McDonnell Douglas DC-10

McDonnell Douglas DC-10 on Ameerika Ühendriikide päritolu McDonnell Douglase arendatud ja toodetud kolme turboventilaatormootoriga laiakereline reisilennuk.

Lennuk disainiti edasiarendusena McDonnell Douglase varasemast DC-8 mudelist, mis oli mõeldud kesk- ja pikamaalendude jaoks. Uus laiakereline mudel pidi mahutama rohkem reisijaid ja kasutama võimsamaid mootoreid. 

Tootmine algas 1968. aasta jaanuaris ja esimene mudel, tähistusega DC-10-10, oli mõeldud USA siseriiklike lendude jaoks, lennuulatusega kuni 6100 kilomeetrit. Järgnes versioon DC-10-15, mis kasutas võimsamaid mootoreid, ning seejärel rahvusvahelisteks lendudeks mõeldud mudelid DC-10-30 ja DC-10-40, lennuulatusega kuni 10 010 kilomeetrit. Samuti arendati lennukist õhutanker KC-10 Extender. Tootmine lõpetati 1988. aastal, kui oli toodetud 386 lennukit DC-10 lennufirmadele ja 60 lennukit KC-10 Ameerika Ühendriikide õhuväele.

Lennuki varajastel mudelitel oli probleeme lennuohutusega: lastiruumi ukse lukustussüsteemis esines disainiviga, mis võis kaasa tuua ukse avanemise ja põhjustada lennukis ohtlikult kiire rõhulanguse. Esimene seotud juhtum leidis aset 12. juunil 1972, mil American Airlinesi lend 96 lastiruumi uks vahetult pärast õhkutõusu avanes ja küljest ära lendas. Piloodid suutsid siiski teha hädamaandumise ja intsident päädis 11 vigastatuga. 3. märtsil 1974 tabas samasugune viga lastiruumi uksega Turkish Airlines lendu 981, mille allakukkumisel lühidalt pärast õhkutõusmist Pariisis hukkusid kõik 346 pardal viibinut. Markantseim näide DC-10-ga seotud intsidentidest oli 25. mail 1975 O'Hare'i lennujaamas allakukkunud American Airlinesi lend 191, Ameerika Ühendriikide ajaloo ohvriterohkeim lennuõnnetus. Õhkutõusmise ajal purunes täielikult lennuki vasaku tiiva mootori kinnitus, mootor eraldus ja kukkus stardirajale. Seejärel kaotasid piloodid lennuki üle kontrolli. Hukkusid kõik 271 pardalolnut ja veel kaks inimest lennuväljal. Õnnetuse järel kehtestas Föderaalne Lennuamet (FAA) DC-10-le lennukeelu ning kuigi Riikliku Transpordi Turvalisuse Nõukogu uurimisraport järeldas, et õnnetuse algpõhjuseks oli ebapiisav hooldus, mitte disainiviga, sai nii lennuki kui ka McDonnell Douglase maine tõsiselt kannatada. Õnnetuste järel viis McDonnell Douglas läbi uuendusprogrammi problemaatiliste disainiaspektide parandamiseks ning lennuki hilisem lennuohutustase on jäänud võrdseks teiste sarnast tüüpi lennukitega.

1980. aastal alustas lendamist DC-10 edasiarendatud mudel McDonnell Douglas MD-11. Viimane DC-10 kommertsreisilend toimus 2014. aasta veebruaris, kuid lennukit kasutatakse edasi lastivedudeks.

Tehnilised andmed

 Meeskond (kokpitis):
 DC-10-10, D-10-30 ja D-10-40: 3
 Tüüpilineistekohtade arv
 DC-10-10, D-10-30 ja D-10-40: 270
 Suurim istekohtade arv:
 DC-10-10, D-10-30 ja D-10-40: 399; FAA loaga 380.
 Pikkus:
 DC-10-10: 55,55 m
 DC-10-30: 55,35 m
 DC-10-40: 55,54 m
 Kõrgus:
 DC-10-10: 17,53 m
 DC-10-30 ja DC-10-40: 17,55 m
 Tiivaulatus:
 DC-10-10: 47,35 m
 DC-10-30 ja DC-10-40: 50,39 m
 Tiivapindala:
 DC-10-10: 330 m²
 DC-10-30 ja DC-10-40: 338,8 m²
 Tühikaal:
 DC-10-10: 108 940 kg
 DC-10-30: 120 742 kg
 DC-10-40: 122 567 kg
 Suurim stardikaal:
 DC-10-10: 195 045 kg
 DC-10-30 ja DC-10-40: 251 744 kg
 Kütusemahutavus:
 DC-10-10: 82 376 l
 DC-10-30 ja DC-10-40: 137 509 l
 Mootorid:
 DC-10-10: 3x GE CF6-6D (tõukejõud 177,92 kN)
 DC-10-30: 3x GE CF6-50C (tõukejõud 226,85 kN)
 DC-10-40: 3x PW JT9D-59A (tõukejõud 235,74 kN)
 Lennukiirus:
 DC-10-10, DC-10-30 ja DC-10-40:  876 km/h (Mach 0,82)
 Lennuulatus:
 DC-10-10: 6500 km
 DC-10-30: 9600 km
 Dc-10-40: 9400 km
 Lennulagi:
 DC-10-10, DC-10-30 ja DC-10-40: 12 800 m

Vaata ka 
 Derivaatmudelid
 McDonnell Douglas KC-10 Extender
 DC-10 Air Tanker
 McDonnell Douglas MD-11
 Tüübi ja/või ajastu poolest sarnased lennukid
 Boeing 747SP
 Boeing 767
 Lockheed L-1011 TriStar
 Airbus A300
 Ilyushin Il-86

Viited

Kirjandus 
 Endres, Günter. (1998). McDonnell Douglas DC-10. St. Paul, Minnesota: MBI Publishing Company. ISBN 0-7603-0617-6.
 Steffen, Arthur, A. C. (1998). McDonnell Douglas DC-10 and KC-10 Extender. Hinckley, Leicester, UK: Aerofax. ISBN 1-85780-051-6.
 Waddington, Terry. (2000). McDonnell Douglas DC-10. Miami, Florida: World Transport Press. ISBN 1-892437-04-X.

Välislingid 

 DC-10 tutvustus Boeingu ametlikul kodulehel (inglise keeles)
 Mustard (28. september 2018). "How This Plane Earned A Dangerous Reputation: The DC-10 Story". Youtube. (inglise keeles)

Reisilennukid
Ameerika Ühendriikide lennukid
McDonnell Douglas