joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Filmiprodutsentide loend

''Siin on loetletud filmiprodutsente.

A
Aage Aaberge
Finn Aabye
Peter Aalbæk Jensen
J. J. Abrams
Isabelle Adjani
Anneli Ahven
Giuseppe Amato
Wes Anderson
Michael Apted
Darren Aronofsky
John August
Anu Aun

B
Humbert Balsan
Antonio Banderas
Joseph Barbera
Michael Bay
Warren Beatty
Marcel Berbert
Peter Berling
Claude Berri
Uwe Boll 
Zach Braff
Jack Brodsky
David Brown
Jerry Bruckheimer 
Tim Burton
Agnes Böning

C
Jean Daniel Cadinot
Steve Carell
Charlie Chaplin
George Clooney
Robert C. Cooper
Francis Ford Coppola

D
Frank Darabont
Jules Dassin
Walt Disney
Jörn Donner
Kirk Douglas
Faye Dunaway

E
Blake Edwards
Bernd Eichinger
Kärt Einlo

F
Ivo Felt
Raimund Felt
Laurence Fishburne 
Jodie Foster
William Fox
David Furnish

G
Jeff Garlin
Akiva Goldsman
Robert Greenwald
G. Edward Griffin
Juhan Saul Gross
John Guillermin

H
Arch Hall seenior
Michel Hazanavicius
Veit Heiduschka
Riina Hein 
Denis Héroux 
Marvin Hier
Cheryl Hines
Jan Erik Holst
Ron Howard

I
Tino Insana

J
Neil Jordan
Georgi Jungvald-Hilkevitš

K
Jaan Kalmus
Buster Keaton
David E. Kelley
Gene Kelly
Katrin Kissa
Jaan Kolberg
Baltasar Kormákur
Terje Kristiansen 
Märten Kross
Stanley Kubrick

L
Aet Laigu
Michael Landon
Jude Law
Martin Lawrence
Harold Lloyd
Goffredo Lombardo

M
John Malkovich
Dean Martin
Melissa Mathison
Nikita Mihhalkov
William Monahan
Kullo Must

N
Arvo Nuut

P
Alan J. Pakula
Spede Pasanen
Joe Pasternak
Claude Pinoteau
Amy Poehler
Kristjan Pütsep

R
Bill Rebane
Christopher Reeve
Carl Reiner
Alvar Reinumägi
Helmut Ringelmann
Hal Roach
Geoffrey Rush

S
Gustavo Santaolalla
Steven Seagal
David O. Selznick
Riina Sildos
Steven Soderbergh
Barry Sonnenfeld
Aaron Sorkin
Steven Spielberg
Barbra Streisand
Sylvester Stallone
Sharon Stone

Z
Harald Zwart

T
Artur Talvik
Ilmar Taska
Kristian Taska
Jacques Tati
Channing Tatum
Pablo Trapero
Stanley Tucci
Esko Tullus

U
Peeter Urbla

V
Manfred Vainokivi
Riho Västrik

W
Hal B. Wallis
Wim Wenders
Henry Winkler
Michael Winner
Ed Wood
Martin Wood
Juha Wuolijoki

Õ
Veiko Õunpuu

Y
Peter Yates

Biograafiate loendid
Filmikunsti loendid
Bagrationi dünastia

Bagrationi dünastia (ბაგრატიონი) on Gruusia valitsejasugu, maailma üks vanimaid kuninglikke dünastiaid. 

Bagrationid loevad oma minevikku tagasi Taavetini, piiblitegelaseni, kes võitles Koljatiga. Nad on vanim perekond õigeusu kirikus. Nad valitsesid Speri (nüüd Ispiri) üle ja olid Samtzkhe ja Klardžeti kubernerid. Pärslased nimetasid liikmeid Bagrationide hulgast marzpani (asekuninga) ametisse juba enne 628. aastat. 

9. sajandi esimestel kümnenditel vallutas Bagrationi dünastiast Ašot I araablastelt tagasi mitmeid Lõuna-Ibeeria alasid. Saavutades mõjuvõimu Kartli üle, sai Ašot I aastal 809 Kartli eristaviks. Ašot tunnistas Bütsantsi oma süseräänina ning ühendas Tao ja Klarjeti vürstiriigid ja Šavšeti, Khikhata, Samtshe, Trialeti, Džavahhethi ning Ašotsi krahvkonnad ühtseks Tao-Klarjeti kuningriigiks. Formaalselt allus see Bütsantsile, kuid tegelikult oli tegu iseseisva riigiga, mille keskus oli Artanuji. Kouropalatēs Davith Bagrationi laiendas oma valdusi, vallutades Theodossiopolise ning Armeenia provintsi Basiani. Samuti kehtestas ta protektoraadi Armeenia provintside Kharqi, Apakhuni, Malazgirti ja Ahlati üle.

Ašot I poja-pojapoeg Adarnas II sai esimeseks grusiinide kuningaks aastal 888.

Esimene ühendatud Gruusia kuningriik loodi 10. sajandi lõpus, mil kouropalatēs Davith vallutas Kharthli-Ibeeria krahvkonna. Kolm aastat hiljem päris Davithi kasupoeg Bagrat III oma onu Theodosius Pimeda surma järel Abhaasia trooni. 1001. aastal päris Bagrat III ka Tao-Klarjeti ning aastatel 1008–1010 vallutas ta Kahhethi ja Ereti ning sai esimeseks Gruusia kuningaks, kes valitses nii maa ida- kui lääneosa üle.

Viited
Lionel Trilling

Lionel Mordecai Trilling (4. juuli 1905 New York –  5. november 1975) oli juudi päritolu USA kirjanduskriitik ja kirjanik.

Teda on peetud üheks suurteks kriitikutest ning üheks oma aja tähtsamaks New Yorgi intellektuaaliks. Ta on laiale avalikkusele tuntud eeskätt eessõnaga George Orwelli raamatu "Kummardus Katalooniale" 1952. aasta uusväljaandele. Ta oli ka väljaande Partisan Review regulaarne kaastööline.

Trilling õppis Columbia Ülikooli, kus ta sai 1925 bakalaureuse-, 1926 magistri ja 1938 doktorikraadi. 

Aastal 1932 sai Trillingist Columbia Ülikooli kirjandusõppejõud ning 1948 täisprofessor. 

Tema ainus romaan "The Middle of a Journey", mis räägib rikkast kommunistidest abielupaarist, ilmus 1947. 

Tema tuntuim esseekogumik on 1950 ilmunud "The Liberal Imagination". Ta on kirjutanud ka raamatu "Moral Obligation to be Intelligent".

Tsitaate
"Kunsti ja mõtlemise üks põhifunktsioone on vabastada üksikisik oma kultuuri türanniast keskkondlikus mõttes ning võimaldada tal asuda taju- ja hinnanguaautonoomias sellest väljapoole." 

"Kui kaitstakse kodanlikke, vilisterlikke väärtusi, siis ei kaitsta neid mitte üksnes kunstniku deemonlikkuse või boheemlaslikkuse eest, vaid ka praeguse kodanluse enese eest." 

"On võimalik, et mõtisklemine julmuse üle teeb meid, inimesi, üksnes julmaks; et meie vaimse seisukorra halbuse sage kordamine paneb meid sellega nõustuma." 

"Tõenäoliselt ei saa huumor kunagi olla revolutsiooniline relv. "Candide" ei saa teha palju enamat kui tekitada irooniat." 

"Juut olemine on nagu tuules kõndimine või ujumine: sind puudutatakse igalt poolt ja sa oled kõikjal teadlik."  

"Meie, kes me oleme liberaalsed ja progressiivsed, teame, et vaesed on meiega võrdsed igas mõttes peale selle, et nad oleks meiega võrdsed." 

"Kirjanduse otstarve läbi kõikide oma teisenemiste on olnud teadvustada meile meie mina erilisust ning mina autoriteeti selle võitluses oma ühiskonna ja kultuuriga. kirjandus on selles mõttes õõnestav." 
 
"Iga uusaja kirjandusajaloolane võtab peaaegu enesestmõistetavana vastalist intentsiooni, tegelikult õõnestavat intentsiooni, mis uusaja kirjandusele omane on: ta adub selle selget otstarvet päästa lugeja lahti mõtte- ja tundeharjumustest, mida suurem kultuur peale surub, anda talle alus ja lähtepunkt, millest otsustada kultuuri üle, mis lugejat ennast telitab, ja seda hukka mõista, võib-olla revideerida."   

"Iga neuroos on algeline vorm menetlusest, kus süüdistatav jätkab kohtuliku jälitamist, langetab kohtuotsuse ja viib selle täide: kõik selleks, et keegi teine seda protsessi läbi ei viiks."  

"Ebaküpsed kunstnikud jäljendavad. Küpsed kunstnikud varastavad."  

"Ameerika metafüüsikas on reaalsus alati materiaalne reaalsus, kõva, kangekaelne, vormitu, läbitungimatu ja ebameeldiv." 

"Me oleme südames nii sügavalt anarhistlikud, et ainus riiklik korraldus, milles elamist me ette kujutame, on utoopiline, ja nii küünilised, et ainus utoopia, millesse me suudame uskuda, on autoritaarne."  

Ameerika Ühendriikide kirjanikud
Ameerika Ühendriikide kirjanduskriitikud
Sündinud 1905
Surnud 1975
Saue vald (1991)

Saue vald oli kohaliku omavalitsuse üksus Eestis Harju maakonnas Tallinnast läänes ja edelas. Valla territoorium polnud kuigi kompaktne ja valla põhja- ja lõunapoolne osa olid teineteisest küllaltki kaugel (ulatus põhja-lõuna suunal 27 km) ja eraldatud ka valla sees enklaavina paikneva Saue linna maaga ("liivakella" kael kõigest 1,3 km lai, teine kitsus W-O suunal Keila jõe kohal oli vaid 4,5 km lai). Valla teine suurem vooluveekogu oli Vääna jõgi, suuri järvi vallas polnud (Vaharu järv vaid 9–10 ha).

Saue vald piirnes lisaks Saue linnale veel põhjaosas Harku vallaga, kirdes väga lühikesel lõigul Tallinna Nõmme linnaosa Laagri asumiga, idas Saku vallaga (Ääsmäe-Maidla piirkonna kirdepiiriks on Keila jõgi), kagus Raplamaa Kohila vallaga, edelas Kernu vallaga ning läänes Keila valla ja väga lühidalt ka Keila linnaga. Uuemäel oli kokkupuutepunkt ka Tallinna Haabersti linnaosaga (Paldiski maantee ja endise Vääna raudteetammi ristil).

Maastikuliselt jäi valla territoorium tervenisti Harju lavamaa lääneservale. Reljeefi poolest oli vald lainjas tasandik, mille madalamates lohkudes olid sood ja rabad. Lõunapoolne ala oli metsasem, põhjapoolne suuresti üles haritud. Looduskaitsealasid valla maadel ei olnud, küll aga mitmeid väärtuslikke elupaiku ja osa kaitstavast Saue mõisa pargist (jääb valdavalt linna maale nagu ka looduskaitsealune Saue tammik).

Saue vallavanem oli alates 2009. aastast Andres Laisk. Enne teda oli 1996. aastani vallavanem Villu Ingver ja perioodil 1996-2009 Mati Tartu.

2017. aastal liitusid Saue vald, Saue linn, Nissi vald ja Kernu vald omavalitsuste haldusreformi käigus Saue vallaks.

Teed 
Saue valda läbis juba 1870. aastal liikluseks avatud raudtee, Saue jaam tegutses 1920. aastast. Esimene elektrirong jõudis Saue külanõukogu maile aga alles juulis 1958. Valla piires oli neli Elroni elektrirongide peatuskohta: vanad Saue ja Valingu ning uued Urda ja Padula. Suurim valla maid läbiv maantee oli Tallinna–Pärnu maantee (Via Baltica), millega Laagri alevikus ristus Keilasse ja Paldiskisse välja viiv Tallinna ringtee. Lõuna pool hargnes Tallinna–Pärnu maanteelt edelasse Ääsmäe–Haapsalu maantee. Teine suurem trass oli Tallinna–Paldiski maantee. Põhja–lõunasuunalised teed olid kehvema kvaliteediga kohalikud maanteed.

Rahvastik
Valla rahvastik paiknes põhiliselt territooriumi kirde- ja keskosas Tallinna ja Sauega vahetult piirnevatel maadel. Keskasulas Laagris elas üle poole elanikkonnast ja selle piirkonna arvelt toimus ka valla rahvaarvu kasv. Valla lõunaosas oli asustustihedus vaid 5–10 in/ km².

Asustus

Alevik 
Laagri

Külad 
Saue vallas oli 17 küla: Aila, Alliku, Hüüru, Jõgisoo, Kiia, Koidu, Koppelmaa, Maidla, Pällu, Pärinurme, Püha, Tagametsa, Tuula, Valingu, Vanamõisa, Vatsla ja Ääsmäe.

Viited

Eesti endised vallad
André Gide

André Paul Guillaume Gide (; 22. november 1869 Pariis – 19. veebruar 1951 Pariis) oli prantsuse kirjanik, Nobeli kirjandusauhinna laureaat 1947.

Teosed 
"Maised toidud" (Les nourritures terrestres, 1897)
"Immoralist" (L'immoraliste, 1902)
"Valerahategijad" (Les faux-monnayeurs, 1925)
"Kongo-reis" (Le voyage au Congo, 1927)
"Tagasitulek Tšaadist" (Le retour du Tchad, 1928)

Teosed eesti keeles 
 "Vatikani keldrid" (romaan). Tõlkinud ja eessõna: Johannes Semper. EKS, Tartu 1930
 "Halvasti aheldatud Prometheus" (jutustus). Tõlkinud ja järelsõna: Jaan Kaplinski. LR 1969, nr. 48
 "Traktaat Narkissosest". Tõlkinud Ülo Siirak – Vikerkaar 1992, nr. 3, lk. 51–53
 "Pastoraalsümfoonia. Immoralist" (romaanid). Tõlkinud Kaia Sisask. Europeia-sari, Perioodika, Tallinn 1993
 "Kitsas uks. Valerahategijad. Theseus" (romaanid). Tõlkinud ja järelsõna: Leena Tomasberg. Eesti Raamat, Tallinn 1998
 "Valerahategijad". Tõlkinud Leena Tomasberg. Eesti Päevaleht, 2006
 "Surra, et elada" (mälestused). Tõlkinud ja järelsõna: Leena Tomasberg. Varrak, Tallinn 2006

Kirjandus 
 Johannes Semper, "André Gide'i stiili struktuur". Akadeemilise Kirjandusühingu kirjastus, Tartu 1929; teose 5 peatükist 3 taasavaldati Semperi "Mõtterännakute" I köites (Eesti Raamat, Tallinn 1969, lk. 413–454)
 Mida "trotskist" nägi Venemaal. Vaba Maa, 29. juuni 1937, nr. 144 jj.

Prantsuse kirjanikud
Nobeli kirjandusauhinna laureaadid
Sündinud 1869
Surnud 1951
Matt LeBlanc

Matthew Steven LeBlanc (sündinud 25. juulil 1967 Newtonis Massachusettsis) on Emmy auhinnale ja Kuldgloobusele nomineeritud USA filminäitleja, kes on tuntuks saanud eelkõige kui Joey Tribbiani seriaalist "Sõbrad".

Osaline filmograafia

Rollid filmides
 "Ed" (1996)
 "Kosmosesse eksinud" ("Lost in Space", 1998)
 "Charlie inglid" ("Charlie's Angels", 2000)
 "Charlie inglid: täie rauaga" ("Charlie's Angels:Full Throttle", 2003)

Rollid telesarjades
 "TV 101" (13 osa, 1988–1989)
 "Anything to Survive" (telefilm, 1990)
 "Tuvikesed" (3 osa, 1991)
 "Class of '96" (1 osa, 1993)
 "Sõbrad" (1994–2004)
 "Joey" (2004–2006)

Välislingid 
 

Ameerika Ühendriikide näitlejad 
Sündinud 1967
Estonia

Estonia on Eestimaa ja Eesti nimi ladina, poola, inglise ja paljudes teistes keeltes. Selle järgi on saanud nime:

Seltsid, organisatsioonid
 Estonia, laulu- ja mänguselts
 Korporatsioon Estonia, Tartus asunud endine akadeemiline organisatsioon
 Estonia, Rahvusvaheline Eesti Filatelistide Selts
 Tallinna JS Estonia, endine jalgpalliklubi Eestis

Asutused
 Estonia, teater Tallinnas
 Estonia, sanatoorium Pärnus
 Estonia, endine kolhoos Rakvere rajoonis
 Estonia, endine kolhoos Paide rajoonis
 "Estonia" oli Piimaühingute Keskühing, tegutses 1911–1936
 OÜ Estonia, Eesti üks suuremaid põllumajandustootjaid
 Estonia, Stockholmis tegutsenud kirjastus
 Estonia Klaverivabrik, Eesti klaveritootja

Sõidukid

Laevad
 Estonia,  parvlaev, mis hukkus 1994. aastal Läänemerel
 Estonia, 1930. aastatel Tallinna–Stockholmi liinil kurseerinud reisi-kaubalaev
 Estonia, 1920. aastatel Taani lipu all liinil Liepāja – Gdańsk – Boston – New York sõitnud liinilaev 
 Estonia (purjelaev), ehitatud 1921
 Estonia (varem Yorkshire), 1900. aastatel Liibavi – New York (vene Русско-американская линия) liinil kurseerinud reisi-kaubalaev

Teised sõidukid
 Estonia, esimene Eestis ehitatud soomusauto
 Estonia, ka vormel Estonia, Eestis ehitatud võidusõiduautode seeria, mida ehitati alates 1958. aastast

Kohad
 Estonia, eesti küla Abhaasias 
 Estonia, eesti küla Venemaal Altai krais Šipunovo rajoonis 
 Estonia, eesti küla Venemaal Krasnojarski krais  (vene Нижнеингашский район)
 Estonia mägi, küngas Raplamaal
 Estonia,  6211 m kõrgune mägi Pamiiris Taga-Alai ahelikus.

Muu
 Estonia, klaverimark
 Estonia, 1957 Argentinas ilmunud väliseesti ajakiri
 Estonia, radioola
 Estonia, 1985–2004 ilmunud saksakeelne eesti kirjanduse ajakiri
 1541 Estonia, asteroid

Vaata ka
Estland
Estonija
Estonka
Nõmme (täpsustus)

Nõmme on mitme koha nimi Eestis. 

 Nõmme, Tallinna ajalooline osa, endine linn
 Nõmme linnaosa, Tallinna halduslik linnaosa
 Nõmme asum Tallinnas Nõmme linnaosas
 Nõmme, küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas
Nõmme, küla Jõgeva maakonnas Mustvee vallas
Nõmme, küla Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas
Nõmme, küla Lääne maakonnas Ridala vallas 
 Nõmme, küla Lääne-Virumaal Väike-Maarja vallas
Nõmme, küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas 
 Nõmme, küla Raplamaal Rapla vallas
 Nõmme, küla Saare maakonnas Saaremaa vallas
Nõmme endine küla Raplamaal Märjamaa vallas
Nõmme  endine küla Virumaal Undla vallas
Nõmme oli Hiiumaa vallas asuva (ja varem Pühalepa vallas asunud) Kärdla-Nõmme küla nimi kuni 2017. aastani
Nõmme oli Saaremaa vallas asuva (ja varem Lääne-Saare vallas asunud) Liivanõmme küla nimi kuni 2017. aastani
Nõmme oli Saaremaa vallas asuva (ja varem Laimjala vallas asunud) Nõmjala küla nimi kuni 2017. aastani
Nõmme oli Hiiumaa vallas asuva (ja varem Hiiu vallas asunud) Reigi-Nõmme küla nimi kuni 2017. aastani
Nõmme (restoran)

Vaata ka
 Nõmmeküla
 Kilingi-Nõmme, linn Pärnu maakonnas
 Kohtla-Nõmme vald Ida-Viru maakonnas
 Kuusiku-Nõmme, küla Rapla vallas
 Mustla-Nõmme, küla Paide linnas
 Nõmme mõis
 Nõmme tee ― tänav Tallinnas Kristiine ja Mustamäe linnaosas
Carol I

Carol I (sünninimi Karl Eitel Friedrich Zephyrinus Ludwig, Hohenzollern-Sigmaringeni prints; 20. aprill 1839 – 10. oktoober 1914) oli 1866–1881 Rumeenia vürst ning 1881–1914 Rumeenia esimene kuningas.

Carol oli tuntud oma kohusetundliku ja militaarse mõtteviisi poolest, mis ei võimaldanud tal pühenduda millelegi peale oma ametikohuste täitmise ja ta nõudis samasugust kohusetunnet ka teistelt.

Saksamaa pooldajana suri ta just õigel ajal, I maailmasõja alguses, et Rumeenia saaks astuda sõtta liitlaste poolel.

Carol oli abielus Wiedi printsessi Elisabethiga (kirjanikupseudonüüm Carmen Sylva). Kuna seda abielu ei õnnistatud pojaga, järgnes Carolile Rumeenia troonil tema vennapoeg Ferdinand.

Püha Georgi II klassi ordeni kavalerid
Rumeenia monarhid
Venemaa kindralfeldmarssalid
Hohenzollernid
Rumeenia marssalid
Sündinud 1839
Surnud 1914
Võõrsõna

, mis ei ole sihtkeeles täielikult kodunenud. Ta eristub omasõnadest ja kodunenud laensõnadest võõrapärase häälikulise koosseisu või muude võõrapäraste joonte poolest. 

Võõrsõnu on teistest sõnadest raskem meelde jätta, õigesti hääldada ja õigesti kasutada, sest esiteks hääldatakse neid tavaliselt võõrapäraselt ja teiseks on nad sageli moodustatud komponentidest, mille tähendus ei selgu sihtkeele sõnavarast.

Seevastu on võõrsõnu sageli lihtsam käänata ja pöörata, sest nendes esineb laadivaheldust harvem kui omasõnades

Mingi keele võõrsõnad moodustavad selle keele võõrsõnavara.

V 

rõhk on järgsilbil
pikad täishäälikud järgsilbis
o järgsilbis
algab sellise kaashäälikuühendiga, mida omasõnades ei kasutata

Liitsõnades võib ka omasõnades järgsilbis o või pikk täishäälik esineda (näiteks "pannkook"). Sellepärast tuleb liitsõnades kõiki sõnatüvesid eraldi vaadelda.

Vaata ka
"Võõrsõnade leksikon"

Keeleteadus
Mart Siimann

Mart Siimann (sündinud 21. septembril 1946 Kilingi-Nõmmes) on Eesti poliitik, ajakirjanik, meediajuht ja sporditegelane, Eesti peaminister 1997–1999. 

Aastatel 1997–1999 oli Siimann Koonderakonna esimees. Aastatel 2001–2012 oli ta Eesti Olümpiakomitee (EOK) president.

Haridus 
Mart Siimann on lõpetanud Tartu 5. Keskkooli 1965 ja Tartu Riikliku Ülikooli filoloog-psühholoogina 1971 (diplomitöö "Operaatori kutsesobivuse psühholoogilised aspektid nõukogude autorite töödes").

Töökäik 
Siimann on töötanud Töö- ja Juhtimise Teadusliku Organiseerimise Laboratooriumis psühholoogina ja juhataja asetäitjana, Informatsiooni-Arvutuskeskuse osakonna juhatajana 1971–1975, Tartu Riikliku Ülikooli filosoofia kateedri vanemteadurina 1975–1982, Eesti Televisiooni korrespondendina, programmi peadirektori asetäitjana ja peatoimetajana 1982–1987, Eesti Raadio direktorina 1987–1989, Eesti Televisiooni peadirektorina 1989–1992 ning ASi Reklaamitelevisioon tegevdirektorina 1992–1995. Ta oli Eesti Olümpiakomitee president 2001–2012.

1986. aastal juhendas ta Tartu Riikliku Ülikooli žurnalistikakateedris Merle Randma diplomitööd "Telediktor ja tema töö".

Poliitiline tegevus 
Mart Siimann oli Tallinna Linnavolikogu liige 1989–1993, VIII Riigikogu liige 1995–1997 ja IX Riigikogu liige. Ta oli Riigikogu Koonderakonna fraktsiooni esimees 1995–1997 ja 1999–2003 ning Eesti Vabariigi peaminister 1997–1999. Ta on olnud NLKP liige ja hiljem ühenduse Vaba Eesti liige, 1995 liitus Eesti Koonderakonnaga. Hiljem juhtis vasaktsentristlikku/sotsiaaldemokraatlikku ühendust "Mõistuse ja südamega".

Tunnustus
 1998 – Norra Kuningliku Teeneteordeni I klass
 2001 – Riigivapi II klassi teenetemärk
2016 – Eesti Olümpiakomitee teenetemärk

Isiklikku
Mart Siimanni abikaasa on diplomaat Marika Saarna-Siimann.

Publikatsioone
 "Субъективные факторы обеспечения качества продукции: ответственность, организованность, компетентность, заинтересованность руководящих работников Министерства легкой промышленности ЭССР в деле обеспечения качества продукции" Tartu, 1977

Vaata ka
Mart Siimanni valitsus

Viited

Välislingid 

 Lühitutvustus EOK lehel
 Enno Tammer. Mart Siimann peab moodustama valitsuse, Postimees, 28. veebruar 1997
 Ville Arike, Jaan Martinson. EOK juht Mart Siimann: "Meist ei sõltu midagi, otsustavad poliitikud.", Õhtuleht, 7. november 2008

Eesti ajakirjanikud
Meediajuhid
Eesti Koonderakonna poliitikud
Eesti peaministrid
Eesti sporditegelased
VIII Riigikogu liikmed
IX Riigikogu liikmed
Riigivapi II klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1946
Uinunud vulkaan

Uinunud vulkaan on vulkaan, mis praegu ei tegutse, kuid teeb seda tõenäoliselt tulevikus.

Alternatiivse definitsiooni järgi loetakse uinunuks vulkaani, mis praegu ei tegutse, kuid on seda ajaloolisel ajal teinud.

Kui uinunud vulkaan "ärkab", saab temast tegevvulkaan. Tegevvulkaani tähendust mõistetakse sageli siiski laiemalt, nii et peaaegu kõiki uinunud vulkaane võib samaaegselt pidada ka tegevvulkaanideks. Uinunud vulkaani eristatakse kustunust, mille tegutsemist tulevikus ei peeta tõenäoliseks.

Viited

Vulkanoloogia

en:Volcano#Volcanic activity
Mazurek Dąbrowskiego

"Mazurek Dąbrowskiego" ("Dąbrowski masurka") on Poola riigihümn.

Laulu tuntakse ka selle algse pealkirja "Pieśń Legionów Polskich we Włoszech" ("Itaalia Poola Leegionide laul") järgi.

Sõnad kirjutas jurist, poeet, poliit- ja militaaraktivist Józef Wybicki Põhja-Itaalias Reggio Emilias 16. ja 19. juuli vahel 1797. aastal. Tema algne kavatsus oli lauluga tõsta moraali Poola Leegionide sõduritel, kes Jan Henryk Dąbrowski juhtimisel võitlesid Napoleoni toetades Esimese koalitsiooni sõjas. Laulusõnade mõte oli, et kuigi kaks aastat tagasi oli toimunud kolmas Poola jagamine, Rzeczpospolita oli lakanud eksisteerimast ning Poola ei olnud enam iseseisev, polnud poola rahvas kuhugi kadunud ning niikaua kui nad Poola nimel võitlesid, püsis ka Poola.

Laulu muusikaks on masurka, mille autor pole teada. Tõenäoliselt seadis Wybicki ise selle kokku rahvaviiside ainetel, sest selline rahvamuusika kunstilisse vormi panek oli tol ajal kõrgklassi seas moes.

Laulust sai kiiresti Poola üks kõige populaarsemaid patriootlikke laule. Sõnu on aja jooksul mitmel korral muudetud. Ametlikult kinnitati see Poola hümniks 1926. aastal.

Tekst

Viited

Riigihümnid
Poola sümboolika
Poola muusika
Tõnu Viik (filosoof)

Tõnu Viik (sündinud 12. juulil 1968 Jõhvis) on eesti filosoof, alates 15. maist 2021  Tallinna Ülikooli rektor.

Haridus
Tõnu Viik õppis 1986–1993 M. V. Lomonossovi nimelises Moskva Riikliku Ülikoolis filosoofia erialal.

Ta õppis doktorandina kolm aastat USA-s Emory ülikoolis Atlanta osariigis ning kaks aastat Saksamaal (Marburgi ülikoolis ja Berliini Vaba Ülikoolis). 2003. aastal sai ta Emory ülikoolist (Atlanta) doktorikraadi filosoofia alal (väitekirja teema oli "Hegel's Philosophy of Culture").

Töökäik
Alates 1994. aastast töötas ta Eesti Humanitaarinstituudis filosoofiaõppejõuna.

2003. aastast oli ta Eesti Humanitaarinstituudi filosoofiaprofessor ning aastatel 2004–2007 Eesti Humanitaarinstituudi rektor (2006 nimetati ametikoht ümber direktori ametikohaks).

Aastatel 2015–2020 oli ta Tallinna Ülikooli filosoofiaprofessor ja humanitaarteaduste instituudi direktor. 

1. veebruaril 2021 valiti ta 57 häälega Tallinna Ülikooli valimiskogu poolt Tallinna Ülikooli rektoriks, tema vastaskandidaat, Tallinna Ülikooli teadusprorektor Katrin Niglas sai 36 häält.

Tsitaadid
"Ülikooli missioon ei ole majandussüsteemi varustamine spetsialistiga, vaid vaba kogukonna loomine, mis hõlmaks nii neid, kes õpivad, kui ka neid, kes õpetavad. Ainult akadeemilise vabaduse tingimustes on võimalik arendada ideid, mis on vajalikud ühiskonna edenemiseks ja elamisväärsemaks muutmiseks. 
"Meie avalik-õiguslikest ülikoolidest on saanud ühtlasi Eesti suurimad kommertsülikoolid, kes üritavad oma "teenust" võimalikult suurele hulgale tudengitele müüa." 
"Filosoofiat ei saa õpetada selles mõttes, et ta ei ole jäljendatav – teda ei saa kedagi või midagi matkides järele teha. Ja selles mõttes, et tal ei ole oma meetodit. Ei ole metodoloogiat, mida rakendades oleks tulemuseks filosoofia." 
" Vabariigi 90. aastapäevaks hiivatakse Tallinna kohale hiiglaslik sõjarist. «Vaenlased, värisege!» – nii pole otseselt sambajalamil kirjas, kuid fallilise figuuri tipus asetseva üleproportsioneeritud mõõtmetega militaarse teeneteristi sõnum väljendub niigi selgelt. Sarnaselt samba enda gigantsete mastaapide ja tema morbiidselt sõjaka iseloomuga paistab silma ka valitsuse resoluutne ja kindlakäeline otsustavus asi vaatamata kriitikale ära teha. Sama käekiri nagu pronkssõduri teisaldamisel. Õigupoolest ongi tegemist pronkssõduri saaga teise vaatusega."

Tunnustus
 2011 Tallinna Ülikooli teenetemärk

Viited

Välislingid 

 Urve Eslas. Filosoofiaprofessor usub intelligentsuse jõusse. Intervjuu Postimehes

Eesti filosoofid
Tallinna Ülikooli professorid
Tallinna Ülikooli rektorid
Tallinna Nõmme Gümnaasiumi vilistlased
Moskva Riikliku Ülikooli vilistlased
Sündinud 1968
Ivangorod

Ivangorod (ukraina keeles Івангород) on küla Ukrainas Tšerkassõ oblastis Umani rajoonis.

2001. aastal oli küla elanike arv 1193.

Tšerkassõ oblasti külad
Frankfurt

Frankfurt ehk Maini-äärne Frankfurt ehk Frankfurt Maini ääres (saksa keeles Frankfurt, Frankfurt am Main, Frankfurt/Main) on linn Saksamaal Hesseni liidumaal.

Ajalugu 

Linna on esmakordselt mainitud 794. aastal. Selle asutas Frangi riigi valitseja Karl Suur.

Keskajast alates on Frankfurt olnud Saksamaa vürstiriikide tähtsamaid linnu.

1816–1866 oli Frankfurt Saksa Liidu keskus.

1848. aastal pärast 1848. aasta märtsirevolutsiooni moodustati Frankfurdi Pauli kirikus esimene Saksamaa esinduskogu – Frankfurdi Rahvuskogu.

Rahvastik 
2019. aastal elas Frankfurdis üle 750 000 inimese, kellest pisut üle 200 000 olid immigrandid.

Majandus 
Frankfurt on Saksamaa transpordikeskus ning Mandri-Euroopa suurim finantskeskus. Samuti on see Euroopa rahandus- ja messikeskus. Linnas asuvad Euroopa Keskpank, Saksa Föderaalpank ja Frankfurdi börs.

2005. aastal oli Frankfurdi SKP 75 341 €, mis oli kõrgem Saksamaa keskmisest ja moodustas 336% Euroopa Liidu keskmisest SKP-st.

Arhitektuur ja vaatamisväärsused 
Frankfurdi kesklinna ilmestavad pilvelõhkujad, millest Commerzbank Tower on 258.7 meetriga Saksamaa ja kogu Euroopa Liidu kõrgeim hoone. Teise maailmasõja ajal sai Frankfurdi kesklinn liitlasvägede pommirünnakus kahjustada, kuid vaid väike osa neist ehitati uuesti üles. See jättis pilvelõhkujate ehitamiseks palju ruumi ja vähe opositsiooni, samal ajal kui Euroopa linnade kesklinnades tavaliselt ei soovitud väga pilvelõhkujaid näha, kuna neid ei peetud ajalooliste südalinnadega kokku sobivaks. Frankfurdi esimene kõrghoone, 110-meetrine City Gate (toona Shell Tower) valmis juba 1966. aastal, tõeline pilvelõhkujate ehitusbuum algas 1970ndatel, 1990. aastal jõuti 200 meetrini, kui valmis 256.5-meetrine Messeturm. See on andnud Frankfurdi kesklinnale hüüdnime "Mainhattan", mis on Maini jõe ja Manhattani sõnademäng.

Frankfurdi keskväljak on Römerberg, mida ümbritsevad 14. ja 15. sajandi ehitised. Enamik neist hävis teise maailmasõja ajal, kuid ehitati hiljem uuesti üles. Keskväljakul asub linna raekoda Römer.

Frankfurdi katedraal (Püha Bartolomeuse katedraal) on gooti stiilis toomkirik, mis ehitati 14. ja 15. sajandil.

Innenstadtis asub kirjaniku Johann Wolfgang von Goethe sünnikoht ja majamuuseum.

Haldus 
Halduslikult jaguneb linn 46 linnaosaks.

Transport 

Frankfurdi lennujaam on Saksamaa suurim lennujaam. See on lennuliiklustiheduselt Euroopas kolmandal ja maailmas üheksandal kohal.

Sõpruslinnad

Vaata ka 
 Frankfurdi koolkond
 Eintracht Frankfurt
 Frankfurdi Goethe ülikool
 Frankfurdi süvauuringute instituut
 The Squaire

Viited

Välislingid 

 Frankfurdi koduleht

Hesseni linnad
Mozdok

Mozdok (osseedi Мæздæг (Mäzdäg)) on linn Põhja-Osseetia äärmises põhjaosas Tereki jõe vasakul kaldal Tereki-Kuma madaliku lõunaosas. Asub vabariigi pealinnast Vladikavkazist 92 km kaugusel põhja pool. 

Linn on Mozdoki rajooni keskus.

Mozdokis on 10 keskkooli, muusikakool, muuseum, teater, kahe Moskva kõrgkooli filiaalid, toiduainete-, kerge- ja ehitustööstuse ettevõtteid. Linna läbib raudtee ja ta on mitmete maanteede sõlmpunkt.

Ajalugu
Mozdoki asula rajati 1759. aastal. 1763. aastal rajati sinna, Väike-Kabardi alale, Venemaa piirikindlus. Mozdoki nimi arvatakse pärinevat kabardi-tšerkessi keelest ja tähendavat tihedat metsa.  

1785. aastal sai Mozdok linnaks ja maakonnakeskuseks. 

18. sajandi lõpus ja järgmise alguses oli linn oluline kaubanduskeskus Põhja-Kaukaasias.

1823. aastal alustati petrooleumi tootmist. 1870-ndatel ehitati raudtee Rostovist Doni ääres Kaspia läänerannikule, millest Mozdok jäi kõrvale ja seetõttu kaotas oma majandusliku tähtsuse ja ka linnastaatuse.

Edaspidi sai Mozdok aleviks (слобода) ja kaubanduskeskuseks lähikonna kasakastaniitsadele ja osseetide küladele. 1920-ndate alguses asula areng hoogustus ning ta sai uuesti linnaks.

Viited 

Venemaa linnad
Põhja-Osseetia
Transvestiit

Transvestiit on inimene, kes tahab aeg-ajalt riietuda teise soo tüüpilistesse riietesse ja võtta omaks mõningaid osi vastassugupoole soorollist.

Mõnes kontekstis võib väljend transvestiit olla oma ajaloolise kasutuse tõttu solvav.

Transvestiit võib oma seksuaalsete eelistuste poolest olla nii homo-, bi- kui heteroseksuaalne.

Vaata ka
Drag queen
Transsoolisus
Androgüün

Transsoolisus
Aberdeen (täpsustus)

Aberdeen on mitme koha nimi. Kõik nad on nime saanud ühelt Šotimaa linnalt: 
Aberdeen on suur sadamalinn Kirde-Šotimaal. 

Aberdeen on väike linn Austraalias Uus-Lõuna-Walesis. 

Aberdeen on mitme koha nimi Kanadas: 

Aberdeen on asula Nova Scotias. 
Aberdeen on väike linn Saskatchewani provintsis.
Aberdeen on asula Ontario provintsi Grey maakonnas.  
Aberdeen on asula Ontario provintsi Prescotti ja Russelli maakonnas. 
Aberdeen on asula Briti Columbia provintsi Thompson-Nicola ringkonnas. 
Aberdeen on asula Briti Columbia provintsis fraseri orus.
Aberdeeni kihelkond on kihelkond New Brunswicki provintsis. 
Sheen-Esher-Aberdeen-et-Malakoff on asula Québeci provintsis. 
Aberdeeni laht on Nunavutis. 
Aberdeeni järv on Nunavutis. 
Aberdeen No. 373 on vald Saskatchewani provintsis. 
Aberdeen Township on haldusüksus Ontario provintsis. 
Macdonald, Merideth and Aberdeen Additional on Ontario provintsis. 
New Aberdeen on Nova Scotias. 

Hiinas Hongkongis on piirkond nimega Aberdeen. 

Lõuna-Aafrika Vabariigis on Aberdeen. 

Aberdeen on mitme koha nimi USA-s: 
Aberdeen on linn  Idahos.
Aberdeen on linn  Marylandis. 
Aberdeeni polügoon on Marylandis. 
Aberdeen on linn Mississippi osariigis.
Aberdeen on linn Põhja-Carolinas. 
Aberdeen on küla  Ohios. 
Aberdeen on linn  Lõuna-Dakotas. 
Aberdeen on linn  Washingtoni osariigis. 
Aberdeen Township on haldusüksus New Jerseys. 

"Aberdeen" on 2000. aasta film. 

Aberdeen on USA ansambel.

Vaata ka
Aberdeeni krahvkond ehk Aberdeenshire, ajalooline krahvkond
Aberdeeni krahv
Aberdeenshire, omavalitsus
Aberdeen City, omavalitsus
Aberdeen (film)

"Aberdeen" on 2000. aasta mängufilm.

Režissöör oli Hans Petter Moland.

Peaosi mängisid Stellan Skarsgård ja Lena Headey.

2000. aasta filmid
Suurbritannia filmid
Norra filmid
Rootsi filmid
Anders Aukland

Anders Aukland (sündinud 12. septembril 1972 Tønsbergis) on Norra murdmaasuusataja.

2002. aasta olümpiamängudel Salt Lake Citys võitis Aukland kuldmedali 4×10 km teatesõidus. Aasta hiljem 2003. aasta maailmameistrivõistlustel Val di Fiemmes tuli ta ka 4×10 km teatesõidus maailmameistriks ja sai 30 km ühisstardiga sõidus klassikastiilis hõbemedali.

Aukland võitis 2004. aastal Vasaloppeti suusamaratoni teise norralasena ajaloos, napilt jäi toona teiseks varasem võitja Raul Olle. 2005. aasta MM-il Oberstdorfis sai Auckland 50 km ühisstardiga sõidus klassikastiilis 0,7-sekundilise kaotusega Frode Estilile hõbemedali. Auklandile kaotas omakorda 0,7 sekundit Odd-Bjørn Hjelmeset.

Saavutused

Olümpiamängudel  

 2002  Salt Lake Citys
  olümpiavõitja 4x10 km teatesõidus

Maailmameistrivõistlustel 

 2003  Val di Fiemmes
  hõbemedal 30 km klassikat ühisstardist
 2005  Oberstdorfis
  maailmameister 4×10 km teatesõidus
  hõbemedal 50 km klassikat ühisstardist

Maailma karikasarjas 

Anders Aukland on osalenud (seisuga 2. märts 2008) 91 maailma karikasarja etapil ja jõudnud poodiumile 13 korda, millest kuus korda kõige kõrgemale astmele.

Maailma karikas 

Üldkarikas
 3. koht: 2005

Sprindikarikas
 2. koht: 2003
 3. koht: 1997

Maailma karikasarja etapivõidud

Isiklikku
Aukland on 183 cm pikkune ja kaalub 75 kg. 

Tema vend Jørgen Aukland on samuti suusataja, võitis Vasaloppeti kolmanda norralasena 2008. ja 2013. aastal, saades ajaloo esimeseks välismaalasest meessuusatajaks, kes on võitnud Vasaloppeti kahel korral.

Välislingid 
 

Norra murdmaasuusatajad
Sündinud 1972
Marti Soosaar

Marti Soosaar (sündinud 3. detsembril 1977) on eesti kergejõustiklane ja keskkonnaaktivist.

Ta õppis Tartu Ülikoolis kehakultuuriteaduskonnas, mille lõpetas 2000. aastal liikumis- ja sporditeaduste erialal; 2002. aastal lõpetas sealsamas kehalise kasvatuse õpetajakoolituse. Treenis Tiina Toropi juhendamisel. 

Töötab Eesti Firmaspordi Liidu ja SportID tegevjuhina.

Ta kuulub Roheliste erakonna juhatusse.

Sporditegevus
2000. aastal kogus ta kümnevõistluses 7012 punkti. 2001. aastal kogus ta Tartus kümnevõistluses punktisumma 7031 ja seitsmevõistluses 5320 punkti. Ta osales 2001. aastal Pekingis 21. universiaadil, kus saavutas kümnevõistluses 12. koha. 2002. aastal tuli ta Eesti mitmevõistluse meistrivõistlustel Villu Sepa ja Ranel Rünga järel 6854 punktiga kolmandaks. Kahekordne Eesti meister teatejooksudes (4×110 m tõkketeatejooksus ja 4×400 m teatejooksus) Tartu Ülikooli Akadeemilise Spordiklubi koosseisus.

Soosaar on osalenud ka üliõpilaste ujumis- ja veepallivõistlustel ning paljudel rahvaspordivõistlustel jooksmises, rattasõidus, rulluisutamises, triatlonis. Mängis 2008/2009 aastal saalihokit Eesti II liigas Tartu Valla Tormi koosseisus ning 2005. aastal jäähokit Eesti harrastajate liigas HC Cosmose koosseisus.

2013. aastal 20-võistluses maailmameister M35 vanuseklassis.
2013. aastal Eesti meistrivõistlustel pronksmedal Tartu Ülikooli ASK 4×110 m tõkketeatejooksus.

Isiklikud rekordid
Kümnevõistlus – 7031 (Tartu 2001)
Seitsmevõistlus – 5320 (Tallinn 2001)
100 m jooks – 11,0
kaugushüpe – 7.02
kuulitõuge – 12.33
kõrgushüpe – 2.00
400 m jooks – 50,31
110 m tõkkejooks – 14,9
kettaheide – 37.49
teivashüpe – 4.50
odavise – 53.03
1500 m jooks – 4.16,7
maraton – 3:13 (Tallinn 2012)

Välislingid 
Foto
Tööalane profiil Linkedinis

Erakonna Eestimaa Rohelised poliitikud
Eesti kümnevõistlejad
Sündinud 1977
Aseri vald

Aseri vald oli vald Ida-Viru maakonnas. Asus Soome lahe kaldal.

2017. aastal liideti Viru-Nigula vallaga Lääne-Virumaal.

Aseri vallavanem oli Arthur Seppern.

Asustus 
Aseri vallas oli Aseri alevik ja kaheksa küla.

Külad 
Aseriaru, Kalvi, Kestla, Koogu, Kõrkküla, Kõrtsialuse, Oru ja Rannu.

Ajalugu 
Aseri vald moodustati 1992. aasta 9. aprillil.

Viited

Eesti endised vallad
Must Kaardivägi

Must Kaardivägi (vene keeles Черная Гвардия) oli anarhistide peamine relvajõud 1917–1918; koosnes tööliste vabatahtlikest võitlussalkadest, tegutses anarhistide (Nestor Mahno, Maria Nikiforova, Lev Tšornõi) juhtimisel. 

Oktoobripöörde eel oli Vasakkalda-Ukrainas umbes 1000, Petrogradis umbes 6000 mustkaartlast. Must Kaardivägi oli III Vene revolutsiooni põhijõude, ta algatas revolutsioonilisi mässe ning osales võitluses Saksa interventide ja valgekaartlastega.

Välislingid 
Черная Гвардия
Виктор БАКЛАНОВ, "СЛОВО ДЗЕРЖИНСКОМУ"
"Азбука анархиста"
Махно Нестор Иванович
Нестор Иванович Махно (Михненко)
"С большевиками против Центральной рады, гетмана Скоропадского и украинской Директории"

Ukraina ajalugu
20. sajand Venemaal
Ukraina poliitika
Venemaa poliitika
Valgekaartlased

Valgekaartlased (vene keeles белогвардейцы) olid Oktoobrirevolutsiooni toime pannud bolševike ja esseeride  vastastes sõjalistes formeeringutes (Anton Denikini, Pjotr Krasnovi, Peter von Wrangeli, Nikolai Judenitši, Aleksandr Koltšaki jt. armeedes) osalejad. Valgekaartlased võitlesid Vene kodusõja ajal 1918–1920 Punaarmee, Mustkaardi, antonovlaste, petljuralaste jt ning vahel ka üksteise vastu, tehes mõnikord koostööd kodusõtta sekkunud välisriikidega.

Tuntud valgekaartlasi
Mihhail Vassiljevitš Aleksejev
Aleksandr Kutepov
Anton Denikin
Mihhail Drozdovski
Aleksandr Dutov
Vadim Jakovlev
Nikolai Judenitš
Aleksei Kaledin
Vladimir Kappel
Aleksandr Koltšak
Lavr Kornilov
Pjotr Krasnov
Sergei Markov
Vladimir Mai-Majevski
Eugen Miller
Viktor Pokrovski
Grigori Semjonov
Andrei Škuro
Robert Nicolaus von Ungern-Sternberg
Peter von Wrangel
Mihhail Dieterichs

Vaata ka
Mustkaartlased
Punakaart

Välislingid
Офицерство в Белом движении. Волков, С.В. Трагедия русского офицерства. Moskva 1993
БЕЛАЯ РОССИЯ
 
Politoloogia
Ukraina ajalugu
Vene kodusõda
Juri Koroljov

Juri Koroljov (vene keeles Юрий Королёв, sündinud 4. augustil 1958 Vladimiris) on Venemaa kabetaja, 2003. aasta maailmameister Vene kabes.

Viited

Venemaa kabetajad
Sündinud 1958
Hispaania haldusjaotus

Hispaania haldusjaotus on artikkel Hispaania territoriaalsest halduslikust jaotusest. Hispaania on halduslikult jaotatud autonoomseteks piirkondadeks, provintsideks ja munitsipaliteetideks. Lisaks on igal provintsil õigus moodustada 3. järku haldusüksusi ehk comarcasid.

Hispaania praegune haldusjaotus
 

Järgmises tabelis on toodud Hispaania autonoomsed piirkonnad ja autonoomsed linnad koos pealinnadega:

Provintsid

Ajaloost

197. aastal eKr., Rooma Impeeriumi okupatsiooni ajal, jagati Pürenee poolsaar kaheks poliitiliseks haldusüksuseks: Hispania Ulterior ja Hispania Citerior.

Pürenee poolsaare haldusjaotus I–III sajandini pKr.
Bética

Pluss eritsoon Tarraconensise ja Astigitanuse vahel.

Tarragonense

Lusitania

11. sajandi Hispaania poliitiline jaotus
 Kristlikud kuningriigid: Galicia, Astuuria, León, Castilla, Navarra, Aragón koos kahe krahvkonnaga: Sobrarbe ja Ribagorza ning Kataloonia krahvkonnad.
 Muladiidide taifad: Albarracín, Alpuente, Badajoz, Córdoba, Lérida, Mértola, Niebla, Santa María de Algarbe, Sevilla, Silves, Zaragoza ja Toledo
 Berberite taifad: Algeciras, Arcos, Carmona, Granada, Málaga, Morón ja Ronda
 Slavoonide (Eslavones) taifad: Almería, Denia, Tortosa ja Valencia

13. sajandi Hispaania haldusjaotus
13. sajandi Hispaania (välja arvatud iseseisvad kuningriigid-krahvkonnad: Aragón, Baleaari saared, Kataloonia ja Valencia) oli jagatud adelantamientodeks. See oli haldusüksus, mis sai oma nime kuberneri ehk adelantado järgi. 

Adelantamientod: Andaluusia, Castilla, Cazorla, Galicia, León, Astuuria, Mayor de la Frontera ja Murcia. 

Ainus adelantado, kes ei olnud ametisse nimetatud kuninga poolt, oli Cazorla adelantado. Tema nimetas ametisse Toledo peapiiskop.

16. sajandi Hispaania haldusjaotus
16. sajandil oli Hispaania territoorium jagatud esimest korda provintsideks. Provintside pealinnad olid "ciudades con voto en Cortes" ehk hääleõigusega linnad cortesis – Hispaania parlamendis. 

Territoriaalne haldusjaotus oli järgmine:
Aragóni kuningriik
Kataloonia krahvkond
Mallorca kuningriik
Valencia kuningriik
Kastiilia kuningriik:
Provintsid:
Navarra kuningriik
Baskimaa kolm provintsi: Álava, Guipúzcoa ja Vizcaya
Ávila, Burgose, Córdoba, Cuenca, Granada (lisandus 1506), Guadalajara, Jaén, Kanaari saared, León, Madrid, Murcia, Salamanca, Segovia, Sevilla, Soria, Zamora, Toledo ja Valladolid. 13. oktoobril 1613 lisandus cortesi uus linn Santiago de Compostela uue provintsi Galicia pealinnana (varem oli Galicia ala Zamora provintsi koosseisus) ning 1650. aastal lisandusid cortesi linnad Ciudad Real ja Palencia koos provintsidega. 

 Hispaania haldusjaotus
Hispaania ajaloolised piirkonnad
Krakówi Vabariik

Krakówi Vabariik poola keeles Rzeczpospolita Krakowska) ehk Krakówi Vabalinn (Wolne Miasto Kraków) oli neutraalne poola riik, mis asutati Viini Kongressi otsusega 1815. Hõlmas Krakówi ja selle ümbruskonna. Muutus madalate tollitariifide tõttu transiitkaubanduse keskuseks. Etendas olulist osa poola kultuuri arengus ja rahvuslikus vabadusliikumises. Oli 1836–1841 Austria okupatsioonivõimu all, liideti pärast Krakówi mässu mahasurumist 1846 Austriaga.

Vaata ka 

Danzigi vabalinn
Rzeczpospolita
Varssavi Hertsogiriik

Välislingid 

 HISTORIA CHRZANOWA
 Rzeczpospolita Krakowska
 Wolne miasto Kraków
 W RAMACH POZORNEGO PAŃSTWA (1815 —1846)

Poola ajaloolised riigid‎
Kraków
19. sajand Poolas
Gunnar Kilgas

Gunnar Kilgas (8. mai 1926 Narva – 6. august 2005 Tallinn) oli eesti näitleja ja lavastaja.

Gunnar Kilgas lõpetas Eesti NSV Riikliku Teatriinstituudi näitleja erialal. Pärast seda töötas ta näitlejana Lõuna-Eesti Teatris (1949–1951),  Vanemuises (1951–1960) ja Eesti Draamateatris (1960–1969). 

Ta mängis esimeses Eesti NSVs valminud mängufilmis "Elu tsitadellis" (1947). 

Aastatel 1969–1986 oli Kilgas Eesti Televisioonis telelavastuste režissöör. Tema üks tuntumaid telelavastusi on A. H. Tammsaare romaani "Elu ja armastus" põhjal valminud "Rudolf ja Irma". 

Aastatel 1987–1992 töötas ta Vanalinnastuudios kirjandusala juhatajana ja aastatel  1993–1995 sealsamas lavastajana. 

Alates 1995. aastast oli ta vabakutseline. 

Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.

Isiklikku 
Tema vend oli näitleja ja lavastaja Paul Kilgas.

Oli 1950–1952 abielus Ellen Kaarmaga. 

Poeg kooselust näitleja Velda Otsusega on kulturist-atleetvõimleja Indrek Otsus.

1960. aastal kohtus Gunnar Kilgas Ita Everiga, kellega oldi koos kuni Kilgase surmani 2005. aastal.

Kirjandus 
 "Gunnar Kilgas: nii on läinud" (vestelnud ja jutuajamised salvestanud Jüri Aarma). Tallinn: Ilo, 2007

Eesti näitlejad
Eesti teatrilavastajad
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1926
Surnud 2005
Roger Kingdom

Roger Kingdom (sündinud 26. augustil 1962 Viennas, Georgia osariik) on USA kergejõustiklane (110 m tõkkejooksja).

Kingdom oli omal ajal teine 110 m tõkkejooksja (esimene oli Ranaldo Nehemiah), kes jooksis 13 sekundist kiiremini. See juhtus 1988. aastal Sestrieres. Samal aastal Seouli olümpiamängudel, kus ta kaitses edukalt olümpiavõitu, tuli jälle aeg alla 13 sekundi. 1984. aastal võitis ta olümpiamängudel mõnevõrra üllatuslikult, sest kuldmedali peapretendediks peeti tema kaasmaalast Greg Fosterit. Olümpiamängude vaheaastatel Kingdom midagi suurt korda ei saatnud, välja arvatud 1989. aastal, kui ta püstitas Zürichis Weltklasse-võistlustel uue maailmarekordi 12,92. Tema parimad tulemused pärinevadki aastatest 1988 ja 1989. Tema suurt eneseusku näitas muuhulgas asjaolu, et juba 1987. aastal kirjutas ta autogrammi andes: "Roger Kingdom – olümpiavõitja 1984 ja 1988".

Saavutused

Olümpiamängudel 

 1984 Los Angeles
olümpiavõitja 110 m tõkkejooks 13.20   
 1988 Seoul
olümpiavõitja 110 m tõkkejooks 12.98

Maailmameistrivõistlustel 

 1995 Göteborg
pronksmedal 110 m tõkkejooks 13,19

Sisemaailmameistrivõistlustel 

 1989 (Budapest)
sisemaailmameister 60 m tõkkejooks 7,43

Maailmakarikavõistlustel 
  
1989 Barcelona
1. koht 110 m tõkkejooks 12,87

Pan-Ameerika mängudel 

 1983 Caracas
1. koht 110 m tõkkejooks 13,44

Hea Tahte mängudel 

 1990 Seattle

1. koht 110 m tõkkejooks 13,47

Isiklikud rekordid

Isiklikku   

Roger Kingdom oli sportlasena 186 cm pikk ja kaalus 92 kg.

Välislingid 

Video 1988. aasta OM-ilt 110 m tõkkejooksu finaalist

Ameerika Ühendriikide jooksjad
Sündinud 1962
Kurjategijate loend

Kurjategijate loend loetleb inimesi, kelle kohta Vikipeedias on (või võiks olla) artikkel sellepärast, et nad on tuntud oma kuritegude või nende eest saadud karistuse pärast.

A
Andrei Antonov
Aleksandr Artamonov
Mais Avetisjan

B
Vjatšeslav Bajuk
Boriss Barmotin
Clyde Barrow
Salvatore Bonanno
Bonnie ja Clyde
Oleg Borissov
Vladimir Botško
Anders Behring Breivik
Juri Budanov
Ted Bundy
Aleksei Bušujev

D
Jeffrey Dahmer
Miguel Dalmao
John Dillinger
Hamida Djandoubi

E
Edward England

F
Albert Fish
Josef Fritzl
Caril Ann Fugate

G
Anna-Maria Galojan

H
Matti Haapoja
Johannes-Andreas Hanni
Toomas Helin
Olga Hepnarová
Daniel Rendón Herrera

I
Stanislav Issajev
Vjatšeslav Ivankov

J
Rappija Jack
Vladimir Jarikov
John Joubert
Arnold Jürisoo

K
Romeo Kalda
Yū Kikumura
Sergei Kirjanov
Asso Kommer
Sergei Krõlov

L
Jaan Laaman
Mihhail Ljovuškin
Lucky Luciano
Andrei Lugovoi
Victor Lustig
Margus Luuk

M
Ilmo Maaroos
Charles Manson
Szilveszter Matuska
José Medellín
Dmitri Medvedev
Toomas Meola
Andrei Mihhailov
Dragomir Milošević
Nikolai Mitjanin
Robert Tappan Morris
Jüri Mosin
Kalle Mäesepp
Eduard Mägi

N
Anatoli Neželski 
Aleksei Nikiforov
Aleksandr Nikolajev
Anatoli Nikolajev
Vladimir Nikitin

O
Andrian Ojala
Vassili Otškalenko

P
Bonnie Parker
Vladimir Penart
Imre Perli
Willem Pince van der Aa
Aleksandr Pitšuškin
Oleg Pjatnitski
Vadim Polištšuk ()
Leo Pulst

R
John Rackham
James Earl Ray
Rene Reinmann
Märt Ringmaa
Michael Anthony Rodriguez
Rainar Roos
Julius Rosenberg
Margus Rosenberg
Aleksandr Rubel
Renno Rumm
Rummu Jüri

S
Issei Sagawa -jaapani inimsööja
Vassili Savka
Eugen Schauman
Sam Sheppard
Harold Shipman
Bugsy Siegel
Veikko Siltavuori
Albert Solodov
Charles Starkweather
Juri Sulimov
Silver Sild

Š
Aleksandr Šmõgin
Ardi Šuvalov

T
Andrei Tali
Vladimir Tenetov
Enn Tilga
Üllar Toper
Andrei Tšikatilo
Amanda Tõnisson

U
Jaan Umb
Juri Ustimenko

V
Rene Vainik
Kalle Vainu-Lang
Avo Viiol
François Villon
Lauri Vitsut
Wilhelm Voigt
Aivar Voitka
Ülo Voitka

W
Stanley Williams

 Kurjategijate loend
Biograafiate loendid
Inglismaa vapp

Inglismaa vapil on kujutatud kolme kuldset sammuvat ja otsa vaatavat (passant guardant) lõvi (leopardi) punasel kilbil.

Vapp võeti kasutusele 1190. aastatel Richard I poolt.

Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi vapil on Inglismaa vapp esimesel ja neljandal väljal.

Vaata ka
Inglismaa

Endiste riikide vapid
Kuritegevuse tase

Kuritegevuse tase ehk kuritegevus on teatud piirkonnas teatud aja jooksul toimepandud kuritegude hulk või suhtarv võrrelduna rahvaarvuga.

Kuritegevus

en:Crime rate
Hillar Aarelaid

Hillar Aarelaid (sündinud 31. detsembril 1967) on Eesti riigiametnik.

Lõpetas 1991 Paikuse Politseikooli (esimene lend), 1996 Eesti Riigikaitse Akadeemia politsei eriala (esimene lend) ning sai 19. juunil 1996 lipniku auastme. Õppis 2003–2005 Tallinna Tehnikaülikoolis haldusjuhtimist.

Politseikooli lõpetamise järel aastast 1991 töötas Viljandi Politseiprefektuuris kordniku ja konstaablina. 1996–1997 Eesti Politsei teabebüroo operatiivosakonna ülem.

Ta oli Siseministeeriumi andmekaitse osakonna juhataja alates selle loomisest 1. jaanuaril 1997 ja Andmekaitse Inspektsiooni peadirektor ning peadirektori kohusetäitja alates selle loomisest Siseministeeriumi eraldi struktuuriüksusena aastal 1998 kuni 1. oktoobrini 2003.

Alates 2003. aastast kuni kevadeni 2006 oli ta Politseiameti infosüsteemide arendusbüroo komissar.

Aastatel 2006–2012 oli ta Riigi Infosüsteemide Arenduskeskuse (alates 2010: Riigi Infosüsteemi Amet) infoturbeintsidentide käsitlemise osakonna (CERT Eesti) juhataja.

Hillar Aarelaid on muuhulgas osalenud Digitaalallkirja seaduse, Avaliku teabe seaduse, Inimgeeniuuringute seaduse ja Riigisaladuse seaduse eelnõu koostamisel.

Pälvinud tunnustust Siseministeeriumi ja Kaitseministeeriumi poolt, 2008 anti talle Valgetähe V klassi teenetemärk.

Publikatsioonid
Andmekaitse järelevalveasutusest. – Infotehnoloogia haldusjuhtimises: aastaraamat 1997, Tallinn 1997, lk 17–19.

Isiklikku
Hillar Aarelaid tegeleb autoorienteerumisega.

Välislingid
Foto (klõpsa ettekande pealkirja)

Eesti riigiametnikud
Sündinud 1967
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Transseksuaalsus

Transseksuaalsus on soolise identiteedi häire, kus inimese sooidentiteet erineb tema bioloogilisest soost.

Transseksuaalseid inimesi nimetatakse transseksuaalideks.

Ameerika Ühendriikide teadlase Lynn Conway sõnul elab USA-s 30 000–40 000 soovahetusoperatsiooni läbinud naist ja üle 100 000 mehe.

Loomad
Transseksuaalsus on ka mitmetel loomarühmadel esinev soo vahetus – teatud arengufaasis on isend emassugupoole tunnuste ja funktsioonidega ning teises faasis, vastupidi, isassugupoole omadustega.

Vaata ka
Hermafrodiit

Viited

Transsoolisus
Sikorsky S-76

Sikorsky S-76 on populaarne Ameerika Ühendriikides toodetav kahemootoriline spetsiaalselt tsiviilkasutuseks loodud kopter. Kopterit kasutatakse tänapäeval nii reisijateveol, VIP-kopterina kui ka eriotstarbelisteks ülesanneteks, näiteks meditsiini- ja päästekopterina.

Arendus 

Sikorsky S-76 loomist alustati koodnime "Spirit" all 1975. aastal, kasutades militaarkopteri Black Hawk programmi raames saadud kogemust ja tehnoloogiaid. Esimeseks mudeliks oli 12-kohaline kahe Allison 250C30S mootoriga S-76A, mille esmalend toimus 13. märtsil 1977. 1982. aastal võeti kasutusse võimsamad Allisoni mootorid ning uuendati ka 40 muud detaili, millega mudel sai nimeks S-76A Mark II. Kuni 1998. aastani toodeti 101 kopterit mudelitähisega S-76B, millel olid kasutusel võimsad Pratt & Whitney Canada PT6B-36B mootorid. Mudelil S-76C (S-76A++) kasutati Turboméca Arriel 1S1 mootoreid. Alates 1996. aastast praeguseni toodetavad S-76C+ kopterid on varustatud võimsamate Turboméca Arriel 2S1 mootoritega. Esineb ka tüübitähist S-76A+, millel kasutatakse Arrieli 1S mootorit.

Versioonid

Tsiviil

 S-76A: originaalversioon
 S-76A Utility: transpordiversioon. Varustatud liuguste ja tugevdatud põrandaga.
 S-76A+
 S-76A++
 S-76A Mk II: edasiarendatud versioon, mis varustati võimsamate mootorite ja muude täiendustega
 S-76B
 S-76C
 S-76C+
 S-76C++
 S-76D

Militaar

 AUH-76
 H-76 Eagle

Kasutajad

Sikorsky S-76 koptereid kasutavad paljud lennufirmad, haiglad ja valitsused. Muuhulgas kasutas 1998. aastast alates Sikorsky S-76C+ koptereid transpordivahenditena Briti kuningakoda. Alates 2009. aastast kasutab Briti kuningakoda Sikorsky S-76 C++ koptereid. 12-kohalisi Sikorsky S-76C+ koptereid kasutas Tallinn–Helsingi liinil reisijaid vedanud lennufirma Copterline.

Õnnetusi

 Copterline'i lennuõnnetus
 2020. aasta Calabasase lennuõnnetus

Vaata ka 
 Igor Sikorski

Viited

Välislingid
 Sikorsky koduleht

Helikopterid