik

Torik (Polyporus) on klassi Agaricomycetes torikulaadsete seltsi kuuluv seente perekond.

Liike
Polyporus melanopus – mustjalg-torik
Polyporus pseudobetulinus – käsntorik
Polyporus tubaeformis – kariktorik
Polyporus tuberaster – mugultorik
Polyporus umbellatus – nabatorik
Polyporus varius – kännutorik

Torikulaadsed
Hammaslehik

Hammaslehik (Lentinus) on klassi Agaricomycetes torikulaadsete seltsi kuuluv seente perekond.

Liike
Lentinus brumalis (endine silmtorik)
Lentinus suavissimus — aniis-hammaslehik
Lentinus tigrinus — tiiger-hammaslehik

Torikulaadsed
Cerioporus

Cerioporus on klassi Agaricomycetes torikulaadsete seltsi kuuluv seente perekond.

Liike
Cerioporus rangiferinus (endine mugultorik)
Cerioporus squamosus (endine soomustorik)

Torikulaadsed
Gloeophyllaceae

Gloeophyllaceae on klassi Agaricomycetes torikulaadsete seltsi kuuluv seente sugukond.

Perekondi
Gloeophyllum — kõrbik
Neolentinus

Gloeophyllaceae
Neolentinus

Neolentinus on klassi Agaricomycetes seltsi Gloeophyllales kuuluv seente perekond.

Liike
Neolentinus lepideus (endine kollane hammaslehik)

Gloeophyllaceae
Kõrbik

Kõrbik (Gloeophyllum) on klassi Agaricomycetes seltsi Gloeophyllales kuuluv seente perekond.

Liike
Gloeophyllum abietinum – kuusekõrbik
Gloeophyllum odoratum – lõhnav kõrbik
Gloeophyllum sepiarium – pruun kõrbik
Gloeophyllum trabeum – palgikõrbik

Gloeophyllaceae
Heliotroobililla

Heliotroobililla ehk heliotroobivärvi on üks violetsetest värvitoonidest, heliotroobi õite värvust meenutav helelilla kuni sügavlilla värvitoon. Haruldane värvinimetus, mida on kasutatud eelkõige moes tekstiilide värvuse kirjeldamiseks.

Värvust seostatakse õrnuse ja päikeselisusega, armumisega ja religioosse palvega.

Pildid

Variatsioonid 
Loodusteadlastele ja linnuvaatlejatele määratud värviõpik, 1886. aastal ilmunud "A nomenclature of colors for naturalists..." soovitab heliotroobilillat (Heliotrope purple) segada lillast krapplakist, ultramariinvioletist (violet ultramarine), seepiast ja valgest, selle värvus on kahvatu hallikasvioletne.

Kasutamine 
Värvinimetus on vanapärane ja haruldane. Kujul "heliotroop" esineb see juba 19. sajandi eesti ajalehtedes, kangavärvi tooni märkimiseks:
"[...] kunstwärwi ja trükikojas Kalda uul. nr. 2 Tartus, kõige uuemad kewade ja suwewärwid, nagu: heliotroop, reseda, Hawanna, brongs, oliw ja kreemkarwa kui ka kõiksugused moodu wärwid wäljamaa moodu järele õige odawaste saawad walmistatud."

Värvinimetusena tekstiilide kohta esineb 1930. aastate moesõnavaras, aga ka 1960. aastatel.

Heliotroobililla oli Victoria-aegses leinakombestikus üks poolleina perioodil riietuses lubatud violetsetest värvitoonidest.

Viited 

Lillad värvitoonid
Lõhepoorik

Lõhepoorik (Erastia salmonicolor) on torikuliste sugukonda lõhepooriku perekonda kuuluv kandseeneliik.

Seen ja selle perekond on nime saanud Erast Parmasto järgi. Seene endine nimi oli kuldpruunik.

Välislingid
 Lõhepoorik andmebaasis eElurikkus 

Eesti torikulaadsed
Torikulised
Punapoorik (perekond)

Punapoorik (Pycnoporus) on klassi Agaricomycetes torikulaadsete seltsi kuuluv seente perekond.

Liike
Pycnoporus coccineus
Pycnoporus puniceus

Torikulaadsed
Kübarnarmik

Kübarnarmik (Hydnellum) on pilvikulaadsete seltsi sugukonda mütsnarmikulised kuuluv seente perekond.

Liike
Hydnellum aurantiacum – kuld-kübarnarmik
Hydnellum auratile – porgand-kübarnarmik
Hydnellum caeruleum – sini-kübarnarmik
Hydnellum compactum – tihke kübarnarmik
Hydnellum concrescens – liit-kübarnarmik
Hydnellum fennicum – soome kübarnarmik
Hydnellum ferrugineum – pruun kübarnarmik
Hydnellum fuligineoviolaceum – lilla kübarnarmik
Hydnellum glaucopus – mugul-kübarnarmik
Hydnellum lundellii – Lundelli kübarnarmik
Hydnellum peckii – Pecki kübarnarmik
Hydnellum scabrosum – kibe kübarnarmik
Hydnellum suaveolens – lõhnav kübarnarmik

Välislingid
 Kübarnarmik andmebaasis eElurikkus

Mütsnarmikulised
Pecki kübarnarmik

Pecki kübarnarmik (Hydnellum peckii) on lehternahkiselaadsete seltsi sugukonda mütsnarmikulised kuuluv seente liik.

Nime on see saanud mükoloog Charles Horton Pecki järgi.

Välislingid
 Pecki kübarnarmik andmebaasis eElurikkus

Mütsnarmikulised
Yasin Ehliz

Yasin Ehliz (sündinud 30. detsembril 1992 Bad Tölzis) on Saksamaa jäähokimängija, kes mängib Saksamaa kõrgliiga klubis EHC München ründajana paremäärel.

Saksamaa kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2010–11 Thomas Sabo Ice Tigersi meeskonnas. Seal mängis ta kuni hooaja 2017–18 lõpuni.

2018. aasta juunis sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga Calgary Flames. Ehliz sai hooaja 2018–19 alguses kirja vaid neli mängu American Hockey League'is Flamesi noorteklubis Stockton Heat, kuni Flames 2018. aasta novembris Ehlizist loobus.

2018. aasta novembris naasis Ehliz Saksamaa kõrgliigas, sõlmides lepingu EHC Müncheniga.

2018. aasta taliolümpiamängudel võitis Ehliz Saksamaa jäähokikoondise koosseisus hõbemedali. Jäähoki maailmameistrivõistlustel osales Ehliz esmakordselt 2013. aastal.

Viited

Välislingid 
 Yasin Ehliz hockeydb.com lehel

Saksamaa jäähokimängijad
Sündinud 1992
Lean Bergmann

Lean Bergmann (sündinud 4. oktoobril 1998 Hemeris) on Saksamaa jäähokimängija, kes mängib ründajana Saksamaa kõrgliiga klubis Mannheimi Adler.

Juuniorina kuulus ta Rootsi klubisse Almtuna IS.

Aastatel 2015–2018 mängis ta United States Hockey League'i klubides Sioux Falls Stampede ja Green Bay Gamblers.

Hooajal 2018–19 mängis ta Saksamaa kõrgliiga klubis Iserlohn Roosters. Sel sai Bergmann kõige nooremaks mängijaks, kes on Saksamaa kõrgliigas jõudnud 20 värava tähiseni.

2019. aasta mais sõlmis ta kolmeaastase lepingu NHL-i klubiga San Jose Sharks. NHL-is debüteeris ta sama aasta 2. oktoobril mängus Vegas Golden Knightsi vastu. Kahe hooaja jooksul pääses ta NHL-is väljakule 13 mängus, kuid sai neis kirja kokku vaid ühe väravasöödu. Enam sai ta mänguaega American Hockey League'i klubis San Jose Barracuda, kus ta lõi kahe hooaja jooksul kokku kümme väravat.

2021. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Mannheimi Adleriga.

Bergmann on kuulunud Saksamaa jäähokikoondisse 2022. aasta taliolümpiamängudel ning 2019. ja 2021. aasta maailmameistrivõistlustel.

Viited

Välislingid 
 Lean Bergmann NHL.com lehel
 Lean Bergmann hockeydb.com lehel

Saksamaa jäähokimängijad
San Jose Sharksi mängijad
Sündinud 1998
Hnefatafl

Hnefatafl on ajalooline lauamäng, mida mängiti 4.–12. sajandil Skandinaavias. Selle nimi tuleb sõnadest hnefi 'esimene' ja tafl 'laud'.

Hnefatafl'it on kutsutud ka viikingite maleks, aga mängureeglid on malest siiski erinevad.

https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/7/7c/ZHNEFA.jpg

Tafl'id on mängud, mida tuntakse ka hnefatafl'i nime all. Need on iidsed Põhjala ja keldi lauamängud, mida mängiti ruudulistel laudadel. Tafl'imänge mängiti Norras, Rootsis, Taanis, Islandil, Suurbritannias, Iirimaal ja Lapimaal. Tafl'imängud tõrjus välja 12. sajandil male, kuid tahvlipõhine versioon, mida mängisid saamid, oli kasutusel veel 18. sajandini. Tablut’i reeglid kirjutas üles Rootsi loodusteadlane Linnaeus 1732. aastal ja need tõlgiti ladina keelest inglise keelde 1811. aastal. Kõik tänapäevased tafl'imängud põhinevad 1811. aasta tõlkel, milles oli mitmeid vigu. Uutel reeglitel kõrvaldati need vead, mis viis tänapäevaste tafl'imängude loomiseni.

Käigud

Liikumine ja ära võtmine 
 Iga nupp võib liikuda mis iganes vabasse ruutu otsejoones [←↑→↓], kuid mitte diagonaalselt (nagu oda males).
 Ükski nupp ei tohi kunagi üle mõne teise nupu liikuda.
 Vastase nupp on ära võetud või mängust eemaldatud siis, kui ta jääb kahe teise mängija nupu vahele kahel vastasküljel (horisontaalselt või vertikaalselt – mitte diagonaali pidi) kahe sinu nupu poolt.
 Vastase nupp on "ära võetud" või "kinni püütud" siis, kui ta on vastaskülgedelt sinu nuppude poolt kaetud (st et ta ei saa neis suundades enam liikuda). Ka kuningas võetakse sel meetodil ära, välja arvatud mõnel juhul, kui ta on lossi kaitse all.

Lauamängud
Љ

Љ (љ) on kirillitsa täht, mis on kasutusel makedoonia keeles ning serbia, montenegro ja bosnia keele kirillitsas kirjutamisel. Љ on ligatuur tähtedest Л ja Ь.

See on makedoonia tähestiku 15. täht ja serbia tähestiku 14. täht ning seda kasutatakse palataliseeritud alveolaarse lateraali /lʲ/ (IPA: ʎ) märkimiseks. 

Seda translitereeritakse ladina kirjas digraafiga Lj / lj.

Näited: makedoonia љубов  /ˈʎubɔf/ 'armastus', serbia љубав /ʎǔːbaʋ/ 'armastus'.

Kirillitsa tähed
Patrick Hager

Patrick Hager (sündinud 8. septembril 1988 Stuttgardis) on Saksamaa jäähokimängija, kes mängib Saksamaa kõrgliiga klubis EHC München ründajana vasakäärel.

Saksamaa kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2007–08 Krefeld Pinguine'i meeskonnas.

Aastatel 2012–2015 mängis ta Saksamaa kõrgliigas ERC Ingolstadti ja 2015–2017 Kölner Haie ridades. Alates hooajast 2017–18 on ta mänginud Münchenis.

Saksamaa meistriks on ta tulnud 2014. aastal Inglostadtiga ja 2018. aastal Müncheniga. Hageri kõige resultatiivseim hooaeg Saksamaa kõrgliigas on olnud 2015–16, mil ta lõi Kölner Haie meeskonnas mängides 14 väravat ja andis 30 väravasöötu.

2018. aasta taliolümpiamängudel võitis Hager Saksamaa jäähokikoondise koosseisus hõbemedali. Maailmameistrivõistlustel osales ta Saksamaa koondise koosseisus esmakordselt 2009. aastal.

Välislingid 
 Patrick Hager hockeydb.com lehel

Saksamaa jäähokimängijad
Sündinud 1988
Pipartatik

Pipartatik (Chalciporus piperatus) on piprase maitsega seen. See kuulub pipartatiku perekonda.

Välislingid 
 

Pipartatik
Jäähoki 1964. aasta taliolümpiamängudel

Meeste jäähokiturniir 1964. aasta taliolümpiamängudel Austrias Innsbruckis oli 10. olümpiaturniir, mis oli ühtlasi 31. MM ja 42. Euroopa meistrivõistlus. Mängud peeti Olympiahalles Innsbruckis. Mängud toimusid 27. jaanuarist kuni 9. veebruarini. Sellel turniiril osales 16 meeskonda.

Nõukogude Liit võitis oma teise olümpiakulla, neljanda MM-i ja kaheksanda Euroopa meistritiitli. Kanada, keda esindas esmakordselt preester David Baueri organiseeritud ja juhendatud sihipäraselt loodud rahvusmeeskond, jäi esimest korda olümpia jäähokiajaloos medalitest ilma – nad oli endiselt heitluses medali nimel viimase päevani, kuni kaotasid Nõukogude Liidule ja jäid neljandaks. Tiitlikaitsja USA jäi esimest korda pärast 1948. aastat ilma olümpiamedalita.

Osaleda said 1963. aasta jäähoki MM-i A-grupi seitse meeskonda (kaks Saksamaa meeskonda pidid taas mängima omavahel et selgitada, kes esindasid olümpiamängudel jagatud Saksamaad. Lääne-Saksamaa võitis Ida-Saksamaa) ja B-grupi neli esimest meeskonda. Austria sai osaleda kui võõrustaja. Ülejäänud neli kohta tuli välja mängida kvalifikatsioonis.

Turniir algas väljalangemisringiga, kus selle ringi võitjad mängisid kohtadele 1-8 (nimetatakse A-grupiks) ja kaotajad kohtadele 9-16 (nimetatakse B-grupiks). Paarid koostati edetabeli abil, mis põhines suuresti eelmise aasta MM-i tulemustele.

Kvalifikatsioon
Enne olümpiaturniiri otsustati, et Aasia/Ookeani esindajale eraldatakse koht. Samuti mängis Ida-Saksamaa (ja viimast korda) Lääne-Saksamaaga, et otsustada Saksamaa esindaja hoki olümpiaturniiril.

 23. november 1963
Jaapan 17–1 Austraalia
 26. november 1963
Jaapan 17–6 Austraalia
 6. detsember 1963
Lääne-Saksamaa 4–4 Ida-Saksamaa
 8. detsember 1963
Ida-Saksamaa 3–4 Lääne-Saksamaa

Tulemused

Esimene voor
Võitjad (paksus kirjas) pääsesid A-gruppi, et mängida 1.–8. koha nimel. Kvalifikatsioonimängud kaotanud meeskonnad mängisid B-alagrupis 9.–16. Riigid valiti (umbes) alates nende positsioonist 1963. aasta jäähoki maailmameistrivõistlustel. Šveits võitis ainsa B-grupi meeskonnana, alistades Norra, kes oli samuti B-grupist.

27. jaanuar
Šveits 5–1 Norra
Kanada 14–1 Jugoslaavia
28. jaanuar
NSVL 19–1 Ungari
Tšehhoslovakkia 17–2 Jaapan
Rootsi 12–2 Itaalia
USA 7–2 Rumeenia
Saksamaa (UTG) 2–1 Poola
 Austria 2–8 Soome

Finaal voor

Lohutus voor

Selle grupi meeskonnad mängisid 9.–16. kohani.

Statistika

Keskmine vanus

Parimad väravalööjad

Medalivõitjad

Välislingid

Innsbrucki olümpiamängud 1964

Jäähoki olümpiamängudel
Toyota Celica

Toyota Celica (samuti tuntud ka kui Celica Supra) oli Toyota seeriaauto mudel mida toodeti algselt Ameerika autoturule. Esimesed Toyota Celica mudelid olid vanade Ameerika muskelautode kujuga, põhiliselt Ford Mustangi omaga. Hiljem tulid Celicale ka ülestõusvad esituled ning neljanda generatsiooni Celicaga suur disainimuutus.

Toyota Celica kere ja kuju oli mõeldud algselt Ameerika müügile, kuna tollel ajal olid muskelautod eriti populaarsed. Toyota Celica oli aga väiksem ja kütusesäästlikum, aga muskelautodele sarnase "fastback" kujuga. Aga need kujud olid ainult esimesel ja teisel Celica generatsioonil. Kolmanda genratsiooni Celical oli hakanud tekkima sarnane kuju Toyota Corolla AE86 Sprinteriga, mida hakati tootma paar aastat enne Celica kolmanda generatsiooni.

Neljanda generatsiooni Celicale tulid juurde ülestõusvad esituled ja osad muudatused kere juures. Üheks põhiliseks muutuseks neljanda generatsiooni Celicaga oli see, et see ei näinud enam välja nagu muskelauto, vaid pigem väga Jaapanlik auto tolle aja kohta.

Ajalugu 
Kuigi Celica juures oli esikohal sõidumugavus ja suurepärane juhitavus, pidi see pühendunud autohuviliste poolehoiu võitmiseks ka pööramisel eeskujulikult käituma. Õnneks ei valmistanud Celica tänu oma sõltumatule esivedrustusele ja nelja hoovaga tagavedrustusele pettumust isegi mitte kitsastes ja järskudes kurvides.

Neljanda põlvkonna Celica, mis toodi välja 1985. aastal, näitas turul uut suunda ‒ selle juures võeti kasutusele esivedu (mis hakkas asendama varemalt kasutatud tagavedu). Äramärkimist väärib 1986. aasta mudel GT-4, millel oli pidev nelikvedu ja vägev 185PS DOHC mootor ‒ kõige võimsam Jaapanis valmistatud kaheliitrine mootor: kõik see andis Toyotale head eeldused autoralli maailmameistrivõistlustel (WRC) võidutiitli poole pürgimiseks.

Edu ei lasknud end kaua oodata. 1990. aastal tuli Carlos Sainz sõitjate kategoorias esimesele (Jaapani autotootjate jaoks esimest korda) ja autotootjate kategoorias teisele kohale. 1992. aastal jõudis avalikkuse ette autoralli maailmameistrivõistluste eriväljalase GT-4 RC (Rally Competition). Selle roolis saavutas 1993. aasta autoralli maailmameistrivõistlustel nii sõitjate kui ka autotootjate hulgas esikoha Juha Kankkunen ja 1994. aastal tegi sama Didier Auriol.

Need, kes olid tunnistajaks selle esmaesitlusele, ei teadnud veel tollal, et seitsmenda põlvkonna ehk 1999. aasta mudel jääb viimaseks Celica väljalaskeks. See oli viimane lehekülg Celica 35 aasta pikkuses ajaloos, millest jäävad maha seitse eripärast põlvkonda, lugematul arvul autospordivõistluste esikohti ja neli miljonit toodetud autot. Õnneks jäävad nii eredad tähed veel kauaks meelde …

Viited 

Toyota
Vurrikulaadsed

Vurrikulaadsed (Gomphales) on kandseente selts.

Sugukondi 
Gomphaceae – vurrikulised
Vurrikulised

Vurrikulised (Gomphaceae) on kandseente sugukond.

Perekondi
Clavariadelphus – tõlvharik
Gomphus – vurrik
Ramaria – harik
Vurrik (perekond)

Vurrik (Gomphus) on kandseente perekond.

Liike
Gomphus clavatus – vurrik
Curtis Lazar

Curtis Lazar (sündinud 2. veebruaril 1995 Salmon Armis, Briti Columbias) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Vancouver Canucks ründajana (keskründaja või parem ääreründaja).

Aastatel 2011–2014 mängis ta Western Hockey League'i (WHL) klubis Edmonton Oil Kings. Aastatel 2012 ja 2014 tuli ta klubiga WHL-i meistriks.

2013. aastal valis Ottawa Senators ta NHL-i draftis 17. valikuna. 2013. aasta septembris sõlmis ta Senatorsiga kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris ta hooajal 2014–15. Esimese värava lõi ta liigas 15. detsembril 2014 mängus Buffalo Sabresi vastu. Debüüthooajal sai ta NHL-is kirja kuus väravat ja üheksa väravasöötu. Hooajal 2015–16 jäi tema arvele 6+14. Hooajal 2016–17 suutis ta 33 mänguga koguda vaid ühe väravasöödu.

2017. aasta märtsis kaubeldi Lazar Calgary Flamesile. Hooaja 2016–17 lõpus lõi Lazar Flamesi meeskonnas nelja mänguga ühe värava ja andis kaks väravasöötu. 2017. aasta juulis sõlmis ta Flamesiga uue kaheaastase lepingu. Hooajal 2017–18 tegi Lazar NHL-is 2+10. Suurem osa hooajast 2018–19 mängis ta American Hockey League'is Flamesi noorteklubis Stockton Heat, saades sel hooajal NHL-is väljakule vaid ühes mängus. 2019. aastal osales ta AHL-i tähtede mängul.

2019. aasta juulis sõlmis ta lepingu Buffalo Sabresiga. 2021. aasta aprillis kaubeldi ta koos Taylor Halliga Boston Bruinsile.

2022. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Vancouver Canucksiga.

2015. aastal tuli Lazar Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Lazar oli sel turniiril koondise kapten.

Viited

Välislingid 
 Curtis Lazar NHL.com lehel
 Curtis Lazar hockeydb.com lehel

Kanada jäähokimängijad
Ottawa Senatorsi mängijad
Calgary Flamesi mängijad
Buffalo Sabresi mängijad
Boston Bruinsi mängijad
Vancouver Canucksi mängijad
Sündinud 1995
Kõrvtarrikulaadsed

Kõrvtarrikulaadsed  (Auriculariales) on kandseente hõimkonda kuuluv seente selts.

Sugukondi
Auriculariaceae
Exidiaceae

Välislingid
 Kõrvtarrikulaadsed andmebaasis eElurikkus.

Kandseened
Taelikulaadsed

Taelikulaadsed (Hymenochaetales) on klassi Agaricomycetes kuuluv kandseente selts.

Sugukondi
Hymenochaetaceae – taelikulised
Rickenellaceae
Schizoporaceae
LA-R20-RAHE-134

„R20 on praegu maailma mastaabis tipptasemel automaatne käsitulirelv. Uued tulirelvad on võrreldes seniste kasutuselolevatega automaatpüssidega kergemad, tihedama tabamistäpsusega ja töökindlamad, tõstes seeläbi Eesti sõjaväeüksuste tulevõimekust. Samuti sobivad uued relvad nii parema- kui ka vasakukäelistele võitlejatele, on kohandatavad vastavalt vajadusele. Sõduri jaoks on automaatpüss lahingus kõige olulisem isiklik relv, täiendavalt ostetav tänapäevane automaatpüssi lisavarustus võimaldab uuest relvast anda sihitud tuld nii öösel kui ka päeval.

Viited
Nicolas Aubé-Kubel

Nicolas Aubé-Kubel (sündinud 10. mail 1996 Slave Lake'is, Alberta provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Colorado Avalanche ründajana paremäärel.

Aastatel 2012–2016 mängis ta Quebec Major Junior Hockey League'i klubis Val-d'Or Foreurs. 2014. aastal tuli ta klubiga liiga meistriks.

2014. aastal valis Philadelphia Flyers ta NHL-i draftis 48. valikuna. Hooaja 2015–16 lõpus debüteeris Aubé-Kubel American Hockey League'is Flyersi tütarklubis Lehigh Valley Phantoms. Phantomsi põhikoosseisu kuulus Aubé-Kubel järgmisel kolmel hooajal.

NHL-is debüteeris Aubé-Kubel Flyersi meeskonnas 30. oktoobril 2018 mängus Anaheim Ducksis, mängides neljandas ründekolmikus koos Scott Laughtoni ja Jori Lehteräga. Hooajal 2018–19 sai Aubé-Kubel NHL-is kirja üheksa mängu, kuid ei saanud kordagi mänguaega üle kaheksa minuti. 2019. aasta juulis pikendas ta Flyersiga lepingu ühe aasta võrra. Uuesti kutsuti ta Phantomsist Flyersi 2019. aasta detsembris. Esimese värava lõi ta liigas 23. detsembril 2019 mängus New York Rangersi vastu. Hooajal 2019–20 kindlus ta koha Flyersi neljandas ründekolmikus koos Michael Raffli ja Nate Thompsoniga. Kokku jäi 2019–20 põhiturniiril tema arvele 7+8. Hooaja 2019–20 väljalangemismängudes lõi Aubé-Kubel kaks väravat ja andis üheväravasöödu. Hooajal 2020–21 mängis ta neljandas ründekolmikus kaitsvamat rolli ning 50 mänguga kogus ta 3+9.

2021. aasta novembris loobus Flyers temast, misjärel hankis Aubé-Kubeli mängijaõigused Colorado Avalanche.

Viited

Välislingid 
 Nicolas Aubé-Kubel NHL.com lehel
 Nicolas Aubé-Kubel hockeydb.com lehel

Kanada jäähokimängijad
Philadelphia Flyersi mängijad
Colorado Avalanche'i mängijad
Sündinud 1996
Cole Caufield

Cole Caufield (sündinud 2. jaanuaril 2001 Mosinees, Wisconsini osariigis) on USA jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Montreal Canadiens ründajana paremäärel.

Aastatel 2017–2019 mängis ta United States Hockey League'is U.S. National Development Teamis ning 2019–2021 Wisconsini Ülikooli jäähokimeeskonnas. Hooajal 2020–21 oli ta ülikoolide liigas suurim väravakütt ja resultatiivseim mängija (30+22), pälvides hooaja parimale mängijale antava Hobey Baker Award'i.

2019. aastal valis Canadiens ta NHL-i draftis 15. valikuna. 2021. aasta märtsis sõlmis ta Canadiensiga kolmeaastase lepingu. Ta asus esmalt mängima American Hockey League'is Canadiensi tütarklubis Laval Rocket, tehes kahe mänguga 3+1. Paul Byroni ja Jonathan Drouini vigastuste tõttu avanes Caufieldile koht Canadiensi meeskonnas ning NHL-is debüteeris ta 26. aprillil 2021 mängus Calgary Flamesi vastu. Esimese värava, milleks oli võiduvärav lisaajal, lõi ta liigas 1. mail mängus Ottawa Senatorsi vastu. Kaks päeva hiljem lõi ta lisaajal võiduvärava ka Toronto Maple Leafsi vastu. Sellega sai Caufield alles kolmandaks mängijaks NHL-i ajaloos, kes on oma kaks esimest väravat löönud lisaajal. Hooaja 2020–21 põhiturniiril jäi tema arvele neli väravat ja üks väravasööt. Samal ajal jõudis ta Canadiensiga Stanley karika finaali, kus kaotati Tampa Bay Lightningile. Väljalangemismängudes tegi Caufield 4+8.

2018. aastal võitis Caufield USA kuni 18-aastaste koondisega omavanuste meistrivõistlustel hõbemedali ja 2019. aastal pronksmedali. 2019. aasta kuni 18-aastaste maailma meistrivõistlustel lõi ta 14 väravat, mis on ühe turniiri rekordiks. Lisaks valiti Caufield 2019. aastal turniiri väärtuslikumaks mängijaks ja parimaks ründajaks. 2021. aastal tuli ta USA koondisega juunioride maailmameistriks.

Viited

Välislingid 
 Cole Caufield NHL.com lehel
 Cole Caufield hockeydb.com lehel

Ameerika Ühendriikide jäähokimängijad
Montreal Canadiensi mängijad
Sündinud 2001
Taelikulised

Taelikulised (Hymenochaetaceae) on klassi Agaricomycetes kuuluv kandseente sugukond.

Perekondi
Hymenochaete — tubaknahkis
Inocutis
Inonotopsis — taigapässik
Inonotus — pässik
Onnia — jänesepäss
Phellinus — taelik
Xanthoporia

Taelikulaadsed
Inocutis

Inocutis on klassi Agaricomycetes kuuluv kandseente perekond.

Liike
Inonotus dryophilus (endine tammepässik)

Taelikulaadsed
Puudrisinine

Puudrisinine (inglise keeles powder blue) on üks sinistest värvitoonidest, kahvatu pastelne sinine värvus.

Tõlkelaen inglise keelest, kasutatakse moesõnavaras.

Puudrisinise eestikeelne vaste võiks selle ajaloost lähtudes olla ehk sinesinine, vt ka sine ja pesusine.

Ajaloost 
Nimetus powder blue on tuletatud smaldipulbrist, peenestatud koobaltklaasist, mida kasutati 16. ja 17. sajandil valgete kangaste ja rõivaste töötluseks nende kollastumise vältimiseks - riidesse mässitud smaldipurukänkraga hõõruti pesemisel riiet, et see paistaks optiliselt valgem. Kui algselt tähendas powder blue smaldi õiget säravsinist tooni, siis ajapikku hakati seda kasutama heledama sinise värvitooni märkimiseks.

Pildid

Viited 

Sinised värvitoonid
Xanthoporia

Xanthoporia on klassi Agaricomycetes kuuluv kandseente perekond.

Liike
Xanthoporia radiata - lepapässik

Taelikulaadsed
Luuska lauluühing

Luuska lauluühing on Tartus tegutsev segakoor.

Koor asutati ja tegutses 1930ndatel Luuska külas Võrumaal kuni teise maailmasõjani. 2010. aastal taasasutati Tartus.

2019. aastast juhib koori Patrik Sebastian Unt.

Välislingid 
 Luuska lauluühingu Facebooki lehekülg

Eesti_segakoorid
Irpicaceae

Irpicaceae on klassi Agaricomycetes kuuluv kandseente sugukond.

Perekondi
Ceriporia — võrkpoorik
Gloeoporus — tarrik
Irpex — hammik
Leptoporus — lillatümak
Meruliopsis — batarrik
Meelis Tõrv

Meelis Tõrv (1973 - 19. november 2021) oli Eesti raadiosaatejuht. 

Ta tegi kuni aastani 2014 koos Kirsti Timmeriga raadiosaadet Naistekas raadios Sky Plus.

Ta oli ka raadiojaama NRJ FM programmijuht.

2019. aastast juhtis ta Rock FM hommikuprogrammi.

Tõrv suri ootamatu terviserikke tagajärjel.
Oscar Piastri

Oscar Piastri (sündinud 6. aprillil 2001 Melbourne'is) on Austraalia vormelisõitja. 

Ta on Alpine Academy liige, 2019. aasta Vormel Renault Eurocupi võitja ning 2020. aasta FIA Vormel 3 sarja ja 2021. aasta FIA Vormel 2 sarja meister.

Karjäär

Kardisõit 
Ta hakkas kardispordiga tegelema 2011. aastal, meistrivõistlustel on osalenud alates 2014. Algul võitis kohaliku tähtsusega võistlusi, kuni 2016. aastal jõudis ka Euroopas.

Vormel 4 ja Vormel Renault 
2016. aasta lõpus palkas Dragoni meeskond ta sõitma AÜE Vormel 4 sarjas, kus Oscar saavutas kaheksanda koha. Teda märkas seetõttu Christian Horneri meeskond Arden International, kellega ta teeb 2017. aasta Briti F4 Meistrivõistlustel. Kokku võidab ta 6 sõitu ja lõpetab hooaja edetabelis teisel kohal.

2018. aastal tegi Piastri taas koos Ardeniga Vormel Renault Eurocupi debüüdi, saavutades üldarvestuses kaheksanda koha. Samal ajal teeb ta ka mõned Wild cardi võidusõidud Vormel Renault NEC-is. 2019. aastal siirdus ta seitsme võiduga R-ace GP meeskonda, kellega koos võitis kategooria.

Vormel 3 
2020. aastal palkas Prema ta Vormel 3 sarja. Ta võitis võistluse oma debüüdil Austrias, enne kui kordas end 2. võistlusel Hispaanias. Ta võidab kategooria vaid kolme punktiga Théo Pourchaire'i ees ja nelja punktiga oma meeskonnakaaslase Logan Sargeanti ees.

Vormel 2 
2020. aasta detsembri alguses võttis Prema austraallase 2021. aasta hooajaks Vormel 2 meeskonda. Bahreini sprindivõistlusel 2 saavutas ta oma esimese võidu selles kategoorias. Järgmisel nädalavahetusel naasis ta poodiumile kahe teise kohaga Monaco võistlustel. Bakuus toimunud Feature Race'il lõpetas ta Eesti sõitja Jüri Vipsi järel teisena. Pärast Silverstone Feature Race'i kolmandat kohta jõudis ta liidrikohale ja naaseb Monza Feature Race'i võidule. Venemaal Sotšis vallutab ta selles kategoorias oma kolmanda pole-positsiooni järjest, liidripositsioonil alustamine domineerib Feature Race'i ja võidab Théo Pourchaire'i ees. Jeddas vallutab ta neljanda järjestikuse pole-positsiooni, pärast võistlus-1 kaheksandat kohta õnnestub naasta võidule teises ja kolmandas sõidus. Ka Yas Marina ringrajal osutus austraallane kiireimaks, vallutades pooluskoha Jack Doohani ees. Esimeses sõidus saavutatud kolmanda kohaga kroonitakse austraallane kahe võidusõiduga uuena meistriks. Lisaks antakse talle ka Anthoine Huberti Auhind, mis on Vormel-2 hooaja parim uustulnuk.

Vormel 1 
2020. aasta alguses vormistas Renault Piastri astumise Renault Spordiakadeemiasse. 2021. aasta augustis osales Piastri koos Guanyu Zhouga Monza ringrajal katsetel, sõites Renault R.S.18-ga. 16. novembril saab Piastrist kolmas Alpine sõitja hooajal 2022. Noor Austraalia talent alustab seega F1-le lähenemise protsessi, kuna tulevaks aastaks vabade kohtade puudumise tõttu läheb ta kohe rajale. - hooaja Rookie testid. Alpine A521 sõitmine.

Välislingid 
 karjääri kokkuvõte saidil DriverDB.com (inglise keeles)

Austraalia sportlased
Sündinud 2001
Friedrich Robert Helmert

Friedrich Robert Helmert (31. juuli 1843 Freiberg – 15. juuni 1917 Potsdam) oli saksa geodeet ning tähtis vigade teooriate kirjutaja.

Elulugu

Lapsepõlv ja haridus 
Friedrich Robert Helmert sündis 31. juulil 1843 Freibergis Johann Friedrich Helmerti ja tema naise Christiane Fredericke perekonda. Helmert oli pere kõige noorem laps, tal oli 16 õde-venda, kellest paljud surid juba noorena. Nooruspõlve veetis ta Freibergis, kus ta õppis aastatel 1849–1857 kodulinnas asuvas Knabenbürgerschule poistekoolis. 13-aastasena alustas Helmert õpinguid Annenrealschule koolis. Tänu headele õpitulemustele sai ta võimaluse suunduda pärast kooli lõpetamist Freibergist Dresdeni linna Polütehnika Kolledžisse, mis on tänapäeval tuntud kui Dresdeni Tehnikaülikool, kus ta hakkas inseneeriat õppima. Seal süvenes ka huvi geodeesia vastu. Doktorikraadi omandas Helmert 12. mail 1868 Leipzigi Ülikoolis.

Pärast õpinguid 
Kaks aastat peale doktorikraadi saamist, aastal 1870, sai Helmert uue tehnikaülikooli RWTH Aacheni instruktoriks ning kaks aastat hiljem professoriks. Aitas Saksa keisririigil üle minna 1872. aastal meetermõõdustikule.

Karjäär 

 1859 - Christian August Nageli abiline Erzgebirge mäeaheliku söevälja triangulatsiooni projektis. 
1863 -  Christian August Nageli assistent kraadide mõõtmises.
Leipzigi triangulatsioonivõrgu rajamine C. Bruhnsi alluvuses. 
1869 - vaatleja Hamburgi astronoomiaobservatooriumis.
1870 - Geodeesia instruktor RWTH Aacheni tehnikakoolis, kus ta nimetati 1872. aastal professoriks. 
1886 - Preisi Kuningliku Geodeesia instituudi direktor.
1887 - Berliini ülikooli kõrggeodeesia professor ja Geodeesia Instituudi direktor.

Panus geodeesiasse 
Friedrich R. Helmerti järgi on saanud nimetuse Helmerti teisendus. Tegemist on geomeetrilise teisendusmeetodiga kolmemõõtmelises ruumis. On kasutusel geodeesias nullpunktide vaheliste teisenduste tegemiseks.

Saavutused 

 1874 - Der Sternhaufen im Sternbilde des Sobieskischen Schildes

Tunnustused 
Oma eluajal pälvis Helmert palju tunnustusi. Ta oli ülemaailmse geodeetilise ühenduse "Rahvusvaheline Maa pöörlemisteenistuse" president ning Preisi Teaduste Akadeemia liige Berliinis. 1905. aastal valiti Helmert Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia liikmeks. Lisaks pälvis ta umbes 25 Saksa ja välismaist ordenit. Helmerti auks nimetati tema järgi kuukraater, mille 1973. aastal IAU heaks kiitis.

Viited 

Saksamaa inimesed
Geodeedid
Sündinud 1843
Surnud 1917
Muru-pungsammal

Muru-pungsammal (Bryum caespiticium) on pungsamblalaadsete seltsi (Bryales)  pungsamblaliste sugukonda (Bryaceae) pungsambla perekonda (Bryum) kuuluv sammaltaim.

Kasvukoht 
Muru-pungsammal kasvab nii kuivades kui ka niisketes valgusrikastes kasvukohtades, paljanditel, loodudel, teepervedel, raudteetammidel. Võib kasvada väga sagedalt. Eestis leidub seda kõikjal. Muru-pungsammal ei ole looduskaitse all olev sammal.

Liigi kirjeldus 
Muru-pungsammalt on võimalik hästi ära tunda selle järgi, et tal on väga pikad lehetipud, suudme alt tugevasti ahenenud eoskupar, urni suudmel väga hõredalt asetsevad välishambad ja väikesed eosed. Muru-pungsammal võib värvuselt olla valkjaskollane või hallikasroheline aga ka pruunikas. Ta kasvab 0,5-2 cm kõrguseks.

Muru-pungsammal on tavaliselt väga tiheda muruna kasvav sammal. Muru-pungsambla vars on tihedalt harunenud, varre alus risoidviltjas, paljude lühikeste või harvem ka pikemate flagellitaoliste harudega. Sambla lehed on lai-munajad kuni lantsetjad. Lehe tipp on pikalt teritunud. Sambla leheservad on kitsamatest rakkudest moodustunud kas ebaselge, harvem enamvähem selge palistusega või palistus puudub. Lehed on alusest kuni peaaegu tipuni allapoole käändunud. Lehe tipp on sile või nõrgalt hambuline. Tema leherood on ülaosas kollakasroheline ja see väljub lehe tipust väga pikalt. Lehelaba keskosas on rakud 12-15 µm laiad ja 30-70 µm pikad. Rosetti moodustavatel lehtedel on rakud lehe alaservas lühemad ja laiemad, need võivad olla ruudu- ja püstküliku kujulised ning kergelt puhetunud.

Paljunemine 
Vegetatiivselt paljuneb ellipsoidsete või kerajate, pruunide või oranžide sigikehadega, mis on umbes 100-200 µm läbimõõduga. Sigikehad arenevad risoididel, mis on iseloomulik lubjarikastes kasvukohtades kasvavatele taimedele.

Muru-pungsammal on kahekojaline sammaltaim. Tema harjas on 1,5-4,5 cm kõrgune, värvuselt punane või pruun. Muru-pungsambla eoskupar on rippuv või longus, äraspidimunajas või ellipsoidne kuni silinderjas. Kaelaosa on järsult või pikkamööda ahenev lühike või kuni urni pikkusega. Eoskupra värvus võib olla helekollane kuni tumepruun. See on 2-4,5 mm pikk ja 0,5-1 mm lai. Eoskupar on kuivalt suudme alt tugevasti ahenenud. Eoskupra välishambad asuvad kupra suudmel hõredalt ja on värvuselt pruunikad või kahvatukollased. Neil esineb arvukalt liistakuid. Kupra sisehambad on värvuselt kollakad ja laiad ning laiade avadega. Kupra ripsmed on väga pikkade jätketega. Sõõr on 2-3 rakurea laiune ja see eraldub rulludes. Kupra kaas on suur, koonusjas, terava või tömbi tipuga. Muru-pungsambla eosed on 9-15 µm läbimõõduga, siledad, harva hõredalt peenenäsalised. Eosed valmivad suvel. Sammal on vormirikas.

Viited
Hahn (suguvõsa)

Hahn on mitme suguvõsa nimi:
Hahn (Laekvere), Rostockist pärit kaupmehe- ja aadlisuguvõsa
Hahn (Lahetaguse), Mecklenburgist pärit Saaremaa aadlisuguvõsa
Hahn (Miitavi), Miitavist pärit käsitöölise ja literaadisuguvõsa
Hahn (põlisaadlisuguvõsa), Mecklenburgist pärit aadlisuguvõsa
Hahn (Repniku), Eestimaalt pärit aadlisuguvõsa
Hahn (Laekvere)

Hahn (saksa keeles Hahn a. d. H. Ladigfer, ‘Hahn Laekvere kojast’), varem ka Hane, Haen ja Han oli Rostockist pärit kaupmehe- ja aadlisuguvõsa.

Ajalugu
Hahnede kohta on teateid XV sajandist, mil Rostocki ülikoolis õppis Petrus Hane (suri pärast 1473). Suguvõsa liin algab XVI sajandi lõpul Rostockis elanud Joachim Hanega (suri pärast 1597), kes kuulus linna raadi. Tema noorem poeg oli Joachim Hane (u 1580−enne 1637), kes sai 1630. aastal Rootsi kuningalt Gustav II Adolfilt Ingerimaal Ostrovo mõisa, kuid pöördus tagasi kodumaale Mecklenburgi. Viimase poeg Ernst Haen (Hahn) (1621–1701) rändas XVII sajandi keskpaiku Eestimaale Tallinnasse ja valiti selle raadi; temast sai suguvõsa Tallinna liini rajaja. Tema pojapoeg Michael Hahn (1697–1750) omandas immissiooni Laekvere mõisale ja rajas Hahnide Laekvere liini. Tema poeg insener-kapten Ernst Hahn (1737–1809) tõusis 1786. aastal teenistuse kaudu Venemaa aadliseisusse ja sai perekonnanimeks von Hahn. Viimase järeltulijad pidasid Laekvere mõisa 1876. aastani. Suguvõsa suri ilmselt meesliinis välja 1917. aastal.

Hahnid rüütelkonna matriklis
Wilhelm August von Hahn (1802–1868) immatrikuleeriti Eestimaa rüütelkonna matriklisse 1864. aasta 9. märtsil (vkj).

Suguvõsa liikmeid
Joachim Hane (suri pärast 1597), Rostocki raehärra
Ernst Haen (Hahn) (1621–1701), kaupmees, Tallinna raehärra ja bürgermeister, mõisaomanik
Johann Haen (Hahn) (suri 1710), kaupmees, Tallinna raehärra

Hahni suguvõsa mõisavaldused
Eestimaa:
Laekvere (Ladigfer) (1740ndad−1876), Põlli (Poll) (1732–1735)
Ingerimaa:
Ostrovo (doneeriti 1630)
Mecklenburg:
Detershagen (XVII sajandil), Hanshagen (XVII sajandil)

Viited

Kirjandus
Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel). 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 310–311.
Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil: Estland. Bd III. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1930. Lk 334–335 .
Genealogisches Handbuch des Adels. Adelslexikon. Bd IV. Limburg an der Lahn: C. A. Starke Verlag, 1978. Lk 388.

Välislingid
Hahni suguvõsa aadlivapp saidil Aadlivapid Ajalooarhiivis

Aadlisuguvõsad
Eestimaa aadlisuguvõsad
Eestimaa matrikliaadel
ELVO

ELVO (kreek.: ΕΛΒΟ für Ελληνική Βιομηχανία Οχημάτων, transkribeerija: Elliniki Viomichania Oximaton, on busside ja sõjaväesõidukite tootja Thessaloníki. Lisaks ehitatakse ka eriautosid tuletõrje ja muude asutuste jaoks.

Lugu

ELVO asutati 1972 aastal Austria Steyr Daimler Puchi filiaalina. Siin valmistati Steyr 91 ja Steyr 680M seeria sõidukeid, Steyr tanke Kürassier, Leonidas ja traktoreid. Seoses emaettevõtte kriisiga müüdi Steyr Hellase tehas 1986. aastal riigile ja on sellest ajast alates kaubelnud ELVO nime all.

Traktoritootmine lõpetati ja 1988. aastast laiendati militaardivisjoni endise emafirma Steyr-Puch abiga. Mercedes-Benzi G-klassi (nagu W462 seeria) ja Leopard 2 (Leopard 2A6 HEL) toodetakse litsentsi alusel. 1993. aastal esitleti edukat ELVO C93800 Europe bussiseeriat, mis eksporditi Singapuri.

Alates 2000. aastast erastati tehas uuesti järk-järgult ja seda haldab nüüd Mytilineos Holdings. 2001. aastal esitles ettevõte IAA-l (arendus koos TWT ja Pininfarinaga) kabrioletti Aletis, mis aga seeriatootmisse ei läinud.

Tooted

 ELVO Bus (Niederflur- und Reisebusse)
 Neoplan Trolleybusse
 Mercedes-Benz G-Klasse W462
 Hummer HMMWV M1114GR (4×4)
 Panzer ELVO Kentaurus
 Panzer Leopard 2A6 HEL

Välislingid

https://www.elvo.gr/ (Ettevõtte koduleht)
Limatünnikulised

Limatünnikulised (Sarcosomataceae) on liudikulaadsete sugukond.

Sellesse kuuluvad perekonnad:
Pseudoplectania – pigiliudik
Sarcosoma
Urnula – urnseen

Eesti kottseened
Liudikulaadsed
Ascaris lumbricoides

Ascaris lumbricoides ehk solge (mitmuse vorm solkmed) on ümarusside hõimkonda kuuluv selgroogsete soolenugiline.

Harilikult inimeses, koduseas vm loomas elutsev parasiit („suur ümaruss“) kasvab kuni 35 cm pikkuseks. Ascaris lumbricoidese või mõne muu ümarussi kandjaks on hinnanguliselt üks kuuendik inimpopulatsioonist. Solkme põhjustatud haigus, askaridoos, on levinud kogu maailmas, eelkõige troopilistes ja subtroopilistes maades.

Vaata ka
 Askaridoos
 Ümarussid
 Parasitism
 Ussid

Viited

Kirjandus

Ümarussid
Discinaceae

Discinaceae on liudikulaadsete sugukond.

Perekondi
Gyromitra – kogrits

Eesti kottseened
Liudikulaadsed
Ära vaata üles

"Ära vaata üles" on 2021. aasta Ameerika apokalüptiline must komöödiafilm, mille kirjutas, produtseeris ja lavastas Adam McKay ning mille osatäitjateks on Leonardo DiCaprio, Jennifer Lawrence, Rob Morgan, Jonah Hill, Mark Rylance, Tyler Perry, Timothée Chalamet., Ron Perlman, Ariana Grande, Scott Mescudi, Cate Blanchett ja Meryl Streep.  Film räägib kahest astronoomist, kes üritavad hoiatada inimkonda läheneva komeedi eest, mis hävitab inimtsivilisatsiooni. Komeediga kokkupõrkamine on allegooria kliimamuutustele ja film on satiir valitsuse, poliitikute, kuulsuste ja meedia ükskõiksusest kliimakriisi suhtes.  

Filmi tootsid Hyperobject Industries ja Bluegrass Films. Film kuulutati välja 2019. aasta novembris ja Paramount Pictures müüs selle mitu kuud hiljem Netflixile.  Filmimine pidi algama 2020. aasta aprillis Massachusettsis, kuid see viibis COVID-19 pandeemia tõttu. Võtted algasid 2020. aasta novembris ja lõppesid 2021. aasta veebruaris. 

Ära vaata üles jõudis kinno 10. detsembril 2021, voogedastusplatvormi Netflix 24. detsembril. Film pälvis neli Oscari, neli Kuldgloobuse auhinna ja kuus kriitikute valiku auhinna nominatsiooni. Ära vaata üles püstitas Netflixis ühe nädala enim vaatamistundide rekordi ja tõusis 28 päeva jooksul Netflixi vaadatuimaks filmiks.

Viited

Välislingid 

Ameerika Ühendriikide filmid
2021. aasta filmid
Pucciniomycotina

Pucciniomycotina on kandseente alamhõimkond.

Klasse
Pucciniomycetes – roosteseened

Kandseened
Nõgilised

Nõgilised (Ustilaginaceae) on sugukond kandseeni.

Liike
Ustilago maydis – maisi-lendnõgi

Kandseened
Roosteseened

Roosteseened (Pucciniomycetes) on klass kandseeni.

Selts
Pucciniales – roosteliselaadsed

Kandseened
Joey Dosik

Joey Dosik on Ameerika laulja, laulukirjutaja ja multiinstrumentalist, kelle asukoht on Californias Los Angeles. Tema viimane album Inside Voice ilmus 2018. aastal.
Vesinutt

Vesinutt (Hygrocybe) on šampinjonilaadsete seltsi limanutiliste sugukonda kuuluv seeneperekond.

Liike
Hygrocybe acutoconica (endise nimega Hygrocybe persistens, kollane vesinutt)
Hygrocybe cantharellus – kukeseen-vesinutt
Hygrocybe ceracea – kollakas vesinutt
Hygrocybe chlorophana – kuld-vesinutt
Hygrocybe citrinovirens – sidrun-vesinutt
Hygrocybe coccinea – veri-vesinutt
Hygrocybe conica – kuhik-vesinutt
Hygrocybe conicoides – koonus-vesinutt
Hygrocybe helobia – soo-vesinutt
Hygrocybe insipida – vaha-vesinutt
Hygrocybe intermedia – keskmine vesinutt
Hygrocybe miniata – kinaver-vesinutt
Hygrocybe nigrescens – mustuv vesinutt
Hygrocybe nitrata – leelis-vesinutt
Hygrocybe punicea – hiid-vesinutt
Hygrocybe russocoriacea – seeder-vesinutt
Hygrocybe spadicea – tõmmu vesinutt

Välislingid
 Vesinutid andmebaasis eElurikkus

Limanutilised
Põldseen

Põldseen (Agrocybe) on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv perekond seeni.

Liike
Agrocybe aegerita – lõuna-põldseen
Agrocybe arvalis – mügar-põldseen
Agrocybe brunneola – maksa-põldseen
Agrocybe dura – mõrand-põldseen
Agrocybe paludosa – soo-põldseen
Agrocybe pediades – poolkerajas põldseen
Agrocybe praecox – kevad-põldseen

Välislingid
 Põldseen andmebaasis eElurikkus.

Torujalalised
Põim Kama

Põim Kama (sündinud 18. augustil 1985 Võrumaal) on eesti suhtekorraldaja, autor ja kriitik. 

Põim Kama õppis Tartu Ülikoolis ajalugu (2008–2011) ning hiljem samas ülikoolis kirjanduse ja kultuuriteaduste erialal (bakalaureusekraad 2018. aastal). 

Põim Kama on konsultatsioonifirma TUUM Consulting OÜ asutaja ja juht. Aastatel 2020–2022 töötas Kama suhtekorraldajana kommunikatsioonibüroos Powerhouse OÜ. Aastatel 2018–2020 oli ta Valga Vallavalitsuse kommunikatsioonijuht. 

Kama arvamuslugusid ja kriitikat on ilmunud Postimehes, Tartu Postimehes, Lõuna-Eesti Postimehes, Delfis, ERR-i portaalis, Äripäevas, Eesti Ekspressis, Maalehes, Vikerkaares, Sirbis, Müürilehes ja GO reisiajakirjas.  

26. aprillist 2021 kuni novembrini 2021 oli Põim Kama Valga Vallavalitsuse liige.

Isiklikku 
Ta on Kaido Kama ja Pille Tomsoni tütar.

Looming 
Põim Kama novelle on ilmunud kogumikes "Tartu rahutused: valik jutte" (2009) ja "Tule, ma jutustan sulle loo" (2008).

Lisaks on ta avaldanud hulgaliselt artikleid, arvustusi, arvamuslugusid jne.

Viited

Välislingid ja avaldatud artiklid 

 Põim Kama: sõda ja sõnumiväsimus
 Põim Kama: on ajaloolisi traumasid, mille mälust kustutamine oleks viga
 Põim Kama: kui palgad ei tõuse, jääme spetsialistidest ilma
 Põim Kama: rikas vald, vaene vald
 Pidu. Sirp.
 Põim Kama: sõjaudu varjus käivituvad uued ärimudelid, ka Eestis 
 Põim Kama: planeerimine on surnud, elagu tegutsemine 

Eesti suhtekorraldajad
Sündinud 1985
Limaloorik

Limaloorik (Limacella) on kandseente perekond kärbseseeneliste sugukonnast.

Liike 
Limacella delicata – jahu-limaloorik, pruun limaloorik
Limacella guttata – pisar-limaloorik
Limacella illinita – laus-limaloorik

Välislingid
 Limaloorik andmebaasis eElurikkus.

Kärbseseenelised
Vesiroheline

Vesiroheline ehk veeroheline (prantsuse keeles vert d'eau) on hele ja kahvatu roheline värvitoon.

Harvaesinev värvinimetus, arvatavasti tõlkelaen, kasutatakse moes ja sisekujunduses. Vesirohelist võib vaadelda kui akvamariinsinise rohelise tooniga varianti.

Seostub puhtuse, läbipaistvuse ja haprusega.

Pildid

Variatsioonid 
RAL Design Plus värvikaardi toon 160 70 25 Wassergrün on hele jahedavõitu roheline, sarnane mündirohelisega või nefriitrohelisega  .

Pantone värvikaardi toon 12-4608 Clearwater on akvamariinsinine  , toon 11-0304 Water Lily kahvatu veeroheline  .

Veebivärv Aquamarine on mitte sinise, vaid ereda veerohelise tooniga  .

Vaata ka 
 Vesisinine
 Mereroheline
 Lõunameresinine

Viited 

Rohelised värvitoonid
Alex Quinn

Alex Quinn (sündinud 29. detsembril 2000 Truros) on Briti võidusõitja. Ta on praegune Vormel-Renault Eurocupi parima uustulnuka karika meister.

Karjäär

Kardisõit 
Truros sündinud Quinn alustas oma kardispordikarjääri 2011. aastal. Ta on võistelnud erinevatel meistrivõistlustel, nagu Super 1 National Rotax Mini Max Championship, ja võitnud mitmeid riigi kardisõidu meistrivõistlusi.

Madalamad valemid 
2016. aastal tegi Quinn oma motospordi debüüdi Briti F4 Meistrivõistlustel, sõites Fortec Motorsporti meeskonnas. Ta võitis kolm sõitu ja krooniti uustulnuka karikavõitjaks. Briti piloot jätkas 2017. aastal sõitmist Briti F4 Meistrivõistlustel, tehes koostööd Oscar Piastri ja Ayrton Simmonsiga TRS Ardenis. Sõitja lõpetaks edetabelis neljandana, edestades Simmonsit, kuid lõpetas Piastri taga, kusjuures austraallane tõusis teiseks.

Quinn esines samal aastal ka Briti BRDC Vormel 3 Meistrivõistlustel, saavutades Lanan Racinguga Doningtonis poodiumikoha.

Briti GT Meistrivõistlused 
2018. aastal osales Quinn kuuel Briti GT Meistrivõistlustel GT4 klassis. Quinn ei löönud skoori Steller Performance'ile.

Vormel Renault Eurocup 
2019. aasta alguses ei leidnud Quinn meistrivõistlustel kohta. Hooaja keskel avanes tal aga võimalus teha oma endise F4 meeskonna Arden Motorsport eest Vormel Renault Eurocupi debüüt. Ta sõitis kolm nädalavahetust, saavutades vastavalt Nürburgringil ja Kataloonias poodiumikoha. Quinn saavutas lõpparvestuses 13. koha.

2020. aastal asendas Quinn Jackson Wallsi, kes ei saanud COVID-19 reisipiirangute tõttu Euroopasse reisida. Quinn saavutas hooaja esimesel võistlusel pole-positsiooni, saavutas hooaja jooksul kokku viis poodiumit ja võitis teise võistluse Spas, aidates tal sõitjate meistrivõistlustel neljandale kohale. Ta võitis ka algaja tiitli. Quinn saavutas hooaja esimesel võidusõidul pole-positsiooni, saavutas hooaja jooksul kokku viis poodiumit ja võitis teise sõidu Spas, aidates tal sõitjate meistrivõistlustel neljandaks. Ta võitis ka algaja tiitli.

Välised lingid 

 Alex Quinn karjääri kokkuvõte saidil DriverDB.com (inglise keeles)

Suurbritannia sportlased
Sündinud 2000
Hendrik Eichenbaum

Hendrik Eichenbaum (6. jaanuar 1925 – 30. detsember 2007) oli Kanadas elanud väliseesti kirjanik.

Välislingid
 Hendrik Eichenbaum - Estonian Writers' Online Dictionary
Tupplehik

Tupplehik (Volvariella) on šampinjonilaadsete seltsi napsikuliste sugukonda kuuluv seente perekond.

Liike
Volvariella bombycina – puidu-tupplehik
Volvariella hypopithys – valge tupplehik
Volvariella media – väike tupplehik 
Volvariella murinella – hall tupplehik
Volvariella surrecta – parasiit-tupplehik
Volvariella taylorii – rusu-tupplehik
Volvariella volvacea – tume tupplehik

Välislingid
 Tupplehik andmebaasis eElurikkus

Napsikulised
Ebakõrges

Ebakõrges (Xerula) on Physalacriaceae sugukonda kuuluv perekond seeni.

Liik
Xerula pudens – harjas-ebakõrges

Välislingid
 Ebakõrges andmebaasis eElurikkus.

Physalacriaceae
Tõlvik (seen)

Tõlvik (Clavaria) on šampinjonilaadsete seltsi tõlvikuliste sugukonda kuuluv seente perekond.

Liike
Clavaria fumosa – hall tõlvik
Clavaria greletii – sinakas tõlvik
Clavaria purpurea – purpurtõlvik
Clavaria rosea – roosa tõlvik
Clavaria zollingeri – lilla tõlvik

Välislingid
 Tõlvik andmebaasis eElurikkus

Tõlvikulised
Javi López

Javier López Rodríguez (sündinud 21. jaanuaril 1986 Osunas) on Hispaania jalgpallur, kes mängib kaitsja või keskpoolkaitsjana Austraalia kõrgliiga klubis Adelaide United.

Ta alustas klubikarjääri Hispaania klubis Real Betis, kuid klubi põhimeeskonda ta välja ei jõudnud.

2007. aastal liitus ta Hispaania kõrgliiga klubiga RCD Espanyol. Hispaania kõrgliigas debüteeris ta 4. oktoobril 2009 mängus Villarreali vastu. Espanyoli põhikoosseisu kuulus ta alates hooajast 2010–11 ning mängis Hispaania kõrgliigas kokku kümme hooaega. Ainsad väravad lõi ta 18. septembril 2011 mängus Real Zaragoza vastu ja 16. septembril 2012 mängus Athletic Bilbao vastu.

29. märtsil 2014 tuli Lópezil mängus Barcelona vastu lõpuminutitel ise väravas seista, kuna Espanyoli väravavaht Kiko Casilla oli saanud punase kaardi ja kõik vahetused olid selleks ajaks tehtud. Barcelona võitis mängu varem löödud väravast 1:0.

2020. aasta novembris sõlmis ta lepingu Adelaide Unitediga.

Viited 

Hispaania jalgpallurid
RCD Espanyoli jalgpallurid
Adelaide United FC mängijad
La Liga mängijad
Sündinud 1986