Õhutõrjepataljon

Õhutõrjepataljon on Eesti kaitseväe maaväe õhutõrjeväeosa (pataljon), mis asub Tapal ja kuulub 1. jalaväebrigaadi koosseisu.
Varem kandis väeosa õhutõrjedivisjoni nime ja kuulus Kirde kaitseringkonna koosseisu.

Õhutõrjepataljon on Eesti kaitseväe ainus õhutõrjeüksus. Kaitseväe õhutõrje kasutab oma ülesannete täitmiseks maapealsetesse relvasüsteemidesse kuuluvaid rakette ja kahureid. Lisaks kasutatakse ka radareid, mille abil antakse ülevaade õhuruumis toimuvast.

Ajalugu

Asutamine
Eestis moodustati õhukaitse suurtükiväegrupp 1. oktoobril 1928.  Aastaks 1934 oli väljaõppe saanud 181 õhutõrje suurtükiväelast ja 117 õhutõrje kuulipildurit. Aastani 1938 hoiti käigus olemas olevat relvastust, mida aeg-ajalt täiendati. Hiljem saadi lisaks ka mõni moodne 37 mm kahur ja 13,2 mm kuulipilduja.
 
Arengu kõrgpunkti koosseisu, valmisoleku kui ka tehnilise poole pealt saavutas õhukaitse 1940. aasta suveks.  Relvastusse kuulusid 75 mm Kruppi kahurid Carl Zeissi tulejuhtimisseadmetega, 37 mm Rheimetall-Borsigi kahurid, 40 mm Boforsi kahurid ja Vene päritolu 76 mm kahurid. 1940ndatel seoses Nõukogude okupatsiooniga väeosa likvideeriti ja selle relvastus läks Punaarmee kasutusse.

Taasasutamine
Pataljon taasasutati 22. mail 1992 Üksiku Raadiotehnilise Õhukaitsepataljonina (ÜRÕP). Aastani 1996 oli peamiseks ülesandeks  Nõukogude Liidu sõjaväe objektide ülevõtmine ja valvamine. 1996. aasta aprillis saadi Iisraeli relvaostuga väeossa esimesed 23 mm õhutõrjekahurid ZU-23-2 hüüdnimega Sergei.  Aasta hiljem 1. mail 1997 nimetati üksus ümber õhutõrjedivisjoniks ja viidi 10. augustil üle maaväe koosseisu. Kuni 31. detsembrini 2003 paiknes enamik pataljonist Tallinnas Magasini tänaval, üks patarei aga Tapal.

2004. aastal kolis õhutõrjedivisjon täielikult üle Tapale. 1. juuli 2008 nimetati õhutõrjedivisjon ümber õhutõrjepataljoniks. Pataljon kuulub alates 1. augustist 2014 1. jalaväebrigaadi koosseisu. Varem, enne riigikaitse arengukava 2013–2022 struktuurireformi rakendumist kuulus pataljon Kirde kaitseringkonna koosseisu.

Sümboolika

Embleem

Õhutõrjepataljoni embleemil on kujutatud paremale vaatavat põhjakotka pead ja kolme noolt. Põhjakotkas sümboliseerib õhuruumi valitsejat ja valvurit ning kolm tervikuga ülespoole noolt kolme olulist komponenti: löögijõudu, -suunda ja -kiirust.

Lipp
Õhutõrjepataljoni lipp on õnnistatud ja antud õhutõrjedivisjonile Kaarli kirikus 1998. aasta 1. oktoobril.

Lipu esimese poole keskel on kujutatud õhutõrjepataljoni embleemi ning selle kohal on kiri "õhutõrjedivisjon" ja all "1. oktoober 1928". Lipp on sinist värvi. Lipu teine pool on kujundatud Eesti riigilipuna. Keskele on paigutud kuldne Eesti riigivapp. Vapi kohale on kirjutatud kuldsete tähtedega "Eesti kodu kaitseks". Vappi ümbritsevad kuni selle ülemise ääreni kaks kuldset tammeoksa.

Rinnamärk on üheklassiline ning asutatud õhutõrjepataljonis teenivate ja teeninud kaitseväelaste ühtsuse tunnuseks ning ühtekuuluvustunde tugevdamiseks. Märk on õhutõrjedivisjoni ajast. Kavand ja põhikiri on  kinnitatud 11. novembril 2002.

Õhutõrjerelvastus
Kõige suurem piirang on relvade laskeulatus.

Õhutõrje raketikompleks MISTRAL

Eestis kasutatakse Mistral-MANPADi, mis on kantav ja opereeritav kas veoauto kastist või 2–3 inimese poolt. Saab kasutada iga ilmaga ja ka pimedas. Relva meeskonda kuulub neli inimest. Enamasti on MANPAD paigutataud veokitele Unimog. Seadmel on ka  kolmjalg, mille abil on teda võimalik edukalt kasutada ka maismaal. Sihtimiseks kasutatakse infrapunasüsteemi.
Laskevalmis seadmine transportasendist: alla kahe minuti 
Efektiivne laskekaugus: 5 km 
Raketi suurim kiirus: üle 2,5 helikiiruse (üle 800m/s) 
Tabamistõenäosus: 93% 
Manöövrivõimelisus: üle 25G 
Kolmjala kaal: 23,5 kg
Raketi kaal: 19,5 kg

Õhutõrjekahur ZU-23-2
 

ZU-23-2 on kaheraudne järelveetav või veoauto kastis paiknev  automaatne õhutõrjekahur. Relvale on paigaldatud mehaaniline arvesti ZAP-23, mille abil on võimalik korrigeerida sihtmärgi kaugust, kiirust ja suunamisandmeid.
Kaliiber: 23 mm
Kaal: 950 kg
Laskekiirus: 800–1000 lasku minutis
Efektiivne laskekaugus: 2,2 km

Radar Giraffe AMB

Giraffe AMB (toodetud Rootsis) on mobiilne tulejuhtimis- ja eelhoiatusradar, mille ülesandeks on avastada õhuruumist lennuvahendeid. Radar paikneb maastikuveokil standardses kuuemeetrises merekonteineris. Bioloogilise, keemilise ja tuumarünnaku puhuks on konteiner varustatud filtritega. Kest on ümbritsetud mitmekihilise metalliga kaitseks väikerelvade ja kildude eest.

Lennuvahendite avastuskõrgus on kuni 20 km ja kaugus kuni 100 km.

Tulejuhtimisekeskus
Tulejuhtimiskeskuse ülesanne on hoiatada raketi- ja kahuriüksuseid ning osutada tule avamiseks kõige sobivamatele üksusele.

Koosseis
Pataljoni juhib pataljoniülem (kelleks on praegu kollonelleitnant Tanel Lelov), tema äraolekul aga staabiülem.

Pataljon koosneb staabist ja allüksustest. Viimase sekka kuuluvad tulejuhtimis- ja tagalapatarei, õhutõrjekahuripatarei, õhutõrjekool ja õhutõrjeraketipatarei. 

Kaitseväe juhataja kehtestab staabi ja allüksuste ülesehituse ning pataljoni koosseisus olevate ameti- ja töökohtade arvu ning liigituse. 

Vastavalt Õhutõrjepataljoni põhimäärusele on staabil ja allüksustel oma ülesanded. Näiteks staabi põhiülesanneteks on pataljoniülema tegevuse toetamine  ja nõustamine; pataljoni luure- ja julgeolekualase tegevuse koordineerimine; staabi ja allüksuste välja- ja täiendusõppe korraldamine; allüksuste väljaõppetaseme ja lahinguvõime hindamine; pataljoni õppekogunemise, mobilisatsiooni ja sõjaaja tegevuse planeerimine ning korraldamine.

Tulejuhtimis- ja tagalapatarei põhiülesanneteks on: ajateenijate tulejuhtimisväljaõppe ja tagalaväljaõppe korraldamine; koostöös teiste väe- ja allüksustega õhutõrjeüksuste õppekogunemiste korraldamine; koostöös õhutõrjekooliga õhutõrjevõime hindamine ja arendus ning muudest õigusaktidest tulenevate või kõrgema ülema antud ülesannete täitmine.

Õhutõrjekahuripatarei ja Õhutõrjeraketipatarei põhiülesanneteks on jällegi koostöös teiste väe- ja allüksustega õhutõrjeüksuste õppekogunemiste korraldamine ja muudest õigusaktidest tulenevate või kõrgema ülema antud ülesannete täitmine. Vastavalt ka ajateenijate õhutõrjekahuriväljaõppe või õhutõrjeraketiväljaõppe korraldamine. 

Õhutõrjekooli põhiülesanded on: õhutõrje erialaõppe ettevalmistamine Kaitseväe Ühendatud Õppeasutustele; nooremallohvitseride kursuste ning reservväelaste õhutõrjeerialakursuse korraldamine; õhutõrjealase õppekirjanduse, õppemetoodiliste materjalide ja teiste õppevahendite koostamine; õhutõrje tegevuspõhimõtete ja protseduuride väljatöötamine ja arendamine; õhutõrjealane uurimus ja arendustöö ning jällegi muudest õigusaktidest tulenevate või kõrgema ülema antud ülesannete täitmine.

Väljaõpe
Õhutõrjepataljonis antakse õhutõrjealast väljaõpet:
ajateenijatele, et moodustada õhutõrjeüksusi kaitseväe reservi;
reservväelastele ehk reservis olevatele õhutõrjeüksustele (reservõppekogunemised);
kaadrikaitseväelastele  toimub  alg- ja täiendusõpe, et parandada õhutõrjepataljoni ja teiste väeosade kaadrikaitseväelaste õhutõrjealaseid kogemusi.

Ajateenistus
Baasväljaõpe kestab kolm kuud, mille käigus antakse sõduritele baasoskused ja teadmised kaitseväe üldistel alustel. 

Erialaväljaõppe käigus kasutatakse õhutõrjerelvastust. Õpitakse tegutsema õhutõrjerelva meeskondades ning harjutatakse õhutõrjerelva imitaatoritel. Peamisel õpetatakse õhutõrjepataljonis järgmisi erialasid:
õhutõrje raketikompleks Mistral 
õhutõrjekahur ZU-23-2 
tulejuhtimine 
tagala

Lisaks eelnevatele õpivad ajateenijad ka erinevaid õhuründevahendeid, milleks on lennukid ja kopterid. Sõdureid õpetatakse tegutsema  patarei ja meeskonna rühma koosseisus. Koostööharjutustega ja õhusihtmärkide laskmisega lõpeb allüksuse väljaõpe. 

Vähemalt kord aastast toimuvad reservõppekogunemised kuni kahe patarei suuruste üksustega. Nagu kordusõppustel ikka, tuletatakse meelde ajateenistuses läbitud teemasid ja mängitakse läbi sõjaaega.

Viited

Välislingid
Õhutõrjepataljon 1. jalaväebrigaadi kodulehel

Eesti maavägi
Lennundusvaldkonnas tegutsevad Eesti ettevõtted ja organisatsioonid
1. jalaväebrigaad