joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Daniil Savitski

Daniil Savitski (sündinud 4. mail 1989) on Eesti jalgpalliväravavaht, kes esindab Eesti Meistriliigas JK Tallinna Kalevi värve.

Klubikarjäär

Tallinna Jalgpalliklubi
Täiskasvanute tasemel hakkas Savitski mängima hooajal 2005, kui esindas madalates liigades Tallinna Jalgpalliklubi teist ja kolmandat võistkonda. 2006. aastal tegi II liigas esindusvõistkonnas debüüdi hooaja avamängus Tartu Maagi duubelvõistkonna vastu, kaotades mängu 0–2, mis jäi mängija ainsaks esituseks. Noorte A2.I liigas oli väravasuul kõigis 19 mängus kui võistkond saavutas Lasnamäe Ajaxi järel teise koha.

FC TVMK
2007. aastal liitus kõrgelt hinnatud noormängija FC TVMK-ga, kuid oli seal kogenud Vitali Teleši ja lätlase Antons Trifonovsi järel alles kolmas valik ning pääses kahe hooaja jooksul vaid kahel korral esindusmeeskonna väravat kaitsma. Oma Meistriliiga debüütmängus 26. juulil 2008 Sillamäe Kaleviga hoidis mängija värava puhtana. Esiliigas käis platsil viiekümne kuues mängus. 2008. hooaja lõppedes sai mängijast vabaagent kuna TVMK lõpetas rahaliste probleemide tõttu tegevuse.

Nõmme Kalju
Hooajal 2008 liitus mängija Nõmme Kaljuga, kus tuli võidelda põhiväravavahi koha pärast Rene Kaasiga. Tollal 19-aastane väravavaht tegi Nõmme klubis debüüdi 11. aprillil FC Levadia vastu, kui tuli võtta vastu 1–2 kaotus. Hoolimata kaotusest valiti Savitski Meistriliiga vooru sümboolsesse koosseisu. 2010. aastal alustas ta võistkonna kindla esiväravavahina, kuid sai aprilli keskel vigastada ning loovutas peale seitsmendat vooru koha Kert Küttile ega naasnudki tol hooajal enam väljakule.

JK Tallinna Kalev

Daniil Savitski liitus JK Tallinna Kaleviga hooajaks 2012 laenulepingu alusel. Debüüt uues klubis toimus 7. aprillil 0:3 kaotusmängus Tallinna FC Flora vastu.

Koondisekarjäär
Savitski, kandes kaptenipaela, tüüris meeskonna Leedus Palangas toimunud U-19 vanuseklassi Balti turniiril eduka võiduni, hoides enda värava mõlemas mängus puhtana. 2009. aastal kuulus mitmel korral U-21 koondise koosseisu, kuid ei pääsenud peatreener Frank Bernhardti käe all üheski mängus platsile. 2011. aastal kutsus noorte koondiste peatreener Frank Bernhardt Savitski U23 koondisse, mil Trophy Challenge Cup turniiri raames kohtuti Wales´i eakaaslastega. Mäng lõppes tulemusega 1-2, Savitski kaitses selles kohtumises väravat kõik 90 minutit.

Saavutused
 2007
 U19 Balti turniiri võitja 
 2008
 Meistriliiga pronks FC TVMK koosseisus
 2009
 Meistriliiga aastalõputurniiri parim väravavaht
2011
Meistriliiga hõbe Nõmme Kalju FC koosseisus

Viited

Välislingid
 Daniil Savitski Soccernet.ee portaalis

Eesti jalgpallurid
Nõmme Kalju FC jalgpallurid
Sündinud 1989
Õhuluure

Õhuluure on õhujõudude luurelennukite või mehitamata luurelennukite (UAV) poolt regulaarsete/rutiinsete või sihipäraste lendude käigus rahu- ja sõjaajal teostatav teabehankeprotsessi osa, mille käigus vastavalt lennukõrgusele fikseeritakse visuaalse vaatluse või video-fotoaparatuuri abil vaadeldaval territooriumil, objektil või infrastruktuuriobjektil huvipakkuvad objektid või sündmused: raudteeešelonid, väeosade, sõjatehnika kogunemised, vägede dislotseerumispiirkonnad jne. 

Õhuluurega kogutud esmased andmed analüüsitakse ja kontrollitakse täiendavalt lahinguluure ja agentuurluure teel.

Vaata ka luurelennukid
Hugin
Lockheed U-2 ja lendur Gary Powers
SR-71 Blackbird
MIG-25

Välislingid
Воздушная разведка
разведка люфтваффе: война глазами немецких летчиков
Воздушная разведка:Сборник военно-исторических примеров, «Военная литература»
Воздушная разведка
RAF aerial reconnaissance photos launched online
Орлов Александр Семенович, Воздушная разведка США над территорией СССР в 1950-1955 гг.
Rootsi saatis välja luuramises kahtlustatud Vene lennuki, Delfi.ee, 19. mai 2016

Sõjandus
Luure
Musiqq

Musiqq on Läti muusikaline duo, mis tegutseb alates 2009. aastast. Ansambli liikmed on Marats Ogļezņevs ja Emīls Balceris. 

Musiqq võitis võistluse "Eeirodziesma 2011" lauluga "Angel In Disguise" ning esindas sama lauluga Lätit sama aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Düsseldorfis, kus oma poolfinaalis saadi 25 punktiga 17. koht.

Diskograafia

Albumid
 "Šī ir tikai mūzika" (2010)

Viited

Välislingid
 Musiqq MySpace'is

Läti ansamblid
Eurovisioonil osalejad
Dundaga

Dundaga (liivi Duoņig; eesti keeles mööndav ka Tooninga) on küla (lielciems) Lätis Kurzemes Talsi piirkonnas, Dundaga valla halduskeskus. 

Asulat on esmamainitud 1245 Donedange nime all. Asula keskuse hoonestus pärineb XIX sajandi lõpust, suurem osa sealsetest hoonetest rajati XX sajandi kahekümnendatel kuni neljakümnendatel aastatel. Sealsed korterelamud, koolimaja ja lasteaed rajati sama sajandi seitsmekümnendatel aastatel. Aastal 1950 sai Dundaga alevi staatuse. 1949–1956 oli seal Dundaga rajooni keskus. 1990. aastast on küla. 2009. aastani kuulus Talsi rajooni.

Külas on raamatukogu. Sinna jäävad ka Dundaga ja Liepgaļi bussipeatused.

Aastal 2015 oli külas 1583 elanikku, aastal 2018 aga 1452 elanikku.

Aastail 2009-2021 kuulus küla Dundaga piirkonda, olles selle halduskeskus.

Kaitstavad objektid

Dundagas asuvad Dundaga piiskopilinnus ja seda ümbritsev park, Dundaga kiriku muinaskalmed, Dundaga piiskopilinnus, Dundaga luteri kirik koos sealse altari, oreli, kantsli ja altarimaaliga, Dundaga kirikumõisa hoone ja selle juures asuv park, Dundaga linnamägi, Dundaga keskaegne kindlus ja linnamägi "Kalna dārzs" on riikliku kaitse all olevad muinsusmälestised.

Dundagast viib lääne suunas looduskaitsealune Dundaga pärnaallee. Ka külas kasvavad kaks nimetut tamme, mänd ümbermõõduga 2,7 ja kõrgusega 13 meetrit, nimetu pärn (kõrgus 15, ümbermõõt 3.58 m), pärn aadressil Pils iela 10 (ümbermõõt 6.8 m), lossipargis kasvav sanglepp (kõrgus 25, ümbermõõt 2.6 m), viis lossitiigi juures kasvavat põlist tamme, kaheksa lossipargis kasvavat põlist tamme ja nimetu mänd (kõrgus 13, ümbermõõt 2.7 m) on looduskaitse all.

Viited

Talsi piirkonna külad
Charles Curtis

Charles Curtis (25. jaanuar 1860 Topeka – 8. veebruar 1936) oli Ameerika Ühendriikide poliitik, asepresident aastail 1929–1933.

Tema ema oli päritolult kansa. Curtis oli esimene ja siiani viimane põlisameeriklane, kes nii kõrgele ametikohale on tõusnud.

Ameerika Ühendriikide asepresidendid
Sündinud 1860
Surnud 1936
Ameerika Ühendriikide senaatorid
Mikkeli linn

Mikkeli (rootsi keeles Sankt Michel) on linnaks nimetatav omavalitsusüksus Soomes Ida-Soome lääni Lõuna-Savo maakonnas.

Mikkeli linnas elab 54 686 inimest (seisuga 31. jaanuar 2014), kellest umbes 34 000 elab keskuses Mikkelis. Mikkeli linna pindala on 3229,56 ruutkilomeetrit, sellest veepindala 680,49 ruutkilomeetrit on vesi. Mikkeli rahvastiku tihedus on umbes 21,5 inimest ruutkilomeetri kohta.

Tihedamalt asustatud alad on Mikkeli ning sellega kokku kasvanud Rantakylä ja Moisio-Tuukkala, samuti Anttola, Ristiina ja Asemankylä.

Mikkelis asus Teise maailmasõja ajal Soome Kaitseväe peastaap. Seetõttu on linna vapil kaks marssalikeppi ja linn sai Soome Vabadusristi.

Mikkeli linn on peaaegu täielikult soomekeelne (ainult 0,15% Mikkeli elanikest räägib emakeelena rootsi keelt).

Haldusajalugu 

Mikkeli linnaga on liidetud Anttola vald ja Mikkeli vald 1. jaanuaril 2001.
1. jaanuaril 2013 liideti linnaga Suomenniemi vald ja Ristiina vald. 1. jaanuaril 2007 liideti linnaga Haukivuori vald.

Linnast 
Mikkeli asub umbes 500 meetri kaugusel Saimaa järvest. Linna ümber ja linnas sees on mitmeid järvi. Linna idaosas asuvad järved kuuluvad Vuoksi jõe vesikonda. Linna idaosa ulatub Puula järveni, mis kuulub Kymijoki jõe vesikonda. Linna keskus on ehitatud ümber turuplatsi, kus turgu peetakse ka tänapäeval.

Naisvuori mäel asub vaatetorn, mida saab väikese tasuga külastada. Torn ehitati sõja ajal vaatetorniks ja seal asus ka sõjaväe raadioside saatja.

Mikkelil on oma Mikkeli (teenindab siseriiklike lende), raudteejaam ja kontserdimaja. Kontserdimaja on maailmaklassitasemega ja see ehitati 1988. aastal linna 150. aastapäevaks. Kontserdimaja on koduks Mikkeli linnaorkestrile ja see on ka Mikkeli rahvusvahelise muusikafestivali pealava. Festival meelitab igal aastal muusikuid ja pealtvaatajaid kogu Euroopast.

Dinosaurusteemaline lõbustuspark Visulahti asub Mikkelis.

Linna suurim tööandja on Mikkeli Rakenduskõrgkool, kus töötab umbes 1300 inimest.

Mikkeli on samuti populaarne kuurort.

Ajalugu 

Vanim kirjalik ülestähendus asustusest praeguses Mikkeli piirkonnas on aastast 1323, kui Nöteborgi rahulepinguga läks Savilahti kirikupiirkond Novgorodilt Rootsile. Mikkeli sai praeguse nime 16. sajandi alguses peaingel Miikaeli järgi.

Mikkeli sai linnaõigused 1838. aastal ja Mikkeli provintsivalitsus kolis 1843. aastal Heinolast Mikkelisse. 1918. aastal Soome kodusõja ajal asus Mikkelis valgete vägede staap. Mikkeli oli sel ajal põllumajanduspiirkond ja valgete poolel. Piirkonnas asunud Vene garnison pooldas punaseid. Mantyharju rongijaama juures, mis asub umbes 20 km linnast lõunas, peeti maha lahing ja valged kaitsesid linna edukalt. Kouvolast tulnud punaste jõud tõrjuti tagasi.

Talvesõjas ja Jätkusõjas paiknes linnas Soome armee peastaap. Peastaap asus kohalikus põhikoolis ja seal asub tänapäeval väike Peakorteri muuseum (Päämajamuseo). Kuna linnas asus soomlaste peastaap langes linn tugeva pommitamise alla. Linnas ei olnud ühtegi kõrghoonet ja kahjustused parandati kiiresti. Arhitektuuriliselt pole sõjaeelsest linnast midagi säilinud.

Viited

Välislingid 

 Mikkeli koduleht

Soome linnad
Lõuna-Savo maakonna vallad
Tähestikuline hääldamine

Tähestikuline hääldamine (inglise pronunciation of letters, ametlikus kasutuses NATO phonetic alphabet) põhineb ladina tähestiku kuuluvate tähtede vastavusele raadiosides edastamiseks kasutavate sõnadega ja seda kasutatakse kutsungites, üksikute tähtede, lühendite ning halva side korral teksti ja raskesti hääldatavate sõnade edastamiseks.

Alljärgnevas tabelis on toodud igale tähele vastav foneetiline sõna.

Vaata ka
Rahvusvaheline signalisatsioonikood

Välislingid
 Eesti kuuldekoodid (NATO-ühilduv ja vana), veebiarhiivist leht sodur.com

Raadioside

de:Buchstabiertafel
ru:Фонетический алфавит
Carolina Pihelgas

Carolina Pihelgas (sündinud 24. veebruaril 1986) on eesti luuletaja, tõlkija ja toimetaja. 

Ta on ajakirja Looming toimetaja. Varem on ta olnud ajakirja Ninniku toimetaja (2011–2014) ja Värske Rõhu peatoimetaja (2013–2020). 

Pihelgas on õppinud Tartu Ülikoolis usuteadust ja religiooniantropoloogiat ning kaitsnud aastal 2012 magistritöö teemal "Meieisapalve eesti rahvausundis: lausung ja lausumine (M. J. Eiseni rahvaluulekogude põhjal)." Kuulub alates 2012. aastast Eesti Kirjanike Liitu.

Raamatud

Luule 

2006 "Sõrmemuster"
2010 "Metsas algavad hääled"
2011 "Õnnekangestus"
2014 "Kiri kodust"
2017 "Pimeduse pisiasjad"
2019 "Valgus kivi sees"
2020 "Tuul polnud enam kellegi vastu" (valikkogu)

Tõlked 
2010 Pablo Neruda "Kapteni laulud"
2012 Miranda July "Siin oledki sa kõige rohkem oma"
2012 Tor Ulven "Sinagi kuulud kiviaega"
2014 Konstantinos Kavafis "Kogutud luuletused"
2016 Nikola Madzirov "Valgus ja tolm"
2017 Charles Bukowski "Ikkagi on tore olla Bukowski" (üks tõlkijatest)
2019 Pablo Neruda "Armastusluuletused"
2020 Ilya Kaminsky "Kurtide vabariik"

Lisaks on mitmed luuletõlked ilmunud perioodikas: inglise (Sylvia Plath, Anne Sexton, Rita Dove, Imtiaz Dharker, Carol Ann Duffy, Brian Patten, Mark Haddon, Warsan Shire, Safia Elhillo, Clifton Gachagua, Liyou Libsekal), norra (Gro Dahle, Rune Tuverud, Kristian Bergquist), rootsi (Bo Carpelan, Gösta Ågren, Elis Burrau), taani (Yahya Hassan, Signe Gjessing, Martin Glaz Serup), hispaania (Gabriela Mistral, Octavio Paz, Gloria Gervitz, Roberto Juarroz, Carlos López de Gregori, Clara Janés), katalaani (Jaume Subirana), saksa (Michael Augustin) ja kreeka keelest (Sappho).

Koostaja 
2013 "Ma olen Jüri Üdi. Valik üdiluuletusi 1974–1990" (koos Hasso Krulliga)
2015 "Marie Underi "Sonetid". Viiskümmend tänapäeva luuletajat kõneleb Marie Underiga" (koos Hasso Krulliga)
2017 "Kivipilvede all. Tekste Värskest Rõhust 2005–2017"
2018 "Sõnad on õhk. 13 intervjuud tänapäeva kirjanikega"

Tunnustus
2011 – Tartu kultuurkapitali loominguline stipendium
2012 – Gustav Suitsu luulepreemia ("Õnnekangestus")
2014 – ajakirja Keel ja Kirjandus artiklipreemia
2020 – Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia („Valgus kivi sees“)
2020 – Tartu linnakirjaniku stipendium
2020 – August Sanga nimeline luuletõlke auhind

Nomineeritud auhinnale
2011 – "Metsas algavad hääled" oli üks kuuest Kultuurkapitali luulepreemia nominendist
2015 – "Kiri kodust" oli üks kuuest Kultuurkapitali luulepreemia nominendist
2015 – Konstantinos Kavafise "Kogutud luuletused" oli üks kuuest Kultuurkapitali tõlkepreemia nominendist
2020 – "Valgus kivi sees" oli üks kuuest Kultuurkapitali luulepreemia nominendist
2020 – Pablo Neruda "Armastusluuletused" oli üks kuuest Kultuurkapitali tõlkepreemia nominendist

Isiklikku 
Tema isa oli biofüüsik Vello Pihelgas. Tema elukaaslane on Hasso Krull.

Viited

Välislingid

 Carolina Pihelgase ja Hasso Krulli luuletõlke blogi
 Valik luulet. Looming 7/2017
 Valik luulet. Vikerkaar 10-11/2018

Eesti kirjanikud
Eesti luuletajad
Eesti tõlkijad
Sündinud 1986
Uno Järvela

Uno-Johannes Järvela (kuni 15. juunini 1935 Uno-Johannes Jäer; 20. juuni 1926 Tallinn – 23. jaanuar 2012 Tallinn) oli eesti koorijuht ja muusikapedagoog.

Uno Järvela õppis Tallinna Konservatooriumis 1942. aastast viiulit, 1946. aastast muusikapedagoogikat ja 1947. aastast koorijuhtimist. Teises maailmasõjas osales Järvela soomepoisina ja Eesti Leegioni koosseisus. 

1950. aastal küüditati ta koos perega Venemaale, kus töötas Vjatka linna kooride konsultandina. 1951. aastal naasis Eestisse ning lõpetas 1952. aastal Tallinna konservatooriumi koorijuhtimise erialal Gustav Ernesaksa klassis. Hiljem täiendas end Moskva Suure Teatri, Leningradi, Kiievi, Odessa, Sverdlovski ja teiste ooperiteatrite kooride juures.

1952–1956 töötas Järvela õppejõuna Kirovi muusikakoolis, 1956–1960 Tallinna muusikakoolis ning 1960–1963 ja 1970–1994 Tallinna konservatooriumis, kus oli 1988. aastast professor. 1957–1963 oli ta ühtlasi Riikliku Akadeemilise Meeskoori dirigent, 1963–1985 Estonia peakoormeister ja 1956–1975 Tombi-nimelise kultuuripalee poistekoori (1967. aastast Tallinna Poistekoori) dirigent.

1965–1975 oli Uno Järvela üldlaulupidude poistekooride üldjuht, 1980–1990 üldlaulupeo üld- või aujuht. Samuti dirigeeris ta mitmel noortelaulupeol.

Teatrites osales Järvela umbes 50 lavateose ja suurvormi lavastustes.

Uno Järvela suri 23. jaanuaril 2012 Tallinnas ja ta maeti 9. juunil 2012 Metsakalmistule.

Tunnustus 
 1976 Eesti NSV teeneline kunstitegelane
 1987 Eesti NSV rahvakunstnik
2004 Gustav Ernesaksa koorimuusika peastipendium

Mälestuse jäädvustamine 
2012. aastal asutas Gadobeim Järvela Gustav Ernesaksa fondi juurde Uno Järvela mälestuse jäädvustamiseks Uno Järvela stipendiumifondi, mis toetab lastekooride dirigente ning Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia koolimuusika eriala üliõpilasi.

Viited

                 

Eesti muusikapedagoogid
Eesti koorijuhid
Eesti Rahvusmeeskoori dirigendid
Soomepoisid
Eesti NSV teenelised kunstitegelased
Eesti NSV rahvakunstnikud
Eesti represseeritud isikud
Eestistatud nimega inimesed
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1926
Surnud 2012
Sulev (laev 1957)

EML Sulev M312 on endine Eesti mereväe Lindau-klassi miinijahtija ja muuseumlaev.

Ajalugu

Saksamaal 
Laev võeti teenistusse Saksamaal 24.04.1958 miinitraalerina esialgse nimega Lindau (M 1072). Oli esimene sõjajärgsel Lääne-Saksamaal ehitatud sõjalaev ja esimene oma laevaklassi laev. Ehitati 1978 ümber miinijahtijaks (klass 331). Esialgu kuulus Lindau 4. miinilaevade divisjoni Wilhelmshafenis, alates 1997. aastast 6. miinilaevade divisjoni. 2000. aasta sügisel arvati teenistusest välja.

Eestis 
Laev anti 29.09.2000 Eestile üle ja hakkas alates oktoobrist 2000 teenima Eesti Mereväes nimega EML Sulev M312. Sulevi sõpruslinnaks sai alates 2001. aastast Kuressaare ja laev külastas oma sõpruslinna Kuressaare merepäevade raames.

Arvati pärast Sandown-klassi miinijahtijate hanget teenistusest välja 26. märtsil 2009 koos teise sama klassi laevaga EML Wambola M311. 

50-aastane laev anti Eesti sõjamuuseumi omandusse ja seisis alates 2010. a muuseumlaevana Tallinnas Meremuuseumi Lennusadamas. Alates 2013. aastast oli Sulev avatud külastajaile sadama B-kai ääres. Ebaselgeks osutus aga kahe muuseumi vahel jaguneva laeva ülalpidamise korraldamine. 2016. aastal suletigi laev külastajatele ja jäeti järgnevalt praktiliselt kasutuna sadama A-ujuvkai äärde seisma. Ajaloolise väärtusega, aga juba kehvas seisus laeva ei soovinud raha puudusel tagasi kodumaale viia ka sakslased. Et Meremuuseum soovis kaikoha Lennusadamas mõistlikumaks kasutamiseks vabastada, viidi Sulev mõne aasta pärast Miinisadamasse, kus jäi ootama lõplikku maha kandmist. 

2021. või 2022. aastal anti Sulev lammutamisele.

Komandörid Eestis 
 Vanemleitnant Annes Vainamäe (2000 – 2001)
 Leitnant Marek Vesiaid (2001 – 2002)
 Vanemleitnant Jüri Saska (2002 – 2003)
 Leitnant Rain Terras (2003 – 2004)
 Leitnant Tarmo Sepp (2005 – 2006)
 ? (2006 – 2009)

Vaata ka 
 Lindau-klassi miinijahtija - laevaklassi üldkirjeldus
 Wambola M311 - sõsarlaev Eesti Mereväes
 Sulev (torpeedopaat) - esimene samanimeline sõjalaev Eesti Mereväes

Välislingid

Sulevi video
EML Wambola ja Sulev teenistusest väljaarvamine 26.03.09

Eesti sõjalaevad
Eesti Meremuuseum
Terje Põvvat

Terje Põvvat (sündinud 13. märtsil 1981 Viljandis) on Eesti ühiskonnategelane.

Haridus
Lõpetanud 1999. aastal Viljandi Maagümnaasiumi (õpilasomavalitsuse liige 1993–1999) ja 2016. aastal Tartu Ülikooli magistriõppe bioloogiaõpetaja erialal.

Poliitiline tegevus
Põvvat on 2004. aastast Eesti Rohelise Liikumise liige ja kuulus 2006–2020 Erakonda Eestimaa Rohelised. Pärast Eesti Rohelise Liikumise juhatuse liikme üheaastast ametiaega oli ta 29. maist 14. detsembrini 2010 Erakonna Eestimaa Rohelised juhatuse liige.

Liikmesus 
 Viljandi Noortevolikogu asespiiker 2000–2001
 Eesti Interneti Kogukonna liige 2011 
 Viiratsi Alevikuseltsi juhatuse liige 2011–2013
 Roheline Kogukond juhatuse liige 
Päästame Eesti Metsad liige 
Keskkonnateabe Ühenduse keskkonnaanalüütik

Välislingid
Eelarve tasakaal on vastuolus loodusseadustega, Valgamaalane, 28. september 2010, lühem kokkuvõte ilmus ka ajalehes Äripäev
E-kool eksitab, Õpetajate Leht, 15. oktoober 2010
Seisukoht: kas uus on alati parem kui vana?, Tartu Postimees, 15. oktoober 2010
Majandusministeerium müüb ee-domeeniga õhku, Delfi, 15. jaanuar 2011
Eesti metsanduse arengukava aastani 2020, Terevisioon, 2. märts 2011
Eestit ähvardab hiiliv internetitsensuur, EER-i uudisteportaal, 14. jaanuar 2012
Põvvat taunib erametsaliidu üraskikriitikat keskkonnaameti aadressil, Bioneer, 30. detsember 2020
Ilutulestik sai koroona tõttu teistsugune, Bioneer, 4. jaanuar 2021
Metsakaitsjad tuletavad Reformierakonnale valimislubadusi meelde, Bioneer, 19. jaanuar 2021
Põvvat: RMK kommunikatsioon maksaks puiduna 30 000 tihumeetrit aastas, Postimees, 13. veebruar 2021
Intensiivne metsaraie hoogustab must-toonekure väljasuremist, Postimees, 1. mai 2021
Terje Põvvat: huvihariduselt raha ära võttes loobume ise oma talentidest, Delfi, 10. mai 2021
Terje Põvvat: metsatööstus levitab ebapädevaid müüte, Postimees, 7. juuni 2021
Terje Põvvat | Täna riigikogus: saadikud peidavad probleemseid keskkonnaandmeid, Õhtuleht, 16. juuni 2021
Terje Põvvat: ka linnaloodus vajab kammitsemata elurikkust, Postimees, 30. august 2021
Inimtegevus mõistab tammikud hääbuma, Postimees, 11. september 2021
Terje Põvvat: metsapoliitikas puuduvad andmed otsuste tegemiseks, ERR-i uudisteportaal, 17. märts 2022
PEM-i vastulause: RMK saab õiguslikust raieanalüüsist vääriti aru, Bioneer, 28. aprill 2022
Terje Põvvat: loodus kiusab metsatööstureid, Sakala, 10. mai 2022
Terje Põvvat: Mesilaste elu pole enam meelakkumine, Postimees, 1. juuni 2022
Euroopa Liidu Kohus vaeb Eesti metsade andmestikku, Postimees, 27. august 2022

Sündinud 1981
Golden State Warriors

Golden State Warriors on Põhja-Ameerika korvpalliliiga NBA klubi. Meeskond mängib läänekonverentsi Vaikse ookeani divisjonis ja peab oma kodumänge San Franciscos Chase Centeris.

Algselt Philadelphia Warriorsi ja seejärel San Francisco Warriorsi nime kandnud klubi võttis oma praeguse nimekuju kasutusele 1971. aastal.

Warriors on NBA üks edukamaid klubisid, meistriks on tuldud kuus korda: 1947., 1956., 1975., 2015., 2017. ja 2018. aastal. Sellest enamat on suutnud vaid Boston Celtics ja Los Angeles Lakers.

Ajalugu
Warriors asutati 1946. aastal Philadelphias ja selle esimeseks peatreeneriks palgati Eddie Gottlieb. Skoorikuninga Joe Fulksi vedamisel tuldi värskelt loodud korvpalliliiga BAA (NBA eelkäija) meistriks, kui finaalis alistati Chicago Stags 4 : 1.

BAA meistriks tuldi ka hooajal 1955/56, kui finaalseerias alistati Fort Wayne Pistons 4 : 1. Meeskonna liidriteks olid tulevased kuulsuste halli liikmed Paul Arizin, Tom Gola ja Neil Johnston. 

1959. aasta draft'is valis Warriors Wilt Chamberlaini. Kuuel järgmisel hooajal oli Chamberlain nii Warriorsi kui ka kogu liiga skooriliider ning tema karjääri üheks tipphetkeks kujunes 2. märtsil 1962. aastal peetud mäng New York Knicksi vastu, kus ta viskas NBA rekordit tähistavad 100 punkti.

1962. aastal sai Franklin Mieulist uus enamusomanik ja ta kolis klubi San Francisco lahe äärde. Aastatel 1962–1971 kandis klubi nime San Francisco Warriors. 1963–64. hooaja eel valiti draft'ist keskmängija Nate Thurmond. Samal hooajal jõudis Warriors NBA finaali, kus kaotati Boston Celticsile 1 : 4. 

Järgmisel hooajal vahetati Chamberlain Philadelphia 76ersisse, misjärel suudeti võita vaid 17 mängu. NBA meistriks tuldi jälle 1975. aastal, siis juba Rick Barry ja Jamaal Wilkesi eestvedamisel.

Kulus aastakümneid, enne kui Warriors taas NBA meistrikarika eest suutis võidelda. Eriti edukaks kujunesid hooajad 2014/15–2018/2019, kui Warriors mängis viis hooaega järjest NBA finaalis, tulles NBA meistriks 2015., 2017. ja 2018. aastal. Viimaste võitude peaarhitektid olid Stephen Curry, Klay Thompson, Draymond Green, Kevin Durant ja peatreener Steve Kerr.

Mängijad hooajal 2020/2021
Kent Bazemore
Marquese Chriss
Stephen Curry
Draymond Green
Damion Lee
Kevon Looney
Nico Mannion
Mychal Mulder
Kelly Oubre jr
Eric Paschall
Jordan Poole
Alen Smailagić
Klay Thompson
Brad Wanamaker
Andrew Wiggins
James Wiseman

Endised tuntumad mängijad 
 Wilt Chamberlain
 Nate Thurmond
 Rick Barry
 Chris Mullin
 Šarūnas Marčiulionis
 Kevin Durant

Välislingid
Golden State Warriors

NBA korvpalliklubid
Oakland
Gustav Suitsu luulepreemia

Gustav Suitsu luulepreemia on Tartu linna ja sihtasutuse Tartu Kultuurkapital koostöös välja antav Tartu linna tunnustus luuletajale, kes on eelmisel kalendriaastal avaldanud vähemalt ühe kunstiliselt kõrgetasemelise luulekogu, mis kannab Gustav Suitsu luulele omaseid väärtusi. Luuleauhinna algatasid Tartu Kultuurkapital ja Tartu linnavalitsus kirjandusmuuseumi ettepanekul. Preemia antakse välja alates 2004. aastast ja see antakse üle igal aastal emakeelepäeval, 14. märtsil.

Laureaadid
2004 Kauksi Ülle luulekogu "Käänupäiv" eest
2005 Lauri Sommer luulekogu "Nõidade õrnus" eest
2006 Kristiina Ehin luulekogu "Kaitseala" eest
2007 Hando Runnel luulekogu "Viru veri ei värise" eest
2008 Priidu Beier luulekogu "Saatmata kirjad" eest
2009 Kalju Kruusa luulekogu "Pilvedgi mindgi liigutavadgi" eest
2010 Indrek Hirv luulekogu "Veesilm" eest
2011 Ene Mihkelson luulekogu "Torn" eest
2012 Carolina Pihelgas luulekogu "Õnnekangestus" eest
2013 Hasso Krull luulekogu "Veel ju vist" eest
2014 Mathura, luulekogu "Käe all voogav joon" eest
2015 Marko Kompus luulekogu "Poeedinahk" eest
2016 Jüri Kolk luulekogu "Mee lakkumine ei ole meelakkumine" eest
2017 Tõnis Vilu luulekogu "Kink psühholoogile" eest
2018 Aare Pilv luulekogu "Kui vihm saab läbi" eest
2019 Mehis Heinsaar luulekogu "Pingeväljade aednik" eest
2020 Timo Maran luulekogu “Metsloomatruudus” ja Maarja Pärtna luulekogu “Vivaarium” eest
2021 Mats Traat luulekogu "Taivatäis tsirke. Nelläss luulekogu Tartu kiilen" eest
2022 Mart Kangur luulekogu "Armkude" eest

Viited

Eesti kirjandusauhinnad
Zlín

Zlín on linn Tšehhis, Zlíni maakonna ja Zlíni ringkonna keskus. Asub Dřevnice jõe ääres.

1949–1989 oli linna nimi Gottwaldov.

Viited

Välislingid 
Zlíni koduleht 

Tšehhi linnad
Zlíni maakond
Tõstamaa Keskkool

Tõstamaa Keskkool on üldhariduskool Tõstamaal. 

See asub Tõstamaa mõisa härrastemajas.

Keskkool alustas tööd 1953. aastal. Vahepeal tegutses kool õpilaste vähesuse tõttu 8-klassilisena, kuid alates 1982. aastast on kool taas keskkool. 

31. augustil 2001 liideti Tõstamaa Keskkooliga Pootsi algkool.

Välislingid
 Kooli koduleht
 

Pärnu maakonna koolid
Pärnu linn
Narva kultuur

Narva kultuur ehk Narva etapp oli esimene keraamikat kasutav kiviaja kultuur Eesti alal.

Praegu paigutatakse Narva etapp mesoliitikumi lõppu (umbes 5200–3900 eKr) ehk püügimajanduslikku kiviaega. Varem käsitleti seda neoliitikumi esimese järguna (5000–4000 eKr), kuna mesoliitikumi defineeriti siis keraamikaeelse ajastuna.

Peale Eesti levis samasugune kultuuriilming ka Lätis, Põhja-Leedus, Põhja-Valgevenes ja Loode-Venemaal. Arvatakse, et keraamikat õppisid seni piirkonnas levinud Kunda kultuuri asukad valmistama lõuna- ja kagu poolt lähtunud kultuurimõjude tagajärjel. Oma nime sai kultuurijärk ja sellele iseloomulik keraamika (Narva keraamika) 1950. aastatel Narva jõe alamjooksul uuritud muististe järgi. Praeguseks on Eestis teada üle 25 Narva kultuuri asulakoha.

Viited

Arheoloogilised kultuurid
Eesti esiajalugu
Euroopa esiaeg
Kai Künnis-Beres

Kai Künnis-Beres (kuni 29. juuli 2005 Kai Künnis; sündinud 28. juunil 1961) on eesti bioloog ja poliitik.

Ta õppis aastatel 1979–1984 Tartu Riiklikus Ülikoolis ja lõpetas selle bioloogina ning aastatel 1994–1995 magistrantuuris Tallinna Pedagoogikaülikoolis ja lõpetas selle  magistrikraadiga geoökoloogias. Ta õppis aastatel 1995–1998 Tallinna Pedagoogikaülikoolis doktorantuuris ja kaitses 1999. aastal doktorikraadi väitekirjaga "Spatio-temporal regulation of bacterioplankton distribution and composition in marine habitats".

Ta töötab Tallinna Ülikoolis. Ta eriala on hüdrobioloogia ja ökoloogia.

Poliitiline tegevus
Ta on Eestimaa Rohelise erakonna juhatuse liige.

Ta kandideeris 2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel, sai 187 häält ja ei osutunud valituks.

Tunnustused
2018 Tallinna teenetemärk

Viited

Välislingid
Eesti Teadusinfosüsteem

Eesti bioloogid
Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna vilistlased
Erakonna Eestimaa Rohelised poliitikud
Sündinud 1961
Soome kriminaalkirjanduse auhind

Soome kriminaalkirjanduse auhind on kirjandusauhind, mida annab välja Soome krimikirjanikke ühendav organisatsioon Suomen dekkariseura ry.  

Auhind asutati 1984. aastal Orivesi linnas ning antakse välja järgmistes kategooriates: Parim soome autori teos ehk Aasta juhtlõng (Vuoden johtolanka) ja alates 1993. aastast ka Tõlkekirjanduse auhind (Ulkomaisen jännityskirjallisuuden kunniakirja). Lisaks anti aastatel 2005 ja 2009 välja eripreemia Hornanlinna-kunniakirjat.

Parim soome autori teos

Tõlkekirjanduse auhind

Viited

Välislingid 
 Suomen dekkariseura ry
 Scandinavian crime fiction awards. Scandinavian crime fiction, Scandinavianbooks

Kriminaalkirjanduse auhinnad
Soome kirjandus
1984
Karl von Mensenkampff

Karl August von Mensenkampff (9. juuni (vkj 28. mai) 1870 Tarvastu – 5. veebruar 1939 Viljandi) oli baltisaksa põllumees ja mõisaomanik.

Elulugu
Karl August von Mensenkampff põlvnes baltisaksa aadliperekonnast. Ta sündis Tarvastu mõisniku Jakob (James) Moritz Justus von Mensenkampffi (1834−1913) vanema pojana. Õppis Viljandi maagümnaasiumis ja Riia linnagümnaasiumis. Seejärel astus Saksamaal Göttingeni ülikooli, kus tudeeris põllumajandust. 

1898. aastal võttis ta isalt Tarvastu mõisa majandamise üle. Ametlikult läks mõis tema kätte kingitusena alles 1905. aastal. 1904. aastal ostis ta Holdre mõisa, mille ta aga juba 1909. aastal ära müüs. 1911. aastal ostis ta Pahuvere mõisa, mis jäi tema kätte kuni maareformini. 14. juulil 1918 toimunud maapäeval valiti ta Pärnu-Viljandi kreisisaadikuks. Teenis Balti rügemendis. Pärast mõisate võõrandamist jäeti tema kätte Tarvastu mõisasüda kahe normaaltalu ulatuses. 1934. aastal määrati talle võõrandatud mõisa kompensatsiooniks ligi 63 000 krooni. Jäänukmõisa majandas ta kuni oma surmani, sealhulgas katsetades ebaõnnestunult karakullilammaste pidamist. Viimastel eluaastatel elas tagasitõmbunult, osaledes vaid kohalike baltisaksa seltside tegevuses. Haiguse tõttu viibis ta Viljandis ravil, kus ta surigi. Ta maeti Mensenkampffide perekonnarahulasse Tarvastus.

Karl von Mensenkampff põllumehena
Põllumehena oli Mensenkampff ettevõtlik. Ajalehes Sakala 1939. aastal ilmunud nekroloogis iseloomustati tema tegevust järgmiselt:

1931. aastal eraldas põllutööministeerium Mensenkampffile Tarvastus 32-hektarilise eriotstarbelise maalapi. Viimane pidi seal hakkama kasvatama heinaseemet. Ministeeriumi ajendas otsust langetama asjaolu, et Mensenkampffi peeti asjatundjaks.

Viljandi linnusepargi rippsild
1931. aastal kinkis ta varem Tarvastus asunud rippsilla portaalid ja kandetrossid Viljandi linnale. Sild seati juba samal aastal üles Viljandi lossimägedes ja on tänapäeval Viljandi rippsilla nime all tuntud kui üks Viljandi sümboleid.

Perekond
Karl von Mensenkampff oli kaks korda abielus. Esimest korda naitus ta 1901. aastal Viljandi mõisniku tütre vabapreili Alexandrine von Ungern-Sternbergiga (1878−1934), kuid see liit lahutati 1924. aastal. Juba samal aastal abiellus ta Anna Werpachowskaga (1894−1984). Kahest abielust oli tal kokku kolm poega ja kaks tütart. Perekonnaliini jätkas inseneriharidusega vanem poeg Kurt Justus von Mensenkampff (1902−2001), kelle järeltulijad elavad tänini Saksamaal.

Sugupuu

Vaata ka
Mensenkampff

Viited

Kirjandus
Tarvastu mõisatöölised maast ilma. Endine mõisnik hakkab Tarvastus heinaseemet kasvatama. − Sakala. 21. mai 1931. Nr 58. Lk 5.
Wiljandi rippsilla annetaja suri. − Uus Eesti. 8. veebruar 1939. Nr 38. Lk 8.
Tarvastu K. Mensenkampff surnud. − Sakala. 18. veebruar 1939. Nr 16. Lk 4.
Tarvastu mõisnik sai mälestusmärgi. − Sakala. 8. oktoober 2005. Nr 195. Lk 12 .

Liivimaa aadlikud
Liivimaa mõisnikud
Balti Pataljoni koosseis
Vabadussõja veteranid
Sündinud 1870
Surnud 1939
Kaare tänav (Kuressaare)

Kaare tänav on tänav Kuressaares, mis tekkis Pihtla tee äärse endise nõukogude piirivalve sõjaväeosa territooriumile. 

Kaare tänav algab Pihtla teelt ja lõpeb ristudes Sirge tänavaga.

Hooned Kaare tänaval
Pihtla teel, Kaare tänava alguses, asub Makrose hulgimüügiladu (osa endisest sõjaväeosast). 

Kaare tänaval asuvad veel: 
EKNK Kuressaare Koguduse hoone ehk Nelikaare Kirik (endine sõjaväe klubihoone), 
endine kasarmuhoone, 
endine sõjaväeosa kaupluse hoone, 
Korterelamud (endiste ohvitseride perede elamud). 

Endisest sõjaväelisest kompleksist on lammutatud väravamajake, mis asus praeguse hulgimüügilao ja kiriku vahel. Samuti on lammutatud vana katlamaja ning mõningad nõukogudeaegsed butafoorikad nagu obelisk, paraaditribüün, autahvel ja klubi teadete tahvel. 

Ülejäänud endisesse sõjaväeossa kuulunud hooned ja rajatised jäävad praeguse Sirge tänava, Arhiivi tänava ja lähedusse jääva Marientali tee (Kuressaare ringtee)  äärde. 

Kaare kujulise tänava läheduses asuvad ka Marientali linnaosa, Saare Maa-arhiiv, Makrose hulgimüügiladu, "Harakapesa" müügipinnad, pesumaja (OÜ Pesumees) ja autobussibaas.

Fotogalerii

Vaata ka
Kuressaare tänavate loend
EKNK Kuressaare Kogudus

Kuressaare tänavad
Kadaka tänav

Kadaka tänav on tänav järgmistes Eesti asulates:

 Kadaka tänav, tänav Aegviidu alevis Anija vallas
 Kadaka tänav, tänav Aruküla alevikus Raasiku vallas
 Kadaka tänav, tänav Audru alevikus Pärnu linnas
 Kadaka tänav, tänav Elvas
 Kadaka tänav, tänav Haapsalus
 Kadaka tänav, tänav Juuru alevikus Rapla vallas
 Kadaka tänav, tänav Keilas
 Kadaka tänav, tänav Kihelkonna alevikus Saaremaa vallas
 Kadaka tänav, tänav Kiisa alevikus Saku vallas
 Kadaka tänav, tänav Kuressaares
 Kadaka tänav, tänav Käärdi alevikus Elva vallas
 Kadaka tänav, tänav Lähte alevikus Tartu vallas
 Kadaka tänav, tänav Märjamaa alevis Märjamaa vallas
 Kadaka tänav, tänav Narvas
 Kadaka tänav, tänav Oisu alevikus Türi vallas
 Kadaka tänav, tänav Orissaare alevikus Saaremaa vallas
 Kadaka tänav, tänav Otepääl
 Kadaka tänav, tänav Pärnus
 Kadaka tänav, tänav Raplas
 Kadaka tänav, tänav Tartus Annelinnas
 Kadaka tänav, tänav Valgas
 Kadaka tänav, tänav Valjala alevikus Saaremaa vallas
 Kadaka tänav, tänav Vasalemma alevikus Lääne-Harju vallas
 Kadaka tänav, tänav Võrus

Vaata ka
 Kadaka puiestee
 Kadaka tee (täpsustus)

Eesti tänavate täpsustusleheküljed
Saviranna

Saviranna on küla Harju maakonnas Jõelähtme vallas. Küla kuulub terves ulatuses Rebala muinsuskaitsealasse. Küla territoorium eraldati 2010. aastal Kallavere alast.

Küla piirneb merega 2,8 kilomeetri ulatuses. Piirneb Kallavere küla ja Ülgasega.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 82 inimest. Neist 52 (63,4%) olid eestlased.

Küla territooriumile jääb Kallavere alumine tulepaak.

Viited

Pilte

Jõelähtme vald
Harju maakonna külad
Edgar Allan Poe' auhind

Edgar Allan Poe auhind (ka Edgarid) on Edgar Allan Poe nimeline kirjandusauhind, mida annab välja Ameerika Ühendriikide kriminaalkirjanikke ühendav organisatsioon Mystery Writers of America. Auhinda hakati välja andma 1946. aastal.

Auhinnakategooriad 
Preemia kandidaadid esitatakse igal aastal 20. jaanuariks ja tulemused tehakse avalikuks 29. aprillil.

Praegused kategooriad 
 Sulgudes auhinna esmaväljaandmise aasta.

 Parim romaan (Best novel, 1954)
 Parim ameerika autori debüütromaan (Best first novel by an American author, 1946)
 Parim pehmes köites raamat (Best paperback original, 1970)
 Parim lühilugu (Best short story, 1951)
 Best fact crime (1948)
 Parim arvustus võ biograafiline teos (Best critical/biographical work, 1977)
 Parim noorkirjanik (Best young adult, 1989)

 Best juvenile (1961)
 Best episode in a TV series (1952)
 Best TV feature or miniseries (1972)
 Best motion picture screenplay (1946)
 Best play (1950, ebaregulaarselt)
 Special Edgars (1949, ebaregulaarselt)

Eripreemiad 
 Raven Award (1953)
 Grand Master Award (1955)
 Ellery Queen Award (1983)
 Robert L. Fish Memorial Award (1984)

Endised kategooriad 
 Best radio drama (1946–1960)
 Outstanding Mystery Criticism (1946–1967)
 Best foreign film (1949–1966)
 Best book jacket (1955–1975)
 Mary Higgins Clark Award (2001–2010)

Põhiauhinnad

Parim romaan

Eripreemiad

Grand Master Award

Välislingid 
 Edgar Award Winners and Nominees Database. Theedgars.com
 Edgar Allan Poe Award. Award Annals Database

Kriminaalkirjanduse auhinnad
Ameerika Ühendriikide kriminaalkirjandus
1946
Limbaži piirkond (2009–2021)

Limbaži piirkond (läti Limbažu novads) oli 1. järgu haldusüksus Lätis.

89% piirkonna elanikest olid lätlased ja 7% venelased.

Piirkonna endisel alal asuvad Nabe vasallilinnus ja Lemsalu piiskopilinnus.

Külasid: Ārciems, Bīriņi, Skulte, Vārzas.

Piirkond moodustati 2009. aastal Limbaži linnast ja endise Limbaži rajooni seitsmest vallast: Katvari, Limbaži, Pāle, Skulte, Umurga, Vidriži ja Viļķene vald. 2021. aastal moodustati senisest Limbaži piirkonnast ning Aloja ja Salatsi piirkonnast uus Limbaži piirkond.

Viited 

Läti endised piirkonnad
47 Eesti ohvitseri kiri

47 Eesti ohvitseri kiri on 1987. aastal avalikuks tulnud tekst, mis väidetavalt on 10. mail 1940 Vabariigi Presidendile Konstantin Pätsile saadetud pöördumine. Ajaloolase Küllo Arjakase hinnangul on tegemist võltsinguga.

Kirjas kritiseerivad allakirjutanud Eesti ohvitserid (sealhulgas kindralmajorid August Kasekamp, Hugo Kauler, Aleksander Pulk, nooremohvitseride hulgas veel Lagle Pareki isa kapten Karl Parek) Vabariigi Presidendi ja Vabariigi Valitsuse tegevust seoses baaside lepinguga, ähvardades "öelda lahti vandest ja sõjaväemäärustikust" ja "astuda erru". Kirja algeksemplari pole teada, levinud on masinakirjas koopiad, mille järgi kirja on korduvalt avaldatud. Legendi järgi leiti kiri maaparandustööde käigus 1976. aastal. Kirja levitas hiljem KGB agendina tuntuks saanud Villu Rooda. Laiema avalikkuse ette jõudis kiri esimest korda 1987. aasta detsembris MRP-AEG infobülletäänis nr 7. Pöördumisele on segiläbi alla kirjutanud väga erineva auastmega ohvitserid (kindralmajorist leitnandini), kellest osa oli ammu erus (nagu Viktor Puskar ja Karl Parts), see sisaldab anakronistlikke eksimusi 1940. aastal kasutatud terminoloogia vastu (Eesti kaitsevägi Eesti sõjaväe asemel, soomuskaitse relv tankitõrje relva asemel, kommunistlik Venemaa Nõukogude Vene või NSV Liidu asemel, Eestimaa Eesti asemel), mida Eesti ohvitserid oleksid pidanud teadma. Pole tõendeid, et sellist kirja oleks 1940. aastal koostatud või Vabariigi Presidendi Kantseleile saadetud. Ajaloolase Küllo Arjakase hinnangul on tegemist võltsinguga: "Kokkuvõtvalt lubab pöördumise militaarse ja poliitilise sõnavara analüüs arvata, et see ei ole kirjutatud 1940. aasta kevadel. ... Seega on Eesti ohvitseride pöördumine väga lühidalt öeldes võltsing. ...Mõneti lihtsustades võib öelda, et ühel poolel oleksid tõsised Eesti ohvitserid, kes on nõus sõjaväevannet murdma, ning teisal "halb" president, kes aina järele annab. Ning lõpuks 1940. aasta suvel veel terve riigi ära andis."

Viited

Välislingid 
 Maide, Jaan: 47 eesti ohvitseri kiri president K. Pätsile
 Küllo Arjakas: 47 Eesti ohvitseri kiri president K. Pätsile 10. mail 1940. aastal

Nõukogude okupatsioon Eestis (1940–1941)
Nõukogude Liidu võltsingud okupeeritud Eestis
Kuldne pistoda

Kuldse pistoda auhind (The Gold Dagger) on kirjandusauhind, mida annab välja Suurbritannia kriminaalkirjanikke ühendav organisatsioon Crime Writers' Association. Auhinda hakati välja andma 1955. aastal. 

Aastatel 1955–1959 nimetati peaauhinda Ristatud Punaste Heeringate auhinnaks (Crossed Red Herring Award). 1995–2002 spondeeris seda Macallan ning sel ajal kandis auhind nime Macallani Kuldne Pistoda (Macallan Gold Dagger). 2006. aastal asus auhinda spondeerima Duncan Lawrie Bank ning peaauhind nimetati ümber Duncan Lawrie Pistodaks (Duncan Lawrie Dagger) ning auhinnafondis oli 20 000 naela, mis tegi Kuldse Pistoda rahaliselt suurimaks krimikirjanduse auhinnaks maailmas. 2008. aastal loobus Duncan Lawrie auhinda spondeerimast ning pärast seda kannab auhind taas nimetust Kuldne Pistoda (Gold Dagger) ning sellega ei kaasne rahalist auhinda. 1969–2005 anti välja ka Hõbedase Pistoda auhinda (Silver Dagger), mille sai teisele kohale hääletatud raamat. Lisaks Kuldsele pistodale antakse välja ka mitmeid teisi Pistodade kategooriaid.

Auhinnakategooriad

Praegused kategooriad (2020. seisuga)
 Gold Dagger – parim ingliskeelne kriminaalromaan (alates 1955)
 John Creasey New Blood Dagger (kuni 2005. aastani John Creasey Memorial Dagger ) (alates 1973) – parim debüütromaan
 ALCS Gold Dagger for Non-Fiction (alates 1978) – parim mitteilukirjanduslik krimiteos
 Diamond Dagger – elutöö auhind (alates 1986)
 Dagger in the Library (kõnekeeles ka Golden Handcuffs , alates 1994) – raamatukoguhoidjate auhind
 Debut Dagger (alates 1998) – parim seni avaldamata käsikiri
 Ian Fleming Steel Dagger (alates 2002) – parim thriller
Sapere Books Historical Dagger – parim ajalooline krimiromaan
Short Story Dagger – parim novell
Publishers' Dagger – parim kirjastus
International Dagger – parim tõlketeos inglise keelde (alates 2006)

Üksikud eripreemiad 
 Critical Award (1964)
 Special Merit Award (1966)
 Special Award (1975)
 Special Silver Dagger Award (1980)
 Rusty Dagger (1996)
 Dagger of Daggers (2005)

Endised kategooriad 
 Best Foreign Novel (1964–1969)
 Best British Novel (1965–1967)
 Silver Dagger (1969–2005)
 Silver Dagger of Non-Fiction (1978–1979)
 Police Review Award (1985–1987)
 Last Laugh Dagger (ka Punch Prize) (1988–1996)
 CWA '92 Award (1990–1992)
 Rumpole Award (1990–1992)

Põhiauhinnad

Kuldne Pistoda (Gold Dagger)

Cartier Diamond Dagger (Teemantpistoda)

International Dagger (Rahvusvaheline Pistoda)

Välislingid 
 Dagger Awards The Crime Writers Association

Kriminaalkirjanduse auhinnad
Suurbritannia kriminaalkirjandus
1955
Kurjuse kannul

"Kurjuse kannul" (inglise keeles "Criminal Minds") on USA draamasari. Sari jälgib FBI käitumisanalüüsi üksuse (BAU) profileerijate tööd. "Kurjuse kannul" erineb paljudest kriminaalsarjadest selle poolest, et keskendub pigem kurjategijale kui kuriteole.

Sarja näitab telekanal CBS. Seda toodeti alates 22. septembrist 2005 kuni 19.veebruarini 2020. Eestis on sarja näidanud Kanal 2, Fox Crime ja Fox.

Tegelased

Peategelased
 Aaron "Hotch" Hotchner (Thomas Gibson; hooajad 1-12) on BAU rühma ülem. Ta on endine prokurör ja töötas varem FBI büroos Seattle'is. Ta on BAU kogenumaid agente. Ta üritas hoida töö ja kodu vahel tasakaalu, kuni ta naine Haley temast lahutas. Haley hukkus hiljem George Foyet (tuntud kui "Bostoni Vikatimees") käe läbi. Foyet oli sarimõrvar, keda Hotch jälitas.
 David Rossi (Joe Mantegna; hooajad 3-15) on kogenud eriagent. Ta töötas varem üksuses, lahkus vabatahtlikult, et raamatuid kirjutada ja naasis hiljem üksusse.
 Derek Morgan (Shemar Moore; hooajad 1-11, külalisena hooajad 12-14) on eriagent, keda kujutatakse kannatliku, enesekindla ja sageli temperamentsena. Ta on endine politseinik ja tal on eriline suhe üksuse tehniku Penelope Garciaga.
 Emily Prentiss (Paget Brewster) on eriagent. Ta on diplomaat Elizabeth Prentissi tütar. Ta hukkus, kui oli Ian Doyle'i pantvang, kuid hiljem selgus, et ta jäi ellu ja pidi surnut teesklema, et Doyle'i eest põgeneda. Ta naasis hiljem rühma.
 Dr. Spencer Reid (Matthew Gray Gubler) on eriagent ja BAU noorim liige. Ta IQ on 187 ja ta suudab lugeda 20 000 sõna minutis, lisaks on tal eideetiline mälu. Ta liitus FBIga 2004. aastal.
 Penelope Garcia (Kirsten Vangsness) on üksuse tehnik, kes hoiab ülejäänud üksuse tuju ülal oma naljadega, kuid kardab kloune.
 Jason Gideon (Mandy Patinkin; hooajad 1-3) endine BAU rühma ülem.
 Jennifer "JJ" Jareau (A.J. Cook; hooajad 1-5, 7-15, külalisena 6 hooajal) on eriagent ja endine

Välislingid 
 Criminal Minds. CBS.com
 Criminal Minds. ABC Studios MediaNet

Ameerika Ühendriikide draamasarjad
Ameerika Ühendriikide kriminaalsarjad
Kanal 2
CBS-i telesaated
FCI Tallinn

FCI Tallinn oli 2002. aastal asutatud Eesti jalgpalliklubi, mis tegutses Tallinnas Lasnamäel. Esindusmeeskond mängis 2013. aastast Meistriliigas ja tuli 2016. aastal Eesti meistriks.

2017. aasta hooaja järel liitus põhimeeskond Levadiaga.

2018. aastal jätkab samanimeline meeskond II liigas.

Ajalugu 
FC Infonet on asutatud 29. jaanuaril 2002. Majanduskriisi ajal 2011. aasta hooaja eel liitusid FC Infonetiga Tallinna SC Bercy ja Tallinna FC Atletik.

Euroopa jalgpalli katusorganisatsioon UEFA leidis, et FC Infoneti nimi, mis viitab otseselt klubi peasponsorile, on UEFA Euroopa Liiga reeglitega vastuolus. Seetõttu kasutab Infonet nüüdsest ametlikus suhtluses nime FCI Tallinn.

4. novembril 2017 pärast hooaja viimast vooru teatati, et FCI Tallinn liitub Levadiaga.

Saavutused 
 Premium liiga
 Võitjad (1): 2016

 Evald Tipneri karikas
Võitja (1): 2017

 Eesti Superkarikas
Võitja (1): 2017

 Esiliiga
 Võitjad (1): 2012
 2. koht (1): 2011

 II liiga ida/põhi (Tallinna FC Atletik)
 2. koht (1): 2010

 III liiga ida (Tallinna FC Atletik)
 Võitjad (1): 2009

 V liiga lõuna/lääs (Tallinna FC Atletik)
 Võitjad (1): 2006

Statistika ja loendid

Varasemad liigahooajad ja karikavõistlused

Euroopa

Vaata ka 
 Eesti jalgpalliklubide loend
 FCI Tallinn II
 FCI Tallinn III

Viited

Välislingid 
 Klubi koduleht (eesti, vene ja inglise keeles)
 FCI Tallinn jalgpall.ee

Tallinna jalgpalliklubid
2006. aasta Eesti presidendivalimised

2006. aasta Eesti presidendivalimised toimusid 2006. aasta 28. augustist 23. septembrini. Selle käigus toimus kolm valimisvooru Riigikogus ja üks valimiskogus; viimase tulemusena valiti Eesti presidendiks Toomas Hendrik Ilves.

Riigikogus toimus esimene presidendi valimise voor 28. augustil 2006, kandidaadina oli üles seatud Ene Ergma. Hääletamisest võttis osa 65 Riigikogu liiget, kes kõik hääletasid ka tema poolt, kuid et presidendi valimiseks on vaja Riigikogu 2/3 koosseisu poolthääli (ehk vähemalt 67 häält), siis ei osutunud ta valituks. Riigikogus toimunud valimisvoorudes ei osalenud Keskerakonna ja Rahvaliidu saadikud, mistõttu osutus võimatuks ka kahe kolmandiku Riigikogu liikmete toetuse andmine kandidaadile.

Teine ja kolmas Riigikogu valimisvoor toimusid 29. augustil, kandidaadina seati üles Toomas Hendrik Ilves. Taas osales hääletamisel 65 saadikut, kuid mõlemas voorus jäi üks sedel märgistamata, mistõttu Ilvese poolt hääletas 64 riigikogulast. Seetõttu osutus presidendi valimine parlamendis võimatuks ja riigipea valimine toimus valimiskogus.

23. septembril Estonia teatri hoones toimunud presidendivalimistel osales 345 valimiskogu liiget, kandidaatidena seati üles Toomas Hendrik Ilves ja ametis olev president Arnold Rüütel. Ilves kogus 174 valijamehe, Rüütel 162 toetuse, 8 sedelit oli märgistamata ja üks kehtetu. Et valimiskogus pidi kandidaat saavutama lihthääleenamuse, milleks oli 173 häält, osutus presidendiks valituks Toomas Hendrik Ilves.

Märkused

Välislingid
Vabariigi Presidendi valimised 2006 – info Vabariigi Valimiskomisjoni lehel.

2006. aasta valimised
Eesti presidendivalimised
Rootsi kriminaalkirjanduse auhind

Rootsi kriminaalkirjanduse auhind (Svenska Deckarakademins pris) on kirjandusauhind, mida annab välja Rootsi krimikirjanikke ühendav organisatsioon Svenska Deckarakademin. Preemia asutati 1971. aastal.

Auhinnakategooriad 
 Parim rootsikeelne debüütromaan (Bästa svenska Debut, 1971)
 Martin Becki auhind – parim tõlkekirjanduse auhind (1971)
 Grand Master – elutöö auhind, ebaregulaarne (1972)
 Parim laste ja noorsooromaan (Barn- & ungdomsdeckare, 1976–1980)
 Bästa faktabok (1978)
 Berömvärd översättargärning (1978)
 Parim rootsi kriminaalromaan (Bästa svenska kriminalroman, 1982)
 Special Grand Master – eripreemia. Ellery Queen (1981), Jan Broberg (2010)

Auhinna laureaadid

Parim rootsi kriminaalromaan

Martin Becki auhind

Eripreemiad

Grand Master

Endised kategooriad

Parim laste ja noorsooromaan

Välislingid 
 Priser. Svenska Deckarakademin

Kriminaalkirjanduse auhinnad
Rootsi kirjandus
1971

de:Schwedischer Krimipreis
en:Swedish Crime Writers' Academy
sv:Svenska Deckarakademin
diq:Akademiyê Macera ê Swêd
Pelmeenid

Pelmeenid (vene keeles пельмени pelmeni < komi ja udmurdi пельнянь pelnjan 'leiva kõrv' < пель 'kõrv' + нянь 'leib') on toit, mis koosneb õhukestest täidisega tainatükkidest ja mida enamasti süüakse keedetult või praetult. 

Pelmeene ja vareenikuid peetakse vene, ukraina ja teiste slaavi rahvaste rahvustoiduks. Pelmeenidega sarnanevad ka Poola pierogi'''d, Ukraina vareenikud, Kaukaasia hinkaalid, Itaalia ravioolid, Tiibeti momod, Kantoni wonton'id, Jaapani gyoza'd, Hiina jiaozi 'd jpt.

Päritolu
Pelmeenide päritolu kohta on mitu teooriat. Esimene väidab, et vene maadeuurijad avastasid need komi ja mansi rahvaste toidulaualt. Teise teooria järgi sõid vene jahimehed pelmeene pikkadel jahiretkedel, kandes neid kotis kaasas – pelmeenid olid külmakraadides külmunud ning neid lõkke peal keetes saadi toitev ja maitsev kõhutäis. Kolmanda ja kõige tõenäolisema teooria järgi pärinevad pelmeenid Hiinast ning Venemaa rahvad õppisid neid tundma mongolite kaudu. Sellegipoolest on teada, et Venemaal söödi pelmeene juba 16. sajandil.

Valmistamine

Pelmeenitainas koosneb jahust, munast, veest ja vähesest soolast. Lauale sõelutakse jahukuhi, selle keskele vajutatud lohku valatakse leige vesi, lisatakse muna ja sool ning saadud mass sõtkutakse ühtlaseks tihkeks tainaks. Tainas rullitakse väga õhukeseks. Seejärel lõigatakse vormi või joogiklaasi servaga tainast välja kettad. Iga ketta keskele tõstetakse täidisepall, keeratakse üks tainaäär üle täidise, surutakse kokku ja vormitakse pelmeen.

Keedetud, aurutatud või ahjus küpsetatud pelmeene serveeritakse mitmesuguste kastmetega, hapukoore või sulavõiga, Venemaal lisatakse ka rohelist sibulat või soolakurki.

Hiina köök

Pärimuse järgi leiutati pelmeenid Hiinas kolme kuningriigi ajastul, umbes 225. aastal eKr. Hiina pelmeen koosneb tavaliselt hakklihast ja peeneks hakitud juurviljast, mis on pakitud kas õhukeste või paksude tainatükkide sisse.  Populaarsemad lihatäidised koosnevad tavaliselt hakitud sea- või kanalihast, mõnikord kasutatakse ka krevette ja kala. Peale liha on täidises Hiina kapsas, küüslauk, köögiviljad ja hakitud muna. Täidist võib igaüks valmistada oma maitse järgi. 

Hiinas on see traditsiooniline roog, mida süüakse näiteks mitmesugustel avaüritustel, õhtul enne Hiina uusaastat ja erilistel peresündmustel.

 Vaata ka 
 Klimbid
 Koldunõ (koldūnai, kołduny''; Leedu, Poola, Valgevene)
 Mantõ (Siber, Mongoolia, Hiina, Korea)
 Pirukas

Viited

Toidud
Ukraina köök
Vene köök