Jüri Makarov

Jüri Makarov (sündinud 3. aprillil 1959 Tallinnas) on Eesti muusik, suurürituste korraldaja ja mitmekülgne ettevõtja.

Haridus
Ta on lõpetanud Tallinna 2. Keskkooli ja 1986. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi tööstuse juhtimise ja planeerimise erialal.

Tegevus muusikuna ja muusikaprodutsenditee algus
Jüri Makarov on noorpõlves musitseerinud oma ansambliga (ta mängis väga hästi klaverit ja laulis) ning tegutsenud diskorina. 1979. aastal sai ta (väidetavalt kontsertidel poliitilise varjundiga anekdootide rääkimise eest) aastase esinemiskeelu, mis kehtis kogu Nõukogude Liidus. Seetõttu töötas ta poolteist aastat ansambli Ruja mänedžerina.

Kui 1991. aastal mängiti Tallinna Linnahallis Andrew Lloyd Webberi muusikali "Jesus Christ Superstar" (lavastaja Neeme Kuningas), siis Jüri Makarov oli selle mänedžer ja produtsent.

1993. aastal ilmus album "Lootus" (produtsendid Jaak Joala ja Jüri Makarov), kus olid esindatud paljud Eesti Eurovisiooni eelvoorus ehk "Eurolaulul" võistelnud laulud Janika Sillamaa esituses. Väidetavalt olevat just Joala-Makarovi tandem varasema koostöö põhjal otsustanud, et seekord peab Eesti eelvoorus kõiki lõppvõistlusele pääsenud võistluslaule esitama Sillamaa.

Rock Summeri ja suurkontsertide korraldaja 
Jüri Makarov on olnud Tallinna Lauluväljakul aastatel 1988–1997 toimunud festivali Rock Summer ja 2013. aastal toimunud "Rock Summer 25" peakorraldaja, kes tõi Eestisse esinema rohkesti rahvusvaheliselt tunnustatud muusikuid. Tolle perioodi kontekstis on öeldud, et "Jüri Makarov polnud mitte ainult Eesti, vaid kogu Ida-Euroopa muusikatööstuse edu ikoon ja käilakuju". 

Rock Summeri mõte kasvas välja aasta varem ehk 1987. aastal Tallinna lauluväljakul peetud hevimuusikafestivalist Heavy Suvi (kasutatud ka üldnimelist nimetust "hevisuvi"), mille korraldamisega oli Jüri Makarov juba kätt proovinud. 

Ettevõtlikkus korraldada esimene Rock Summer ehk välismaiste tippartistidega rokk-kontsert Eestis juba karmide piirangutega Nõukogude ajal päädis ligikaudu 150 000 pealtvaatajaga (teistel andmetel 180 000 vaatajaga) ning sai oluliseks sammuks ka Eesti taasiseseisvumise teel. Näiteks Õhtulehe 2018. aastal koostatud nimekirjas "Sada sündmust, mis mõjutasid Eestit" kuulus Rock Summerile 17. koht.

2019. aastal ERR-i saates "Hommik Anuga" meenutas ta enda kui Rock Summeri aegse kontserdikorraldaja hulljulgust ja ettevõtlikkust nii:
 Tol hetkel sa helistasid täiesti rahulikult The Rolling Stonesi office'isse ja kes meil seal veel olid... Ütlesid siis oma vigases inglise keeles: tere, ma olen siin Eestist. Kus see on? Soome ja Peterburi vahel. Siis te olete USSR? Okei, me oleme USSR!

Pärast Rock Summeri aega käis tema kontserdikorraldusel 2001. aastal esimest korda Eestis kontserti andmas näiteks inglise superstaar Sting, kuid talle usaldati ka Mike Oldfieldi kontserdi korraldamine Moskvas Punasel väljakul.

2000. aastal vahendas ta oma ettevõtte kaudu 20 Eesti noorteansambli esinemist Helsingis, mis oli saanud Euroopa kultuuripealinnaks.

2012. aastal ütles Jüri Makarov telesaates "Kahekõne", et tema muusikaürituste korraldamise raskuspunkt on pärast Rock Summeri aega liikunud Venemaale ja Euroopasse, Eestis aitab ta korraldada peamiselt suuri spordivõistlusi.

Muusikatööstuse visionäär
Eero Raun on Jüri Makarovi kui rahvusvahelise haardega muusikapromootori ideedest ja tegevusest esile tõstnud, et "just tema viis (koos Jüri Piheliga) Eesti esimest korda Eurovisioni lauluvõistlusele (1993. aastal Ida-Euroopa eelvooru Ljubljanas). Teiseks püüdis Makarov Eesti muusikatööstust koostööle ergutada sellega, et korraldas alates 1989. aasta detsembrist mitmel aastal Eesti elava muusika konverentsi".

2003. aastal valis ühing International Live Music Conference (ILMC) Makarovi 600 kandidaadi hulgast maailma parimaks kontserdikorraldajaks. Ta sai selle auhinna esimese idaeurooplasena.

Ühtpidi tunnustades, et eestlased on Eesti taasiseseisvumise perioodil õppinud jõudsalt tegutsema rahvusvahelise meelelahutustööstuse mängureeglite järgi, on Eero Raun 2018. aastal tõdenud siiski, et Eestis "puudub küll selline sektori juhtfiguur nagu 25 aastat tagasi oli Jüri Makarov, kes kutsus inimesed kokku ning mõjutas otseselt sektori hoiakuid ja lähenemisnurki. Kuna ühiskond on killustunud, ei olegi sellise eestvedaja esile kerkimine enam eriti võimalik".

Tema muudest varastest ettevõtmistest on tuntumad olnud ööklubi Piraat, TOP Raadio ja Tipp TV.

Saatejuht ja esineja televisioonis
Kui Jüri Makarov hakkas Tallinna Polütehnilist Instituuti lõpetama ja kaaluti, kuhu ta võiks lasta end kohustuslikus korras tööle suunata, oli tal tekkinud vastastikune huvi Eesti Televisiooniga. Paraku ei saanud ETV sel ajal pakkuda talle muusikasaadete toimetaja tööd, sest vaba oli ainult majandusajakirjaniku koht, mistõttu eelistas Makarov hoopis Rahvaloomingu Majas levimuusikute koordineerimise tööd.

Sellest hoolimata juhtis Jüri Makarov 1988. aastal Eesti Televisiooni muusikasaatesarja "Pop tipp" ning oli sage esineja nii ETV muusika- kui ka uudistesaadetes eriti Rock Summerite korraldamise aastail.

2005. aastal oli ta TV3 muusikasaate "Hoia ja keela" tegijate seas.

2008/2009. aasta hooajal oli ta TV3 laulusaate "Laulud tähtedega" žüriis. Ta kuulus ka ERR-i lauluvõistluse "Eesti Laul 2020" žüriisse.

2011. aastal valmis Soome dokumentalistidel (Nouhau Productions Oy) Soome TV jaoks dokumentaalfilm "Eesti vabaks – rockfestivaali joka ei päättynyt / Eesti vabaks – the Rock Festival That Never Ended", mille autorid on Sanna-Sisko Tohka (stsenarist) ja Markku Veijalainen (režissöör). Jüri Makarov on selles üks põhiesinejaid, lisaks oli ta Soome filmitegijate Eesti-poolne konsultant.

Lapsnäitleja filmides
Lapsena on ta mänginud filmides "Mehed ei nuta" (1968; tema esituses kõlab seal näiteks Ülo Vinteri ja Enn Vetemaa laul "Ei meelest läe mul iial") ja "Tuli öös" (1973). Purjekas pole filmis "Mehed ei nuta" sugugi vaid rekvisiit – purjetamine ja merel enese proovilepanek on juba lapsest peale Jüri Makarovi peamiste harrastuste hulka kuulunud.

Otepää kandi elu edendaja
2000. aastatel keskendus ta Lõuna-Eestis Otepää lähistel talu taastamisele ja lambakasvatusele, püüdes talus hakkama saada mahepõllumajanduse põhimõtetel. Ta arendas Kivitalust välja suurejoonelise puhkekompleksi, nimetas sealse restorani Rock Summeriks ja oli algul ise ka selle peakokk. Restoranis korraldatakse sageli eri maade toidutraditsioone tutvustavaid ja muid teemaüritusi. 2021. aasta seisuga sisustatakse puhkekompleksis ka Kivitalu heli- ja salvestusstuudiot.

2000. aastast on Jüri Makarov kuulunud Otepääl peetavate rahvusvaheliste talispordiürituste korralduskomiteesse.

Septembrist 2021 töötab ta ka Kagu-Eesti ettevõtluskonsultandina.

Lõbus seik
Rock Summeri jaoks Tallinna lauluväljaku juurde hangitud välipissuaari, mis oli Põhjamaades täiesti ainulaadne ja mida kasutati vaid ühel üritusel aastas (peale Rock Summerite ka Õllesummeritel), hüüti Makarovi flöödiks.

Isiklikku
Jüri Makarovi isa oli elektroonikaettevõtte Estron asutaja ja direktor Vladimir Makarov (1930–1996). Jüri Makarovi õde on ajakirjanik Marika Makarova.

Vaata ka 
 Makarov Muusik

Viited

Välislingid
 Populaarne merelaul "Ei meelest läe mul iial" sai Enn Vetemaalt uued sõnad. Artikkel sisaldab lõiku filmist "Mehed ei nuta", kus Jüri Makarov esitab laulu "Ei meelest läe mul iial (Le Havre'i kuumad ööd)". ERR Menu, 15. juuli 2016

Eesti ettevõtjad
Eesti muusikud
Sündinud 1959