Tiit Vähi kolmas valitsus

Tiit Vähi kolmas valitsus oli Eesti Vabariigi 39. valitsus 6. novembrist 1995 kuni 17. märtsini 1997. Esimest korda oli Tiit Vähi peaminister 29. valitsuses 30. jaanuarist 1992 kuni 21. oktoobrini 1992 ja teist korda 32. valitsuses pärast 1995. aasta Riigikogu valimiste võitu valimisliiduga Koonderakond ja Maarahva Ühendus (KMÜ), millesse kaasati ka Keskerakond. 

Valitsus astus tagasi 1995. aastal pärast lindiskandaali ja moodustati uuesti, asendades Keskerakonna Reformierakonnaga. Välja vahetati ka mitu ministrit. 1997. aastal astus Tiit Vähi kolmas valitsus lõplikult tagasi.

Valitsuse koosseis

Märkused 

  1. jaanuaril 1996 lahutati Kultuuri- ja Haridusministeerium Haridusministeeriumiks ja Kultuuriministeeriumiks.
  Alates 1. jaanuarist 1996 kuuluvad valitsusse kultuuri- ja haridusministri asemel haridusminister ja kultuuriminister.

Valitsuse ja ministrite vahetamise põhjused 
1995. aasta lõpus puhkes lindiskandaal ja valitsus astus tagasi. Pärast lindiskandaali moodustati KMÜ ja Reformierakonna liit, Keskerakond jäi valitsusest välja.
Lähenema hakkasid kohalikud valimised. Pinged koalitsioonis, kus KMÜ ja Reformierakond olid ju sisuliselt rivaalid, kasvasid. Vahepeal oli ka Edgar Savisaar poliitikasse naasnud ja taas Keskerakonna esimeheks valitud. Koonderakonna võimalused kohalikel valimistel võita vähenesid. Tekkisid skandaalid ja vastuolud Koonderakonna sees, mis tipnesid aseesimehest linnapea Jaak Tamme korteriafääriga. 

Tiit Vähi süüdistas ajakirjanduse vahendusel reformierakondlastest ministreid, seati kahtluse alla välisminister Siim Kallase ja seega Eesti välispoliitiline liin tervikuna. 1996. aasta oktoobri kohalike valimiste tulemused ei andnud selget võitu ühelegi poliitilisele jõule. Kaalukeeleks osutus Keskerakond, kelle toetusel sai Tallinna linnavolikogu esimeheks Mart Laar ja linnapeaks Priit Vilba.

14. novembril üllatasid Vähi ja Savisaar avalikkust koostöölepinguga, mis nägi ette Koonderakonna ja Keskerakonna ulatuslikku koostööd. See koostöö ulatus Tallinnast Toompeale ja välispoliitikasse. Sellise operatsiooni tulemusel kukutati Laar ja Vilba ning nende asemel võtsid kohad sisse Savisaar ja Robert Lepikson. Reformierakond lahkus valitsusest. Vähi pani kokku oma neljanda, seekord vähemusvalitsuse. Vastavalt Riigikogu otsusele lahutatakse 1. jaanuaril Kultuuri- ja haridusministeerium kaheks eraldi ministeeriumiks. Kultuuriministriks saab Jaak Allik, haridusministriks Jaak Aaviksoo. Tiit Vähi suureks võiduks loetakse, et ta sai Toomas Hendrik Ilvese välisministriks, sest see lubas Vähi valitsusest endiselt rääkida kui edumeelsest.

10. veebruaril 1997 võttis opositsioon ette peaminister Vähi umbusaldamise katse, põhjendades usaldamatust Vähi seotusega Tallinna kahtlasevõitu korteritehingutes. Umbusaldamiseks vajalikku 51 poolthäält kokku ei tulnud, kuid häälte vahekord 45:46 sundis Vähit umbusaldamiskatsele järgnenud päeval teatama võimalusest, et astub ise tagasi, mida ta ka 26. veebruaril tegi. Riigikogus 41 häält kontrolliva KMÜ pakutav uus peaministrikandidaat oli Koonderakonna aseesimees Mart Siimann.

Välislingid 

Postimehe 1997. aasta artikkel Tiit Vähist
Tiit Vähi eitas isiklikku huvi Esoili vastu 13.12.1995
 A. Veidemann kirjutab Euroministri tööst 19.04.1997

Vähi valitsus