joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Siret Kotka

Siret Kotka (sündinud 27. juulil 1986 Viljandis) on Eesti poliitik, XIV Riigikogu liige. Ta oli ka XII ja XIII Riigikogu liige.

Haridus 
Aastal 2005 lõpetas ta Väike-Maarja Gümnaasiumi. 2008. aasta kevadel lõpetas Tartu Ülikooli sotsiaalteaduskonna. Kotka bakalaureusetöö teema oli "Keskklassi kujunemisest Eestis". 2016. aastal omandas Tallinna Ülikoolis magistrikraadi politoloogias.

Poliitiline karjäär    

Siret Kotka astus Eesti Keskerakonna noortekogusse 2000. aastal. 10. augustist 2004 on ta erakonna liige. Alates maist 2006 oli ta noortekogu aseesimees ning alates 19. maist 2007 noortekogu esimees. Esimehe valimistel noortekogu V kongressil, kus osales ligi 300 liiget, sai ta 133 häält ning edestas teise tulemuse saanud Robert Raudsaart 52 häälega. 2008. aastal valiti ta tagasi noortekogu esimeheks.

Kotka on Eesti Keskerakonna Lääne-Virumaa piirkonna esimees ja Väike-Maarja vallavolikogu liige, revisjonikomisjoni esimees. Lisaks on Siret Kotka Keskerakonna Volikogu aseesimees ja erakonna arendussekretär.

Ta on töötanud majandus- ja kommunikatsiooniministri referendina (Edgar Savisaare abina). 1. juulist 2008 töötas Kotka Tallinna abilinnapea Taavi Aasa nõunikuna.

Ta kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel Lääne-Viru maakonnas ning sai 894 häält, kuid valituks ei osutunud. 1. juulil 2014 sai temast seoses Ester Tuiksoo süüdimõistva kohtuotsuse jõustumisega riigikogu asendusliige.

Ta kandideeris ka 2015. aasta Riigikogu valimistel valimisringkonnas nr 6 (Lääne-Viru maakonnas), sai 2558 häält ning osutus valituks ringkonnamandaadiga.

Ta on Tallinna Autobussikoondise nõukogu liige.

Organisatsiooniline tegevus 
Siret Kotka on MTÜ Ausad Valimised juhatuse liige ning Eesti Loomakaitse Seltsi liige.

Isiklikku
Tema abikaasa (alates 30. aprillist 2017) on Martin Repinski. Sama aasta oktoobris sündis neil poeg Morgan. Jaanuaris 2020 jõustus nende lahutus.

Ta on pärit Lääne-Virumaalt Triigi külast, kus elab ka tema ema Sirle Kotka.

Viited

Välislingid
Siret Kotka blogi
Siret Kotka Riigikogu kodulehel

Artiklid Siret Kotka kohta
Aarne Mäe. Kesknoored kukutasid valitsust, Virumaa Teataja,18. jaanuar 2005
Aarne Mäe. Soome naisekandjad pakkusid konkurentsi
Vasakpartei juht jahib Savisaare blogi autorit, Postimees, 3. jaanuar 2007
Madis Jürgen. Edgari värske kampaaniameister Siret Kotka, Eesti Ekspress, 24. jaanuar 2007 (foto)
 Kesknoori juhib Siret Kotka, Delfi, 19. mai 2007 
Peeter Kadarik. Siret Kotka on hakkaja tüdruk!, Kesknädal, 25. juuli 2007 (intervjuu)
Aarne Mäe. Siret Kotka – Savisaare andekas õpilane, Virumaa Teataja, 13. november 2008
Savisaar üritas Siret Kotkat riigikokku kombineerida, Postimees, 27. mai 2011

Siret Kotka artiklid
Kutsekoolid kujundavad meie tööturgu, Kesknädal, 31. august 2005
Kuidas Eestis kujuneb välja keskklass?, Kesknädal, 15. oktoober 2008
Eestis tuleb luua laialdane keskklass, Virumaa Teataja, 27. november 2008

Eesti Keskerakonna poliitikud
XII Riigikogu liikmed
XIII Riigikogu liikmed
XIV Riigikogu liikmed
Tartu Ülikooli sotsiaalteaduskonna vilistlased
Sündinud 1986
Maailma Terviseorganisatsioon

Maailma Terviseorganisatsioon (varasem eestikeelne nimetus Maailma Tervishoiuorganisatsioon; rahvusvaheline lühend WHO ingliskeelsest nimetusest World Health Organization; eesti keeles on kasutatud ka lühendit MTO) on ÜRO juures tegutsev rahvusvaheline tervishoiuorganisatsioon, mille eesmärk on inimeste tervise tagamine ja võitlus haiguste vastu. Maailma Terviseorganisatsioon on koordineerinud meetmeid võitlusel selliste nakkushaigustega nagu SARS, malaaria ja AIDS ning organisatsioonil on ka projekte tubakatarbimise vähendamiseks.

WHO asutati 7. aprillil 1948 ja selle peakorter asub Šveitsis Genfis. Lisaks on organisatsioonil kuus regionaalbürood. Selle juhtorgan on Maailma Terviseassamblee (World Health Assembly), mis koguneb iga aasta maikuus. 

Maailma Terviseorganisatsioonil on 194 liikmesriiki, neist 192 ÜRO liikmesmaad, lisaks Cooki saared ja Niue. Olulistest maadest pole liikmed üksnes Kuuba ja Liechtenstein, lisaks on Puerto Rico ja Tokelau assotsieerunud liikmed, Vatikan ja Palestiina on vaatlejaliikmed ning organisatsiooni juures tegutseb Taiwani kutsutud delegatsioon.

Alates 2017. aastast on WHO peadirektor etiooplane Tedros Adhanom Ghebreyesus. Enne teda oli aastail 2007–2017 WHO peadirektor hiinlane Margaret Chan, kes varem oli Hongkongi tervishoiuminister.

Maailma Terviseorganisatsiooni Eesti esinduse juht aastatel 2003–2011 oli Jarno Habicht. 2012. aastast on WHO Eesti esinduse juht Marge Reinap.

WHO ametlik hoiuraamatukogu Eestis on Eesti Rahvusraamatukogu.

Anatoomilis-terapeutiline keemiline klassifikatsiooni süsteem 

Maailma Terviseorganisatsioon annab välja anatoomilis-terapeutilist keemilist klassifikatsiooni süsteemi, mis on tänapäeval kehtiv rahvusvaheline raviainete põhine statistiline identifikaator.

Viited

Välislingid 

 Maailma Terviseorganisatsiooni koduleht
 WHO väljaanded Eesti Rahvusraamatukogus
 WHO monographs on selected medicinal plants, 1. köide, World Health Organization, Geneva, 1999, ISBN 92 4 154517 8 

Rahvusvahelised organisatsioonid
Tervishoiuorganisatsioonid
Jessica Lange

Jessica Phyllis Lange (sündinud 20. aprillil 1949 Minnesotas) on USA filminäitlejatar, kes on võitnud kaks Oscarit.

Elukäik 
Ta õppis kaks aastat Minnesota Ülikoolis maalikunsti. Pärast seda kolis perega Pariisi, kus tantsis Koomilise Ooperi balletitrupis.

1973. aastal naasis Ameerikasse New Yorki, kus ettekandja ameti kõrvalt võttis näitekunstitunde, töötas ka Wilhelmina modelliagentuuris. 

Filmidebüüdi tegi ta 1976. aasta filmis "King Kong". Lange'i tähelend algas 1981. aasta filmis "Postimees helistab alati kaks korda".

1982. aastal oli ta filmi "Frances" produtsent ja samal aastal mängis ka linateoses "Tootsie". Ta on esimene naine, kes on olnud ühel aastal nomineeritud Oscarile kahes filmis. Rolli eest "Tootsies" võitis ta ka kõrvalosatäitja Oscari. 

Teise Oscari pälvis ta 1994. aasta filmi "Sinitaevas" eest.

Filmograafia

Välislingid

Ameerika Ühendriikide filminäitlejad
Ameerika Ühendriikide modellid
Sündinud 1949
Ethan Hawke

Ethan Green Hawke  (sündinud 6. novembril 1970 Austinis Texase osariigis) on filmiauhinnale Oscar nomineeritud olnud USA filminäitleja ja stsenarist, kirjanik ning filmilavastaja. 

Tema tuntuimate filmirollide hulka kuuluvad osatäitmised filmides "Surnud poeetide ühing", "Enne päikesetõusu", "Suured lootused" ja "Treeningpäev".

Osaline filmograafia

Raamatud
"The Hottest State" (1996) 
"Ash Wednesday" (2002)

Auhinnad

Nominatsioonid
Oscar
2005 Parim kohandatud stsenaarium – "Enne päikeseloojangut"  (koos Richard Linklateri, Julie Delpy ja Kim Krizaniga)
2002 Parim meeskõrvalosatäitja – "Treeningpäev"

Eraelu
Hawke oli aastatel 1998–2004 abielus näitleja Uma Thurmaniga. Neil sündis kaks last: tütar Maya Ray (8. juuli 1998) ja poeg Levon Green (15. jaanuar 2002).

Välislingid
 

Ameerika Ühendriikide filminäitlejad
Ameerika Ühendriikide stsenaristid
Ameerika Ühendriikide filmilavastajad
Ameerika Ühendriikide kirjanikud
Sündinud 1970
Sonia Gandhi

Sonia Gandhi (hindi सोनिया गांधी; sünninimega Edvige Antonia Albina Maino; sündinud 9. detsembril 1946 Lusianas Itaalias) on itaalia päritolu India poliitik. Ta on aastast 1998 India Kongressipartei juht ja India Rahvuskongressi president, endise peaministri Rajiv Gandhi lesk. Aastal 2004 võitis tema juhitud Kongressipartei parlamendihääletused, kuid Sonia loobus peaministrikohast, jättes selle rahandusministrile.

Ajakiri Forbes nimetas ta 2004. aastal maailma kõige mõjuvõimsamate naiste seas kolmandaks. Praegu hoiab ta samas edetabelis 13. kohta. Tema nimi figureerib ka ajakirja Time 2007. aasta "100 tähtsaima isiku" edetabelis. 

India poliitikud
Sündinud 1946
Maalihe

Maalihe on nõlval asuva pinnasetüki paigastliikumine. 

Maalihe tekib maa välisjõudude (tuule, vee ja jää) ning inimtegevuse tagajärjel. Maalihete teket soodustavad kivimikihtide kallakus nõlva suunas, kergesti deformeeruvate setete lamamine monoliitsete kivimite all ja vett mitteläbilaskvate setete (näiteks savi) lamamine vett läbilaskvate setete (näiteks liiv) all. Maalihked on sagedased mäestikes ja seismiliselt aktiivsetes piirkondades, kuid inimtegevuse mõjul esineb neid ka mujal. Maalihete tulemusena liiguvad terved settekehad või kivimiplokid mööda nõlva, nii et neis enestes suuri muutusi ei pruugi toimuda.

Maalihked Eestis 
Eestis esineb maalihkeid sagedamini Madal-Eestis ehk kõrgustikest allapoole jäävas Lääne-Eestis, eriti Pärnu ümbruses.

Üks suuremaid maalihkeid toimus 2022. aastal Pärnumaal Audru osavallas, kus varises ligi hektar maad – puurkaevu rajamise tõttu vallandunud lihkega liikus ligi 160 000 tonni pinnast, tekitades paarisaja meetri pikkuse ja kohati nelja meetri sügavuse lõhe. 2005. aastal toimus natuke väiksem maalihe samuti Pärnumaal Sauga silla lähistel. Eestis toimub jõgede kallastel sageli maalihkeid, kuid Pärnumaal on need ulatuslikumad nõrga savipinnase tõttu.

Vaata ka 

 maavärin
 nõlv
 erosioon
 viirsavi
 veemajandus

Viited

Välislingid
Maalihked – looduslikud või inimtegevuse tagajärg? Eesti Loodus, 2003, nr 2/3
"Maalihked Norras on paratamatus" Eesti Geoloog, 6. jaanuar 2021
Maalihe Audru jõe ääres droonilt filmituna YouTube

Nõlvaprotsessid
Kurina jõgi

Kurina jõgi on jõgi Pärnumaal, Pärnu jõe vasakpoolne lisajõgi.

Jõgi on 25 km pikk ja 126,1 km² valgalaga. Saab alguse Tipu külast 6 km lääne edela pool ja suubub Pärnu jõkke 19,1 km kaugusel tolle suudmest.

Kurina jõkke suubuvad Kivinina oja ja Jõhve oja.

Viited

Pärnu maakonna jõed
Pärnu jõgikond
Lydia Auster

Lydia Auster (30. mai 1912 Petropavlovsk – 3. aprill 1993 Tallinn) oli eesti helilooja.

Elulugu 

Ema Marie (1887–1926) ja isa Martin (1873–1920) abiellusid Moskvas. Pärast isa surma kolis Lydia 1921. aastal Eestisse Pärnusse, kust pärinesid esivanemad. Aastatel 1925–1927 oli Lydia Auster taas Petropavlovskis ema ja tolle uue mehe juures. Aastatel 1927–1931 õppis Lydia Auster Omski muusikatehnikumis. Aastatel 1931–1935 õppis ta Leningradi konservatooriumis ning läks sealt edasi õppima Moskva konservatooriumisse Vissarion Šebalini klassi, hiljem täiendas end sealsamas aspirantuuris.(1935-1940). 1944. aastani töötas ta Kesk-Aasias. 1948–1984 oli ta Eesti NSV Riikliku Televisiooni- ja Raadiokomitee muusikajuht. Lydia Austeri töökaaslased raadios olid Eino Tamberg, Arvo Pärt, Lepo Sumera, Jaan Rääts, Jaan Koha, Heino Jürisalu ja teised. Suvila Harjumaal Laulasmaal Helikülas, kus Lydia Austeri naabriteks olid heliloojad Els Aarne ja Ester Mägi ning koorijuht Heino Kaljuste.

Looming 
Ta on kirjutanud koori-, laste-, soolo- ja rahvalikke laule. Samuti keelpillikvartette, lavamuusikat, klaveripalu.

Muusikalised lavateosed

 Ballett "Tiina". Esietendus Estonias 1955. aastal. Aluseks August Kitzbergi "Libahunt".
 Ballett "Romeo, Julia ja pimedus", põhineb samanimelisel Tšehhoslovakkia filmil.
 Lasteballetid "Põhjamaa unenägu" (1960) ja "Bambi" (1987).
 Koreograafiline stseen "Öine rehepeks", novellooper "Maihommik", esietendus Vanemuises 1970.
Muusika koreograafilistele piltidele "Seened" ja "Sõbrataride tants" (1961).

Vokaal-sümfooniline muusika
 Kantaadid "Rahuhommik" (1975) ja "Igavene elu" (1984).

Sümfooniline muusika
 Sümfionett (1938)
 "Neli vene rahvaviisi" (1940)
 Avamäng "Pidulik avamäng" (1946)
 Avamäng "Eestimaa" (1946)
 Avamäng "Au Nõukogude Eestile" (1950)
 Klaverikontsert (1952)
 Sümfooniline tants "Heinad kokku" (1984)
 Noorte klaverikontsert "Laste mängud" (1988)

Koorimuusika
 15 laulu laste-, meeste- ja segakoorile eesti ja vene keeles.

Instrumentaal-kammermuusika
 Neli pala puhkpillikvintetile (1983)
 Prelüüd ja fuuga (1936)
 Süit kahele klaverile (1947)
 Kevadprelüüdid (1950)
 Klarnetisonaat nr 1 (1988)
 Klarnetisonaat nr 2 (1993). Viimane helitöö, mille pühendas oma klarnetistist abikaasale Nikolai Peitšile.

Vokaalkammermuusika

 Soololaulutsüklid
 11 romanssi
 6 eesti rahvalaul]]u
 19 laulu eesti ja vene keeles

Näidendimuusika
  A. Simukovi "Võluiva" (1947)
 G. Vladõtšina ja O. Netšajeva "Imekaunis Vassilissa" (1947)
 N. Gerneti "Aladdini imelamp" (1948)
 T. Kovalevskaja "Metsamuinasjutt"

Viited 

1 ENE 1. köide A-Dyn. 1968.
 2 Aumere, Helga. ,,Lydia Auster". Eesti Muusika Infokeskus, 2003.
 3 Elulugu Eesti Muusika Infokeskuses.
 4 Aumere, Helga. ,,Lydia Auster". Eesti Muusika Infokeskus, 2003.
 5 Elulugu Eesti Muusika Infokeskuses.
 6 Aumere, Helga. ,,Lydia Auster". Eesti Muusika Infokeskus, 2003.
 7 Eesti muusika biograafiline leksikon. Valgus. 1990.

Eesti heliloojad
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1912
Surnud 1993
Weiße Elster

Weiße Elster ('valge Elster', tšehhi Bílý Halštrov) on jõgi Saksamaal. Algab Vogtlandist. Voolab valdavalt põhja, alamjooksul pöördub läände. Suubub paremalt Saalesse. Valge Elsteri ääres asuvad Gera, Halle ja Leipzig. Pikkus 257 km.

Tšehhi jõed
Saksamaa jõed
Elbe jõgikond
Pearl S. Buck

Pearl Sydenstricker Buck (tuntud ka nimega Pearl S. Buck; sünninimega Pearl Comfort Sydenstricker; 26. juuni 1892 – 6. märts 1973) oli USA kirjanik, kes 1938. aastal pälvis romaani "Hea maa" eest Nobeli kirjandusauhinna.

Elukäik 
Pearl sündis Carolina (neiupõlvenimega Stulting) ja Absalom Sydenstrickeri peres. 1892. aastal, kui Pearl oli kolmekuune, saadeti perekond Hiinasse Zhenjiangi. Pearl kasvas seal üles ja hiina keelt õpetas talle Mr. Kung. Emalt ja õpetajalt õppis ta teise keelena inglise keelt. Kirjutamiskatsetusi tegi ta varakult.

1910. aastal reisis ta Ameerikasse, kus õppis Randolph-Maconi Tütarlastekolledžis, mille lõpetas 1914. aastal. 

Seejärel siirdus ta tagasi Hiinasse, kus 13. mail 1917 abiellus põllumajandustegelase John Lossing Buckiga. 1921. aastal sündis tütar Caroli, kes põdes fenüülketonuuriat. Hiljem kolis perekond Nanjingi, kus Pearl õppis Nanjingi ülikoolis inglise kirjandust. 1925. aastal õppis ta lühikest aega Cornelli Ülikooli magistriõppes humanitaarteadusi.

Mahukamaid ilukirjandusteoseid hakkas Pearl kirjutama 1930. aastal.

Looming

Romaane 
"Ema" 
"Suur armastus"
"Uhke süda"
"Hea maa"
"Idatuul, läänetuul"
"Draakoni seeme" 

Ameerika Ühendriikide kirjanikud
Nobeli kirjandusauhinna laureaadid
Sündinud 1892
Surnud 1973
Goodid (subkultuur)

Goodid (ka gootid, inglise keeles goths) on subkultuur, mille esindajad püüavad riietuse ja aksessuaaridega saavutada sünget ja dramaatilist välimust (mustaks lakitud küüned, julgelt sünge silmameik, ajastutruu riietus). Nimetus pärineb 18. sajandi õuduskirjandusest (nn gooti romaanid), kus figureerisid sünged keskaegsed lossid, kummitused, koletised, hullumeelsed jms. Subkultuur sai alguse 1980ndate alguses Inglismaal, kui sai elu sisse gothic rock muusikažanr, mis omakorda sai alguse post-punk'ist. Goodide seas olid väga austatud Joy Division, Bauhaus, Siouxsie and the Banshees jne. 

Goode ühendab sarnane muusika-, riietumis- ja elustiil. Selle subkultuuri muusika hõlmab mitmeid muusikažanre - gothic rock, deathrock, industrial, post-punk, darkwave, ethereal wave, neoclassical jne. Riietumises leiavad nad inspiratsiooni peamiselt deathrock, punk ja Victoria ajastu stiilidest, mille juurde käib tavaliselt kahvatu nägu, joonistatud kulmud ja mustaks värvitud juuksed. Goodid kannavad sageli ka muid jõulisi toone - punane, lilla, sinine, roheline. Materjalidest on populaarsed nahk ja samet. Naised armastavad ka pihikuid ja korsette. Jalas kantakse kõrgeid platvormsaapaid või -kingi, aksessuaaridena kette, needitud vöödsid, nahkkindaid, sõrmuseid, kaela- ja käerihmasid.  

Subkultuur on populaarne ka peale kümnendite möödumist selle loomisajast. Lääne-Euroopas, peamiselt Saksamaal, toimuvad mitmed iga-aastased goodide festivalid, millest kuulsaimateks M'era Luna Festival, Wave-Gotik-Treffenhttps://en.wikipedia.org/wiki/Wave-Gotik-Treffen], Amphi Festival.

Ajalugu
Termini "gooti" mõtles 1967. aastal välja muusikakriitik John Stickney kirjeldamaks kohtumist Jim Morrisoniga, mis toimus hämaralt valgustatud veinikeldris, nimetades seda täiuslikuks kohaks avaldamaks austust gothic rock bändile The Doors. Hilisematel 70ndatel kasutati sõna "gooti" (inglise k gothic) kirjeldamaks post-punk bändide,  Siouxsie and the Banshees, Magazine, ja Joy Division, loodud atmosfääri.

Vaata ka
 Nimekiri gooti subkultuuri festivalidest
 Gooti ilukirjandus
 Gothic rock

Viited

Subkultuurid
Alexander Julius Klünder

Alexander Julius Klünder (vene Александр Иванович Клюндер (Клиндер); 20. veebruar (vkj 8. veebruar) 1802 Tallinn – 8. jaanuar 1875 (vkj 27. detsember 1874) Tallinn) oli Eesti päritolu Vene kunstnik. 

Klünder sündis Johann Joachim Klünderi ja Sophia Elisabeth Ripke pojana. Ta õppis Tartu Kubermangugümnaasiumis (1818–1823) ja majandusteadust Tartu Ülikoolis (1823–1826), kuid käis ka C. A. Senffi joonistuskooli tundides. Tol ajal valmis tema portree Friedrich Robert Faehlmannist. Pärast lõpetamist tegutses Klünder Tallinnas kunstniku ja joonistusõpetajana. Aastatel 1827–1829 valmis tal Tartu ülikooli taasavamise 25. aastapäeva puhul Tartu professorite portreede sari (16 lehte).

Arvatavasti siirdus ta juba 1829. aastal Peterburi, kus tegutses portretistina. 1834. aastal sai ta vabakunstniku nimetuse ja 1841. aastal võeti Peterburi Kunstiakadeemia liikmeks.

1839. aastal sai ta preemia Husaarirügemendi 6 ohvitseri portree eest. Ta maalis nii tsaariperekonna liikmeid kui ka tuntud seltskonnategelasi ja kunstnikke, teiste seas ka Mihhail Lermontovi (neljal korral) ja Karl Brüllowit. Klünder oli tuttav ka Aleksandr Puškiniga.

Elu viimased aastad veetis Klünder Tallinnas.

Tema teoseid leidub kõigis Venemaa tähtsamates muuseumides (Vene Muuseum, Tretjakovi galerii, Puškini Muuseum jne).

Viited

Välislingid
 

Eestimaa inimesed
Maalikunstnikud
Sündinud 1802
Surnud 1875
Luisa Rõivas

Luisa Rõivas (sünni- ja esinejanimi Luisa Värk; sündinud 6. veebruaril 1987 Elvas) on eesti poplaulja ja seltskonnategelane.

Haridustee 
Luisa Värk hakkas laulmist õppima 1994. aastal Elva huvikoolis, 1995. aastal alustas ta ka klaveriõpinguid Elva Lastemuusikakoolis. Ta õppis kuni 2002. aasta kevadeni Elva Gümnaasiumis. Lõpetas 2006. aastal Tallinna Muusikakeskkooli dirigeerimise alal. Sügisest 2006 õppis Luisa Tallinna Ülikooli Balti Filmi- ja Meediakoolis filmi ja video õppetoolis filmi helirežii erialal, mille lõpetas 2009. Pärast Elva Huvikooli oli Luisa Värgi lauluõpetaja estraadilaulja Heidy Tamme.

Muusikaline tegevus 
Luisa Värgi bändi kuuluvad Tarvi Kull (klahvpillid), Laur Joamets (elektrikitarr), Kristjan Kallas (trummid), Henno Kelp (basskitarr) ja Elmar Liitmaa (akustilised kitarrid).

"Eesti otsib superstaari" 
Luisa Värk sai 2007. aastal saates "Eesti otsib superstaari" teise koha Birgit Õigemeele järel. Läbi saate Jõhvi eelvooru jõudis ta välja stuudiovooru esimesse saatesse, kust pääses edasi kaks lauljat – Mariann Saar ja Birgit Õigemeel. Luisa jäi tihedas konkurentsis kaheksast lauljast neljandaks. Kohtunikud andsid Luisale aga võimaluse osaleda lohutusvoorus, kust ta ainsana ülisuure televaatajate toetusprotsendiga edasi finaali pääses.

Eurovisiooni lauluvõistluse Eesti eelvoor 
Ta osales konkursil "Eurolaul 2008" koos Trafficuga, esitades loo "It's Never Too Late", mille demo on sisse laulnud Eda-Ines Etti. Veel laulab ta koos Margus Vaheriga loos "God Inside Your Soul". Laulu on kirjutanud Elmar Liitmaa ja Liis Lass. Margus Vaheriga esitatud lugu "God Inside Your Soul" sai võistlusel "Eurolaul 2008" 2399 punktiga 5. koha; Trafficuga esitatud lugu "It's Never Too Late" sai 866 punktiga 8. koha.

Muu tegevus televisioonis 
 2007. aasta sügisel osales Luisa Värk Kanal 2 "Tantsud tähtedega" teise hooaja saates, kus tema tantsupartneriks oli Martin Parmas. Nad saavutasid teise koha.
 Luisa Värgi kirjutatud ja esitatud laul "Kodu" oli alates 2011. aastast Kanal 2 eetris olnud heategevussaate "Kodutunne" tunnusmuusikaks.
 Alates 2013. aasta sügisest juhtis Luisa Värk kokandussaadet "Lemmikretsept" . 
 2020. aasta sügishooajal osales ta saates "Maskis laulja".

Diskograafia

Albumid
 Maalida võiks maailma (2015)
 Tunnete allee (2008)
 Progress (märts 2006)

Singlid 
 Kus oled Sa (2005)
 Lahkumise päev (2008)
 Kui sa teaks (2008)
 Võõras (veebruar 2009)
 Tühjus toas ja südames (september 2009)
 Kodu (2011)
 Aastaring (2011)
 Linnamuinasjutt (koos Lauris Reiniksiga, 2011)
 Sind ootama jään (2012)
 Keerleval kaljul (koos Lauris Reiniksiga ,2013)
 Palun pöördu tagasi (2013)
 Suudlus (2015)
 Igihaljad mägiaasad (2015)
Sinuga (koos Lauris Reiniksiga, 2021)

Isiklikku 
Tema vend on Emer Värk. 

2009. aastal sündis tema ja ta elukaaslase Taavi Rõivase tütar Miina Rihanna. 29. detsembril 2016 sündis poeg Herman. Luisa Värk ja Taavi Rõivas abiellusid 19. augustil 2017. 2019 aasta mais sündis pere kolmas laps, tütar Uma.

Viited

Välislingid 

 Luisa bändi GD Myspace
 Luisa Myspace

Eesti lauljad
Sündinud 1987
Eesti otsib superstaari
Pierce Brosnan

Pierce Brendan Brosnan (sündinud 16. mail 1953) on iiri näitleja, filmiprodutsent ja keskkonnakaitsja. 

Tema ema oli meditsiiniõde ja isa puusepp, kuid isa lahkus pere juurest, kui Brosnan oli väike poiss. Brosnanil on nii Iirimaa kui ka Ameerika Ühendriikide kodakondsus.   

Lahkus koolist 16-aastaselt. Näitekunsti õppis Londonis Drama Centre'i koolis. Esimese telefilmirolli tegi 1980. aastal 27-aastaselt.  

Tema läbimurderolliks sai krimisari Remington Steele (1982–1987). 1993. aastal kehastas ta filmis "Mrs. Doubtfire" Stuart Dunmeyerit. 1997. aastal mängis ta filmis "Dante's Peak", kehastades vulkanoloogi. 

Aastatel 1995–2002 kehastas ta James Bondi filmides "Agent 007: Kuldsilm" (1995), "Agent 007: Igavene homne" (1997), "Agent 007: Liiga kitsas maailm" (1999) ja "Agent 007: Surra veel üks päev" (2002).

Aastatel 1977–1991 oli ta abielus Austraaliast pärit näitlejanna Cassandra Harrisega, kuni naise surmani. 2001. aastast on ta abielus Keely Shaye Smithiga. Brosnanil on viis last.

Filmid 

Iirimaa filminäitlejad
Suurbritannia filminäitlejad
Sündinud 1953
Suurbritannia filmiprodutsendid
Keskkonnakaitsjad
2007. aasta Euroopa Parlamendi valimised Bulgaarias

2007. aasta Euroopa Parlamendi valimised toimusid Bulgaarias 20. mail. Ühtlasi oli see Bulgaaria esimene kord valida Euroopa Parlamenti.

Valimissüsteem
Valimiskünnis: 1/18 kehtivatest häältest
Kinnised nimekirjad
Meetod: Hare/Niemeyer

Valimistulemused

Valimisosalus oli 28,6%.
Euroopa Parlamendi valimised
Bulgaaria valimised
2007. aasta valimised
Külli Teetamm

Külli Teetamm (sündinud 22. mail 1976) on eesti näitleja.

Ta lõpetas 1998. aastal Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli 18. lennu. Töötab samast aastast Tallinna Linnateatri näitlejana. 

Teetamm on ka EMTA lavakunstikooli õppejõud, 31. lennu juhendaja, näitlejatöö lektor.

Tunnustus 
2008 – Ants Lauteri nimeline auhind
2010 – Linnateatri kolleegipreemia parimale naisnäitlejale
2016 – Helmi Tohvelmani nimeline auhind

Isiklikku 
Tal on paarikümneaastasest kooselust näitleja Andero Ermeliga pojad Artur ja Rasmus.

Välislingid 
 Tiiu Laks, "Külli Teetamm – ilus õppija", EPL Laupäev, 17. mai 2008

Tallinna Linnateatri näitlejad
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia vilistlased
Sündinud 1976
Tartu lennujaam

Tartu lennujaam (Ülenurme lennuväli); IATA: TAY, ICAO: EETU) asub Tartu linnast 10 km lõuna pool Kambja vallas,  omanik on AS Tallinna Lennujaam

Lennujaama lennuväljal on üks asfaltkattega rada pikkusega 1800 m ja laiusega 31 m (sobib kuni 75-tonniste lennukite vastuvõtuks) suunaga 08/26 (kursid 80° ja 260°).

Lennujaama lähedalt läheb mööda Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee (E263).

Ajalugu 
1946. aastal rajatud Ülenurme lennuväli avati 15. mail  meditsiinilennuväljana. Asfaltkattega rada valmis 1975. aastal ja uus reisiterminal avati 14. augustil 1981. 7. juulil 2000 avas ELK lennuliini Tartust Helsingisse.

Sügisel 2008 pikendati maandumisrada 1799 meetrini. 10. detsembril 2009 avati renoveeritud reisiterminal. Ülenurme lennuväljal maandus esmakordselt Estonian Airi Boeing 737–500 (ES-ABH).

Lennupeod "Tartu Taevas" 16.-17. juuni 2001, 15.-16. juuni 2002, 14.-15. juuni 2003 ja 19.-20. august 2006. 

"Tartu Taevas 2003" lendas esmakordselt Estonian Airi Fokker 50 (ES-AFM).

9. mail 2001 maandus  Tartu lennuväljal Malta riigipea Guido de Marco eralennuk.

2. ja 6. juunil 2001 maandus esmakordselt Tartu lennuväljal neljamootoriline transpordilennuk C-130.

20. juunil 2001 maandus Tartu lennuväljal budismi usujuhi dalai-laama Tenzin Gyatso eralennuk.

6. novembril 2001 maandus esmakordselt Tartu lennuväljal BAe 146-100 Statesman (omanik Suurbritannia troonipärija prints Charlesi).

Lennuliinid Nõukogude Liidu ajal 

 Kohalikud liinid lennukiga An-2:
 Tartu-Jõhvi-Narva-Leningrad
 Tartu-Põltsamaa-Tallinn
 Tartu-Tallinn
 Tartu-Viljandi-Pärnu-Kihnu-Pärnu-Kingissepa-Kärdla
 Tartu-Viljandi-Pärnu-Ruhnu-Pärnu-Kingissepa
 Tartu-Piirissaare
 Tartu-Valga
 Tartu-Võru
 Tartu-Põltsamaa-Jõhvi
 Tartu-Pärnu-Kingissepa
 Tartu-Viljandi-Pärnu-Kingissepa
 Tartu-Viljandi-Pärnu-Kingissepa-Kärdla

 Kaugliinid lennukiga Jak-40:
 Tartu-Kiiev-Simferopol (1981–1989)
 Tartu-Moskva (1978–1989)
 Tartu-Leningrad (1978–1989)
 Tartu-Pihkva
 Tartu-Minsk-Odessa (1982–1983)

Üle 90% lennujaama lennuväljal toimuvatest lendudest moodustavad Eesti Lennuakadeemia õppelennud.

Lennuliinid 

Peale lisatud talvine 2022

Lennuliikluse statistika

Vaata ka 

 Raadi sõjaväelennuväli

Välislingid 

 Kodulehekülg
 Rein Raudvere. Tartu saab taas püsilennuühenduse Maaleht.ee, 2. juuli 2009

Kambja vald
Eesti lennujaamad
Rohrau

Rohrau on alevvald Alam-Austria kaguosas.

Alevi elanike arv on 1455 (2001), pindala 20,47 km².

Rohraus on sündinud Joseph Haydn.

Viited 

Austria asulad
Alam-Austria liidumaa vallad
Lea Veelma

Lea Veelma-Sinissaar (25. mai 1947 Tallinn – 9. mai 2007 Tallinn) oli eesti ajakirjanik, kes sai tuntuks Vikerraadio keskööprogrammide ja Raadio 2 saate "Kunstikanal" juhina.

Elulugu
Esmase hariduse omandas Lea Veelma Tallinnas Allika tänava põhikoolis. Tema õpingud jätkusid Tallinna 2. Keskkoolis, mille ta lõpetas 1965. aastal. Pärast keskkooli lõppu astus ta Tartu Riiklikusse Ülikooli, mille lõpetas inglise keele ja kirjanduse erialal.

Ülikooli kõrvalt alustas Lea Veelma tööd ajakirjanikuna. Aastatel 1966–1970 töötas ta ajalehes Rahva Hääl ja aastast 1973 Eesti Raadios. Tuntust kogus ta Eesti Raadio esimese kanali (Vikerraadio) keskööprogramme juhtides. Aastatel 1993–2004 juhtis Lea Veelma Raadio 2 eetris olnud kunstisaadet "Kunstikanal", mis valmis koostöös aktsiaseltsiga Restor.

Lisaks ajakirjanikutööle oli ta tegev ka Tallinna Riiklikus Konservatooriumis (1971–1973) ning Teatri- ja Muusikamuuseumis (1973–1979).

Hiljem oli ta seotud eelpool mainitud aktsiaseltsiga Restor (1993–1998) ja töötas ka kaks aastat ettevõttes Ajakirjade Kirjastus (1998–2000).

Lea Veelma-Sinissaar suri pärast pikka ja rasket haigust Tallinnas 9. mail 2007.

Isiklikku
Aastast 1987 oli Lea Veelma abielus ajakirjaniku ja hilisema poliitiku Tiit Sinissaarega. Nende kooselust sündis 1989. aastal poeg Roald-Henrik Sinissaar.

Viited

Eesti ajakirjanikud
Sündinud 1947
Surnud 2007
Tallinna Reaalkooli vilistlased
Aatommassiühik

Aatommassiühik (tähis u) või dalton (tähis Da) on massi mõõtühik, mida kasutatakse  aatomite ja molekulide massi väljendamiseks. Alates 1961. aastast on kasutusel ühtne aatommassiühik (ingl unified atomic mass unit, siit ka ühiku tähis u), mis on 1/12 süsiniku isotoobi 12C aatomi massist. Aatommassiühik ei kuulu SI-süsteemi, kuid  Rahvusvahelise Vihtide ja Mõõtude Komitee liigituse järgi loetakse ta ühikute hulka, mida võib kasutada kõrvuti SI ühikutega ja mille arvväärtus SI ühikutes määratakse katseliselt.

Süsiniku 12C aatomi tuumas on 6 prootonit ja 6 neutronit, kokku 12 nukleoni. Kui nende nukleonide mass 12-ga jagada, saame ühe nukleoni massi. Seega on aatommassi ühikuks ühe nukleoni (prootoni või neutroni) mass. Kuna kõikide keemiliste elementide aatomituumad koosnevad samasugustest prootonitest ja netronitest, siis on nende aatommassid ligikaudu aatommassiühiku kordsed. Elektronide mass on võrreldes nukleonide massiga väga väike, sellepärast seda arvesse ei võeta.

Aatomite massi määratakse massispektromeetri abil.

Seos SI ühikutega 
Aatommassiühiku väärtus kilogrammides
 
ehk antud mõõtemääramatust arvestades vahemikus 1,660 539 020 ∙ 10−27 kg kuni 1,660 539 060 ∙ 10−27 kg.

Tulenevalt massi ja energia ekvivalentsusest  saab aatommassiühiku väärtuse väljendada ka elektronvoltide (eV) kaudu:

Ajaloost 
Aatommassiühiku võttis kõigepealt kasutusele inglise keemik John Dalton 1803. aastal. Ta valis ühikuks vesiniku aatomi massi. Hiljem leiti, et mõõtetehnilistel põhjustel on suhtelisi aatommasse kohasem väljendada hapniku aatomi kaudu, eeldades selle aatommassiks 16. Selle ühiku rahvusvaheliseks tähiseks oli amu (inglise keele sõnadest atomic mass unit), eesti keeles vastavalt amü.

Kui 20. sajandi esimestel aastakümnetel avastati, et algainetel, sealhulgas hapnikul, on mitmeid isotoope ja sellest tulenevalt erisugused aatommassid, võeti füüsikas ja keemias kasutusele teineteisest veidi erinevad ühikud: 
füüsikaline aatommassiühik –  hapniku isotoobi 16O massist;
keemiline ühik –  hapniku isotoopide loodusliku segu keskmisest aatomi massist.

Kuna looduslik hapnik sisaldab mõnevõrra isotoope 17O ja 18O, siis osutus, et keemiline ühik oli füüsikalisest 1,000282 korda suurem. Nimetatud ja muudelgi põhjustel kehtestati 1961. aastal süsiniku isotoobil 12C põhinev standard,  mis asendab nii füüsikalise kui keemilise aatommassiühiku (amu). Süsinik-12 valiti sellepärast, et tema aatommassi väärtus oli kõige täpsemalt kindlaks tehtud (mõõtetulemuste erinevus väiksem kui teiste elementide puhul).

Ühtse aatommassiühiku nimetusena on biokeemias ja orgaanilises keemias kasutusel ka dalton (tähis Da, ka kDa) ja seda peamiselt lühiduse pärast. Rahvusvaheline Puhta ja Rakenduskeemia Liit avaldas 2003. aastal toetust selle rööpnimetuse kasutamisele.

Vaata ka 
Avogadro arv

Viited 

Orgaaniline keemia
Mõõtühikud
Kolmnurk (tähtkuju)

Kolmnurk (ladina Triangulum) on põhjataeva tähtkuju, mille kolm eredamat tähte moodustavad pikliku kolmnurga. See on pindalalt 88 tähtkuju hulgas 78. kohal, kattes tähistaevast 132 ruutkraadi.

Kolmnurk kuulub Ptolemaiose kirjeldatud 48 tähtkuju hulka.

Kolmnurgas asub galaktika M33.

Viited

Tähtkujud
Annie Besant

Annie Wood Besant (1. oktoober 1847 Clapham, London – 20. september 1933 India) oli inglise teosoof, feminist, kirjanik ja ühiskonnategelane.

Biograafia 
Annie sündis keskklassi kuuluvas iiri perekonnas. 

Aastal 1867 abiellus ta 26-aastase vaimuliku Frank Besantiga. Neil sündis 2 last. Abielu oli aga õnnetu, kuna Annie iseseisvus ei meeldinud Frankile; Annie polnud aga rahul, et kogu raha, mis ta teenis kirjutistest, läks Frankile (tollal ei olnud abielus naisel oma varale legaalset õigust). Peamiselt kirjutas Annie sellal lühijutte, lasteraamatuid ja artikleid. Kui abielu lõhenes, ütles Annie kristlusest lahti ning hakkas toetama farmitöölisi, kelle töötamistingimused olid halvad.

Hiljem siirdus Annie Londonisse, kus sõbrunes Charles Braudlaughiga, kes andis Anniele tööd ajalehes National Reformer. Seal kirjutas Annie peamiselt abieluprobleemidest ja naisõigustest.

1890. aastatel hakkas Annie toetama teosooflikku liikumist, mida juhtis Madame Blavatsky. Innustatuna teosooflikest ideedest hakkas ta külastama Indiat, kus võitles domineeriva Suurbritannia mõjuvõimu vastu. 

Esimese maailmasõja ajal, juunist septembrini 1917, oli Annie Besant interneeritud Briti võimude poolt.

Suurbritannia inimesed
Feministid
Teosoofid
Müstikud
Sündinud 1847
Surnud 1933
Richard Ritsing

Richard Ritsing (25. märts 1903 Räpina – 8. juuli 1994 Tartu) oli eesti koorijuht ja helilooja.

Richard Ritsing sündis külasepa-põllupidaja lasterohkes perekonnas. Pärast kooliaastaid Suure-Veerksus ja Räpinas jätkas haridusteed Tartu Reaalkommertskoolis (1919–1920), Tartu Reaalkoolis (1920–1923), Tartu Kõrgemas Muusikakoolis (1919–1924) ja Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas (1923–1929).

Muusikakoolis õppis teooriat ja kompositsiooni Mart Saare ja Heino Elleri, koori- ja orkestritundmist Juhan Aaviku, viiulit S. Schapiro jt, klaverit Salme Hermanni (dr. Karl August Hermanni tütar) jt, laulmist D. Brovkini juures. Hiljem täiendas end (peamiselt dirigeerimises) ka välismaal (Berliinis, Varssavis) ning omandas muusikaõpetaja kutse.

Töökohad ja muu tegevus

alates 1920 dirigent 
alates 1923 muusikaõpetaja 
1927–1933 Tartu Töölisteatri muusikajuht 
1934–1958 Tartu Ülikooli muusikaõpetaja 
1947–1957 Tartu Muusikakursuste (Õhtumuusikakooli) organiseerija, direktor, õppejõud
1945–1980 Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli õppejõud
1946–1956 Heliloojate Liidu Tartu osakonna ja noortesektsiooni organiseerija ning esimees, hiljem juhatuse liige
 Dirigent ja kunstiline juht Tartu Töölismuusika Ühingus
 Muusikaõpetaja Vahi Põllundus- ja Aianduskoolis, Pimedate Asutuste koolides ja mujal 

1950–1980 oli Richard Ritsing üldlaulupidude üldjuht, 1985 ja 1990 aujuht.

Richard Ritsing oli 1956. aastal Tartus Toomeorus toimunud I üliõpilaste laulu- ja tantsupeo Gaudeamus mõtte algataja ja selle traditsiooni üks loojaid. Ta oli Gaudeamuse üldjuht 1956, 1958, 1967, 1968, 1971 ja 1974. aastal.

Ta juhatas 1933–1974 Tartu Akadeemilist Meeskoori, 1935–1983 Vanemuise segakoori, 1945–1963 Tartu Ülikooli Akadeemilist Naiskoori ja paljusid teisi koore ning orkestreid.

Richard Ritsing on loonud koori- ja soololaule, instrumentaalmuusikat soolopillidele, ansamblitele ja orkestrile, muusikat lavateostele; avaldanud muusikaartikleid ja -uurimusi; ulatuslikematest töödest on trükis ilmunud "Koori- ja orkestrijuhi käsiraamat", "Kooritöö metoodika", "Eesti muusika ajalugu" (läti ja soome keeles), uurimus "Kalevipoeg muusikas", ülevaade eesti vanemast muusikaliteratuurist.

Tunnustus
 1983 Tartu aukodanik
 1984 Eesti NSV rahvakunstnik

Mälestuse jäädvustamine
Tartu Kultuurkapital ja Tartu linn annavad välja Richard Ritsingu nimelist preemiat. Preemia määratakse kuni kolmele Heino Elleri Muusikakooli kooridirigeerimise eriala õpilasele silmapaistvate erialaste tulemuste eest.

Isiklikku

Isa Jaan Ritsing (1860–1936), ema Liisa Rising (sündinud Zirnask, 1878–1942). Abikaasa alates 1927 Mari Ritsing (sündinud Vassus, 1903–1993). Richard Ritsingu poeg on koorijuht ja helilooja Alo Ritsing.

Viited

Välislingid 
 

Eesti heliloojad
Eesti koorijuhid
Tartu aukodanikud
Tartu Ülikooli õppejõud
Eesti Üliõpilaste Seltsi liikmed
Vabadussõja veteranid
Sündinud 1903
Surnud 1994
Eesti Ringhäälingumuuseum

Eesti Ringhäälingumuuseum on 29. aprillil 1999 Eesti Ringhäälingute Liidu, Eesti Raadio, Eesti Televisiooni, Eesti Ringhäälingu Saatekeskuse ASi ja Türi Linnavalitsuse asutatud mittetulundusühing.
 
Muuseum asub Türi linnas.

Välislingid 
Koduleht

Järva maakonna muuseumid
Türi
Anne Boleyn

Anne Boleyn (1501 või 1507 – 19. mai 1536) oli Inglismaa kuninganna. Ta oli Henry VIII teine abikaasa ja kuninganna Elizabeth I ema.

Anne oli Wiltshire'i ja Ormondi krahvi ning Rochforti vikondi Thomas Boleyni (u 1477–1539) ja Elizabeth Howardi (u 1480–1538) tütar. Tema emaisa oli mõjuvõimas Inglise väejuht ja riigimees Thomas Howard, teine Norfolki hertsog. Anne'i vanem õde Mary Boleyn oli nii Prantsusmaa kuninga François I kui ka Henry VIII armuke, viimast küll lühikest aega.

Anne kasvas oma õega sarnaselt üles Prantsuse õukonnas ning omandas seetõttu hea prantsuse keele. Erinevalt oma õest, kel oli õukonnas kahtlane kuulsus, kuna ta oli maganud lisaks kuningale ka suure osa õukondlastega, oli Anne üsna kombekas ja tagasihoidlik.

Henry VIII esimene abikaasa oli Aragóni Katariina. Henry laskis selle abielu 1533. aastal tühistada, kuna naine polnud talle poega sünnitanud ega viimase 15 aasta jooksul rasestunud. Kuningapaaril oli tütar, kellest hiljem sai kuninganna Mary I. Samal aastal abiellus Henry VIII Anne Boleyniga.

Henry VIII abielu Anne'iga, nagu ka viimase hukkamine, oli osa keerulisest Inglise reformatsioonist. Anne oli tuline kirikureformide pooldaja. Tema poliitiline mõju õukonnas oli väga suur. Teda on isegi kutsutud kõige mõjukamaks ja tähtsamaks Inglise kuningannaks.

Abielust sündis neli last. 7. septembril 1533 sündis tütar, kellest hiljem sai kuninganna Elizabeth I. Järgmise aasta augustis või septembris sündis poeg Henry, kes suri samal päeval. 1535 oli Anne'il nurisünnitus ja tema laps (poeg) suri. 29. jaanuaril sündis surnud poeg ja rohkem ta lapsi ei saanud. Elizabeth ei abiellunud kunagi ja tal polnud lapsi, niisiis suri Anne'i sugu temaga välja.

Anne'il raiuti pea maha; teda süüdistati riigireetmises, seksuaalses väärteos ja abieluvälises suhtes. Karistuseks oli määratud elusast peast põletamine, kuid valitseja oli suuremeelne, asendades põletamise pea maharaiumisega mõõga läbi. Seevastu naise väidetaval armukesel raiuti pea maha kirvega. Arvatakse, et need süüdistused olid Henry VIII poolt provotseeritud. Hiljem on teda nimetatud märtriks, eriti pärast John Foxe'i martüroloogiumit.

Juba samal aastal abiellus Henry kolmandat korda. Kolmas abikaasa Jane Seymour sünnitas Henryle ainsa poja, kellest sai kuningas Edward VI, ja suri ise kaks nädalat hiljem.

Henry VIII viies abikaasa oli Anne'i ema vennatütar Catherine Howard, kes samuti hukati süüdistuste tõttu abielurikkumises.

Anne Boleyni elust on kirjutatud romaane, näidendeid, teledraamasid jne. Eesti keeles on ilmunud neist näiteks Hilary Manteli romaan "Aeg äratada surnud" (Pegasus 2014).

Sugupuu

Välislingid

Inglismaa monarhide abikaasad
Sündinud 1500. aastatel
Surnud 1536
Susan Haack

Susan Haack (sündinud 1945 Burnhamis Inglismaal) on inglise filosoof, kes on andnud suure panuse loogikasse, epistemoloogiasse ja metafüüsikasse.

Biograafia 
Haack sai hariduse Oxfordis St. Hilda's College'is, kus ta õppis filosoofiat, majandusteadust ja poliitikat. Seejärel omandas ta sealsamas bakalaureusekraadi filosoofias. Doktorikraadi sai ta Cambridge'i New Hallis. 

Aastal 1971 hakkas õpetama Warwicki ülikoolis, kus ta on 1976. aastast dotsent ja 1982. aastast professor. Aastal 1990 jätkas Haack õppejõutööd Miami ülikoolis Cooperi õppetoolis, olles kunstide ja teaduste vanemteadur ning filosoofiaprofessor.

Teoseid 
Deviant Logic. Cambridge University Press, 1974.
  (Charles Sanders Peirce and Karl Popper have strikingly similar views on the propensity theory of probability and philosophy of science.)
Philosophy of Logics. Cambridge University Press, 1978.
Evidence and Inquiry. Blackwell, 1993.
Deviant Logic, Fuzzy Logic: Beyond the Formalism. The University of Chicago Press, 1996. (Extends the 1974 Deviant Logic, with some additional essays published between 1973 and 1980, particularly on fuzzy logic, cf The Philosophical Review, 107:3, 468–471 )
"Vulgar Rortyism," The New Criterion 16, 1997.
Manifesto of a Passionate Moderate: Unfashionable Essays. The University of Chicago Press, 1997.
Defending Science – Within Reason: Between Scientism and Cynicism. Prometheus Books, 2003. ISBN 1-59102-117-0.
"Trial and Error: The Supreme Court's Philosophy of Science". American Journal of Public Health, 2005.
Pragmatism, Old and New (Robert Lane, associate editor). Prometheus Books, 2006.
Putting Philosophy to Work: Inquiry and Its Place in Culture. Prometheus Books, 2008.
Evidence Matters: Science, Proof and Truth in the Law. Cambridge University Press, 2014.

Inglise filosoofid
Sündinud 1945
Unstrut

Unstrut on jõgi Euroopas. Voolab Tüüringi nõos valdavalt itta. Suubub vasakult Weiße  Elsterisse. 

Unstrut on andnud nime Saksamaa põhjapoolsemale veinipiirkonnale Saale-Unstrut.

Pikkus 192 km.

Saksamaa jõed
Elbe jõgikond
Neelie Kroes

Neelie Kroes (; sündinud 19. juulil 1941 Rotterdamis) on Hollandi poliitik ja ettevõtja.

Kroes on olnud Hollandi parlamendi liige, kuuludes siis erakonda Rahvapartei Vabaduse ja Demokraatia Eest. Hiljem on ta olnud transpordi ja veeseisu riigisekretär (aseminister) ning seejärel minister. 

Aastatel 2004–2010 oli Neelie Kroes Euroopa Komisjoni konkurentsivolinik. Aastatel 2010–2014 oli ta Euroopa Komisjoni digitaalarengu volinik ja üks komisjoni asepresidente.

Ajakirja Forbes edetabelis "100 maailma kõige mõjuvõimsamat naist" reastus ta 38. kohale, aasta varem oli ta 44.

Tunnustus
2015 Maarjamaa Risti II klassi teenetemärk

Viited

Välislingid 

Sissekanne Euroopa Komisjoni lehel (mitmekeelne)

Hollandi ministrid
Ettevõtjad
Maarjamaa Risti II klassi teenetemärgi kavalerid
Euroopa Komisjoni volinikud
Sündinud 1941
Jim Arrow & The Anachrones

Jim Arrow & The Anachrones oli eesti indie-bänd, mis tegutses 1988. aastast kuni 1990. aastate keskpaigani.

Koosseis
Imre Orro (Jim Arrow) – kitarr, vokaal
Leho Verk – basskitarr, vokaal
Kristjan Mäeots (Kotkas) – trummid

Diskograafia
"Jim Arrow & The Anachrones" (Melodija, 1988, LP)

Jim Arrow & The Anachrones'i ja Vennaskonna Soome turnee "Heimoveli '89"
20. veebruaril 1989 algas Turus kontserdiga “Auran Panimos” Vennaskonna ja Jim Arrow & The Anachrones’i 5-st kontserdist koosnev I Soome turnee “Heimoveli ‘89”. Kontserdi juhatas sisse soome punk-bänd SA-Int.

21. veebruaril esinesid Vennaskond ja Jim Arrow & The Anachrones Helsingis restoranis “Kultti” (Sturenkatu 4).

24. veebruaril, Eesti Vabariigi aastapäeval, toimus eelnimetatud bändide kontsert “Mu Isamaa On Minu Arm” Seinäjoel hotellis “Sorsanpesä” (“Metspardipesa”), kus esinesid ka Dave Lindholm & White Midnight ja “Kolmas Nainen”.

25. veebruaril toimus Vaasas Nuorisotalos Vennaskonna 40. kontsert, mis oli “Heimoveli ‘89” turnee kõige õnnestunum kontsert. Enne Vennaskonda esinesid kohalikud punk-bändid + iseenesestmõistetavalt Jim Arrow & The Anachrones.

26. veebruaril lõppes kontserdiga Helsingis Käpylä linnaosas punkarite hõivatud Vuoritalo’s (Nyyrikintie 6, Käpylä) Vennaskonna Soome turnee. Soome punk-bändidest esinesid “Pyhäkoulu”, SA-Int, “Kadotetut” jt. Jim Arrow & The Anachrones ei jõudnudki lavale, kuna politsei lõpetas kontserdi täpselt kell üheksa õhtul tõmmates hoonest voolu välja.

Välislingid 
 
Jim Arrow & The Anachrones
Jim Arrow & The Anachrones

Eesti ansamblid
Varna

Varna on linn Bulgaarias, Varna piirkonna keskus. Asub Musta mere Varna lahe ääres ja on tuntud kuurort.

Varna on tähtis sadamalinn, seal on Bulgaaria merelaevastiku tugipunkt.

Linnas asub delfinaarium ja lennujaam.

Varna linnas on kohalik turg.

1949–1956 oli linna nimi Stalin.

1444. aastal toimus linna lähedal Varna lahing, milles Ungari ja Poola sõjavägi sai lüüa Osmanite riigi armeelt.

Galerii

Vaata ka
Kuldsed Liivad
Varna lennujaam

Välislingid 

Linna koduleht

 
Sadamalinnad
Mariann Fischer Boel

Mariann Fischer Boel (sündinud 15. aprillil 1943 Åsumis Taanis) on Taani poliitik, kes oli 2004–2010 Euroopa Komisjoni põllumajanduse ja maaelu arengu volinik. Boel kuulub Taani liberaalsesse parteisse Venstre.

Varem oli ta 2002. aastast Anders Fogh Rasmusseni valitsuses põllumajandus- ja toiduminister. Oma ametiajal pani ta ette, et igasugused põllumajandustoetused tuleks riigis täielikult kaotada.

Koos oma abikaasaga peab ta Taanis kolme farmi. See on mõnede vaatlejate suhtes üles tõstatanud Boeli neutraalsuse küsimuse, kuna Euroopa Komisjoni liikmena on tal õigus määrata erinevate põllukultuuride hinda, ning seega oma isiklikke sissetulekuid märgatavalt suurendada. Boel ise on öelnud, et farme peab tema abikaasa, ning isiklikult ta nendega seotud ei ole – seepärast suudab ta jääda ka neutraalseks.

Välislingid
 Ametlik lehekülg

Taani poliitikud
Euroopa Komisjoni volinikud
Sündinud 1943
Cīruļi

Cīruļi on küla Lätis Viesīte piirkonnas, Rite valla halduskeskus.

Viited

Läti külad
Maian Kärmas

Maian-Anna Kärmas (sündinud 25. veebruaril 1978 Tallinnas) on eesti helilooja, laulusõnade autor, laulja ja ajakirjanik.

Haridus
Kärmas on lõpetanud Tallinna Pedagoogikaülikooli prantsuse filoloogia erialal.

Erialaliselt täiendanud end Prantsusmaal.

Muusikategevus
Laiemat tuntust on Kärmas kogunud Eurovisiooni lauluvõistlusega. Tema sõnadega laul "Everybody" võitis 2001. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse Taanis. Ta on kirjutanud mitmeid laule Evelin Samuelile, kelle esitatud "Diamond of Night" Kärmase teksti ja taustalauluga pälvis 1999. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Jeruusalemmas kuuenda koha.

Kärmas on osalenud Tallinna Linnahalli muusikalis "Hüljatud" ning osalenud muusikalide "Miss Saigon" ja "Oliver!" lavaletoomises, olles lavastaja assistent ja tõlke toimetaja. Kärmas on kirjutanud eestikeelse teksti ka Vanemuise teatris etendunud muusikali "Chess" esimese vaatuse finaalile.

2003. aastal ilmus Kärmase sooloalbum "Tuigutuled", mille materjali esitas Kärmas üle kogu Eesti toimunud autoriõhtutel. Sageli on Kärmas laval musitseerinud Evelin Samueli, Ülo Kriguli ja Ain Aganaga.

Kärmas paistab silma tundeküllaste esituste ning sellega, et suurem osa tema repertuaarist on ta enese kirjutatud. Aastal 2010 ilmus tema teine sooloalbum "Õnneleid". Kolmanda sooloalbumi "Sõnalõimijad" jaoks viisistas ta eesti luuleklassikat, album ilmus 2014. aasta lõpus.

Maian Kärmas oli 2017. aastal toimunud XII noorte tantsupeo "Mina jään" originaalmuusika ja laulutekstide looja ning lavastuse stsenaariumiidee kaasautor. Tantsupeo jaoks loodud originaalmuusika eest pälvis ta 2018. aasta veebruaris Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia.

Ajakirjandustegevus
Maian-Anna Kärmas on olnud Vikerraadio saatejuht ning ta on Raadio Tallinna programmijuht.

Tunnustus
2017 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (rahvakultuuri loomingu aastapreemia originaalheliloomingu eest tantsu valdkonnas)

Isiklikku
Maian-Anna Kärmase vend Lieven-Mihkel Kärmas juhib Eesti Televisiooni populaarset telesaadet "Pealtnägija". Maian-Anna Kärmas elab Tallinnas.

Diskograafia

Albumid 
 "Tuigutuled" (Hitivabrik 2003)
 "Õnneleid" (Uneandam 2010)
 "Sõnalõimijad" (Uneandam 2014)

Välislingid
 
 Anneli Aasmäe "Maian Kärmas avab inimesi muusikaga", Maaleht, 19. juuni 2008

Eesti lauljad
Eesti esindajad Eurovisiooni lauluvõistlusel
Sündinud 1978
Ülle Tarkiainen

Ülle Tarkiainen (sündinud Liitoja; 17. septembril 1957 Türil) on eesti ajaloolane.

Ta lõpetas 1975. aastal Türi Keskkooli ja 1981. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo osakonnas. Aastal 1987 kaitses ta samas ajalookandidaadi kraadi. Aastatel 1994–1999 oli ta Tartu Ülikoolis ajaloodoktorant ja sai 2000. aastal filosoofiadoktori kraadi.

Aastatel 1981–1984 oli ta Tartu Riiklikus Ülikoolis aspirant. Aastatel 1984–1991 oli ta ajaloo ja semiootika labori nooremteadur ning 1991–1994 samas vanemteadur. Aastatel 2000–2005 töötas ta Soome Rahvusarhiivis teadurina ning aastatel 2001–2005 ka Eesti Põllumajandusülikoolis maastikuarhitektuuri dotsendina. Alates 2005. aastast on ta Tartu Ülikoolis üldajaloo vanemteadur. Alates 2017. aastast töötab Ülle Tarkiainen teadurina Rahvusarhiivis.

Alates 2003. aastast on Tarkiainen Akadeemilise Ajalooseltsi liige, alates 2007. aastast Eesti Arhivaaride Ühingu liige ja TÜ ajaloo osakonna nõukogu liige. Alates 2006. aastast kuulub ajakirja "Forschungen zur baltischen Geschicte" toimetuskolleegiumi.

Tarkiainen tegeleb peamiselt agraar- ja kultuuriajaloo uurimisega.

Isiklikku
Tema abikaasa on soome ajaloolane Kari Tarkiainen.

Viited

Eesti ajaloolased
Tartu Ülikooli ajalooteaduskonna vilistlased
Sündinud 1957
Deutsche Telekom

Deutsche Telekom on Saksamaa telekommunikatsioonifirma. See on suurim selle ala ettevõte Euroopa Liidus. Firma peakorter asub Bonnis.

Deutsche Telekom loodi 1996. aastal Deutsche Posti erastamise käigus.

Ettevõttes on 248 000 töötajat, 2006. aasta käive oli 61,3 miljardit eurot.

Deutsche Telekomi aktsia on noteeritud Frankfurdi, Londoni ja New Yorgi väärtpaberibörsidel.

Tütarfirmad

Kuni 2004. aastani
 T-Com, lauatelefonioperaator
 T-Mobile, mobiiltelefonioperaator
 T-Online, Internetioperaator
 T-Systems, suurtele äriklientidele suunatud andmesidefirma

Välislingid 

Ettevõtte koduleht

Saksamaa ettevõtted
Börsiettevõtted
Side
Jon Voight

Jonathan Vincent "Jon" Voight (sündinud 29. detsembril 1938 Yonkersis New Yorgi osariigis) on filmiauhinnaga Oscar pärjatud USA näitleja.

Voighti teekond Hollywoodi tähetaevasse algas 1969. aastal filmiga "Midnight Cowboy", milles osatäitmise eest sai ta oma esimese Oscari nominatsiooni. Järgnevatel aastakümnetel on Voight teinud kaasa väga mitmekülgsetes filmides, nende hulgas 1972. aastal filmis "Deliverance" ja 1978. aastal filmis "Coming Home" ("Kojutulek"), võites viimases osalemise eest ka parima meesnäitleja Oscari. Oma neljanda Oscari nominatsiooni sai ta Howard Coselli kehastamisega 2001. aasta biograafilises draamafilmis "Ali".

Voight on ka Oscari võitnud näitlejanna Angelina Jolie isa.

Tunnustus

Auhinnad 
Oscar
1979. aastal parima meespeaosatäitja kategoorias filmi "Coming Home" ("Kojutulek") eest
Los Angelese filmikriitikute parima meesnäitleja auhind
1978. aastal rolli eest filmis "Kojutulek"

Välislingid 

  
 Q&A: John Voigt on September Dawn

Ameerika Ühendriikide näitlejad
Ameerika Ühendriikide filminäitlejad
Sündinud 1938