Eesti korvpallikoondis

Eesti korvpallikoondis on Eesti esindusmeeskond korvpallis.

Koondis 1924–1940

1924–1932 
Esimene Eesti koondise maavõistlus peeti 29. aprillil 1924. aastal Läti koondisega Tallinnas. Mäng lõppes lätlaste võiduga 20:16. Eestit esindasid tookord Artur Pihlak, Robert Ferdinand Silvester, Herbert Unter, Ralf Uuetoa ja Richard Aleksander Mast. Varus olid Heino Uuli, Herbert Niiler, Roman Karro(Karu). Koondise mängijad olid enamuses 17–20 aastat vanad. Parimaks tehnikameheks peeti R.F.Silvesterit, kes oli ka kapten. Eesti koondise teine maavõistlusmäng oli lätlastega Riias 1925. aastal. Seekord oli parem Eesti 30:23. Kolmaski koondise mäng toimus lätlastega, veebruaris 1926. aastal Tallinnas. Taas jäid peale eestlased 26:20. 1927. aastal võitis Riias taas Läti 38:32.

Algul erinesid tolleaegsed reeglid ja mängu ülesehitus tunduvalt tänapäevasest. Korvpall oli algaastail väga jõuline, vastaseid takistati kehaga, samuti käte ja jalgadega, hoiti kinni nagu maadluses, tooruse piiril. Sellest olid tingitud korvidevaesed tulemused. Eks osa süüd langes ebatäpsetele võistlusmäärustele, aga rohkem kohtunike kogenematusele. "Valevõtted" (vead) olid tehnilised (jooks palliga, palli löömine rusika või jalaga, vastase audi sisseviskaja segamine, kahekordne "tilgutamine" ehk põrgatamine, rääkimine kohtunikuga (tohtis ainult kapten), juhise saamine treenerilt mängu ajal jms) ning isiklikud (vastase tõukamine, jala ettepanek, otsajooksmine, toorutsemine jms). Karistuseks oli vabavise vastase kasuks, mida sooritas kõige osavam viskaja. Vea eest viske ajal karistati kahe vabaviskega sõltumata sellest, kas vise tabas või mitte. Neljanda vea puhul pidi mängija väljakult lahkuma. Hiljem enam tehniliste vigade eest vabaviskeid ei antud.

Peale sisseläinud viset või vabaviset pandi pall mängu keskringist hüppepallina. Mängust lahkunud (välja vahetatud) mängija tohtis ainult ühel korral väljakule naasta. Igal mängijal oli väljakul oma ala. Kaitsjad püsisid keskjoońe läheduses - vasakul ja paremal, vastaste korvi ründasid ääremängijad koos tsentriga, kumbki ääremängija omalt poolt. Valitses põhimõte: kolm meest kaitses, kolm meest rünnakul. Peale pallikaotust ääremängijad oma poolele tagasi ei läinud, vaid jäid ootama uut rünnakuvõimalust. Seega langes suurim roll keskmängijale, kes oli tegev nii kaitses kui rünnakul. Viskeviisidest oli algul tuntud vaid altvise, tehnika arenedes ka rinnalt ja pea kohalt. Kõik visked sooritati kahe käega ja paigalt. Aja jooksul muutusid reeglid selgemaks ning mängu ülesehitus vabamaks.

Ka järgmised maavõistlused peeti lätlastega, 1928. aastal võitis Tallinnas Eesti 26:25, 1929. aastal Riias Läti 41:28. Samal aastal peeti teinegi kohtumine, kus koondise treeneriks oli välismaal ennast täiendanud Herbert Niiler. Hea mänguga võideti Tallinnas Lätit 57:37. Eesti esinduse edurivis mängisid Erich Altosaar, Valentin Klõšeiko, Robert Ratnik, Taras Timtšenko, Egon Parbo ning kaitses Paul Klõšeiko, Heino Lindpere, Bernhard Nooni. Meeskonna hingeks oli Erich Altosaar, kes visaks 22 punkti. 1930. aastal maavõistlust polnud. 1931. aastal peeti kaks mängu Riias võideti 46:30, Tallinnas kaotati 50:52. Järgmisel aastal võitis Läti 40:30. Seega oli Eesti korvpallikoondis pidanud 10 esimest mängu Lätiga ning seis oli viigiline 5:5.

1933–1935 
1933. aastal andis Eesti Käsipalli Liit välja uued määrused, mis olid koostatud korvpalli sünnimaa USA täiendatud võistlusmääruste alusel. Põhilisteks muudatusteks olid: abikohtunik sai kohtunikuga võrdsed õigused mängu juhtimisel; number pidi olema ka mängija rinnal; kehtima hakkas 10 sekundi määrus, mille jooksul pidi pall jõudma tagaalast eesalasse; vabaviskealas rakendati 3 sekundi määrust; pallita mängija liikumise takistamist loeti kaitsemängija veaks; kummagi võistkonna mängijatele tähistati vabavisete sooritamise ajal asetuskohad jne. Peale Läti need aga mujal Euroopas ei kehtinud. 

Ametlik sooviavaldus FIBA liikmeks astumise kohta saadeti Eesti Käsipalli Liidu poolt 23. novembril 1934 koos palvega vähendada liikmemaksu 50% võrra. Eesti soovid rahuldati. 1935. aastal peeti esimesed Euroopa meistrivõistlused, kuid Eesti koondis neist osa ei võtnud, kuna osavõtumaks ja majutamiskulud ületasid Käsipalli Liidu eelarve. FIBA poolt hooajaks 1935/1936 saadetud reeglite järgi peeti 1935. aasta jaanuaris maavõistlus Lätiga (kes tuli samal aastal esimeseks Euroopa meistriks), mille Eesti kaotas 18:35. Peale mängu tauniti eriti kahte FIBA reeglit - meeskonna suurus võis olla ainult 7 mängijat ning mängu kestel polnud lubatud "aega maha" (minutilist pausi) võtta. Lisaks oli häiriv, et vastavalt reeglitele võis vahetada vaid vigastada saanud mängijat.

1936 
1936. aasta märtsis saatis Eesti FIBA-le oma ettepanekud määruste muutmiseks. FIBA kongressil Berliinis võeti vastu olulisi muudatusi reeglite kohta: rakendati 10 sekundi määrust; mängu pidid juhtima kaks kohtunikku; võistkonnal võis olla 5 varumeest, kellel lubati mängu tulla 2 korral; vastase korvi puudutamist karistati vea ja kahe vabaviskega; vabavisete sooritamise ajaks seisatati ajamõõtja jne. Ühtlasi tuli välja töötada kohtunike signaalid ja žestid, et vähendada hõiklemist. Eestis kinnitati need määrused siiski alles 1937. aasta oktoobris. 

Eesti koondis osales 1936. aasta suveolümpiamängudel Berliinis. Meeskonda kuulusid Leonid Saar, Aleksander Illi, Bernhard Nooni, Vladimir Kärk, Georg Vinogradov, Erich Altosaar, Aleksander Margiste, Evald Mahl, Robert Keres (kapten), Artur Amon, Heino Veskila. Treener oli Herbert Niiler. 

Võistluste süsteem oli korvpalliturniiril üsna ebaloogiline, esimesed neli päeva peeti 23 meeskonna vahel sisuliselt valikmänge, kus kaks järjestikust kaotust saanud koondis langes välja. Lõppvõistlusele jõudis 14 meeskonda, edasi mängiti ühe kaotuse süsteemis. Olümpia esimese korvpalliturniiri ajalooline esimene mäng peeti loosi tahtel Prantsusmaa ja Eesti vahel, kusjuures hüppepalli viskas üles James Naismith (mängu looja), kes enne kätles mõlema meeskonna mängijaid. Eestlased võitsid mängu 34:29 (Veskila 11 punkti). Teises voorus oli vastaseks USA koondis, kelle koosseisus oli kaks meest üle 2 meetri pikad (eestlaste pikim oli Altosaar - 188 cm). Ameeriklased saavutasid võidu 52:28 (Veskila 20 p.). Järgmises voorus naeratas õnn Eestile, sest oldi mänguvabad, seega jõuti 14 parema hulka. Kolmanda mängu Filipiinidega Eesti kaotas 22:39 (Veskila 8 p.) ning langes edasisest võistlusest välja. Kokkuvõttes jäädi jagama 9.–14. kohta.

1937–1940

EM 2015

Valikturniir 
Valikmängude esimese ringis osales 13 meeskonda, kellest võitja pääses otse finaalturniirile. Ülejäänud 12 jätkasid teises ringis koos 14  varem valitud võistkonnaga, et selgitada veel 13 finalisti. Eesti koondise kohtumised esimeses ringis alagrupis B: 

Holland võitis küll mängu, kuid kuna võistkond kasutas reeglitevastaselt kahte naturaliseeritud mängijat, määrati Hollandile kaotus.

Eesti võitis alagrupi B ja pääses esimese ringi poolfinaali alagrupi D võitja vastu.

Eesti jõudis esimese ringi finaali, mängimaks otsepääsu eest finaalturniirile.

Eesti tagas osaluse finaalturniiril.

Finaalturniir

Koondise koosseis 2021

Eesti korvpallikoondise koosseis septembris 2021.

EM 2022

Valikturniir 
Valikmängude B alagrupis kohtus Eesti koondis: 

Eesti tuli alagrupis kolmandale kohale ning pääses finaalturniirile.

Finaalturniir 
Eesti koondis mängis koosseisus: Sten Sokk, Kerr Kriisa, Kristian Kullamäe, Martin Dorbek, Janari Jõesaar, Henri Drell, Sander Raieste, Siim-Sander Vene, Kristjan Kitsing, Rauno Nurger, Matthias Tass, Maik-Kalev Kotsar. Peatreener Jukka Toijala, abitreenerid Heiko Rannula, Indrek Reinbok. Eesti meeste korvpallikoondis oli maailma edetabelis enne turniiri 47. kohal.
Alagrupimängud, Grupp C:

Koondis sai alagrupis 5. koha, järgmisse ringi ei jõudnud ning saavutas EM-l kokkuvõttes 19. koha.

Koondise koosseis 2022

Eesti korvpallikoondise koosseis novembris 2022 MM valikmängudes Rootsi ja Soomega.

Koondise peatreenerid

Osalemine tiitlivõistlustel

Maailmameistrivõistlused

Olümpiamängud

Euroopa meistrivõistlused

Viited

Välislingid 

Koduleht
FIBA profiil
Korvpalli EM-valikmäng Eesti - Bulgaaria (2013). sport.err.ee
Eesti korvpallikoondis kaotas napilt Poolale, aga täitis miinimumülesande. Postimees, 28 veebruar 2022.
Hinnang: Eesti korvpallikoondise EMi sissevaade läbi individuaalsete soorituste. Postimees, 9. september 2022.

Korvpall
Eesti korvpall
Korvpallikoondised