joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Rumba vald

Rumba vald (läti keeles Rumbas pagasts) on vald Lätis Kuldīga piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Kuldīga linnaga   ja Renda, Kabile, Pelči, Vārme ning Padure vallaga, samuti ka Ventspilsi piirkonna Ugāle, Usma ja Zlēkase vallaga.

Valla pindala on 226 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1636 inimest. Valla keskus on Mežvalde küla, vallamaja asub aadressil Riežupes iela 1. Vallavanemaks on Lija Šēle.

Ajalugu 

Vald asub suuremalt jaolt endise Kuldīga valla maadel. Aastal 1935 oli Kuldīga valla pindala 240 km² ja seal oli 2732 elanikku.  Aastal 1945 moodustati vallas Abava, Griķi, Kuldīga ja Rumba külanõukogud, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Rumba külanõukoguga likvideeritav Griķi külanõukogu, aastal 1958 aga Abava külanõukogu kolhoosi «Abava» maad. Aastal 1977 korrigeeriti Rumba ja Renda külanõukogude vahelist piiri. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub Rumba vald Kuldīga piirkonda.

Loodus 

Suuremad jõed on Venta jõgi ja Abava jõgi. Valla põhiosa asub Kursi madalikul, kaguosa jääb aga Ida-Kurzeme kõrgustikule. Seal asub ka valla kõrgeim koht (58,6 m).

Looduskaitse all on Muižarāji pank, Ēdase lehis, Manģene dendropark, Polīši dendropark, Riežupe kärestikud ja sealsed paljandid ning Riežupe  Liivakoobas. Lisaks jääb valla aladele arvukalt nimetuid põlispuid. Valla aladele jääb 1657 ha suurune Manģene metsade hoiuala, valla lääneosa jääb Venta oru hoiualale. Rumba vallas asub Riežupe maastikukaitseala, valla põhjaosa jääb Abava ürgoru maastikukaitsealale.

Rahvastik 

Aastal 2011 elas vallas 1412 lätlast, 27 venelast, 4 valgevenelast, 10 ukrainlast, 4 poolakat ja 15 leedulast. 

Valla külad on:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

Viited

Välislingid 
Valla koduleht (läti keeles)

Läti vallad
Kuldīga piirkond
Renda vald

Renda vald (läti keeles Rendas pagasts) on vald Lätis Kuldīga piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna  Kabile ja Rumba vallaga, samuti Ventspilsi piirkonna Usma vallaga ja Talsi piirkonna Abava ning Ģibuļi vallaga.

Valla pindala on 263 km². 2016. aasta seisuga elas seal 993 inimest. Valla keskus on Renda küla. Vallavanemaks on Kristīne Kuzmina.

Ajalugu 

Vald moodustati üheksa mõisavalla liitmisel. Selle algne saksakeelne nimekuju oli Rönnen. Aastal 1935 oli valla pindala 226,6 km² ja seal oli 2437 elanikku.  Aastal 1945 moodustati vallas Renda ja Tīreļi külanõukogud, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Renda külanõukoguga likvideeritav Tīreļi külanõukogu, aastal 1958 aga Abava külanõukogu kolhoosi «Abava» maad. Aastal 1975 korrigeeriti Abava, Renda ning Ģibuļi külanõukogude piire, kaks aastat hiljem aga korrigeeriti Rumba ja Renda külanõukogude vahelist piiri. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub Renda vald Kuldīga piirkonda.

Loodus 

Suuremad jõed on Riežupe jõgi ja Abava jõgi. Valla loodepiiriks on Usma järv, mis jääb aga täielikult Usma valda. Vallas asuvad Sluja järv (53,7 ha), Segliņi järv (29 ha), Gulbis (24,6 ha), Dzilonis (16,4 ha), Mežmuiža järv (12,2 ha), Sviriņezers (10,5 ha), Mordaiķezers (6,8 ha) ja Linmārks (2 ha). Soodest on suuremad Ozoli soo (681 ha) ja Graudupe raba (222 ha); samuti valda jääva Kuradiraba (Velna purvs) turbakihi paksus (12,5 m) on üks suuremaid Lätis. Vald asub Kursi madalikul, selle kõrgeim koht asub valla kirdeosas (71,7 m).

Looduskaitse all on Jāši pärn, Brasliņi tamm, Vilmaņi tamm, Lielrenda vaher, Tālejase künnapuu, Tālejase tamm, Tālejase vaher, Tālejase pärn, Strēļi tamm, Strēļi saar, Īvande kärestik ja Pērkoņi pärn. Lisaks jääb valla aladele arvukalt nimetuid põlispuid. Valda läbib Abava ürgoru maastikukaitseala.

Muinsusmälestised 

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Mežmuiža ait, Renda linnamägi, hiiepaik Māra kambri koobas, Avotiņi muinaskalmed ja Lielrenda Kuradilaeva muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Renda luteri kirik, selle kirikaed ja väravad, Usma luteri kirik, Slujase muinaskalmed, Zviedri muinaskalmed, Goskalnsi muinasasula, Mordaiķi linnamägi ja Krojase muinaskalmed.

Asustus 

Aastal 2011 elas vallas 890 lätlast, 28 venelast, 12 valgevenelast, 12 ukrainlast, 3 poolakat ja 20 leedulast. 

Valla külad on:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

Viited

Välislingid 
Valla koduleht (läti keeles)

Läti vallad
Kuldīga piirkond
A-222

A-222  on venemaa toodetud liikurhaubits.
Venemaa relvad
Liikursuurtükid
Kabile vald

Kabile vald (läti keeles Kabiles pagasts) on vald Lätis Kuldīga piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Vārme, Renda ja Rumba vallaga, samuti ka Tukumsi piirkonna Vāne ning Matkule vallaga, Talsi piirkonna Abava vallaga ja Salduse piirkonna Šķēde vallaga.

Valla pindala on 179 km². 2016. aasta seisuga elas seal 786 inimest. Valla keskus on Kabile küla. Vallavanemaks on Elīna Ose.

Vallas asub 3 ha suurune Bezdibenise järv. Looduskaitse all on mõned nimetud põlispuud.

Ajalugu 

Vald moodustati Višļi mõisavalla (Wischeln) ümber. Selle algne saksakeelne nimekuju oli Kabillen. Aastal 1935 oli valla pindala 226,5 km² ja seal oli 3143 elanikku.  Aastal 1945 moodustati vallas Viesturi, Kabile ja Mežgaļi külanõukogud, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Kabile külanõukoguga likvideeritava Mežgaļi külanõukogu kolhoosi «Dzirkstele» alad. Aastal 1956 liideti Kabile külanõukoguga Viesturi külanõukogu kolhoosi «Grauds» maad, ent «Dzirkstele» kolhoos liideti Viesturi külanõukoguga. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub Kabile vald Kuldīga piirkonda.

Kultuurimälestised 

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Kabile mõisakompleks (pesuköök, tall, ait, teenijate maja ("Ķēķis"), elumaja seal asuva ahju ja lae dekoratiivribadega,  häärber, mõisavalitseja maja) ja Kabile kirik. Kohaliku kaitse all on Kabile linnamägi.

Rahvastik 

Aastal 2011 elas vallas 710 lätlast, 20 venelast, 13 valgevenelast, 15 ukrainlast, 1 poolakas ja 4 leedulast.> 

Valla külad on:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

Viited

Välislingid 
Valla koduleht (läti keeles)

Läti vallad
Kuldīga piirkond
Vārme vald

Vārme vald (läti keeles Vārmes pagasts) on vald Lätis Kuldīga piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Rumba, Kabile, Pelči, Snēpele ja  Skrunda vallaga ning Salduse piirkonna Zirņi, Jaunlutriņi ja Šķēde vallaga.

Valla pindala on 147 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1046 inimest. Valla keskus on Vārme küla, vallamaja asub aadressil Riežupes iela 1. Vallavanemaks on Lelde Ose.
Valla läänepiiril voolab Venta jõgi. Looduskaitse all on Šķēde paljand ja Dūrupe tamm.

Ajalugu 

Aastal 1935 oli Vārme valla pindala 169 km² ja seal oli 2289 elanikku.  Aastal 1945 moodustati vallas Vārma ja Imanta külanõukogud, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Imanta külanõukoguga likvideeritav Vārma külanõukogu, aastal 1966 nimetati see aga ümber Vārme külanõukoguks. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub Vārme vald Kuldīga piirkonda.

Asustus 

Aastal 2011 elas vallas 946 lätlast, 11 venelast, 6 valgevenelast, 13 ukrainlast, 4 poolakat ja 22 leedulast.  

Valla külad on:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

Viited

Välislingid 
Valla koduleht (läti keeles)

Läti vallad
Kuldīga piirkond
Vārme

Vārme on küla (lielciems) Lätis Kuldīga piirkonnas, Vārme valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 55 meetri kõrgusel, piirkonna keskusest Kuldīgast 26 ja Riiast 147 kilomeetri kaugusel. Külas on põhikool ja raamatukogu, koolimajas asub kooli ja sealse mõisa ajalugu käsitlev muuseum.

Küla mainiti esmakordselt aastal 1461 (Wormensate). Praegune küla tekkis aastal 1780, mil parun Brinken vana küla lähistel asunud jahilossi ümbrusesse uue mõisa rajas. Selle mõisakompleksi juurde (Wormen) kujuneski praegune asula. Nõukogude perioodil kujunes küla kohaliku kolhoosi keskasulaks.

Küla lähistel asub Vārme lennuväli.

Viited

Kuldīga piirkonna külad
Bibliotheca Mediaevalis

"Bibliotheca Mediaevalis" on Tallinna Ülikooli kirjastuse poolt Bibliotheca alasarjana välja antav raamatusari.

Sarjas ilmuvad ainult eelretsenseeritud tekstid. Sarja esimene raamat anti välja 2011. aastal – selleks sai Dante Alighieri peateose "Jumaliku komöödia" esimese osa "Põrgu".

Sarja ühtse kujunduse maketi autor on disainibüroo Rakett. Valdkondlikku kuuluvust annab edasi värvilahendus, mis järgib ülikooli kodulehel kasutatavat värvide jaotust.

Sarja kolleegium
"Bibliotheca Mediaevalise" sarja toimetuskolleegiumi kuuluvad:
Meelis Friedenthal (Uppsala Ülikool)
Tiina Kala (Tallinna Linnaarhiiv, Tallinna Ülikool)
Marju Lepajõe (Tartu Ülikool)
Ülar Ploom (Tallinna Ülikool)
Marek Tamm (Tallinna Ülikool)

Viited

Välislingid
"Bibliotheca Mediaevalise" sarja raamatud. tlu.ee
Sarja raamatuid Eesti rahvusbibliograafia andmebaasis. erb.nlib.ee
Sarja raamatud. raamatukoi.ee

Tallinna Ülikooli Kirjastuse raamatusarjad
Pelči vald

Pelči vald (läti keeles Pelču pagasts) on vald Lätis Kuldīga piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Kuldīga linnaga   ja Rumba, Kurmāle, Vārme ning Snēpele vallaga.

Valla pindala on 56,5 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1077 inimest. Valla keskus on Pelči küla. Vallavanemaks on Agris Rozenfelds.

Ajalugu 

Aastal 1945 moodustati Kurmāle vallas Ievukalnsi külanõukogu. Aastal 1954 liideti sellega likvideeritav Kuldīga külanõukogu, ent aastal 1977 liideti osa külanõukogu maadest Kuldīga linnaga. Aastal 1991 muudeti Ievukalnsi külanõukogu Pelči vallaks. 2009. aastast kuulub vald Kuldīga piirkonda.

Loodus 

Suurim jõgi on Venta jõgi. Veekogudest asuvad seal veel XVI sajandil rajatud Upatnieki tiigid pindalaga 40 ha ja Rieksāti tiigid pindalaga 58 ha. Valla idaosa asub Kursi madalikul, lääneosa jääb aga Lääne-Kurzeme kõrgustikule. Seal asub ka valla kõrgeim koht (veidi alla 100 m).

Kaitstavad objektid 

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Krūki linnamägi. Kohaliku kaitse all on Pelči mõisa häärber, Zālīši muinaskalmed ehk Jāņkalniņš, Pakalni muinaskalmed ja Līči muinaskalmed.

Looduskaitse all on Ielejase pärn, Upatase tamm, Pelči tamm ja Ķeiri künnapuu. Lisaks jääb valla aladele arvukalt nimetuid põlispuid. Valla kirdeosa jääb Venta oru hoiualale.

Asustus 

Aastal 2011 elas vallas 911 lätlast, 30 venelast, 6 valgevenelast, 17 ukrainlast, 6 poolakat ja 18 leedulast. 

Valla külad on:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

Viited

Välislingid 
Valla koduleht (läti keeles)

Läti vallad
Kuldīga piirkond
Wired (ajakiri)

Wired on alates 1993. aastast veebis ja paberikandjal avaldatav Ameerika kuukiri, milles avaldatavates artiklites on keskendutud kujunemisjärgus tehnoloogiate poolt kultuurile, majandusele ja poliitikale avaldatavale mõjule.

Kaastöölised
Ajakirja kaastööliste seas on olnud Jorn Barger, John Perry Barlow, John Battelle, Paul Boutin, Stewart Brand, Gareth Branwyn, Po Bronson, Scott Carney, Michael Chorost, Douglas Coupland, James Daly, Joshua Davis, J. Bradford DeLong, Mark Dery, David Diamond, Cory Doctorow, Esther Dyson, Mark Frauenfelder, Simson Garfinkel, William Gibson, Dan Gillmor, Mike Godwin, George Gilder, Lou Ann Hammond, Chris Hardwick, Virginia Heffernan, Danny Hillis, John Hodgman, Steven Johnson, Bill Joy, Richard Kadrey, Leander Kahney, Jon Katz, Jaron Lanier, Lawrence Lessig, Paul Levinson, Steven Levy, John Markoff, Wil McCarthy, Russ Mitchell, Glyn Moody, Belinda Parmar, Charles Platt, Josh Quittner, Spencer Reiss, Howard Rheingold, Rudy Rucker, Paul Saffo, Adam Savage, Evan Schwartz, Peter Schwartz, Alex Steffen, Neal Stephenson, Bruce Sterling, Kevin Warwick, Dave Winer ja Gary Wolf.

Ajakirja toimetajate seas on olnud filmiprodutsent J. J. Abrams, filmirežissöör James Cameron, arhitekt Rem Koolhaas, endine USA president Barack Obama, režissöör Christopher Nolan, tennisist Serena Williams ja videomängude looja Will Wright.

Välislingid

 Ametlik veebisait
 Itaalia veebisait
 Jaapani veebisait
 Ühendkuningriigi veebisait

Ameerika Ühendriikide ajakirjad
Bibliotheca Controversiarum

"Bibliotheca Controversiarum" on Tallinna Ülikooli kirjastuse poolt Bibliotheca alasarjana välja antav raamatusari.

Sarjas ilmuvad ainult eelretsenseeritud tekstid. Sarja esimene raamat anti välja 2010. aastal – selleks sai leedu filosoofi Leonidas Donskise (1962–2016) artiklikogumik "Armastus, vihkamine ja vastuseis" (Donskis on varem (enne 2003. aastat) olnud  Eesti Humanitaarinstituudi kultuuriteooria külalisprofessoriks).

Sarja ühtse kujunduse maketi autor on disainibüroo Rakett. Valdkondlikku kuuluvust annab edasi värvilahendus, mis järgib ülikooli kodulehel kasutatavat värvide jaotust. 

Kui kirjastusele pakub oma käsikirja avaldamiseks sarja kolleegiumi liige, valitakse retsensendid ülejäänud kolleegiumi abil tema osavõtuta. Selline olukord tekkis 2016. ja 2018. aastal, kui kirjastus otsustas avaldada Rein Raua loomingut.

Sarja kolleegium
"Bibliotheca Controversiarumi" sarja toimetuskolleegiumi kuuluvad:
Maarja Kangro (kirjanik ja tõlkija)
Aro Velmet (Lõuna-California Ülikool)
Hasso Krull (kirjanik ja tõlkija)
Rein Raud (Tallinna Ülikool)
Marek Tamm (Tallinna Ülikool)

Viited

Välislingid
"Bibliotheca Controversiarumi" sarja raamatud. tlu.ee
Sarja raamatuid Eesti rahvusbibliograafia andmebaasis. erb.nlib.ee
Sarja raamatud. raamatukoi.ee

Tallinna Ülikooli Kirjastuse raamatusarjad
Rube Goldbergi masin

Rube Goldbergi masin on tahtlikult koomiliselt keerukaks ehitatud masinavärk (ahelseade), kus lõppoperatsiooni teostamisele eelneb hulk omavahel doominoefekti-laadselt seotud operatsioone. Masin sai oma nime palju taolisi masinaid joonistanud Ameerika karikaturisti Rube Goldbergi järgi.

Välislingid 

 Tartu ülikool: Rube Goldbergi masinad

Huumor
Kunst
Gudenieki vald

Gudenieki vald (läti keeles Gudenieku pagasts) on vald Lätis Kuldīga piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Alsunga, Īvande, Kurmāle ja Turlava vallaga, lisaks veel Lõuna-Kuramaa piirkonna Laža vallaga ja Saka vallaga.

Valla pindala on 112 km². 2016. aasta seisuga elas seal 659 inimest. Valla keskus on Gudenieki küla. Vallavanemaks on Daina Bērende. Gudenieki vald jääb suitide asualale.

Ajalugu 

Aastal 1935 oli valla pindala 82,5 km² ja seal oli 1662 elanikku.  Aastal 1945 moodustati vallas Adzese ja Gudenieki külanõukogud, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Gudenieki külanõukoguga likvideeritav Adzese külanõukogu. Aastal 1977 liideti külanõukoguga veel osa Basi külanõukogu maadest ja Alsunga linna maaterritooriumist. Aastal 1990 muudeti Gudenieki külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Kuldīga piirkonda.

Loodus 

Valla geoloogiliste uuringute põhjal selgus, et valla aladel peaks leiduma naftat. Selle leidmiseks rajati valda 13 puurauku, suuremalt jaolt 20. sajandi kuuekümnendatel aastatel.

Gudenieki valda jääb 6,4 ha suurune Ērkulise järv, mis on 36 m sügavune (Läti sügavuselt 12. järv). Valda jääb osaliselt ka Zvirgzdi järv. Gudenieki vallast algab Užava jõgi, selle lõunapiiril voolab Rīva jõgi.

Kaitstavad objektid 

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Basi linnamägi. Kohaliku kaitse all on Lancenieki muinaskalmed, Aniņase muinaskalmed, Ģēģeri muinaskalmed, Guļi muinaskalmed ja Biļļi muinaskalmed.

Looduskaitse all on mitmed nimetud põlispuud. Valda jääb 102 ha suurune Gudenieki hoiuala.

Asustus 

Aastal 2011 elas vallas 460 lätlast, 27 venelast, 5 valgevenelast, 4 ukrainlast ja 15 leedulast.

Valla külad on:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

Viited

Välislingid 

 Valla kodulehekülg (läti keeles)

Läti vallad
Kuldīga piirkond
Jaagup Tuisk

Jaagup Tuisk (sündinud 1. augustil 2001) on Laagrist pärit noor Eesti popmuusik ja näitleja. Mängib klaverit, kitarri, trummi ja trompetit.

Osales 2020. aastal "Eesti laulu" konkursil lauluga "Beautiful Lie", mille ta kirjutas ja produtseeris ise. Lugu tuli teisele kohale.

Haridustee 
Jaagup Tuisk õppis 6. klassini Laagri Koolis, hiljem Gustav Adolfi Gümnaasiumis. Näitlemist on Tuisk õppinud Kaari Sillamaa muusikaliteatris osaledes.

Muusikaline tegevus 

Ta on osalenud mitmes võistluslikus telesaates, näiteks
 "Eesti talent" (TV3, 2010);
 "Laulupealinn" (koos Koit Toomega, TV3, 2011);
 "Laulukarussell" (Eesti Televisioon, 2015);
 "Eesti otsib superstaari" (sai 5. koha, TV3, 2018).
"Eesti laul 2020" (sai 2. koha, ETV, 2020).

2014. aastal käis ta koos Uku Suviste ja Kristjan Kasearuga kontserditurneel "Kaks ja pool meest".

2015. aastal näitles ta Elton Johni ja Lee Halli muusikalis "Billy Elliot" (NoorTeater, lavastaja Teet Kask).

2017. aastal XII noorte tantsupeol "Mina jään" täitis ta Koidu rolli , osaledes muuhulgas ka Vabaduse väljakul toimunud isetekkelisel tantsupeol.

2018. aasta juulis ilmus singel "Käes nüüd aeg" ja 2018. aasta novembris singel "Legendid omas loos".

2019. aastal ilmus singel "Hetkes" ja 2019. aasta detsembris singel "Beautiful Lie", mis sai konkursil Eesti Laul 2020 2. koha.

2020. aasta juunis ilmus singel "Miinusprojekt" ja 2020. aasta oktoobris singel "Bachata".

Viited 

Eesti lauljad
Sündinud 2001
Viesalgciems

Viesalgciems on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Kuldīga piirkonnas Snēpele vallas. Küla asub merepinnast 25 meetri kõrgusel, valla keskusest Snēpelest 8, piirkonna keskusest Kuldīgast 13 ja Riiast 174 kilomeetri kaugusel.

Viesalgciems on üks Kura kuningate vabaküladest. Küla mainiti esmakordselt aastal 1333 (Wessalgen), mil Eberhard von Monheim andis selle Tontegodedele. Aastal 1850 elas külas üheksa kura kuningate peret.

Viited

Kuldīga piirkonna külad
Kura kuningad
Snēpele vald

Snēpele vald (läti keeles Snēpeles pagasts) on vald Lätis Kuldīga piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Pelči, Kurmāle, Vārme, Laidi, Turlava ja Raņķi vallaga.

Valla pindala on 77 km². 2016. aasta seisuga elas seal 757 inimest. Valla keskus on Snēpele küla. Vallavanemaks on Raivis Jasinskis.

Ajalugu 

Aastal 1935 oli valla pindala 79,7 km² ja seal oli 1662 elanikku.  Aastal 1945 moodustati vallas Snēpele ja Sudrabkalni külanõukogud, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Sudrabkalni külanõukoguga likvideeritav Snēpele külanõukogu. Aastal 1966 nimetati Sudrabkalni külanõukogu ümber Snēpele külanõukoguks. Aastal 1977 liideti külanõukoguga osa Raņķi külanõukogu maadest. Aastal 1990 muudeti Snēpele külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Kuldīga piirkonda.

Kaitstavad objektid 

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all hiiepaik Elderene Püha allikas, Mazsālijase linnamägi ja asulakoht. Kohaliku kaitse all on Krauļi muinaskalmed.

Valla suurim jõgi on selle idapiiril voolav Venta jõgi. Looduskaitse all on Marija pärn ja arvukalt nimetuid põlispuid, nende seas ka mitmed Snēpele allee läänepärnad.

Asustus 

Aastal 2011 elas vallas 726 lätlast, 2 venelast, 2 valgevenelast, 3 ukrainlast, 3 poolakat ja 8 leedulast. 

Valla külad on:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

Viited

Välislingid 
Valla kodulehekülg (läti keeles)

Läti vallad
Kuldīga piirkond
Schwendau

Schwendau on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Schwazi ringkonnas. Vald asub 620 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 17,36 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1682 inimest. Esmakordselt mainitud aastal 1200 kui Swentowe (karjamaa puhastamine). Nime algtähendus on illustreeritud ka küla vapil kirve kujul.

Valla ala koosneb mitmest paikkonnast, sealhulgas Hippachi osad, ja ulatub Zilleri jõest kuni 2590 m kõrgusel Hoarbergjochi kuruni. Schwendau on tihedalt seotud naaberküla Hippachiga ja nad jagavad ka mitut rajatist.

Perekonnanimi 

Perekonnanime Schwendau juured viivad otse tagasi Schwendausse Austrias. Perekonna legendi järgi oli perekonnanimi algselt Baron von Schwendau (Luigemaa parunid) ja see oli madalaim aadlitiitel, mille andis ertshertsog Albert V Suuremeelne. Perekonna vastutusalaks oli maksude kogumine ja kohalik sherif. Schwendau perekond usub, et nende embleem on kaitserelv, mitte tööriist.

Põhja-Ameerikas elab vähem kui 75 Schwendau perekonna liiget. 1999. aastal külastas neli neist (Don, Marlene, Bob ja Mark) Schwendaud Austrias. Kuna Schwendau perekonda on sündinud nii palju tüdrukuid, usutakse perekonna hääbumist järgmise 100 aasta jooksul.

Perekond võib jälgida oma sugupuud tagasi Preisimaale 1700. aastatel ning Kanadasse ja Ameerikasse umbes 1850. aastal. Perekonna embleem pärineb 1400. aastatest.

Viited

Välislingid 

 www.schwendau.at

Tirooli liidumaa vallad
Filip Hrgović

Filip Hrgović (sündinud 4. juunil 1992 Zagrebis on Horvaatia poksija.

Harrastajana

Horvaatia meistrivõistlustel
Ta oli kokku kuuekordne Horvaatia meister üliraskekaalus (üle 91 kg) aastatel 2011–2016.

Kaasaegsetel olümpiamängudel
Ta sai üliraskekaalus (üle 91 kg) 2016. aasta Rio de Janeiro olümpiamängude poksivõistlustel, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Tony Yokale (Prantsusmaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Ta on esimene poksija, kes on Horvaatia lipu all võitnud kaasaegsetel olümpiamängudel medali.

Maailmameistrivõistlustel
Ta osales üliraskekaalus (üle 91 kg), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Ivan Dõtškole (Kasahstan) 16. maailmameistrivõistlustel (Bakuu, 2011), hilisemale pronksmedalivõitjale Roberto Cammarellele (Itaalia) 17. maailmameistrivõistlustel (Almatı, 2013) ja hilisemale kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Tony Yokale (Prantsusmaa) 18. maailmameistrivõistlustel (Doha, 2015) ning jäi edasistest medaliheitlustest välja.

Euroopa meistrivõistlustel
Ta võitis üliraskekaalus (üle 91 kg) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks 41. Euroopa meistrivõistlustel (Samokov, 2015).

Elukutselisena
Ta hakkas septembris 2017 elukutseliseks. Ta on seni (seisuga 24. veebruar 2018) pidanud kokku 4 kohtumist ning on võitnud need kõik (neist 3 nokaudiga).

Viited

Välislingid
 
Filip Hrgović lehel BoxRec. Inglise keeles

Horvaatia poksijad
Sündinud 1992
Jõeveski oja

Jõeveski oja (ka Jõeveski jõgi) on oja Lõuna-Eestis ja Lätis. Oja pikkus on 2,3 km. Oja valgla suurus on 7,6 km².

Viited

Välislingid

Viljandi maakonna jõed
Valga maakonna jõed
Läti jõed
Lineaarsus

Lineaarsus on funktsiooni omadus olla kirjeldatav esimest järku seosega y = ax.

Lineaarsusviga ehk ebalineaarsus on objekti sisendsuuruse x ja väljundsuuruse y vahelist sõltuvust kirjeldava funktsiooni y = y(x) kõrvalekalle seda objekti kirjeldavast lineaarsest seosest.

Reaalse objekti sisendsuuruse x ja väljundsuuruse y vahelise seose y = y(x) lineaarseks esituseks kasutatakse tavaliselt selle seose astmerea esimest järku liiget koos nullindat järku liikmega (nihkega).

Matemaatika
Arthur Melo

Arthur Henrique Ramos de Oliveira Melo (mängijanimega Arthur; sündinud 12. augustil 1996 Goiânias) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Juventus ja Brasiilia jalgpallikoondises.

Arthur alustas klubikarjääri kodumaa klubis Grêmio. Brasiilia kõrgliiga hooajal 2017 valiti ta kõrgliiga hooaja parimaks uustulijaks ja samuti hooaja sümboolsesse koosseisu.

2018. aasta juulis sõlmis ta Hispaania kõrgliiga klubiga Barcelona kuue aasta pikkuse lepingu. Debüüdi Hispaania kõrgliigas tegi ta sama aasta 18. augustil kodumängus Deportivo Alavése vastu.

2019. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Juventusega.

Debüüdi Brasiilia rahvuskoondise meeskonnas tegi ta 8. septembril 2018 sõprusmängus USA vastu. 2019. aasta Copa Américal valiti ta turniiri sümboolsesse koosseisu.

Saavutused 
Grêmio
Copa Libertadores: 2017
Recopa Sudamericana: 2018
Campeonato Gaúcho: 2018
Barcelona
La Liga: 2018–19
Supercopa de España: 2018

Viited 

Brasiilia jalgpallurid
Grêmio Foot-Ball Porto Alegrense mängijad
FC Barcelona mängijad
Torino Juventuse mängijad
La Liga mängijad
Sündinud 1996
Pärimisleping

Pärimisleping on pärandaja ja teise isiku kokkulepe, millega pärandaja nimetab teise lepingupoole või muu isiku oma pärijaks või määrab talle annaku, sihtkäsundi või sihtmäärangu, samuti kokkulepe pärandaja ja tema seadusjärgse pärija vahel, millega viimane loobub pärimisest. Pärimisleping on kõrgeima jõuga viimse tahte avaldus ehk oma jõult on pärimisleping testamendi ja seaduse ees esimesel kohal, kuigi oma kasutussageduselt nende järel viimasel kohal.  Pärimisleping võib sisaldada nii siduvaid kui ka mittesiduvaid korraldusi. Korralduste siduvus on pärimislepingu üks olemuslikke tunnuseid. Seega kui testament on ühepoolne tahteavaldus, siis pärimisleping on mitmepoolne tehing ehk leping. Tegemist on positiivse pärimislepinguga, kui pärandaja on määranud lepingupoolele või kolmandale isikule mingi hüve ning negatiivse pärimislepinguga on tegemist olukorras, kui on sõlmitud pärandist loobumise leping. Pärimislepinguga ei või kitsendada pärandaja õigust vallata, kasutada ja käsutada oma vara. Lepingujärgne pärija ei omanda pärimislepingu alusel pärandaja eluajal õigusi pärandaja varale.

Pärimislepingu sõlmimine ja vorminõuded 
Pärimislepingutele on sätestatud ranged vorminõuded.  Pärimislepingut saab sõlmida üksnes notari juures notariaalselt tõestatud vormis ning see kantakse pärimisregistrisse. Pärimisregistri andmetel sõlmitakse pärimislepinguid aastas umbes 20–30, mida on testamentide sõlmimise kõrval äärmiselt vähe.  Pärimislepingu saab sõlmida teovõimeline pärandaja isiklikult.   Pärimislepingu eripäraks võib lugeda, et pärija nimetamist, annaku määramist või pärimisest loobumist saab siduda teise lepingupoole kohustusega midagi teha pärimisest loobunud pärija kasuks. See tähendab, et pärimisleping võib olla ka tasuline.

Pärimislepingu muutmine, tühistamine ja taganemine 
Pärimislepingus tehtud korraldused on pärandajale siduvad juba tema eluajal ning neid ta ei saa enam ühepoolselt muuta ega tühistada. Pärimislepingu pooled saavad eluajal lepingut muuta sõltumata kolmanda isiku tahtest ning eluajal korraldusi tühistada notariaalselt tõestatud kokkuleppe või pärimislepinguga. Pärast pärandaja surma on võimalik ühepoolselt pärimisleping tühistada vaid siis, kui loobuda pärimislepinguga ette nähtust. Pärimislepingu tühistamise alused on: eksimus, pettus, ähvardus, raskete asjaolude ärakasutamine. Pärimislepingu tühistamiseks tuleb esitada hagi kohtusse ühe aasta jooksul tühistamise aluseks olevast asjaolust teadasaamisest arvates, kuid mitte hiljem kui 30 aasta möödumisel pärandi avanemisest arvates. Samuti on võimalik pärimislepingust pärandaja eluaja jooksul taganeda. Kõige rahumeelsem ja loomulikum viis pärimislepingust taganemiseks on pärimislepingus kokku lepitud taganemisõigus. Ülejäänud taganemisõiguse kasutamise võimalused hõlmavad kuriteo toimepanemist pärandaja või tema lähikondsete vastu, samuti seadusest tulenevat ülalpidamiskohustuse rikkumist või lepingust tuleneva kohustuse tahtlikku täitmata jätmist olulisel määral.

Viited 

Pärimisõigus
Kurmāle vald

Kurmāle vald (läti keeles Kurmāles pagasts) on vald Lätis Kuldīga piirkonnas. 

Vald piirneb sama piirkonna Kuldīga linna ja Pelči, Snēpele, Gudenieki, Īvande, Turlava ja Padure vallaga.

Valla pindala on 113,7 km². 2016. aasta seisuga elas seal 2080 inimest. Valla keskus on Vilgāle küla. Vallavanem on Dace Gūtmane.

Ajalugu 

Praegune vald hõlmab sõjaeelsete Kurmāle ja Planīca valdade alasid. Aastal 1935 oli Kurmāle valla pindala 67,8 km². Aastal 1945 moodustati vallas Kurmāle ja Ievukalnsi külanõukogud, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1960 liideti Kurmāle külanõukoguga Induļa ja Kursa külanõukogude Vilgāle sovhoosi maad, ent kolhoosi «Traktorists» maad liideti Abava külanõukoguga. Aastal 1968 liideti külanõukoguga Abava külanõukogu kolhoosi «Traktorists» maad. Aastal 1977 liideti osa külanõukogu maadest Kuldīga linnaga. Aastal 1990 muudeti Kurmāle külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Kuldīga piirkonda.

Loodus 

Valla veekogudest on suurim Vilgāle järv pindalaga 242,5 ha. Vald asub Lääne-Kurzeme kõrgustikul. Valla kõrgeim koht Vārdupe mägi (138 m) on ka Kuldīga piirkonna ja endise Kuldīga rajooni kõrgeim punkt.

Kaitstavad objektid 

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all hiiepaik Kļaviņi Kuradijala kivi, Kurmāle (Meņģi) linnamägi ja Grotlejase muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Sudmalejase muinaskalmed.

Looduskaitse all on Sauleskalni dendropark, Bunki tamm, Vecvilgāle allee, Valgeallikas ja Mustallikas Marija pärn ning paar nimetut põlispuud.

Asustus 

Aastal 2011 elas vallas 1954 lätlast, 38 venelast, 5 valgevenelast, 11 ukrainlast, 11 poolakat ja 9 leedulast.

Valla külad on:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

Viited

Välislingid 
Valla kodulehekülg (läti keeles)

Läti vallad
Kuldīga piirkond
Sarir

Sarir või Serir oli keskaegne kristlik riik 5. - 12. saj. tänapäeva Dagestani mägipiirkonnas. Selle nimi pärineb Araabia sõnast "troon" ja viitab kuldsele troonile, mis oli nähtud sümbolina majesteetlikule autoriteedile.

Ajaloolised riigid
Dagestan
Kim Namjoon

Kim Namjoon (sündinud 12. septembril 1994), tuntud ka kui Kim Nam-Joon, Kim Nam Joon või lavanimega RM ja Rap Monster, on Lõuna-Korea räppar, laulukirjutaja ja produtseerija. Tuntuks on ta saanud alates 2013. aastast, mil alustas koostööd firmaga Big Hit Entertainment, olles juhtliige bändis BTS.

Elu
Namjoon sündis 12. septembril 1994 Lõuna-Koreas. Enne tema debüüti BTSiga oli ta räppar lavanimega Runch Randa.

Ta IQ on 148, Namjoon on saavutanud keele-, matemaatika-, võõrkeele- ja ühiskonnaõpetuse ülikoolide sisseastumiseksamil parimaid tulemusi. Namjoon valdab ka inglise keelt, mida ta õppis väiksena oma ema ja sõpru jälgides. Ta peab ennast ateistiks.

Diskograafia

Albumid
 2015: "RM"

Singlid
 "Reflection"
 "Rap Monster"
 "Where U At"
 "Favourite Girl"
 "Too Much"
 "Monsterlude"
 "RM Cypher Ruff"
 "Always"
 "Do You"
 "Change"

Lõuna-Korea lauljad
Sündinud 1994
Tähniline aarum

Tähniline aarum (Arum maculatum L.) ehk aaronikepp on mitmeaastane, võhaliste (Araceae) sugukonda kuuluv rohttaim, mis on levinud Kesk- ja Lõuna-Euroopa niisketel niitudel ja metsades.

Botaaniline iseloomustus 

Mitmeaastane 30–60 cm kõrgune rohttaim poolkeraliste või ovaalsete horisontaalsete muguljate risoomidega.

Lehed 
Lehed on arvukad, nooljad, juurmised ja spiraalselt asetsevad. Primaarsed külgrood moodustavad vähemalt ühe peamise leheroo. Kõrgema astme leherood moodustavad võrkja mustri.

Õis ja õisikud 
Aarumil on tavapäratud "viljad-õed". Tõelised õied aarumil on pisikesed, kollakasvalged või kollakasrohelised ja kogunenud õisikuks. Aarum õitseb mais-juunis, aga erepunased viljad valmivad sügise alguses. Viljadeks on punased marjad, mis on mürgised. Eelistab kas avatud või poolvarjulist kasvukohta.

Paljunemine 
Aarum paljuneb vegetatiivselt (risoomiga) ja seemnetega.

Kasvukohad 
Aarumi kasvukohtadeks on soe kliimaga alad Lõuna-Euroopas, Ukrainas, Põhja-Kaukaasias, Krimmis ja Gruusias. Tähniline aarum kasvab niiskestes kohtades, enamasti leitakse savi pinnasega metsades, samuti kasvatatakse aedades.

Droog 
Juurikas (Ari maculati rhizoma, radix Ari, tuber Ari) kogutakse sügisel. Värsket droogi ei tohi kasutada.

Keemiline koostis 
­Alkaloidid: aroniin ja koniin, saponiinid,tsüanogeensed glükosiidid, lektiinid, lima, tärklis.

Toimed ja näidustused 

Toimib röga lahtistavalt, higieritust suurendavalt ja mähkivalt. Värske taim ärritab tugevasti limaskesti. Tarvitusel ka homöopaatias. Mungad on aarumit kasutanud bronhiidi raviks. Tänapäeval soovitatakse aarumit kasutada kurgupõletiku ja külmetushaiguse korral. Küpsetatud mugulaid tarvitatakse toiduks.  Peaaegu kõik väikeste annuste toksilised ained on ravimid. Aarumi lillede põhjal kasutatakse homöopaatilist preparaati Arum, mida kasutatakse nina limaskesta, suu- ja hingamisteedepõletiku raviks. Enne esinemist kasutavad Arumit paljud lauljad ja oraatorid: aarum normaliseerib nende häält.

Ohud 
Värske taim on mürgine, välja arvatud mugul. Mahla sattumine nahale tekitab nahakahjustusi. Marjade söömisel lähevad huuled paiste ning kurk karedaks ja tundetuks, süljeeritus tekib valu, neelamisraskusi, oksendamist, kõhulahtisust ja urineerimishäireid, pulss aeglustub ja kehatemperatuur langeb. 3–12 tundi jooksul võib saabuda surm, inimene on enamasti täie teadvuse juures.

Viited 

Võhalised
Mürgised taimed
Gigantum Humeris

"Gigantum Humeris" on Tallinna Ülikooli kirjastuse väljaantav raamatusari, kirjastuse üks kolmest põhisarjast.

Sari hõlmab mitmesuguste terviktekstide tõlkeid, samuti tõlkeantoloogiaid eri valdkondade võtmelistest teadustekstidest (rõhuga 20. ja 21. sajandil). Selle sarja raames avaldatakse koostöös Tallinna Ülikooli õppejõududega ja nende nõuandeid arvestades tekste, mis on aktuaalsed ja kergesti kasutatavad akadeemilises õppetöös.

"Gigantum Humerise" sarja kolleegiumina toimib kirjastuse üldkolleegium. Sarja  toimetuskolleegiumi esimees on 2009. aastast Marek Tamm. Sarjas ilmuvad ainult eelretsenseeritud tekstid.

Sarja esimese köitena ilmus 2011. aastal ameerika koreograafi Anthony Shay (doktorikraad tantsuajaloos ja -teoorias) ülevaateteos "Tantsupoliitika".

Sarja ühtse kujunduse maketi autor on disainibüroo Rakett. Valdkondlikku kuuluvust annab edasi värvilahendus, mis järgib ülikooli koduleheküljel kasutatavat värvide jaotust.  

Kui kirjastusele pakub oma käsikirja avaldamiseks sarja kolleegiumi liige, valitakse retsensendid ülejäänud kolleegiumi abil tema osavõtuta.  Selline olukord tekkis 2013. aastal, kui kirjastus otsustas avaldada sarja ühe köitena Rein Raua loomingut.

Sarjakolleegium
Sarja "Gigantum Humeris" toimetuskolleegiumisse kuuluvad:

Airi-Alina Allaste (Tallinna Ülikool)
Karsten Brüggemann (Tallinna Ülikool)
Tiina Elvisto (Tallinna Ülikool) 
Indrek Ibrus (Tallinna Ülikool)
Marju Kõivupuu (Tallinna Ülikool)
Mihhail Lotman (Tallinna Ülikool, Tartu Ülikool)
Rain Mikser (Tallinna Ülikool)
Katrin Niglas (Tallinna Ülikool)
Hannes Palang (Tallinna Ülikool)
Ülar Ploom (Tallinna Ülikool)
Kristjan Port (Tallinna Ülikool)
Jaan Puhvel (California Ülikool Los Angeleses)
Tõnis Põder (Tallinna Ülikool)
Rein Raud (Tallinna Ülikool)
Raivo Stern (Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituut)
Marek Tamm (Tallinna Ülikool)
Peeter Torop (Tartu Ülikool)
Jaan Valsiner (Ålborgi Ülikool)
Anna Verschik (Tallinna Ülikool)
Airi Värnik (Tallinna Ülikool)

Viited

Välislingid
"Gigantum Humerise" sarja raamatud. tlu.ee
Sarja raamatuid " Eesti rahvusbibliograafia andmebaasis. erb.nlib.ee
Sarja raamatud. raamatukoi.ee

Tallinna Ülikooli Kirjastuse raamatusarjad
Russaku

Russaku oli küla Tartumaal alates 20. sajandist. Küla jääb tänapäeval Põlvamaa Kanepi valla Prangli küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Prangli külaga.

16. sajandist kuni 20. sajandini oli küla nimi Naistevald.

Viited

Võru maakonna endised külad
Põlva maakonna endised külad
Vimeo

Vimeo on videojagamise keskkond, kus Vimeo kasutajad saavad laadida üles, jagada ja vaadata videoid. See oli esimene videojagamise keskkond, mis toetas HD-kvaliteediga videoid, enne kui YouTube seda tegema hakkas. 

Vimeo asutasid 2004. aasta novembris Jake Lodwicki ja Zach Klein. See keskendub lühifilmidele ja Vimeo On Demand kaudu müüdavatele filmidele.

Viited 

Veebisaidid
Video
Kurmi

Kurmi on kohanimi:
Kurmi (Pärnumaa), endine küla
Kurmi, küla Lätis Madona piirkonnas
Kurmi, küla Lätis Vecpiebalga piirkonnas
...
Guillaume de Saluste Du Bartas

Guillaume de Saluste du Bartas (lühidalt Guillaume du Bartas, oktsitaani keeles Guilhèm de Sallusti deu Bartàs; 1544, Monfort, Prantsusmaa — 28. august 1590, Mauvezin, Prantsusmaa) oli prantsuse barokk-kirjanik, gaskooni hugenotist õukondlane ja  poeet.

Du Bartas algne perekonnanimi oli Sallustre, millest hiljem sai Salluste või Saluste, arvatavasti soovist sarnastada see Vana-Rooma ajaloolase Sallustiuse nimele. Kaitsnud doktorikraadi õigusteaduses, veetis Du Bartas suurema osa oma karjäärist Navarra Henri õukonnas. 16.—17. sajandi Euroopas peeti Du Bartas'd geniaalseks poeediks, keda võrreldi Homerose ja Vergiliusega ning kes jättis varju ka Pierre de Ronsardi. Tema tuntumad teosed, mida tõlgiti paljudesse keeltesse, olid "L'Uranie" (1584), "Judit" (1584), "La Semaine; ou, Creation du monde" (1578) ja "La Seconde Semaine" (1584—1603). Hiljem on tema luule populaarsus järsult langenud, mis pani omakorda imestama Johann Wolfgang von Goethe.

Prantsuse luuletajad
Sündinud 1544
Surnud 1590
Jakob Metsmäe

Jakob Metsmäe (29. jaanuar 1907 Oonurme, Tudulinna vald, Virumaa – 4. aprill 1949 Magadan, Venemaa) oli Eesti metsavend, üks Virumaa metsavendade salga "Lendav surm" juhte.

Elulugu 
Jakob Metsmäe sündis 1907. aastal Oonurme külas Tudulinna vallas Virumaal.

1941. aasta sõjasuvel põgenes ta Nõukogude mobilisatsiooni eest metsa, kus liitus metsavendadega ja varjas end kuni Saksa vägede jõudmiseni Virumaale augustis 1941. Seejärel astus ta vabatahtlikult Omakaitsesse, võttis osa haarangutest mahajäänud Nõukogude sõduritele ja Eestisse saadetud Nõukogude langevarjuritele. 1943. aasta suvel laskis ta maha neli Saksa sõjavangilaagrist põgenenud Nõukogude sõjavangi. 1944. aastal osales Omakaitse rühmaülemana lahingutegevuses üle Peipsi järve tulnud Nõukogude diversiooniüksustega. 

1944. aasta sügisel siirdus Nõukogude okupatsioonivõimu naastes uuesti metsa. Osales Virumaa metsavendade salga "Lendav surm" loomises ja oli üks selle juhte. 20. juunil 1946 võttis "Lendav surm" Metsmäe juhtimisel ette rünnaku Tudulinna valla täitevkomitee esimehe Karl Lepassaare ja Nõukogude aktivisti August Kiisi taludele. Seal võeti vangi neli inimest, kes hukati. Samal päeval pidasid metsavennad Metsamäe juhtimisel Oonurme lähedal lahingut Nõukogude sõjaväelaste ja julgeolekutöötajatega, mille tagajärjel hukkus 4 Nõukogude aktivisti ja 6 siseministeeriumi vägede sõdurit.

Vahistati 5. jaanuaril 1948 NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi (MGB) Virumaa töötajate poolt. 26. aprillil 1948 mõistis Eesti NSV Siseministeeriumi Vägede Sõjatribunal talle Tallinnas toimunud kohtuistungil 25 aastat vabadusekaotust koos kodanikuõiguste äravõtmisega viieks aastaks. Vara ei konfiskeeritud selle puudumise tõttu. 

Jakob Metsmäe suri 4. aprillil 1949 vangilaagris Magadanis.

Viited

Eesti metsavennad
Sündinud 1907
Surnud 1949
Eesti represseeritud isikud
Turlava vald

Turlava vald (läti keeles Turlavas pagasts) on vald Lätis Kuldīga piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Kurmāle, Gudenieki, Laidi ja Snēpele vallaga, lisaks veel Lõuna-Kuramaa piirkonna Laža ning Kazdanga vallaga.

Valla pindala on 124,5 km². 2016. aasta seisuga elas seal 910 inimest. Valla keskus on Turlava küla, vallamaja asub aadressil Gundegu iela 1. Vallavanemaks on Mārcis Brantevics.

Ajalugu 

Tänapäevane Turlava vald asub sõjaeelsete Turlava ja Klostere valdade territooriumil. Aastal 1935 oli Turlava valla pindala 95,8 km².  Aastal 1945 moodustati vallas Turlava ja Induļa külanõukogud, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Induļa külanõukoguga likvideeritavad Turlava ja Vārdupe külanõukogud. Aastal 1960 liideti «Vilgāle» sovhoosi maad Kurmāle külanõukoguga. Aastal 1965 liideti kolhoosi «Spartaks» maad Laide külanõukoguga. Aasta hiljem nimetati Induļa külanõukogu ümber Turlava külanõukoguks. Aastal 1968 liideti külanõukoguga suurem osa Klostere külanõukogu maadest. Aastal 1977 liideti külanõukoguga osa Basi külanõukogu maadest, osa Turlava külanõukogu alasid liideti aga Laide külanõukoguga. Aastal 1990 muudeti Turlava külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Kuldīga piirkonda.

Kultuurimälestised 

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Kundi muinaskalmed, Lipaiķi linnamägi, Lipaiķi luteri kirik (sealhulgas sealne oreliprofiil, altar, kantsel ja vitraaž Kalējciemsi vapiga), Jāmaiķi luteri kirik, Turlava (Kundi) linnamägi, hiiepaik Ķoniņciemsi Puuslikukaasik, Birzmaļi muinaskalmed ja Birzmaļi asulakoht. Kohaliku kaitse all on Sāmieši asulakoht.

Loodus 

Valla tähtsaim jõgi on Rīva jõgi. Vallas asub Ķikuri järv pindalaga 26,9 ha.

Looduskaitse all on Ciemgaļi metsõunapuu, Turlava Puuslikukaasiku pärnad, Kalna Žumpji tammed, Pliķi vaher, Pliķi kastan ja Pliķi saar. Lisaks on seal looduskaitse all arvukalt nimetuid põlispuid.

Asustus 

Aastal 2011 elas vallas 460 lätlast, 27 venelast, 2 valgevenelast, 7 ukrainlast, 2 poolakat ja 12 leedulast.

Valla külad on:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

Viited

Välislingid 

 Valla kodulehekülg (läti keeles)

Läti vallad
Kuldīga piirkond
Kokkola-Pietarsaari lennujaam

Kokkola-Pietarsaari lennujaam (IATA: KOK, ICAO: EFKK) on rahvusvaheline lennujaam Kokkolas Soomes. Lennujaam aub umbes 19 kilomeetrit Kokkola kesklinnast.

Lennufirmad ja sihtkohad 

Soome lennujaamad
Tampere-Pirkkala lennujaam

Tampere-Pirkkala lennujaam (IATA: TMP, ICAO: EFTP) on rahvusvaheline lennujaam Pirkkalas Soomes. Lennujaam asub umbes 13 kilomeetrit Tampere kesklinnast. Lennujaama omab ja haldab Finavia. Lennujaam on baas Soome õhuväele. 

Soome lennujaamad
Euroopa aastad

Euroopa aastad on Euroopa Liidu initsiatiiv ühel kalendriaastal teatud teemale rohkem tähelepanu pöörata.

Loetelu

Viited

Välislingid
Euroopa aastad europa.eu

Euroopa Liit
Rahvusvahelised aastad
Euroopa kultuur
Ohtene sõnajalg

Ohtene sõnajalg (Dryopteris carthusiana L.) on sõnajalaliste sugukonda sõnajala perekonda kuuluv taimeliik.

Ohtese sõnajala teised nimed on kõrbe sõnajalg, okas-sõnajalg. Oma nime sai tänu tema iseloomulikule määramistunnusele: lehe serval asuva hamba tipul on ogaterav ohe.

Botaaniline kirjeldus 
Mitmeaastane taim kõrgusega 30 kuni 80 cm.

Eoslad 
Eoslad paiknevad kahe reana eoskuhjades ülemistel lehekestel. Eoskuhjad on kaetud väike looriga. Ohtese sõnajala eosed on pruunid, neerukujulised, peenikeste nõelakujuliste paksenditega. Eoseid moodustab juulis-augustis.

Leht 
Lehed on kahelisulgjad, helerohelised, jäigad ja püstised ning paiknevad tihedate kimpudena. Lehekesed on munakujulised kuni pikliksüstjad. Lehekeste alumine paar on vastamisi asetsev ja võrreldes teistega natuke rohkem eemaldunud, teised vahelduvalt. Lehekeste servad on ogateravate hammastega. Leheroots on pikk (umbes laba pikkune) ja peenike, mis on roheka või kollaka värvusega. Leherootsu ülemine osa on sügavalt rennikujuline ja seal on vähe sõkalsoomuseid, alumisel osal on aga rohked ühtlaselt värvunud kahvatupruunide sõkalsoomused.

Vars 

Varreks on risoom. Risoom on lühike, paikneb mullas horisontaalselt või poolviltu. Risoomi nooremad osad on kaetud sõkalsoomustega, vanemad osad on aga üsna tihedalt kaetud vanade lehtede tüügastega.

Paljunemine 

Kuna risoom on päris lühike, paljuneb peamiselt eoste abil. Eostest areneb kahesuguline eelleht. Eellehe alumisel küljel arenevad emas- ja isassuguorganid, millest hiljem valmivad sugurakud. Uus taim areneb viljastunud munarakust.

Keemiline koostis 

Taim sisaldab fenoolseid ühendeid ja antotsüaane. Lehtedest on leitud eeterlikku õli.

Levila 
Kasvab võsastikes ja poolniisketes metsades. On levinud Põhja- ja Kesk-Euroopas, Ida- ja Lääne-Siberis, Kesk-Aasia mäestikes ja Põhja-Ameerika idaosas. Sageli leidub Eestis.

Kasutamine

Kasutamine meditsiinis 

Ravimtaimena ekstrakti valmistamiseks kasutatakse ohtese sõnajala risoomi. See saab aidata pael- ja laiusside vastu. Risoomis sisalduvad toimeained on samad kui maarja-sõnajalal, aga arvatakse, et ohtese sõnajala risoomis on neid palju rohkem. Ravimi annustamisel on vaja olla ettevaatlik ja täpne, kuna on võimalik saada mürgistuse. Halvematel juhtudel võib mürgistus lõppeda naha ja limaskestade siniseksvärvumise, teadvusetuse, õhupuuduse ning surmaga. Kergematel juhtudel esineb peavalu, oksendamine ja kõhulahtisus.

Muu kasutusalad 
Kasvatatakse ilutaimena.

Viited 

Sõnajalalised
Sõnumed (ajaleht 1931)

Sõnumed oli ajaleht, mis ilmus 18. veebruarist 1931 kuni 1933. aastani Tallinnas. Väljaandja oli osaühisus Vaba Maa ja vastutav toimetaja Harald Vellner. Ajaleht ilmus 6 korda nädalas. Hind oli 3 senti. Ajalehes ilmus Gori illustratsioone.

Pärast seda, kui Sõnumed oli avaldanud artikli, mis käsitles krooni langemist, leidis kohtu-siseministeerium, et ajaleht Sõnumed tekitab rahvas paanikat ja ajalehe ilmumine keelati üheks nädalaks. Selle otsuse peale suleti ajaleht Sõnumed lõplikult ning hakati välja andma uut ajalehte – Hommiklehte.

Viited

Välisviited 
 digar.ee Sõnumed

Eesti endised ajalehed
Laidi vald

Laidi vald (läti keeles Laidu pagasts) on vald Lätis Kuldīga piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Turlava, Snēpele, Raņķi ja Rudbārži vallaga lisaks veel Lõuna-Kuramaa piirkonna Kazdanga vallaga.

Valla pindala on 115 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1119 inimest. Valla keskus on Laidi küla. Vallavanemaks on Andris Neilands.

Ajalugu 

Aastal 1945 moodustati Valtaiķi vallas Valtaiķi ja Rude külanõukogud. Aastal 1954 liideti need ühiseks Laide külanõukoguks. Aastal 1965 liideti Induļa külanõukogu kolhoosi «Spartaks» maad Laide külanõukoguga. Aastal 1977 liideti Laide külanõukoguga veel osa Turlava külanõukogu alasid. Aastal 1990 moodustati Laide külanõukogust Laidi vald. 2009. aastast kuulub vald Kuldīga piirkonda.

Kaitstavad objektid 

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Laidi mõisa hoonetekompleks (park, tall-tõllakuur, häärber, mõisavalitseja maja), Vangas asuva mõisaaida uksepiidad, Valtaiķi luteri kirik (sealhulgas 15 sealset vitraaži, orel, oreli noodivihik, kantsel, lühter, uksed, altar ja kirikuliste astmed), Sermite linnamägi, Dižstrauti muinaskalmed ehk Kalmeküngas, Valtaiķi keskaegne linnus ja kalmistu.

Looduskaitse all on Pelēni tamm, Rudzīši kivi, Nēlupji tammed ja Jaunbrēdiķi dendropark. Lisaks on seal looduskaitse all arvukalt nimetuid põlispuid.

Asustus 

Aastal 2011 elas vallas 1085 lätlast, 19 venelast, 13 valgevenelast, 9 ukrainlast, 7 poolakat ja 19 leedulast.

Valla külad on:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

Viited

Välislingid 

 Valla kodulehekülg (läti keeles)

Läti vallad
Kuldīga piirkond
Melihhovo

Melihhovo on küla Venemaal Moskva oblasti Tšehhovi rajooni Barantsevo külanõukogus. Küla asub merepinnast 184 meetri kõrgusel, rajoonikeskusest Tšehhovist 16 kilomeetrit kagus.

Külas asub Melihhovo mõis, kus elas Anton Tšehhov. Tänapäeval asub sealses häärberis Tšehhovi majamuuseum. Sealne Kristuse Sünni kirik ehitati aastal 1756 ja põles maha aastal 1995. Kirik taastati aastal 1999; selsamal aastal valmis vana kiriku kõrval asuv uus, talvel kasutamiseks mõeldud kirik.

Viited

Välislingid 
Küla kaardil

Moskva oblast
Venemaa külad
Arnold Laidva

Arnold Johannes Laidva (kuni 23. juuni 1935 Arnold Johannes Laubert; 21. august 1906 Tallinn – 13. september 1990 Uppsala, Rootsi) oli eesti poksija.

Ta oli kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg) Eesti meistrivõistlustel aastatel 1924 ja 1926 Eesti meister.

Ta sai Eesti meistrivõistlustel 2. koha kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg) 1925. aastal ning sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 1927. aastal ning kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg) 3. koha aastatel 1929 ja 1930.

Hilisem elukäik
Ta töötas hiljem politseinikuna.

Ta põgenes 1944. aastal Rootsi. Oli hiljem pikka aega tegev Uppsala Eesti Seltsis (muuhulgas ka laekuri ja sekretärina).

Isiklikku
Tema poeg on Rootsi ja Eesti laevandustegelane Hans Laidwa.

Aastatel 1944–1945 Arnoldi peetud päevikut on poeg Hans kasutanud oma elulugu jutustavas raamatus "Ett liv på Östersjön - som båtflykting och färjeredare" (rootsi keeles; Stockholm 2003; eesti keeles "Elu Läänemerel: paadipõgenikust reederiks". Tänapäev. Tallinn 2004, tõlkinud Tõnis Arnover).

Viited

Kirjandus
Kontvõõras. "Arnold Laidva 50-aastane". Stockholms-Tidningen Eestlastele, 19. august 1956. Lk 1
Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009
Rein Pajur, Juhan Maidlo, Erlend Teemägi. "Poks". // Eesti spordi aastaraamat 1918–1940. Eesti Spordiajaloo Selts. 2015. Lk 338–340 ja 363

Välislingid
Arnold Lauberti sporditulemused

Eesti poksijad
Eesti politseinikud
Eestistatud nimega inimesed
Eestlased Rootsis
Sündinud 1906
Surnud 1990
Harkujärve kogudus

EELK Harkujärve kogudus on Harku vallas tegutsev luterlik kogudus.

Kogudus kuulub Tallinna praostkonda. 

Kogudus kasutab Harkujärve kogukonnakirikut. Mais 2014 koostati notariaalne ostu-müügileping MTÜ Harkujärve Kiriku Taastamise Seltsi ja Eesti Karismaatilise Episkopaalkiriku vahel ja sellega läks kirikuhoone Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku käsutusse. 28. septembril 2014 kell 17.00 alanud jumalateenistusel pühitses EELK peapiiskop Andres Põder Harkujärve kogukonnakiriku. 2018. aasta aprilli kirikukogu otsusega moodustati Harkujärve kogudus. Kuni kirikukogu otsuseni oli Harkujärve kogudus sisuliselt Tallinna Peeteli koguduse tütarkogudus.

Koguduse hooldajaõpetaja on Avo Üprus.

Välislingid
 Kodulehekülg

Harku vald
EELK Tallinna praostkond‎
Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku kogudused