Hallasan

Hallasan ehk Halla mägi (korea keeles 한라산; Põhja-Koreas 한나산; hääldus mõlemal puhul Hallasan; Hanjas 漢拏山) on uinunud vulkaan Lõuna-Koreas Jeju saarel, Lõuna-Korea kõrgeim mägi (1950 m, mis viimastel andmetel on 3 m madalam ehk 1947 m).

Ajalugu 
Hallasani on minevikust peetud pühaks nii Korea mandriosas kui ka Jeju saarel ning teda on nimetatud üheks kolmest legendaarsest jumalast. Igal aastal elasid nad mäe otsas, palvetades Korea Rahvavabariigi eest. Nii rajas pastor Lee Yak-dong (李 신 東) 1469. aastal praeguse Sancheondani juurde mägikoja, kus ta ööbis Sanje linnas. Templi jäänused, kus ta ööbis, on siiani alles.

Nimed 
Hallasan on Lõuna-Korea kõrgeim mägi ja seda kummardavad inimesed, sest nende arvates elavad sellel jumalad ja vaimud. Mäe alternatiivsete ingliskeelsete nimede hulka kuuluvad Hanla mägi või Halla mägi ja vanemad ingliskeelsed allikad nimetavad tippu Aucklandi mäeks. Hallasan on kirjutatud Põhja-Koreas "Chosunguls" nagu see oleks Hannasan ( 한나 산 ); siiski hääldatakse seda endiselt kui Hallasan. Varem on Hallasan olnud tuntud paljude teiste koreakeelsete nimedega, sealhulgas Buak ( 부악 / 釜岳 ), Wonsan( 원산 / 圓 山 ), Jinsan ( 진산 / 鎭 山 ), Seonsan ( 선산 / 仙山 ), Dumuak ( 두 무악 / 頭無 岳 ), Burasan ( 부라 산 / 浮 羅山 ), Yeongjusan ( 영주산 / 瀛州 山 ) ja Hyeolmangbong ( 혈 망봉 / 穴 望 峯 ). Hallasani igal nimel on oma tähendus ja legend.

Hallasan 
Hallasani nimes tähendab Han (漢) Linnuteed või universumit ja La (拏) tähendab tõmmet [相 牽引] või saaki [나]. Öeldakse, et see tulenes tähendusest, et mägi võis Linnutee või universumi alla tõmmata, kuna see on nii kõrge. Vana legendi kohaselt võiksid nad kauem elada, kui keegi peaks mäest üles ronima, tähte nägema ja hüüdma ' 노인성 ' (umbesseong).

Jinsan 
Nimi tähendab mäge, mis asub linna tagaküljel ja kaitseb linna elanikke. Jinsan asub tavaliselt linna tagaosas, mis tähendab, et see hoiab piirkonna mugavalt. Hallasani nimetati Jinsaniks seetõttu, et Hallasan kaitseb Korea poolsaare heaolu, blokeerides Korea poolsaarelt Vaikse ookeani lõunaosa suured tuuled.

Dumuak 
Dumuak on Hallasani teine ​​nimi. Nimi tähendab julge peaga mäge. Legendi järgi küttis jahimees varem mäel ja sai oma vibu otsa kogemata jumala Cheonje naba. Jumal väljendas oma viha Hallasani tipu mahavõtmisega. Mäe ülejäänud osast sai Baekrokdam ( 백록담 ) ja mäest rebenenud osaks sai Sanbangsan ( 산방산 ). Öeldakse, et koht, kuhu see mägivalitsus visati, on nüüd Sanbangsan, ja koht, kus see korjati ja kaevati, oli Baeknokdam.

Wonsan 
Wonsani nime kasutatakse seetõttu, et sellel on mäe kõrgeim keskpunkt, ümardatud vikerkaare kujuga ja langetatud järk-järgult ümber kõigi külgede, moodustades koonuse. Kui vaadata selgel päeval Halensaani, Haenamist või Jindost, näeb kogu mägi välja nagu õrn koonus. Väga selgetel päevadel on Hallasan ka mandrilt nähtav.

Yeongjusan 
Yeongjusan on pärit Hiina ajaloolisest ajaloost. Keset merd asuvad Samsinsanid, näiteks Bongrae, Bangjang ja Yeongju, kus on värskeid ürte. Öeldakse, et Qin Shi Huang käskis umbes 200 aastat tagasi Xujiangi Lääne-Buddhal ravimtaime hankida. Arvati, et Yeongjusan on taimeliigi elupaik, mis muutis inimesed surematuks. Legendi järgi elasid Hallasanis Korea surematud võlurid. Selle erilise taime tõttu olid nad surematud. Qinshi Huang soovis, et taim elaks igavesti, ja käskis oma meestel taim kätte saada (200 pKr).

Buak 
Buak sai Hallasani nime mäe tipu tõttu. Mäe kraater näeb välja nagu suur tiik. Legendi järgi olevat siin vett joonud valge hirv.

Looduspärand 
Lõuna-Korea kõrgeim tipp ja ajalooline Yeongsani mägi Hallasan registreeriti 1966. aastal Korea riikliku monumendina Hallasani looduskaitseala nime all ja see määrati 24. märtsil 1970 rahvuspargiks. 2002. aastal määrati see UNESCO biosfääri kaitsealaks ja 2007. aastal registreeriti see UNESCO maailma looduspärandi nimistusse. 2008. aastal registreeriti Ori Oreum Sanjeonghwa reljeefne märgala Ramsari märgalana, mis on looduskaitse all.

Geograafia ja geoloogia 
Hallasani loetakse Jirisani (tõlkes “tarkade inimeste mäge”) ja Seoraksani (tõlkes “suur valge mägi”) kõrval üheks Lõuna-Korea kolmest peamisest mäest, mida haldab Korea Vabariik, samuti Jeju eriomane isejuhtiv provints. Mäe ümbrus moodustab Hallasani rahvuspargi. Mägi on arvel Lõuna-Korea loodusmälestisena nr 182.  

Hallasani vulkaan on kilpvulkaan, mis tähendab, et see on lai ja lame ning see koosneb peamiselt basaltseist laavavooludest. Kilpvulkaanid purskavad enamasti aluselist laavat, mis võrreldes ränirikkamate laavadega, on tunduvalt vedelam. Seega saab laava kraatrist kaugemale voolata, moodustadeski lameda kilpvulkaani. Hallasan moodustab suurema osa Jeju saarest, mida sageli peetakse saare enda esindajaks. Seal on Korea traditsiooniline kohalik ütlus, et "Jeju saar on Hallasan ja Hallasan on Jeju." Mäge võib tõesti näha kõigist saare kohtadest, kuid selle tipp on sageli pilvedega kaetud.

Hallasani pinnas koosneb enamasti vulkaanilisest tuhast, vulkaanilisest liivast ja lapillidest ehk püroklastilistest osakestest ehk üksikutest kivimitest, mis tekkelt on plahvatusliku vulkaanipurske läbi vulkaanist välja lennanud tardkivimi kild. Pinnase orgaaniline sisaldus on suurem kui mis tahes muul Lõuna-Korea pinnasel, kuid ei ole põllumajanduseks kõige parem. Vulkaaniline saar tekkis Pliotseeni ajastust alates mandrilavalt, mis asub selles piirkonnas umbes 100 meetrit allpool merepinda. Umbes 360 parasiitkoonust ehk Jeju murdes leiduvat oreumi ( 오름 ) leidub vulkaani küljel. Enamik neist on tuhakäbid ja kühmikoonused , kuid ranniku lähedal ja avamerel on ka mõned laava kuplid ja umbes 20 tuffirõngast, mis moodustusid veealuste vulkaaniliste pursete tagajärjel. See on aktiivne vulkaan, kuna viimane purse toimus hinnanguliselt umbes 5000 aastat tagasi aastal 1007 ja see seab vulkaani aktiivseks klassifikatsiooniks, see tähendab, et see on pursanud viimase 10 000 aasta jooksul. Vulkaan/tulemägi asub Hallasani rahvuspargis. Vulkaan on 1950 meetri kõrgune ja selle kraater on üle 400 meetrise läbimõõduga.

Paekrokdam 
Vulkaanil on kraatrijärv Paekrokdam ( 백록담 / 白鹿潭 ). Hallasanil asub kraaterjärv nimega Baek-rok-dam, mis tähendab "valge hirve järv". Järve moodustab katuseharja kaldeera ehk ülaosa varisemine magma liikumisega maa alla. Kaldeera on vulkaani või selle tipu kokkuvarisemisel tekkinud negatiivne pinnavorm. Kaldeera tekib pärast plahvatuslikke ja võimsaid vulkaanipurskeid, mis on osaliselt tühjendanud magmakambri, mistõttu selle kohal asuv toetuseta jäänud vulkaan kukub kokku. On legend, mis annab järve nime meestele, kes laskuvad taevast valgete hirvedega mängima. Järve ümbermõõt on sõltuvalt aastaajast kuni 2 kilomeetrit sügavusega kuni umbes 100 meetrit. Baengnokdami ida- ja lääneseina konfiguratiivsed kivimid on erinevad. Idapoolne sein on ülaosas kaetud 2–5 m paksuse basaltlaavaga. Alumises osas on Tamra kihi kõrge kontsentratsiooniga ojasetete kiht. Läänesein on valmistatud trahheetilisest laavakuplist. Laava purskamisel moodustunud vulkaaniline sein peaks koosnema laavast. Baengnokdami Tamra kihistu kallet ja suunda ei saa otse Baengnokdami juures mõõta.

Hallasani topograafilise efekti mõju

Hallasani tuule muutuste tendents 
Jeju saare temperatuurimuutuste suundumuse mõistmiseks analüüsitakse Halla lühiajalist prognoosimudelit, Korea poolsaare ilmaandmeid ja AWS tuulevektorit. Kui lõunatuuled voolavad merre, tekivad Hallasani ümbruses meretuuled ja mere tuule poole moodustub meretuul. Rannikul kogunevad rannikul tuuled ja meretuuled püsiva pöörise moodustamiseks ning kõrgeim temperatuur ilmneb piirkonnas, kus pöörised esinevad.

Hallasani maksimaalse temperatuuri tendents 
Jeju saare maksimaalse temperatuuri muutumise mõistmiseks uuriti ja analüüsiti piirkonda, kus tuule nõrk ilm oli kõrgeim. Hommikul, kui moodustub vastupidine kiht ja tuul on nõrk, tõuseb alumise kihi soe õhk, kui õhu liikumine ülemise ja alumise kihi vahel on blokeeritud, ja see pannakse meretuulega ülemisele korrusele, mis mõjutab temperatuuri tõusu keset mäestikku.

Kõrgeima temperatuuri esinemine langeb kokku Eddy tekkeasendiga ja nõrga tuule korral moodustub see keskmises mägipiirkonnas. Kui tuul on nõrk, koguneb soojus keskmisse kihti, nii et keskmises mägises piirkonnas on maksimaalne temperatuur kõrgem madala kõrgusega rannikuala temperatuurist, mis on umbes 1–3 ° C ja 4 ° C või kõrgem allatuule poolel.

Kui tuul puhub kiirusega 4–9 m / s, ilmneb tuule nähtus peamiselt, seetõttu moodustub rannikualal merest tulev nõrk tuuleiil ja tipptemperatuuri täheldatakse peamiselt päevasel ajal.

Hallsani minimaalse temperatuuri tendents 
Minimaalse temperatuuri muutus varieerub sõltuvalt Hallasani jahutusastmest ja tuule kiirusest. Kui tuul puhub meretuule domineerimise tõttu, laskub Hallasanis jahutatud õhk rannikualale ja kutsub esile temperatuuri languse. Kui sünoptiline tuul puhub tugevalt, liigub Hallasani külm õhk allatuule poole ja ilmub madalaim temperatuur. Madalaim temperatuur allatuule piirkonnas on 2–5 ° C madalam kui teistes piirkondades ja madalaim temperatuur ilmub sageli öösel.

Kui puhub nõrk loode-sünoptiline tuul, ilmneb madalaim temperatuur Jeju saare idaosas. Hallasani tipu jahedus laskub mäestiku kaudu allamäge ja seda kogutakse Jeju saare idaosas, nii et hommikune temperatuur langeb palju.

Piirkondadevaheline temperatuuri kõikumine Hallasani poolt 
Viimase viie aasta jooksul on temperatuuri (maksimaalne temperatuur - minimaalne temperatuur) kõrvalekalle kevadel suurenenud märtsist maini. Kevadise suure kõrvalekalde põhjuseks on see, et Hallasanis esineb piirkondadevahelist temperatuuri kõikumist sageli.

Ökosüsteem 
Hallasan oli mandrist pikka aega isoleeritud ja selle liigid suutsid saada ainulaadseteks ja mandri liikidest erinevaks. Mäe kõrgus põhjustab seal elamist mitmesuguseid taimeliike. Mäest sai elupaigaks madalal kõrgusel elavad taimed ja kõrgel kõrgusel elavad taimed. Jeju saarel elab 50 või enam ainulaadset liiki, eriti Hallasani kõrgel alal. Mäel elavad ka erinevad loomaliigid. Mäe geograafia tõttu arenesid samad liigid tuhandete aastate pärast erineval viisil. Nii nagu taimeliigid, kasutavad ka algses külmas ja kuumas kliimas elavad loomaliigid mäge oma elupaigana. Hallasani elupaigana kasutab kokku 160 linnuliiki. Ainult 19 liiki peetakse loodusmälestiseks ja valitsus kaitseb neid. Ronkasid nähakse tavaliselt matkarajal. Kokku elab mäel 3315 putukaliiki. Seal elab ka 254 ämblikuliiki. Uuringus leiti, et ämblike elupaik on koondunud rohkem mäe põhjaküljele. Puugid elavad mäel ja põhjustasid tükk aega Jeju elanikele palju kahju. Puukide tekitatud kahju jätkub tänapäevalgi, mis kahjustavad koduloomi.

Taimestik 
Maailma lillepiirkonna järgi kuulub Hallasan parasvöötme alampiirkonda koos Jangtse jõe basseini ja Edela-Jaapaniga. Rannikust kuni Hallasani tipuni jaotatakse taimed keskkonnamõju tõttu vertikaalselt subtroopilistest taimedest alpi taimedele. Korea levinud 4000 soontaimede liigist on hinnanguliselt umbes 400 liiki ohustatud või potentsiaalselt haruldased. Jeju saarel on levinud 23 keskkonnaministeeriumi määratud liigispetsiifilist metsataime (kokku 59 liiki) ja neist 6 võib leida Hallasani looduskaitseala. Samuti levitatakse Jeju saarel umbes 50 liiki eritaimi, eriti Hallasani mägismaal.

Loomastik 
Saare geograafilise iseloomu tõttu on isolatsiooni tõttu palju alamliike, ehkki nad on samad liigid. Samuti on Hallasan koht, kus eksisteerivad koos polaarloom ja troopiline loom kliimavöötme erinevuse tõttu vastavalt kõrgusele.

Imetajad 
Imetajad Jeju Island jaotuvad 5 tellimusi ja 114 perekondade ja 5 liiki. Seega on imetajate jaotus Jeju saarel liikide ja arvu poolest väga vilets, kuna Jeju saar on Korea poolsaarelt isoleeritud juba ammu. Imetajate arv on vähenenud, kuna viimastel aastatel on nende toit vähenenud, sest neid kasutavad rodentitsiidid ja pestitsiidid ning valimatu kalapüük. Hallasanis on asustatud nirk, mägra ja gasell. Nirkide ja mäkrade arv väheneb märkimisväärselt. Kitse- ja Formosani-hirved on juba väljasurnud. Metskits, Hallasani suurim imetaja, oli kunagi väljasuremisohus. Kuid nüüd suurenes selle rahvaarv tänu kaitsepoliitikale ja Jeju saare inimeste paljudele pingutustele.

Kahepaiksed ja roomajad 
Enamik Jeju saare kahepaikseid ja roomajaid on Korea põlised loomad, kuid seal on ka võõrliiki loomi, kuna Jeju saar asub Jaapani ja Hiina vahel. Kuna kliima on leebe, välja arvatud mägipiirkonnad, on subtroopilised metsad ja jäised metsad hästi ühtlustatud ning neitsimetsad on hästi kaitstud. Hallasani mägi sobib varjupaigana eriti hästi kahepaiksete ja roomajate jaoks, hästi arenenud rohumaade ja soodega ning on toitainete ja toidurikas.

Linnud 
Jeju saarel on 364 liiki linde, 91 liiki mööduvaid linde, 100 liiki linde talvel, 42 liiki püsilinde ja 43 sorti vagarante. Jeju saare lindude hulgas, välja arvatud rändlindude ja rannikualade elupaigas elavad liigid, on 160 liiki, kes elavad peamiselt Hallasani mäe loodusmälestisteks on määratud 19 liiki.

Tempel 
Mäel elab Gwaneumsa ( 관음사 / 觀音 寺 ), mis on saare vanim budistlik tempel. Tempel ehitati algselt Goryeo dünastia ajal (1046-1083) kuningas Munjongi ajal (문종). Nagu paljud teisedki Korea templid, hävitati Gwaneumsa 1702. aastal ja suleti 200 aastaks. Tempel ehitati ümber 1908. aastal. Siis levis budismi taas Jeju saarel. Templi lähedal on mälestuskoht, et mälestada aastatel 1948–1950 toimunud Jeju ülestõusu ohvreid . See on üks saare külastatavamaid kohti.

Mägi on ka Jonjaamji asukoht, pagood, mis säilitab Buddha säilmeid.

Rajad 
Erinevalt Korea sisemaa poolsaare mägedest on Hallasanil õrn kallak.        

Hallasanil on viis matkarada.

 Gwaneumsa rada (관음사 탐방 로 / 觀音 寺 探訪 路 ) - 8,7 km
 Eorimoki rada (어리목 탐방 로 / 어리목 探訪 路 ) - 4,7 km
 Seongpanaku rada (성판악 탐방 로 / 城 板 岳 探訪 路 ) - 9,6 km
 Yeongsili rada (영실 탐방 로 / 靈 室探訪 路 ) - 3,7 km
 Donnaeko rada (돈내코 탐방 로 / 돈내코 探訪 路 ) - 9,1 km

Eorimoki rada ja Yeongsili rada ei saa Baeknokdami ronida, vaid ronida saab ainult Witse Oreumini ( 윗세오름 ). Donnaeko rada on suleti 15. aastaks ja see avati taas 2009. aasta detsembris, läbides lõunamüüri ja viies Witseoreumi. Nambyeoki ristmikust kuni Seongnalreumi rajani on 1 km, mis võib jõuda Baeknokdami, kuid see jäeti 2009. aastal avatuks. 

Mäel asub saare vanim buda tempel Gwaneumsa. See ehitati algselt Koryŏ dünastia ajal, kuid 20. sajandil see hävis ning ehitati uuesti üles. Templi õues on monument Jeju saarel toimunud kodusõja lahingute (1948–1950) ohvritele. See on saare üks külastatumaid paiku.

Radade ajalugu 
Juba iidsetest aegadest võib mäe tippu ronides näha kaugel lõunataevas vanemat lossi ja seal on legend, et seda tähte näinud inimesed elasid kaua. Kuningas Jeongjo aastal avaldatud vallamaja teatel oli Halla mäest üles ronimiseks Daejeonghyeoni poole järsk mägitee ja inimesed ronisid läbi mägede mööda puid. Lisaks öeldakse, et mais oli mäel lund ja kui jääd oli vaja, roniti mäele ja selleks kanti nahast kotti. See on Nokdam Manseol (鹿 潭 晩 雪).

Transport 
Vulkaanile on võimalik jõuda matkates ja kopteriga.

Gwaneumsa rada 
Gwaneumsa rajale autoga sõitmiseks peaks kasutama maanteed number 1117, mis ühendab Jeju Arra-dongi mäge ja Tamra hariduskeskust ning Cheon-Wangsa. Jeju raekojast Gwaneumsa teabekeskusesse kulub umbes 25 minutit ja Seogwipo raekojast umbes 50 minutit. Kui soovite kasutada ühistransporti, sõitke Jeju linnaliinibussiga number 475. Kuna see buss ei sisene linna, peate Jeju ülikooli sissepääsult maha minema ja ümberistuma. Varem tegutses see ainult nädalavahetustel ja pühadel, kuid alates 2017. aasta bussiliini ümberkorraldamisest saab seda kasutada ka tööpäevadel. Kui peate bussiga sõitma Jeju linna või Seogwipo linna, on lähim peatus Jeju meditsiinikeskus 5.16 tee ääres. See võtab jalgsi umbes 4 ~ 50 minutit. Isegi kui tuleksite hilja mäest alla, oleks selle marsruudi läbimine bussiga kasulik.

Eorimok rada 
Eorimoki rajale autoga sõitmiseks peaksite kasutama maanteed number 1139 (või 1100), mis ühendavad Jeju linna ja Seogwipo City Jungmun-dongi. Jeju raekojast kulub umbes 35 minutit ja Jungmun-dongist umbes 50 minutit. Kui soovite kasutada ühistransporti, sõitke bussiga number 240. (Väljastusintervall umbes 1 tund.)

Seongpanga rada 
Autoga Seongpanak Trailile minemiseks peaksite kasutama maanteed number 1131 (või 516), mis ühendavad Jeju linna ja Seogwipo linna. Jeju raekojast Seongpanaki teabekeskuseni kulub umbes 30 minutit. Seogwipo raekoja juurest kulub umbes 40 minutit. Kui soovite kasutada avalikke ümberkorraldusi, sõitke maantee 516 bussidega, milleks on 181, 182, 281. Kuna nende busside vaheline intervall on vaid 10–15 minutit, on selle marsruudi jaoks parim juurdepääs.

Yeongsili rada 
Yeongsili rada on ühendatud Gwaneumsa rajaga maantee number 1100. See muudab transporditeabe tõesti sarnaseks. Tegelikult on ühistranspordi viis sama. Kuid tuleku ja mineku aeg on hoopis teine, kuna need kaks rada on autoga 30 minuti kaugusel. Jeju raekojast Yeongsili teabekeskuseni kulub umbes 50 minutit. Jungmunist Yeongsili teabekeskusesse kulub umbes 30 minutit.

Donnaeko rada 
Autoga Donnaeko raja äärde minemiseks peaksite kasutama maanteed nr 1115, mis ühendab Jeju linna Arauni mägijõge, Tamra hariduskeskust ja Chunwangsa templit. Jeju raekojast Donnaeko teabekeskuseni kulub umbes 60 minutit ja Seogwipo raekojast umbes 25 minutit. Kui soovite kasutada ühistransporti, sõitke Seogwipo linnaliinibussidega 610-1. Peaksite teadma, et see buss läheb leinagaleriisse ( 충혼 묘지 , mis on sissepääs) ainult 6 korda päevas. See võtab jalgsi umbes 4 ~ 50 minutit.

Märkmed 

 http://jeju.news1.kr/news/articleView.html?idxno=10571. 09.06.2020
 http://www.peaklist.org/WWlists/ultras/china4.htmlKesk- ja Ida-Hiina, Taiwan ja Korea - Lõuna-Korea loend. 09.06.2020
 Simon Winchester Korea: jalutuskäik läbi imede maa (London, Penguin, 2004). Leht 39. 
 Simon Winchester (21 February 1988). "Sotsiaalne Retk Hallasani mäele". New York TImes. 09.06.2020
 한라산. 한국민족문화대백과사전 (korea keeles). 09.06.2020
 encykorea.aks.ac.kr (korea keeles). 09.06.2020
 Cheongeumi kollektsioon
 Tamra puhtuse kaart
 Myeonamjip (勉 庵 集)
 『Riik ja Minjung』 (Park Tae-soon, Han Gil-sa, 1986)
 『Jeju Dominani Sammu vaim” (Jeju saar, 1986)
 『Halla mägi looduskaitseala akadeemiline aruanne』 (Jeju-do, 1985)
 『Jeju-do』 (Jeju-do, 1985)
 『Halla mägi 』(Jeju mägimuusika ühing, 1984)
 『Korea geograafiline juhend』 (National Geographic Institute of Construction, 1982)
 『Jeju-doji』 (Jeju-do, 1982)
 『Uus Korea geograafia』 (Gang Seok-oh, Saeulsa, 1979)
 『Nosan City Chosun』 (Eun Sang Lee, Samjungdang, 1976)
 『Jeju-do』 (Goeun, Ilji, 1976)
 『Kultuuripärandi saal』 - Loodusmonument - (Kultuuriväärtuste Amet, 1973)
 『Jeju-do kultuuriväärtuste ja ajalooliste paikade uuringute aruanne』 (Jeju-do, 1973)
 입력 09.06.2020. https://news.joins.com/article/23452981중앙일보 (korea keeles) 09.06.2020
 Globaalse vulkanismi programmi kohta. Smithsonian Institution. 2013. 09.06.2020
 Park, Yea Eun. "Seal võib olla vulkaaniline tegevus, aga me ei tea seda": Jeju varem kui varem arvati, toob esile teadmiste nappuse Hallasani vulkaani kohta" Jeju nädalaleht. 09.06.2020
 윤선, 현원 학, 정차 연 (2005), "제주도 한라산 의 지질". 지질 학회지 제 41 권 호 4 호 (제 제 165 호), 2005.12. Leht. 481-497
 http://www.jeju.go.kr/hallasan/intro/directions.htm#opt-lang www.jeju.go.kr (korea keeles) 09.06.2020
 https://web.archive.org/web/20110508102159/http://map.naver.com/ www.naver.com (korea keeles). Arhiveeritud originaalist 2011-05-08. 09.06.2020

Viited 

 https://volcano.si.edu/volcano.cfm?vnum=1006-04-
 https://en.wikipedia.org/wiki/Global_Volcanism_Program
 https://en.wikipedia.org/wiki/Smithsonian_Institution
 https://web.archive.org/web/20071123232351/http://www.hallasan.go.kr/
 http://encykorea.aks.ac.kr/Contents/Index?contents_id=E0061563

Lõuna-Korea geograafia
UNESCO maailmapärandi nimistu objektid Lõuna-Koreas
Riikide kõrgeimad tipud
Tegevvulkaanid
Aasia mäed
Ühetuhandelised