joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Litvínov

Litvínov (kuni 1949. aastani Horní Litvínov, saksa keeles Ober Leutensdorf, varem ka Oberleutensdorf või Ober Leitensdorf) on linn Tšehhis Ústí maakonnas Mosti ringkonnas. Litvínov asub Saksamaa piirist 7 km kaugusel, Mostist ligikaudu 10 km põhjas ja Ústí nad Labemist umbes 32 km läänes.

Litvínov paikneb merepinnast 338 meetri kõrgusel.

Asulat on esmamainitud 1352. aastal. 1715. aastal rajas krahv Jan Josef Valdštejn siia suure riidevabriku, mis oli üks esimesi Tšehhimaal. Alevi staatuse sai Litvínov 7. mail 1715. 19. sajandil arenesid Litvínovis ka keraamikatööstus ja pruunsöe kaevandamine. Litvínovile anti linnaõigused 5. augustil 1852. 1939. aastal rajati linnast lõuna poole suur keemiatehas söest sünteetilise bensiini tootmiseks.

Litvínovis tegutseb Tšehhi kõrgliigas mängiv jäähokiklubi HC Litvínov.

Sõpruslinnad 
 Brie-Comte-Robert, Prantsusmaa
 Olbernhau, Saksamaa

Viited 

Tšehhi linnad
Ústí maakond
Alviina Alametsä

Alviina Alametsä (sündinud 29. september 1992 Turus) on Soome poliitik, Euroopa Parlamendi liige.

Alametsä lõpetas Jokela keskkooli. Ta õppis Helsingi Ülikoolis ja töötas sihtasutuses Crisis Management Initiative. 2017–2018 töötas ta Pekka Haavisto assistendina Eduskunnas. 2017 valiti ta Helsingi linnavolikokku. 2015 ja 2019 kandideeris ta parlamendivalimistel, kuid ei osutunud valituks. 

2019. aasta Euroopa Parlamendi valimistel kogus ta Rohelise Liidu nimekirjas 13 650 häält ning sai Euroopa Parlamendi liikmeks pärast Suurbritannia lahkumist Euroopa Liidust. Ta on EP väliskomisjoni liige.

Viited

Välislingid
 Koduleht
 Alviina Alametsä Euroopa Parlamendi kodulehel

Soome poliitikud
Soomest valitud Euroopa Parlamendi liikmed
Sündinud 1992
Kondratjev

Sergei Aleksandrovitš Kondratjev (, sündinud 24. septembril 1995, Novošahtinsk, Rostovi oblast, Venemaa), rohkem tuntud pseudonüümi KONDRATJEV all, on vene laulja, muusik, laulukirjutaja, muusikaprodutsent. "LITVINENKO" meeskonna liige.

Biograafia

1995-2008: nooruspõlv 

Sergei sündis 24. septembril 1995 Rostovi oblastis Novošahtinskis.

Alates lapsepõlvest meeldis talle muusika ja 13-aastaselt hakkas ta käima muusikakoolis akordioni klassis, samal ajal hakkas ta käima DkiS-i salvestusstuudiotes ja õppima helirežiid.
 
2008. aastal salvestas ta esmakordselt oma loo nimega "Muza" varjunime SQUARE all. Aastatel 2013–2014 teenis sõjaväes.

2008–2018: pseudonüümi loomine 
2018. aastal alustas Serhiy oma sooloprojekti pseudonüümi "KONDRATYEV" all. Aastal 2020 esines koos lähedase sõbraga iga-aastasel muusikafestivalil "Moscow Issue 2020" Moskvas, Gorki pargis, kus seda telekanalil "Esimese muusika" otseülekandes edastati. 2020. aastal andis KONDRATYEV välja uue albumi "Give Smoke Brother" koos teise, kuulsa duoga "Arkaida".

2018-2019: Litvinenko projekt 
Samal 2018. aastal asutas Sergei koos Pavel Litvinenko ja Nikolai Soboleviga muusikalise kollektiivi "LYTVYNENKO", kuhu kuulus lisaks Mykola Sobolev. Bänd on välja andnud mitmeid albumeid ja singleid, millest üks on YouTube'i kanalil üle 24 miljoni vaatamise kogunud "We Need Smoke".

2019. aastal ilmus kauaoodatud singel "Op, Garbage", millest sai Venemaa ja SRÜ hitt, YouTube'i postitatud videot vaadati üle 95 miljoni korra. InterMedia ja teiste allikate andmetel võitis laul palju auhindu ja oli Vkontakte edetabelis 12. kohal.

Samal aastal läks bänd laiali.

Isiklik elu 
Sergei pole abielus, eriti pole teavet tema isikliku elu kohta, sest Sergei ei maini oma teist poolt kuskil.

Sildi tegevused 
2021. aastal asutasid Serhiy ja Mykola muusikaleibeli "Flava Music", mis on teise muusikagigandi "Belive Digital" partner.

Diskograafia

Singlid

Osalemine teiste artistide loomingus

Viited

Välislingid 

 KONDRATEV on VK
 

Venemaa lauljad
Venemaa muusikud
Sündinud 1995
Ülevaatamata tõlgetega leheküljed
Sprite

Sprite ([sprait]) on värvitu sidruni-laimi karastusjook, mis kuulub Ameerika Ühendriikide ettevõttele The Coca-Cola Company. See arendati 1959. aastal välja Lääne-Saksamaal nime Fanta Klare Zitrone all (saksa keelest Selge Sidruni Fanta), Ameerika Ühendriikidesse jõudis see karastusjoogi 7 Up konkurendina aastal 1961. Lisaks klassikalisele sidruni-laimi maitsele toodetakse ka jõhvika-, kirsi-, viinamarja-, apelsini-, vanilje- ja ingverimaitselist Sprite'i.

Vaata ka
 Karastusjook
 Coca-Cola

Viited

Joogid
Tšassiv Jar

Tšassiv Jar (ukraina keeles Часів Яр) on linn Ukrainas Donetski oblastis. 

1876. aastal asutatud küla sai 1938. aastal linnaõigused.

Tšassiv Jaris on sündinud laulja Jossif Kobzon.

2022. aasta 9. juulil, Venemaa sissetungi käigus Ukrainasse linna tabanud raketirünnakus hukkus vähemalt 48 tsiviilelanikku.

Vaata ka
 Raketirünnak Tšassiv Jarile

Viited

Välislingid

Donetski oblasti linnad
Třebíč

Třebíč (saksa keeles Trebitsch) on linn Tšehhis Vysočina maakonnas, Třebíči ringkonna halduskeskus. Třebíč asub Jihlava jõe ääres, Jihlavast ligikaudu 29 km kagus.

Třebíč paikneb merepinnast 405 meetri kõrgusel.

Alates 1990. aasta novembrist on Třebíči vanalinn ajalooline linnakaitseala.

Alates 2003. aastast kuuluvad Třebíči juudi kvartal ja Třebíči Püha Prokopiuse basiilika UNESCO maailmapärandi nimistusse.

Sõpruslinnad 
 Humenné, Slovakkia
 Lilienfeld, Austria
 Oschatz, Saksamaa
 Rahhiv, Ukraina
 Yichang, Hiina

Viited 

Tšehhi linnad
Vysočina maakond
Tiziano Scarpa

Tiziano Scarpa (sündinud 16. mail 1963 Veneetsias) on Itaalia kirjanik ja kultuuritegelane. Tema sulest on ilmunud romaane, lühiproosat, luulet, näitekirjandust, esseistikat, koomikseid, laulusõnu ja palju muud.

Tema 2008. aasta romaan "Stabat Mater", mis kõneleb 18. sajandi Veneetsia lastekodus Antonio Vivaldi käe all muusikat õppivast tüdrukust, pälvis nii SuperMondello auhinna kui Itaalia olulisima kirjanduspreemia Strega.

Aastast 2005 veab Scarpa veebiajakirja Esimene Armastus (Il primo amore).

Teosed

Romaanid 

 "Silmad grillil" ("Occhi sulla graticola", 1996)
 "Oktsidendi kamikaze" ("Kamikaze d'occidente", 2003)
 "Stabat Mater", 2008, eesti keelde tõlkinud Paul Raud. Loomingu Raamatukogu 2022, nr 16-17.
 "Põhilised asjad" ("Le cose fondamentali", 2010)
 "Geko patent" ("Il brevetto del geco", 2016)
 "Öökulli kulmukortsutus" ("Il cipiglio del gufo", 2018)
 "Eelviimane nõid" ("La penultima magia", 2020)

Viited
Rõngassõlg

Rõngassõlg on lameda sõõriga sõlg, millel on keskmise suurusega suuava ja välisserv kaunistusega. See on nii rõivakinnitusvahend kui ehe.

Ajaloost 
Eestis levisid 13. sajandist 17. sajandini laialdaselt kitsama sõõriga lamedad rõngassõled ehk hansasõled. 
16. sajandil tuli moodi renessaansipärane laiema sõõriga rõngassõlg, millest 18. sajandi teiseks pooleks kujunes välja kuhiksõlg.

Kirjeldus 
Õhukesest hõbeplekist rõngassõlgedel oli läbimõõt 5–10 cm, suuaval 3–4 cm. Sõle serva joodeti kaunistusega äärevits: nupukeste rida, risti või kaldu sisselõiked jms. Sõle suuava vits võis olla kaunistusega või ilma. Sõõri pinnale olid uuristatud kas mingid sõnad või õisornament, mis oli stiililt lähedane kuhiksõlgedele. 19. sajandi lõpuks oli sõlekirjadele omane geometriseerumine. 

Talurahvasõled olid valdavalt hõbedast, lihtsamad sõled vasesulameist, 19. sajandil lisandus ka uushõbeda, hiljem melhiori kasutamine. Valmistajateks olid linnakullassepad.

Vaata ka 
 Sõlg
 Hoburaudsõled
 Kaarsõled
 Karpsõled
 Kuhiksõled
 Kupalsõled
 Plaatsõled või ketassõled
 Vitssõled
 Prees
 Pross
 Sõlgpuu

Viited

Kirjandus 

 Ilmari Manninen. Eesti rahvariiete ajalugu (1927, kordustrükid 2009 ja 2017).
 Kaalu Kirme. Eesti sõled, kirjastus: Kunst, 1986.
 Kaalu Kirme. Eesti rahvapärased ehted, kirjastus: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2002.

Välislingid 

 Tekstiga rõngassõlg. Eesti Rahva Muuseum.
 Ornamendiga rõngassõlg. Eesti Rahva Muuseum.
 Hansasõlg. Tartu Linnamuuseum.
 Eesti sõled

 Sõled
 Ehted
 Eesti etnograafia
 Etnograafia
 Eesti rahvakultuur
Kamov Ka-52

Kamov Ka-52 (Hokum B) on Venemaa mitmeotstarbeline kaheistmeline lahinguhelikopter, mis on mõeldud ööpäevaringseks kasutamiseks. NATO nimetab helikoptereid Ka-50-2 ja Ka-52 "Hokum" ja "Hokum B". Helikopter on mõeldud tankide, soomukite, soomustamata lahingutehnika, sõjaväekopterite ja teiste lennuvahendite hävitamiseks. 

Kamov Ka-50 oli üks kahest lahinguhelikopteri mudelist, mis oli mõeldud kasutamiseks Nõukogude armeele (teine ​​on Mil Mi-28). Projekteerimistööd algasid 1977. aastal ja prototüüp V.80 lendas 1982. aastal.

Helikopteri eripära seisneb selles, et sellel on kaks vastassuundades pöörlevat rootorit ja sabarootorit pole üldse. See helikopter oli esimene, millel on katapultiste. Ka-50 on üheistmeline lahinguhelikopter, mis kasutab piloodi töökoormuse leevendamiseks palju elektroonikat. Rohkem kui 35% selle massist moodustavad komposiidid. Kamovi lahinguhelikopterid on mõeldud ka õhuvõitluseks, vaenlase helikopterite kõrvaldamiseks. Kokpit talub 12,7 mm soomust läbistava kuuli tabamust ja 23 mm mürsukildu.

Ka-50 valiti Mi-28 asemel 1986. aastal, kuid mudeleid võrreldi uuesti 1994. aastal ja mõlemat toodetakse väikeses koguses, et tootmisliinid töös hoida.

Vene armee tundis muret ühe piloodi töökoormuse pärast ja tellis kopterist kahepiloodilise versiooni, mis oleks võimeline töötama kõigis ilmastikutingimustes ja öösel. Ka-52 on esimene lahinguhelikopter, kus piloot ja laskur istuvad kõrvuti. Umbes 85% kerest on sama, mis Ka-50-l. Ka-52 lendas esimest korda 1997. aastal, kuid seeriatootmine algas alles 2008. aastal. Kopterit kasutati esmakordselt Tšetšeenias.

Kopterit pidid kasutama Prantsusmaalt tellitud Vene mereväe helikopterikandjad Mistral. 

Relvastus on üks ühetoruline 30 mm 2A42 kahur kere paremal küljel. Mõlemal tiival on kaks riputit teistele relvadele, näiteks 80×S-8 80 mm rakettidele või 12×Vikhr-M (AT-12) laserjuhitavatele tankitõrjerakettidele. Muud võimalused hõlmavad õhutõrjerakette ja suurtükiväge.

Kopteril on kaks radarit, üks õhu- ja üks maapealsete sihtmärkide jaoks ning Samshite öövaatlusseadmed. 

Tootja turustab aktiivselt mõlemat helikopterit, Ka-50 kui "Black Shark" ja Ka-52 kui "Alligator".

Ühe kopteri hind on umbes 16 miljonit USA dollarit.

Vaata ka 
 Mil Mi-28

Viited 
Venemaa relvad
Venemaa sõjandus
Sõjaväehelikopterid
75. ranger'i-rügement

75. ranger'i-rügement (inglise keeles 75th Ranger Regiment) on USA erioperatsioonide väüksus.

Ajalugu 
1974. aastal moodustati kaks ranger'i-pataljoni. Kolmas ranger'i-pataljon moodustati 1984. aastal.

Koosseis 
  Rügemendi sõjaväeluure pataljon 
  1. ranger'i-pataljon
  2. ranger'i-pataljon
  3. ranger'i-pataljon

Sümboolika

Vaata ka 
 Delta Force

Viited 

Ameerika Ühendriikide sõjandus
Eriüksused
Suhhoi Su-25

Su-25 (vene keeles Су-25) on Nõukogude Liidus valmistatud sõjalennuk. 

Venemaa sõjalennukid
Stalini ausammas (Tallinn)

Stalini ausammas Tallinnas oli Stalini ausammas Tallinnas Balti jaama peahoone vastas Toompargis.

Ausammas avati  20. juulil 1950 ning eemaldati ?. 

Skulptuuri autor oli Nikolai Tomski ning monumendi arhitektid Peeter Tarvas ja August Volberg.

Teisaldatud kuju oli hoiul Teede- ja Remondivalitsuse laoplatsil. Monument läks Ajaloomuusemi valdusse 1990. aastal, kui korraldati näitust "Stalinism ja Eesti". Praegu on monument eksponeeritud Ajaloomuuseumi Maarjamäe punamonumentide pargis.

Viited 

20. sajand Tallinnas
Tallinna skulptuurid
Baltika (õlletootja)

Baltika (vene keeles Пивоваренная компания "Балтика") on Vene õlletootja. See on Euroopa suuruselt teine ning Venemaa suurim (üle 38% turuosa) õlletootja. Baltika peakorter asub Peterburis ning osa sellest kuulub ettevõttele Baltic Beverages Holding.

Baltika kaubamärk oli üks vaid kahest 2007. aastal Financial Timesi poolt koostatud 100 maailma kõige väärtuslikuma kaubamärgi hulka pääsenud Venemaa kaubamärgist, teine oli Lukoil. Aastaks 2009 oli Baltika sealt välja langenud.

Vaata ka
 Õlu Venemaal

Viited

Välislingid
 Koduleht (vene keeles)
 Ingliskeelne koduleht
 Baltika Austraalia edasimüüja
 Baltika Korea edasimüüja
 Baltika lehel Beer Advocate

Venemaa ettevõtted
Česká Lípa

Česká Lípa (saksa keeles Böhmisch-Leipa) on linn Tšehhis Libereci maakonnas, Česká Lípa ringkonna halduskeskus. Česká Lípa asub Liberecist ligikaudu 37 km läänes.

Česká Lípa vanalinn on alates 1992. aasta septembrist ajalooline linnakaitseala.

Asulat on esmamainitud 1263. aastal. Ürikutes on Česká Lípat esmakordselt linnaks nimetatud 1337. aastal. Linna laastasid 1787. ja 1820. aastal suured tulekahjud. Taas ülesehitatud linnas algas siiski tööstuse areng. 1867. aastal sai Česká Lípa raudteeühenduse ja kujunes oluliseks raudteesõlmeks.

Sõpruslinnad 
 Bardejov, Slovakkia
 Bolesławiec, Poola
 Mittweida, Saksamaa
 Molde, Norra
 Užhorod, Ukraina

Viited 

Tšehhi linnad
Libereci maakond
Autorong

Autorong on ühest või enamast vedavast autost (veduk) ja ühest või enamast haagisest või pukseeritavast seadmest koosnev sõidukite ühend (sõidukite kombinatsioon). Autorongi koosseisus oleva haagise registrimass ei või ületada vedukiga vedada lubatud haagise suurimat registrimassi.

Lubatud pikkused

Autorongi suurimad lubatud pikkused Eestis :

 vedukil täis- või kesktelg- ja tugihaagisega ning kaksikautorongil (reguleeritava pikkusega tiisli puhul pikimas asendis) on 18,75 m;
 vedukil, olles haakes poolhaagisega, maksimaalselt 16,50 m;
 kui poolhaagis on valmistatud enne 1991. a, siis on suurim lubatud kogupikkus 15,50 m.

Vaata ka
Veoauto

Viited
Nestea

Nestea ([nesti]) on jääteemark, mis kuulub Šveitsi ettevõttele Nestlé. Seda toodab Ameerika Ühendriikide ettevõte The Coca-Cola Company ning 2017. aastani turustas seda üle maailma The Coca-Cola Company ja Nestlé ühisfirma Beverage Partners Worldwide. 

Nestea põhilised konkurendid on Unileveri ja PepsiCo jääteemargid Lipton ja Fuze Tea. Peale jäätee müüakse Nestea kaubamärgi all näiteks vedelaid ja pulbrilisi teekontsentraate, külmutatavaid teid ja müügiautomaatides müüdavaid joomisvalmis jääteid. Eri riikides müüdaval Nestea jääteel võib olla erinevaid maitseid.

2017. aastal otsustasid Nestlé ja Coca-Cola, et lõpetavad 16 aastat kestnud koostöö. Üks koostöö lõpetamise põhjustest oli, et ettevõtted soovisid kiiresti muutuval turul liikuda erinevaid radu pidi. Nestléle jäi Nestea turustamisõigus enamikus riikides, Coca-Cola jätkas Nestea turustamist Kanadas, Hispaanias, Portugalis, Rumeenias, Andorras, Bulgaarias ja Serbias.

2019. aastal hakati Nestead turustama loodusliku tootena. Uues retseptis, mis töötati välja pärast Nestlé ja Coca-Cola lahkuminekut, ei ole enam kunstlikke värv- ega maitseaineid, maisisiirupit ega geenmuundatud organisme (GMO-sid). Uue retsepti teelehed imporditakse Indiast.

Vaata ka
 Lipton

Viited
Kristo Floqi

Kristo Floqi (24. mai 1876, Korçë Osmanite riik – 1. juuli 1951, Tirana Albaania Rahvavabariik) oli albaania patrioot, poliitik, jurist ja näitekirjanik. Ta andis 1910. aastate alguses Ameerika Ühendriikides välja ajakirja Dielli ja ajalehte Zër' i Popullit.

Välislingid

Albaania inimesed
Sündinud 1876
Surnud 1951
SkyUp Airlines

SkyUp Airlines (ukraina keeles Авіакомпанія Скайап) on Ukraina odavlennufirma. Ettevõtte peakorter asub Kiievis. Kodulennujaam on Borõspili rahvusvaheline lennujaam (D-terminal). Lennufirma sooritab riigisiseseid ja rahvusvahelisi tšarter- ja odavlende. 2020. aasta aprillis hakkas lennufirma sooritama ka kaubalende.

Ajalugu 
SkyUp registreeriti 2017. aastal. Ettevõtte asutajad on Global Travel Holding LTD (UK), kellele kuulub ettevõttest 48%, ja ACS-Ukraine LLC (Ukraina), kellele kuulub 52%. Lennufirma peamised aktsionärid olid IUriy Alba, Oleksandr Alba, Tatyana Alba. 16. mail 2018 väljastas Ukraina riiklik lennundusamet SkyUpile lennuettevõtja sertifikaadi AOC (Air operator's certificate). 2018. aasta oktoobri alguses sai lennufirma TCO (Third Country Operator) sertifikaadi, mis annab õiguse sooritada lende Euroopa Liidu riikidesse ning Šveitsi, Norrasse, Islandisse ja Liechtensteini.

SkyUp sooritas esimese tšarterlennu 21. mail 2018 Kiievist Sharm el Sheikhi. Esimene regulaarlend toimus 27. detsembril 2018 Kiievist Thbilisisse. 2018. aastal kavatses SkyUp suurendada oma lennukipargi 12 lennukini 2022. aastaks. Praeguse seisuga on lennufirmal 15 Boeing 737 tüüpi lennukit.

2019. aastal teatas SkyUp, et nende lennufirma hakkas esimesena Ukrainas kasutama tehnoloogiat Split Scimitar Winglet, muutes lennufirma lennukid on kütusesäästlikumaks ja keskkonnasõbralikumaks. Tol aastal tegi SkyUp 12 198 lendu ja vedas 1 709 632 reisijat. 2020. aastal sooritas lennufirma 8745 lendu ja vedas 1 250 792 reisijat.

2021. aastal otsustas SkyUp värskendada oma lennusaatjate vormi, muutes selle mugavamaks. Odavlennufirma lubas oma stjuardessidele kanda Nike tosse ja GUDU pükskostüüme pliiatsseelikute ja kõrgete kontsade asemel. 

24. veebruaril 2022 algas Venemaa sõjaline sissetung Ukrainasse ja Ukraina õhuruum oli tsiviillennukite jaoks kinni pandud. Peaaegu kõik SkyUpi lennukid olid teistes Euroopa riikides. Kolm lennukit olid Egiptuses, kolm Rumeenias, neli Eestis, üks lennuk Moldovas, Serbias ja Bulgaarias. 14. märtsil teatas lennufirma, et on valmis andma lennukeid teistele lennufirmadele rendile. SkyUpi sõnul, läheb iga kümnes dollar või euro sõja ohvritele.

Sihtkohad 
SkyUp teenindab Ukraina lennujaamadest 64 aastaringset ja hooajalist sihtkohta, millest osa on tšarterlennud. Lennufirma opereerib rahvusvahelisi lende Euroopasse ja Lähis-Itta.

Lennukipark 

19.03.2022 seisuga on SkyUpil 15 Boeing 737 tüüpi lennukit. 2022. aasta lõpuks kavatseb lennufirma suurendada oma lennukipargi 18 lennukini. Üks Boeing 737-700 on värvitud Ukraina jalgpalliklubi Donetski Šahtar värvidesse.

Viited
Sander Pajusalu

Sander Pajusalu (sündinud 7. aprillil 1988) on eesti geneetikateadlane, alates 1. aprillist 2022 Tartu Ülikooli Kliinikumi geneetika ja personaalmeditsiini kliiniku juhataja.

Haridustee
2004–2007   Hugo Treffneri Gümnaasium, reaalainete õppesuund, kuldmedal
2007–2013   Tartu Ülikool, arstiteaduskond, arstiteaduse õppekava, cum laude
2014–2017   Tartu Ülikool, doktorantuur (arstiteadus)
Meditsiinidoktor (2017, juhendajad Katrin Õunap ja Tiia Reimand).

Töökohad ja ametid
2013–2017   SA Tartu Ülikooli Kliinikum, arst-resident 
2017–2018   Tartu Ülikool, meditsiiniteaduste valdkond, kliinilise meditsiini instituut, kliinilise meditsiini nooremteadur, 2019–2020 vanemteadur, alates 2021 kaasprofessor 
2017–2022   SA Tartu Ülikooli Kliinikum, meditsiinigeneetik 
2022– Tartu Ülikooli Kliinikumi geneetika ja personaalmeditsiini kliiniku juhataja.

Teadusorganisatsiooniline ja -administratiivne tegevus

2022−...   Eesti Noorte Teaduste Akadeemia liige

2019−...   Ameerika Inimesegeneetika Ühingu liige

2015−...   Euroopa Inimesegeneetika Ühingu liige

2014−...   Eesti Meditsiinigeneetika Seltsi liige

2013−...   Eesti Nooremarstide Ühenduse liige

2012−...   Eesti Inimesegeneetika Ühingu liige

Teaduspreemiad ja tunnustused

2018, Ernst Jaaksoni mälestusfondi stipendium, Tartu Ülikooli sihtasutus
2017, Euroopa Imisegeneetika Ühingu 2017. aasta konverentsi stipendium, Euroopa Inimesegeneetika Ühing
2015, Liisa Kolumbuse mälestusstipendium, Tartu Ülikooli sihtasutus
2013, Diplom cum laude, arstiteaduse õppekava, arstiteaduskond, Tartu Ülikool
Dobřichovice

Dobřichovice (saksa keeles Dobrichowitz, ka Dobschichowitz) on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas Praha-západi ringkonnas. Dobřichovice asub Berounka jõe ääres, Praha kesklinnast ligikaudu 21 km lõunaedelas.

Dobřichovice küla on esmamainitud 1253. aastal. Raudteeühenduse sai Prahaga sai Dobřichovice 1863. aastal. Alevi staatus omistati Dobřichovicele 1876. aastal. Alates 1880. aastatest kujunes Dobřichovice suvituskohaks. Linnaõigused sai Dobřichovice 26. septembril 2006. Dobřichovice on mitmel korral (1872, 1941, 1947, 1981 ja 2002) saanud kannatada üleujutuste tagajärjel.

Viited 

Tšehhi linnad
Kesk-Tšehhi maakond
Tanel Kerikmäe

Tanel Kerikmäe (sündinud 15. august 1969) on eesti jurist ja haridustegelane. 

Kerikmäe on õppinud õigusteadust magistritasemel Tartu Ülikoolis (lõpetanud 1992), saanud õigusteaduse litsentsiaadikraadi Helsingi Ülikoolis (1997) ja kaitsnud doktoriväitekirja Tallinna Ülikoolis (2009). Ta on kirjutanud akadeemilisi artikleid õigusteaduses ning juhendanud väitekirju.

2009. aastast on ta töötanud Tallinna Tehnikaülikooli õiguse instituudis: aastatel 2009–2010 teadurina ja 2010–2020 professorina. 2017. aastast on ta TTÜ õiguse instituudi direktor ja 2020. aastast Euroopa õiguspoliitika ja tehnoloogiaõiguse professor.

Viited
Viktoria Modesta

Viktorija Moskaļova (sündinud 25. veebruaril 1987. aastal Daugavpilsis Läti NSV-s), rohkem tuntud kui Viktoria Modesta, on Läti päritolu Briti laulja-laulukirjutaja, etenduskunstnik, loovjuht ja modell. Kuna tema vasak jalg sai tema sündimise ajal traumeeritud, lasi ta selle 2007. aastal vabatahtlikult põlvest saati amputeerida. Ta sõlmis seejärel modelliagentuuriga IMG Models lepingu ning muusikuna teatakse teda kui "Bionic Pop Artist". Ta kasutab bioonilisi jalgasid. Tema muusikavideo "Prototype" pälvis Cannes'i filmifestivalil Hõbelõvi auhinna. Ta esines 2012. aasta paraolümpiamängude lõputseremoonial ja 2019. aastal oli Pariisis toimuva Crazy Horse'i etenduste külalisstaar.

Välislingid

Läti inimesed
Suurbritannia lauljad
Suurbritannia modellid
Sündinud 1987
Diana Poudel

Diana Poudel (sündinud 28. veebruaril 1981) on kommunikatsiooni- ja digipädevuse ekspert ning koolitaja.

Haridus 

 1999 lõpetas Nõo Reaalgümnaasiumi tehnik-programmeerija kutsega
 2015 – 2017 Tartu Ülikooli Pärnu Kolledž Ettevõtlus ja projektijuhtimine (cum laude), diplomiõpe
 2017 – 2019 Tartu Ülikooli Ühiskonnateaduste Instituut Kommunikatsioonijuhtimine, MA (cum laude)
 2022. aastast Tartu Ülikooli Ühiskonnateaduste Instituudis doktorant.

Töö ja ühiskondlik tegevus 
Ta töötab kübertuvalisuse ja robootikaõpetajana, osaleb HITSA projektis "Valede jaht" ning korraldab digipädevuse koolitusi. Kandideeris 2017. aastal Saue valla volikokku valimisliidu Koostöö - Meie vald nimekirjas ja 2021. aastal erakonna Eesti 200 nimekirjas, osutudes mõlemal korral valituks. 2022. aastast Tartu Ülikooli Ühiskonnateaduste Instituudis infovastupidavuse nooremteadur.

Tunnustus 

 2019 Tartu parim noorsootööteemaline üliõpilastöö

Projektid 

 2011. aastal Garage48 häkatoni käigus lapsehoidjate andmebaasi lastehoid.net (hiljem Pere24).
 Raamat "Turvaline internet. Digimaailma teejuht"
 Digipädevusi arendava lauamäng "Häkkerite lahing" loomine magistritöö raames ning selle välja andmine ühisrahastusplatvormi Hooandja abil
 Lapsehoidjate andmebaas Pere24

Viited 

Tartu Ülikooli sotsiaalteaduskonna vilistlased
Sündinud 1981
31. üksik õhudessantbrigaad

31. üksik õhudessantbrigaad (vene keeles 31-я отдельная гвардейская десантно-штурмовая ордена Кутузова бригада) on Venemaa õhudessantväegede väeüksus.

Venemaa õhudessantväed
Český Těšín

Český Těšín (poola keeles Czeski Cieszyn, saksa keeles Tschechisch Teschen) on linn Tšehhis Morava-Sileesia maakonnas Karviná ringkonnas. Český Těšín asub Poola piiri ääres, Karvinást ligi 14 km lõunakagus ja Ostravast umbes 27 km idakagus. Teisel pool piiri asub Poola linn Cieszyn.

Ajalugu 
Těšíni lossi on ürikutes esmakordselt mainitud 1155. aastal. Linnaks on Těšínit esmakordselt nimetatud 1290. aastal. Esialgu olid linnal Lwówi linnaõigused, alates 1374. aastast Magdeburgi linnaõigused. Těšín sai oma vürstidelt palju privileege. Linn arenes kiiresti. Těšíni õitseajaks peetakse 16. sajandi algust. Kolmekümneaastane sõda ja vägivaldne vastureformatsioon kahjustasid aga linna tõsiselt.1653. aastal läks Těšíni hertsogiriik Habsburgide valdusesse. 1789. hävis tulekahjus suur osa linnast. Linna areng kiirenes märgatavalt pärast raudteeühenduse saamist 1870. aastal. Těšín mängis olulist rolli Esimese maailmasõja ajal, kui aastatel 1914–1917 asus seal Austria-Ungari armee kindralstaap ja peastaap. Pärast sõja lõppu 1918. aastal tekkis Tšehhoslovakkia ja Poola vahel vaidlus Těšíni territooriumi üle. Tüliküsimus otsustati lahendada rahvahääletusel ning Těšíni saadeti korda hoidma rahvusvahelised komisjonid ja väed. Těšín jagati Poola ja Tšehhoslovakkia vahelise lepinguga 28. juulil 1920. 1938. aasta oktoobris pärast Müncheni kokkuleppe sõlmimist hõivas Poola Český Těšíni. 1939. aasta septembrist vallutasid Český Těšíni Saksa väed ja linn läks Saksamaa koosseisu. Punaarmee hõivas linna 3. mail 1945 ja see läks tagasi Tšehhoslovakkiale.

Rahvastik 
2001. aasta rahvaloenduse andmetel moodustasid poolakad 16,1% ja slovakid 4,4% linna elanikest.

Sõpruslinnad 
 Cieszyn, Poola
 Rožňava, Slovakkia

Viited 

Tšehhi linnad
Morava-Sileesia maakond
Suhhoi Su-34

Su-34 on Venemaal valmistatud sõjalennuk.

Venemaa sõjalennukid
Paul Alles

Paul Alles (1921 – 2009) oli Eesti mesinik.

Ta töötas Tartu Ülikoolis dotsendina.

Teoseid
Alles, Paul 1960. Märgitud aatomite meetodi kasutamisest bioloogias. Tartu: Tartu Riiklik Ülikool.
Alles, Paul; Alles, Galina 1962. Mesiniku sõnastik-käsiraamat. Tartu: Eesti Aianduse ja Mesinduse Seltsi Tartu Osakond.

Tartu Ülikooli õppejõud
Eesti mesindusteadlased
Sündinud 1921
Surnud 2009
Trepimäe Suvekodu

Trepimäe Suvekodu on puhkemaja Võrtsjärve idakaldal Vehendi külas Trepimäel. 

Hoone on rajatud 1976 aastal ja kuulub arhitektuurilt minimalistlikku Eesti hilismodernismi.

Hoones on Nõukogude ajal olnud Eesti NSV Gasifitseerimise peavalitsuse puhkebaas. 

Elva vald
Oregoni rada

Oregoni rada (inglise keeles Oregon Trail) oli praeguse Ameerika Ühendriikide sisemaal kulgenud ida-läänesuunaline marsruut, mida mööda suundusid 19. sajandil asunikud läände. Selle pikkus oli umbes 3490 km. See algas Independence'i linnas Missouri osariigis ja lõppes Oregon Citys tänapäeva Portlandi lähedal Oregonis Willamette'i orus, kus asuvad rikkalikud põllumaad. See oli üks kahest peamisest teekonnast läände; teine, lõunas asuv Santa Fe rada ühendas Franklini linna Missouris Santa Fega New Mexicos.

Marsruudi rajasid karusnahakütid ja -kauplejad umbes aastail 1811–1840 ning see oli esmalt läbitav ainult jalgsi või ratsa. Oregoni rada kulges läbi mitmesuguse maastiku ja indiaanlaste asualade. Aastaks 1836, mil Missouri osariigi vastavate radade sõlmpunktist Independence'ist lahkus esimene migrantide vankrirong, oli puhastatud vankriga läbitav rada Fort Hallini Idahos. Peaaegu iga-aastaselt parandati teede kvaliteeti, sildasid ja parvlaeva liiklust, see muutis reisi kiiremaks ja turvalisemaks.

1830. aastatel ja eriti aastatel 1846–1869 kasutas Oregoni rada ja selle paljusid harusid umbes 400 000 asunikku, põllumeest, kaevurit, karjalist ning ettevõtjat koos perekondadega. Enne oma sihtkohtadesse pööramist kasutasid raja idapoolseid harusid ka California rajal (alates 1843. aastast), Mormooni rajal (1847. aastast) ja Bozemani rajal (1863. aastast) sõitjad. Raja kasutamine vähenes pärast seda, kui 1869. aastal valmis esimene mandrivaheline raudtee, muutes reisi läände oluliselt kiiremaks, odavamaks ja ohutumaks.

Tänapäeval järgivad nüüdisaegsed kiirteed nagu Interstate 80 ja Interstate 84 sama kurssi ja läbivad linnu, mis olid algselt loodud Oregoni rada kasutavate inimeste teenindamiseks.

Viited

Välislingid

19. sajand Ameerika Ühendriikides
Vladimir Frolov

Vladimir Petrovitš Frolov (? – 16. aprill 2022) oli Venemaa sõjaväelane, kindral-major. Aktiivne osaline Venemaa 2022. aasta agressioonis Ukraina vastu. Ta oli Venemaa 8. armee komandöri asetäitja hetkel, kui Ukraina vägedel ta likvideerida õnnestus.

Lahkunu saadeti viimsele teele Peterburi Serafimovskoje kalmistul. Sõna võtnud kuberneri sõnul olevat Frolov olnud pärit igipõliste sõjaväelaste perest. Kuberner Beglovi arvates "[Vladimir Petrovitš Frolovi] isa läbis suure Isamaasõja ja võitles nendega, kes põletasid maha Hatõni. Enam kui 70 aastat hiljem andis tema poeg elu võitluses uue põlvkonna natsistide vastu".

Viited 

Venemaa kindralid
Sünniaeg puudub
Surnud 2022
MFA Žalgiris

Moterų Futbolo Akademija Žalgiris (ka MFA Žalgiris) on 2013. aastal loodud Leedu jalgpalliklubi, mis tegutseb Vilniuses. Naiste jalgpalliklubi, mis osaleb naiste jalgpalli kõrgliigas.

Saavutused
A lyga 
 Võitja (0): 
Leedu karikas 
 Võitja (0):

Statistika ja loendid

Mängijad

Praegune koosseis
Seisuga 18. aprill 2022.

  
  
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"
  
  
  
  
  
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"
  

  
  
  
  
  
  
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

Viited

Välislingid
 mfazalgiris.lt
 MFA Žalgiris Facebook
 @mfazalgiris instagram
 YouTube: MFA Žalgiris
 "Moterys už futbolą" Facebook
 Soccerway: MFA Žalgiris 

Žalgiris
Vilnius
Naiste A lyga

Naiste A lyga (ka Spark Energy moterų A lyga) on Leedu naiste jalgpalli kõrgliiga. Liigas mängib 6 naiskonda, liiga meister kvalifitseerub UEFA Naiste Meistrite Liiga kohale.

2022. aasta hooaja võistkonnad
Klubi:

Meistrid
Meistrid: 
 1994 – Olimpija-Centras Kaunas
 1994/1995 – Politechnika Kaunas 
 1995/1996 – Vilnius
 1996/1997 – Gabija-Politechnika Kaunas
 1997/1998 – Kristina Vilnius 
 1998/1999 – Politechnika-Sika Kaunas
 1999 – FC Gintra (1)
 2000 – FC Gintra (2)
 2001 – Šventupė Ukmergė
 2002 – TexTilite Ukmergė
 2003 – Gintra Universitetas (3)
 2004 – TexTilite Ukmergė
 2005 – Gintra Universitetas (4)
 2006 – Gintra Universitetas (5)
 2007 – Gintra Universitetas (6)
 2008 – Gintra Universitetas (7)
 2009 – Gintra Universitetas (8)
 2010 – Gintra Universitetas (9)
 2011 – Gintra Universitetas (10)
 2012 – Gintra Universitetas (11)
 2013 – Gintra Universitetas (12)
 2014 – Gintra Universitetas (13)
 2015 – Gintra Universitetas (14)
 2016 – Gintra Universitetas (15)
 2017 – Gintra Universitetas (16)
 2018 – Gintra Universitetas (17)
 2019 – Gintra Universitetas (18)
 2020 – Gintra Universitetas (19)
 2021 – FC Gintra (20)
 2022 – FC Gintra (21)

Enim meistritiitleid

Viited

Välislingid
 Koduleht
 Soccerway

Jalgpalliliigad
Leedu jalgpall
Sils im Engadin/Segl

Sils im Engadin/Segl on vald Šveitsis Graubündeni kantonis Maloja ringkonnas.

Ülem-Engadinis paiknev Sils im Engadin/Segl koosneb kahest külast Segl Mariast (saksa keeles Sils Maria) ja Segl Baselgiast (saksa keeles Sils Baselgia). Need jäävad Piz Corvatschi ja Piz da la Margna jalamitel Silsi järve ja Silvaplana järve vahele.

Segl Marias asub Friedrich Nietzschele pühendatud majamuuseum.

Viited

Välislingid

Šveitsi vallad
Graubündeni kanton
Eesti Lennundusklaster

Eesti Lennundusklaster on Eesti lennundusega seotud ettevõtteid ja organisatsioone hõlmav ühendus, mis on püstitanud endale kuus peamist eesmärki. Eesmärkideks on luua lennundusest Eestis kiireimini kasvav majandussektor, rajada Eesti lennundustööstus koostöös teiste sektoritega, muuta Eesti lennundus kõige atraktiivsemaks tööandjaks, meelitada Eesti lennundusesse välismaiseid otseinvesteeringuid, võtta kasutusele droonid, elektrilennukid ja luua soodne kasvukeskkond.

Eesti Lennundusklaster on mittetulundusühing (MTÜ).

Klastri nõukogu on 8-liikmeline ning esimees ja aseesimees on kuni 2023. aastani vastavalt Magnetic MRO tegevjuht Risto Mäeots ja Ergo Blumfeldt.

Eesti Lennundusklaster on Euroopa Lennundusklastrite Seltsi liige.

Ajalugu 
Eesti Lennundusklaster loodi 07.01.2019 ning selle juhiks sai Kristo Reinsalu, kes on klastri juht tänaseni. Algselt kuulus klastrisse 13 liiget, kuid 2022. aasta aprillikuu seisuga on neid 27. Klastri peakontor asub Tallinnas.

Klastri logo on inspireeritud kompassinooltest, mis moodustavad Eesti kaardi ning noolte sabad on suunatud kõige kiiremini kasvava lennundusregiooni, Kaug-Ida regiooni poole.

Liikmed 
Eesti lennundusklastrisse kuulub 27 liiget, mis jagunevad 9-sse alaliiki :

1.    Haridus:

·       Eesti Lennuakadeemia

·       Pakker Avio

·       Piloodikool

·       Sihtasutus Eesti Lennundusmuuseum

·       Tallinna Tehnikaülikool

2.    IT-teenused:

·       Axinom Eesti

·       Feeport

·       Operose Labs

·       Qstep logiciel

·       SkySelect

3.    Lennufirmad:

·       Airest

·       Diamond Sky

·       Fort Aero

·       XFLY

4.    Lennujaamaga seotud teenused:

·       Lennuliiklusteeninduse AS

·       Tallinna Lennujaam

·       Tallinna Lennujaam GH

5.    Lennukaubandus:

·       Ospentos International

6.    Lennukite hooldus:

·       Magnetic MRO

·       Nordic Aircraft Service

·       Nordic Custom

7.    Mehitamata lennundus:

·       Hepta Airbourne

·       KrattWorks

·       SKYCORP

·       Threod Systems

8.    Teenusepakkujad:

·       Auve Tech

9.    Tööstus:

·       Skeleton Technologies

Viited
Elurajoon

Elurajoon ehk elamurajoon on asula piirkond, mille hoonestuses domineerivad elamud vastandina tööstus- või äripiirkondadele.

Eri elurajoonide vahel ja ka sama elurajooni sees võivad elamutüübid märkimisväärselt varieeruda (üksikelamud, ridaelamud, kortermajad, treilerelamud jne).

Vaata ka
magalarajoon
Söjtör

Söjtör on küla Ungari lääneosas Zala komitaadis. Külas sündis 1803. aastal riigimees Ferenc Deák.

Viited

Välislingid
 

Ungari külad
Kreminna

Kreminna on linn Ukrainas Luhanski oblastis. Asub Donetsi lisajõe Krasna ääres, 117 km Luhanskist loodes.

Ajalugu 
Asula rajati 1679. aastal. 1938 sai linnaõigused.

10. juulist 1942 31. jaanuarini 1943 oli linn Saksa okupatsiooni all. Juulis 2014 toimusid linnas ägedad lahingud valitsusvägede ja Venemaa toetatud mässuliste vahel. Linn jäi valitsusvägede kontrolli alla.

20. märtsil 2022 tabas Vene vägede tankirünnak Kreminna hooldekodu. Hukkus 56 sealset elanikku, rünnakus jäi ellu 15 hooldekodu elanikku, kelle Vene väed viisid kaasa.

18. aprillil 2022 okupeerisid Vene väed linna.

Viited

Välislingid

https://www.kremrada.gov.ua/

Ukraina linnad
Luhanski oblast
Maret Oja (muusikaõpetaja)

Maret Oja (sündinud 30. septembril 1961 Mõisakülas) on eesti muusikaõpetaja.

Ta on õppinud aastatel 1967–1976 Rakvere muusikakoolis klaverit ja aastatel 1976–1989 Tallinna Muusikakeskkoolis koorijuhtimist. Aastatel 1980–1984 õppis Tallinna Riiklikus Konservatooriumis muusikapedagoogikat ja aastatel 1992–1993 Eesti Muusikaakadeemias.

Ta töötas aastatel 1989–2013 Jõgeva Gümnaasiumis muusikaõpetaja, koori- ja ansamblijuhina, alates 2013. aastast on ta Jõgevamaa Gümnaasiumi muusikaõpetaja. Alates 1995. aastast on ta korraldanud Jõgeval muusikanädalat ja alates 1997. aastast Alo Mattiiseni muusikapäevi, mille raames toimub üle-eestiline ansamblite võistlus.

Maret Oja õpilased on osalenud "Laulukarussellis", "Estvokaalil" ja Valgre festivalidel, võitnud auhinnalisi kohti. Alates 2002. aastast on ta juhendanud laulupidudel lastekoore.

Tunnustus 
 2005 – Riho Pätsi Koolimuusika Fondi stipendium

Viited 

Eesti muusikapedagoogid
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia vilistlased
Sündinud 1961
Yellowstone'i järv

Yellowstone'i järv (inglise keeles Yellowstone Lake) on Ameerika Ühendriikides Wyomingi osariigis asuva Yellowstone'i rahvuspargi suurim veekogu. See on üks kõrgeimal paiknevaid järvi Põhja-Ameerikas. Järve pindala on 342 km². Järv on moodustunud Yellowstone'i kaldeera nõosse. Järve lähedal esineb tänu geotermilisele aktiivsusele geisreid ja kuumaveeallikaid. Järves elab suur Clarki lõhe populatsioon, kuid keda ohustab aga invasiivne kristivomer.

Geograafia 

Yellowstone'i järv on umbes 30 kilomeetrit pikk ja 20 kilomeetrit lai ning sel on umbes 227 kilomeetrit rannajoont. Selle pindala on 342 km² ning see on suuruselt teine järv maailmas, mis asub üle 7000 jala (umbes 2134 m) kõrgusel merepinnast. Yellowstone'i järve enda kõrgus merepinnast on 2357 meetrit.

Yellowstone'i järv moodustus vulkaani koonuse sissevarisemise järel Yellowstone'i kaldeeral. Järve vormis liustikuline erosioon. Aja jooksul on järve läbinud jõgede veed voolanud läände Vaiksesse ookeani, põhja Põhja-Jäämeresse ja praegu Mehhiko lahe kaudu Atlandi ookeani. Praegu on ainuke väljavool Yellowstone'i jõgi. Järv on aja jooksul vulkaanilise aktiivsuse tõttu mitmel korral tõusnud ja langenud. Tänu geotermilisele aktiivsusele esineb järves ja selle lähedal muuhulgas geisreid ja kuumaveeallikaid.

Talvel katab paks jää suure osa järvest, välja arvatud seal, kus kuumaveeallikad asuvad madalas vees. Järv külmub detsembri lõpuks või jaanuari alguseks ja võib jääda nii kuni mai lõpuni või juuni alguseni. Suvel on pinnavee temperatuur umbes 4–10 kraadi.

Elustik 

Clarki lõhe alamliik Oncorhynchus clarkii bouvieri elab vaid mõnes veekogus, ja Yellowstone'i järves asub tema suurim populatsioon. Samuti on järves laialt levinud harilik imikarp (Catostomus catostomus), karplaste hulka kuuluvad järveturbik (Couesius plumbeus) ja punavöö-vikerteib (Richardsonius balteatus) ning kristivomer (Salvelinus namaycush). Neist osad kuuluvad rahvuspargi põliste liikide hulka.

Võõrliigina esineva kristivomeri levik ohustab Clarki lõhe populatsiooni. Kristivomer on Clarki lõhest märgatavalt suurem röövkala, kelle põhiliseks saagiks ongi Clarki lõhe. Kui kristivomeri levikut ei peatata, võib Clarki lõhe arvukus järgmise saja aastaga langeda 70%.

Järve kallasetel elab palju linde, teiste seas kalakotkas, valgepea-merikotkas, sarvnokk-pelikan ja ameerika kormoran. Kaldaääres võib kohata ka näiteks vapitit ja grislit.

Allikad

Viited

Välislingid

Ameerika Ühendriikide järved
Wyomingi geograafia
Deezer

Deezer on prantsuse veebipõhine muusika voogedastusteenus. 

Deezer võimaldab kasutajatel kuulata muusikasisu plaadifirmadelt, sealhulgas Universal Music Group'ilt, Sony Musicilt ja Warner Music Groupilt (mis kuulub Deezeri emaettevõttele Access Industries), aga ka taskuhäälingusaateid erinevatest seadmetest võrgus või võrguühenduseta.

2019. aasta jaanuari seisuga oli Deezeri helikogus 90 miljonit litsentsitud lugu, üle 30 000 raadiokanali, 100 miljoni esitusloendi, 16 miljonit igakuist aktiivset kasutajat ja 7 miljonit tasulist kasutajat. Teenus on saadaval veebis, Androidi, iOS-i, Windows Mobile'i, BlackBerry OS-i , Windowsi ja MacOS-i jaoks.

Deezer toodi turule 2007. aastal Prantsusmaal, kus ta oli 2017. aasta seisuga turuliider. 7. detsembril 2011 teatas Deezer, mis oli tol ajal saadaval ainult Belgias, Prantsusmaal ja Ühendkuningriigis, plaanist laieneda üle maailma. Ettevõtte sõnul kavatses ta teha oma teenused kättesaadavaks kogu maailmas (v.a Jaapan) 2012. aasta lõpuks. 2021. aasta novembri seisuga loetles Deezer oma veebisaidil 187 piirkonda, kus teenus oli saadaval.

Deezeri kontrollpakk kuulub miljardäri Leonard Blavatniku haldusettevõttele Access Industries, aga Pariisi börsile tulek lisab omanike hulka veel Prantsuse miljardäri Francois-Henri Pinault ning Lazardi ja Centerview riskikapitalifirmad. Odessas sündinud ja NSV Liidu lagunemise ajal koos teiste oligarhidega äri ajades hiigelvaranduse teeninud Blavatnik ostis 2011. aastal 3,3 miljardi dollari Warner Musicu ja noteeris selle Nasdaqi börsil, kus selle turuväärtus 2022. aastal küünib 18 miljardi dollarini.

Deezeril on 9,6 miljonit maksvat kasutajat, mis on Financial Timesi andmeil kaks protsenti kogu maailma turust. Spotifyl on näiteks 180 miljonit kasutajat ja selle turuosa on 31%.

Vaata ka 
 Spotify

Viited 

Muusikatööstus
Juvenes Translatores

Juvenes Translatores (ladina keeles "noored tõlkijad") on Euroopa Liidus igal aastal toimuv 17-aastaste keskkooliõpilaste tõlkevõistlus. Seda on alates 2007. aastast korraldanud Euroopa Komisjoni juures asuv Kirjaliku Tõlke Peadirektoraat. Igal aastal võtab võistlusest osa üle 3000 õpilase.

Välislink
Juvenes Translatores

Euroopa Liit
Giving An Account of Oneself

"Giving An Account of Oneself" on Judith Butleri filosoofiline raamat. See ilmus 2005. aastal Fordham University Pressi väljaandel.

Kokkuvõte

Üks: iseenda seletus
Moraaliküsimused tekivad ainult ühiskondlike suhete kontekstis, mis annab neile kuju. Kuidas esitada moraalifilosoofia küsimus käitumise ja tegemise kohta tänapäeva ühiskondlikus raamistikus? Theodor Adorno ütleb, et moraaliküsimused on vist alati tekkinud siis, kui moraalinormid on kogukonnas lakanud olemast enesestmõistetavad. Max Scheler kaebas eetikaideede lagunemise, tavalise ja kollektiivse eetilise eetose hävimise üle. Adorno meelest aga on kollektiivne eetos alati konservatiivne, postuleerides võltsi ühtsust, mis surub alla raskused ja katkestused. Mitte et ühtsus oleks lagunenud, vaid idealisatsioon, rahvuslus pole enam usutav ega tohikski olla. Adorno hoiatab eetikale viitamise kui rõhumise ja vägivalla eest. Kui inimteadvuse ja ühiskondlike tootlike jõudude seisund on moraali hüljanud, muutuvad selle ideed rõhuvaks ja vägivaldseks. Traditsiooniliste kommete vägivaldsus ja kurjus viibki need kombed konflikti kõlblusega. Adorno järgi tuleb välja, et üldtunnustatud eetoses tõelisi moraaliküsimusi ei teki. Moraal tekib ainult eetose arvel. Ja just sellepärast, et kollektiiivne eetos ei ole enam üldtunnustatud, kasutab ta vägivalda, et jätta muljet, et ta on ikka veel kollektiivne.
Vladimir Vassiljevitš Ustinov

Vladimir Vassiljevitš Ustinov (vene keeles Владимир Васильевич Устинов) on mitme inimese nimi:

Vladimir Vassiljevitš Ustinov (1949–...), vene füüsik;
Vladimir Vassiljevitš Ustinov  (1953–...), Venemaa Föderatsiooni peaprokurör (2000–2006).
Vladimir Vassiljevitš Ustinov (jurist)

Vladimir Vassiljevitš Ustinov (sündinud 25. veebruaril 1953) on vene jurist, Venemaa Föderatsiooni peaprokurör 2000–2006.

Venemaa Föderatsiooni kangelased
Venemaa prokurörid
Sündinud 1953
Vladimir Vassiljevitš Ustinov (füüsik)

Vladimir Vassiljevitš Ustinov (sündinud 9. septembril 1949) on vene füüsik.

2008. aastast on ta Venemaa Teaduste Akadeemia liige.

Sündinud 1949
Venemaa füüsikud
Bogdanova


Bogdanova on vene perekonnanimi.

Bogdanova on nime naissoo vorm. Meessugu väljendab Bogdanov.

Nimi on tuletatud sõnadest bog ja dan, mis kokku tähendavad Jumala kingitust.

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Bogdanova 469 naisel. Perekonnanimede levikult on Bogdanova naiste puhul 89. kohal.

Perekonnanime Bogdanova kandja on keskmiselt 49 aasta vanune (mediaanvanus on 50). Kõige levinum on perekonnanimi Bogdanova vanuserühmas 85+, kus neid on 10 000 elaniku kohta 5,96. Perekonnanimi Bogdanova on levinuim Ida-Viru maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 10,77.

Nime kandjaid 
 Tatjana Bogdanova (1959–), Eesti jurist, kohtunik

Viited 

Vene perekonnanimed
Bogdanov


Bogdanov on vene perekonnanimi.

Bogdanov on reeglina nime meessoo vorm. Naissugu väljendab Bogdanova.

Nimi on tuletatud sõnadest bog ja dan, mis kokku tähendavad Jumala kingitust.

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Bogdanov 427 mehel ja 49 naisel. Perekonnanimede levikult on Bogdanov meeste puhul 88. ja naiste puhul 2375. kohal.

Perekonnanime Bogdanov kandja on keskmiselt 41 aasta vanune (mediaanvanus on 40). Kõige levinum on perekonnanimi Bogdanov vanuserühmas 5–9, kus neid on 10 000 elaniku kohta 4,12. Perekonnanimi Bogdanov on levinuim Ida-Viru maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 8,19.

Nime kandjaid 
 Dan Bogdanov (1983–), eesti informaatikateadlane

Viited 

Vene perekonnanimed
Ühtne Euroopa taevas

Ühtse Euroopa Taeva projekt (inglise keeles Single European Sky, lühend SES) on Euroopa Parlamendi  ja Euroopa Nõukogu ühisinitsiatiiv,  mille eesmärk on luua ühtne Euroopa õhuruum. SES on mõeldud peamiselt lennuliikluse korraldamise ja aeronavigatsiooniteenuste toimimise parandamiseks. Ühtse Euroopa Taeva algatus peaks jõudma lõpule aastate 2030-2035 paiku.

Probleemide lahendused 

 Lendude efektiivsus. Praegu on lennukitel vananenud lennutrajektoorid, mis on pikemad ja kulutavad rohkem kütust. Lisaks peavad lennukid taevas tiirutama ühe koha peal, kui lennujuhid on liiga hõivatud. SES projekt peaks vähendama lennunduse keskkonna mõjusid umbes 10%. CO2 heitgaasid peaks loodetavasti vähenema peale SES elluviimist umbes 50 tonni jagu. 
 Euroopa õhuruumi killustatus. Praegu on Euroopa õhuruum jaotatud riigipiiride järgi, aga SES määruste järgi jaotatakse õhuruum vastavalt operatiivvajadustele. Funktsionaalsete õhuruumiosade rakendamine võimaldaks suurendada aeronavigatsiooniteenuste osutajate vahelist koostööd, parandada üldist tulemuslikkust ja vähendada ka aeronavigatsiooniteenuste kulu. Hetkel plaanitakse luua 9 funktsionaalset õhuruumiosa.
 Tsiviil- ja sõjaline koostöö. SESi üheks eesmärgiks on õhuruumi paindlik kasutamine ja see tagab selle, et õhuruumi käsitletakse kõigi kasutajate ühise ressursina. Hetkel riikide koostöö puudumine on takistanud tsiviil-sõjalise koostöö täieliku potentsiaali saavutamist. 
 Läbilaskevõime ja hilinemised. Lendude hilinemine on viimasel ajal väga suur probleem. 2008 aastal oli keskmine viivitus 1,43 minutit lennu kohta, see vähenes 2016. aastaks 0,86 minutile. Marsruudi läbilaskevõimet kohandatakse prognoositava liiklusega, jagades need väiksemateks üksusteks, mis suudavad juhtida suuremat arvu lende. Võimekuse puudumine võib tuleneda ebatõhusast suutlikkuse planeerimisest või töötajate puudumisest ja muudest personaliga seotud probleemidest.

Raskused SES elluviimisel 

 Ühtsete reeglite puudumine. Lennuliikluse korraldamise operatiiv- ja regulatiivsed aspektid on riiklikul tasandil välja töötatud ühiselt riigi julgeoleku ja kaitse kaalutlustel. Seetõttu on aerojuhtimiskeskuste korporatsiooniks muutmine olnud keeruline, kuna mõnel juhul on see vastuolus riikide põhiseadustega.  Riigid, mis soovivad säilitada täielikku kontrolli oma õhuruumi üle, on vaid üks näide sidusrühmade huvidest, mis on vastuolus Euroopa lennuliikluse korraldamise liberaliseerimisega. 
 Koostöö puudumine. Ühtse Euroopa taeva algatuse realiseerimist takistavad osalejate erinevad huvid, prioriteedid ning pühendumuse puudumine. Liikmesriikide koostöö tagamine reformidega on olnud keeruline. Tõhusat tsiviil-sõjalist koostööd takistab reserveeritud õhuruumi kasutamise kohta aruandluse puudumine.

Viited
Harry Tertsius

Harry Tertsius (4. veebruar 1915 Tallinn – 26. aprill 1979 Tallinn) oli eesti tarbekunstnik.

Põhihariduse omandas 21. keskkoolis. Lõpetas 1937. aasta Riigi Kunsttööstuskooli skulptuuri puulõike eriala ning jätkas õpinguid 1940/41 rakendusskulptuuri alal. Näitustel osalemist alustas juba 1938. aastal peamiselt intarsia tehnikas töödega. Oli aastatel 1948–1951 Tallinna Pedagoogilises Instituudis joonistamise ja joonestamise õppejõud.

Harry Tertsiuse erialaks oli intarsia ehk puitmosaiik mööblipindade kaunistamiseks. Tema lemmikteematikaks kujunesid Vana-Tallinna majad ja arhitektuurimälestised ning linnapanoraamid.

Viited

Artikleid 

 Viie juublilari näitus. Sirp ja Vasar, 12.11.1965
 Kunstniku ateljees. Õhtuleht nr 276.
 Intarsiameister Harry Tertsius, Sirp ja Vasar, 05.02.1965
 Puumosaiikide näitus. Õhtuleht, 1977
 Harry Tertsius 60. Kodumaa, 05.02.1975

Eesti tarbekunstnikud
Rahumäe kalmistule maetud
Sündinud 1915
Surnud 1979
Erich Tali

Erich Tali (kuni 4. jaanuarini 1938 Erich Thalström; 24. november 1921 Narva – 1. juuni 1990 Tallinn) oli eesti skulptor. 

1938 kolis perekond Tallinna. Pärast Teise maailmasõja lõppu astus Tali 1946. aastal Eesti NSV Riiklikku Kunstiinstituuti, mille lõpetas 1952. aastal kunstnik-skulptorina.  

Erich Tali töötas Eesti NSV Kultuuriministeeriumis ning 1957. aastast kuni surmani Eesti Televisioonis kunstnikuna. 

Kohe pärast instituudi lõpetamist hakkas ta esinema kunstinäitustel. Viimaseks suuremaks väljapanekuks jäi isikunäitus Tallinna Kunstisalongis 1986. aastal, kus oli väljas läbilõige kogu tema loomingust. Skulptuuriloomingus kasutas ta figuuride ja kompositsioonide loomisel puitu ("Naine väikese viiuliga", "Kolm naist pingil"). Tema loomingut iseloomustas dekoratiivne stiliseeriv laad.

Isiklikku 
Erich Tali poeg on kunstnik ja raamatukujundaja Andres Tali.

Viited 

Eesti skulptorid
Eesti Kunstiakadeemia vilistlased
Eestistatud nimega inimesed
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1921
Surnud 1990