Venemaa Föderatsiooni Relvajõud

Venemaa Föderatsiooni Relvajõud (vene keeles Вооружённые силы Российской Федерации) on Venemaa Föderatsiooni sõjaväe ühisnimetus. Venemaa relvajõudude koosseisu kuuluvad maaväed, Venemaa õhu- ja kosmosejõud, sõjalaevastik ja eri väeliigid: õhudessantvägi, Venemaa kosmoseväed,  strateegilised raketiväed, erioperatsioonijõud ning Venemaa Föderatsiooni relvajõudude tagalateenistus.

Ajalugu

Venemaa relvajõudude reform aastatel 1997–2015 
Pikaajalise relvajõudude reformi kavade kohaselt:

– kavatseti reorganiseerida alates 1998. aasta 1. jaanuarist Venemaa Strateegilised raketiväed, Venemaa kosmoseväed ja Venemaa õhutõrjevägede raketiväed ühiseks väeliigiks – Venemaa Strateegilisteks raketivägedeks, mis koosnevad raketiarmeedest, kosmosetehnika lennujuhtimise sõjaväeosadest ja asutustest;

– reorganiseerida 1998. aasta 1. jaanuarist Maavägede ülemjuhataja valitsus Maavägede Peavalitsuseks;

– reorganiseerida 1999. aasta 1. jaanuarist Õhujõudude ja Õhutõrjejõudude baasil ühine väeliik Õhujõud;

– anda 1999. aasta 1. jaanuarist sõjaväeringkondadele operatiiv-taktikaliste väekoondiste ülesanded ning anda neile juhtimisülesanded kõigi territooriumil asuvate relvajõudude väe- ja relvaliikide väeüksuste üle:

Sõjaväereformi etapis, mis lõppes 2012. aastal, oli kavas vähendada relvajõudude isikkoosseisu ning likvideerida suur osa isikkoosseisuga komplekteerimata sõjaväeüksusi: maavägedes – 1890-st säilitatakse 172 üksust; õhujõududes: 340-st säilitatakse 180; sõjalaevastikus 240-st säilitatakse 123; raketivägedes: 12-st 8, kosmosevägedes: 7-st 6 ja õhudessantvägedes 6-st 5 väeosa.

Teenistus
2001. aastal kaitseminister Sergei Ivanovi juhtimisel tehtud reformi käigus alustati lepinguliste sõjaväeosade komplekteerimist (pilootprojektina komplekteeriti ühena esimestest 76. õhudessantdiviisi polk), samuti lühendati kohustusliku ajateenistuse aega seniselt 2 aastalt – 2007. aastal 1,5 aastale ja 2008. aastal ühele aastale.

Relvajõudude isikkoosseisu oli plaanis aastatel 2010–2016 vähendada 1 300 000-lt – 1 000 000-le. Suurem osa relvajõudude isikkoosseisu vähendamisest tuli saavutada 15% ohvitseride koondamisega 355 000 ohvitserist kavatsetakse alles jätta 150 000, samuti plaaniti likvideerida allohvitserist üleajateenija – praporštšiku auaste, kelle ülesandeid pidid täitma seersandid. Venemaa Föderatsiooni relvajõudude isikkoosseis koosneb tänapäeval ajateenistuskohuse ja lepingu alusel komplekteeritavatest sõjaväelastest.

Sõjaväeringkonnad 2010. aastani
Maaväed jagunesid kuni 2010. aastani kuueks territoriaalseks sõjaväeringkonnaks: Moskva sõjaväeringkond, Leningradi sõjaväeringkond, Volga-Uraali sõjaväeringkond, Põhja-Kaukaasia sõjaväeringkond, Siberi sõjaväeringkond, Kaug-Ida sõjaväeringkond ja Kaliningradi erirajoon.

Juhtimine 

 Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude kõrgem ülemjuhataja on Venemaa Föderatsiooni president 
 Relvajõudude operatiivjuhtimisorganiks on Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude Kindralstaap

Sõjaväeringkonnad

2008.–2010. aasta muudatused 
2008. aastal alustatud Venemaa Föderatsiooni relvajõudude reformi käigus moodustati 2010. aastal 4 uut sõjaväeringkonda:
Lääne sõjaväeringkond, mille koosseisu liideti endised Leningradi ja Moskva sõjaväeringkonna, Põhjamere ja Balti mere laevastiku maismaaväeosad ning VF Õhujõudude ja VF Õhukaitsevägede 1. juhatuse väeosad, staap ja õhujõudude ning õhukaitsejuhtkonna asukoht Peterburi; Svr juhtkonna operatiivalluvusse jäävad kõik Svr territooriumil asuvad relvajõud sh ka Balti mere laevastik
Lõuna sõjaväeringkond, endise Põhja-Kaukaasia Svr baasil, staap ja õhujõudude ning õhukaitsejuhtkonna asukoht Rostov Doni ääres, Svr juhtkonna operatiivalluvusse jäävad Musta mere laevastik ja Kaspia flotill;
Kesksõjaväeringkond, endiste Volga-Uraali ja Siberi Svr läänepiirkondade baasil, staap ja õhujõudude ning õhukaitsejuhtkonna asukoht Jekaterinburg;
Ida sõjaväeringkond, endiste Kaug-Ida Svr ja Siberi Svr idapiirkondade baasil, staap ja õhujõudude ning õhukaitsejuhtkonna asukoht Habarovsk, Svr juhtkonna operatiivalluvusse jääb ka Vaikse ookeani laevastik.

Alates 1. jaanuarist 2010 kuuluvad VF relvajõudude sõjaväeringkondade koosseisu lahinguluure läbiviimiseks eriotstarbelised väekoondised.:

 2. üksik eriotstarbeline brigaad - Promežitsa, Pihkva rajoon 
 3. üksik eriotstarbeline brigaad - Togliatti
 10. ÜEB  (Molkino asula, Krasnodari krai)
 16. ÜEB  (Tambovi linn)
 22. üksik eriotstarbeline brigaad - Stepnoi asula, Rostovi oblast
 24. ÜEB  (Irkutski linn)
 137. eriotstarbeline luurepataljon (Tuapse, Mustamere laevastik)
 561. ELP (Parusnoje asula, Läänemere laevastik)
 420. ELP (Zverosovhoz, Põhjamere laevastik)
 42. ELP Russki saar (Vaikse ookeani laevastik).

Venemaa maaväed 
Maaväed koosnevad sõjalistest juhtorganitest, ühendarmeedest (общевойсковя армия), armeekorpustest, motoriseeritud laskurväeosadest, tankivägedest, raketivägedest ja suurtükivägedest, õhukaitsevägedest ka eri suunitlusega vägedest: luure-, side-, raadioelektroonilise vastutegevuse-, inseneri-, radiatsiooni-, keemia- ja bioloogilise kaitse-, tehnilise hoolduse-, tagalakaitse- ning tagalaorganiseerimise (relvahoidlatest, ringkondlikest õppekeskustest, kindlustatud rajoonidest, üksikväeosadest, asutustest, ettevõtetest ja organisatsioonidest) väeosadest.

Õhu- ja kosmosejõud 
1. detsembrist 2011 reorganiseeriti senised Venemaa õhujõud ja Venemaa Föderatsiooni kosmoseväed ühiseks uueks väeliigiks Venemaa Föderatsiooni õhu- ja kosmosevägedeks (Войска воздушно-космической обороны, ВКО).
VF Õhujõud koosnevad lennuväest (pommituslennukid, ründelennukid, hävituslennukid, õhutõrjelennuväest, luure-, transpordi- ja eriotstarbelistest lennukitest), õhutõrje raketivägedest, raadiotehnilistest vägedest, spetsiaalsetest vägedest, väeosadest ja tagalaasutustest.
VF Kosmosevägede koosseisu kuuluvad:
 kosmose raketikaitseühendus
 Esimene riiklik katsekosmodroom Plessetsk 
 Georgi Titovi nimeline Peamine kosmosesidekeskus ja katsepolügoon
 Kosmose raketiseadmete juhtimiskeskus
 A. Možaiski nimeline kosmosevägede sõjaline kosmoseakadeemia, Peterburis

2015. aastal moodustati Venemaa õhu- ja kosmosejõud.

Venemaa merevägi 
Merevägi (laevastik) koosneb väeliikidest: allveelaevastik, laevastikud, merelennuvägi, merejalaväest, rannakaitsevägedest, erivägedest ja tagalaväeosadest.

Merevägi on jaotatud territoriaalsel põhimõttel neljaks laevastikuks ja siseveekoguflotilliks:
 Balti mere laevastik, laevastikustaap Kaliningrad
 Põhjamere laevastik, laevastikustaap Severomorsk
 Vaikse ookeani laevastik, laevastikustaap Vladivostok
 Musta mere laevastik, laevastikustaap Sevastopol
 Kaspia flotill, laevastikustaap Astrahan

Venemaa strateegilised raketiväed 
Strateegiliste raketivägede koosseis:
 kolm raketiarmeed, mille staabid asuvad Vladimiri, Orenburgi ja Omski linnas
 4. riiklik ametkondadevaheline polügoon Kapustin Jaris (mille koosseisus on ka katsepolügoon Kasahstanis Sarõ-Shaganis)
 4. tsentraalne teaduslik-uurimisinstituut (Jubileinõi Moskva oblastis)
 sõjalised õppeasutused: (Peeter Suure nimeline sõjaväeakadeemia Moskvas, sõjaväeinstituudid Serpuhhovis, Rostovis Doni ääres ja Stavropolis)

Venemaa õhudessantväed 
Õhudessantvägede koosseisu kuuluvad:
7. õhudessantdiviis Novorossiiskis; 
76. õhudessantdiviis Pihkvas; 
98. õhudessantdiviis Ivanovos; 
106. õhudessantdiviis Tulas; 
õppekeskus Omskis; 
Rjazani kõrgem õhudessantvägede kool; 
38. sidepolk; 
45. luurepolk; 
31. brigaad Uljanovskis.
Piirkondlike sõjaväeringkondade (sõjaväeringkondade või armeede) alluvuses on ka sellised õhudessant- või dessant-ründebrigaadid, mis ei kuulu õhudessantvägede koosseisu.

Venemaa Föderatsiooni relvajõudude tagala 
Venemaa Föderatsiooni relvajõudude tagalateenistuse ülesannet täidab MTO (vene keeles Материально-техническое обеспечение Вооружённых сил Российской Федерации) organisantsioon. 
 Kaubanduse peavalitsus
 Sõjalise side keskvalitsus
 Toitlustuse keskvalitsus
 Vormiriietuse keskvalitsus
 Raketikütuse ja määredeainete keskvalitsus
 Venemaa Föderatsiooni Kaitseministeeriumi Autoranspordi keskvalitsus
 Põllumajandusvalitsus
 Venemaa Föderatsiooni relvajõudude ökoloogilise julgeoleku ülema valitsus
 Venemaa Föderatsiooni relvajõudude tuletõrje ja pääste ning kohaliku kaitse teenistus

Venemaa relvajõudude tegevus 
, 2009, 2020, Põhja-Kaukaasia sõjaväeringkonnas
, Leningradi sõjaväeringkonnas
, 2019, 2020 (Крупные учения Военно-морского флота России (ВМФ) «Океанский щит»)

 (оперативно-стратегического учения (ОСУ) «Восток-2010» («Vostok-2010″), Kaug-Ida ja Siberi sõjaväeringkonnas
, alates aastast 1973

 Sojuznaja rešimost 2022, (Союзная решимость-2022 Военное учение Беларуси и России "Союзная решимость 2022")

Vaata ka 
 23. Tallinna hävituslennuväepolk

Viited

Välislingid

 28.06.2015 14:21, Владимир Воронов, Танки для парада, Радио Свобода 2015 RFE/RL
 10. august 2015, Vladimir Voronov, Tegelikkus Vene relvastuse seisust: kogu õhuväe tehnika on ajast ja arust, delfi.ee
 11. august 2015, Vladimir Voronov, Tegelikkus Vene relvastuse seisust: lennuvõimetu rakett Bulava ja tuumarong, delfi.ee
 12. august 2015, Vladimir Voronov, Tegelikkus Vene relvastuse seisust: vanad tankid on eluohtlikud ja uued olemas vaid paberil, delfi.ee
 13. august 2015, Vladimir Voronov, Tegelikkus Vene relvastuse seisust: kas läänest ollakse maha jäänud kümme aastat või igaveseks?

Venemaa relvajõud
Venemaa sõjandus