joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kazakstan Temir Žolõ

Kazakstan Temir Žolõ (kirillitsas Қазақстан Темір Жолы) on raudteekompanii, mis haldab Kasahstani alade raudteid. Firma asutati aastal 1997 ja aastast 2002 on see aktsiaselts. Kõik aktsiad kuuluvad riigile. Firma peakorter asub Nur-Sultanis.

Aktsiaselts kontrollib raudteid ning sellega seotud ettevõtted reisijate ja kaubavedu ning veeremit. Veeremihooldusega tegelevad ettevõtted on aktsiaseltsist lahutatud ja erakätes. Firma hallata on 15 000 kilomeetrit raudteid, millest 3000 kilomeetrit on elektrifitseeritud. Aastal 2008 oli see Kasahstani suurim tööandja.

Kasahstanis on rööpmelaius 1520 mm. Sellal kui kasutusel olev rööpmelaius aitab kaasa paremale sidele endise Nõukogude Liidu territooriumil, erineb see Hiina rööpmelaiusest. Nii on Dostõkis ja Korgases üleminekujaamad.

Ajalugu 
Esimene raudtee Kasahstani aladel valmis aastail 1893–1894. See ühendas Orali linna ülejäänud Venemaa aladega ja 113 kilomeetrit sellest teest asus tänapäeva Kasahstani aladel. Hiljem hakkas Kasahstani läbima ka jupike Siberi raudteest. Aastail 1904–1906 valmis Orenburgist Taškenti viiv raudtee, aastail 1914–1924 aga Biškeki viiv raudtee. Aastal 1915 valmis raudtee Tšeljabinskist Kostanajsse. Aastail 1915–1917 ehitati raudtee Novosibirskist Semejsse. Aastaks 1930 valmis 1444 kilomeetri pikkune Turkestani-Siberi raudtee.

Nõukogude perioodil haldas Kasahstani raudteid kolm ettevõtet, mis ei olnud omavahel seotud. Raudteede arendamisel peeti silmas Venemaa keskuste huve, liiduvabariigi elanike vajadustega ei arvestatud. Aastal 1997 liideti nende firmade hallatavad raudteetrassid ühtseks ettevõtteks. Pärast Kasahstani iseseisvumist on raudteevõrgustiku väljaarendamiseks juurde ehitatud üle 2500 km uusi raudteid.

Viited 

Kasahstan
Raudteed
Kreuzbergi sadul

Kreuzbergi sadul (saksa keeles Kreuzbergsattel) on kõrge mäekuru üle Gailtali Alpide Austria Kärnteni liidumaal.

1074 m kõrge kuru on osa B 87 Weißensee Straße maanteest, mis ühendab Greifenburgi Drava orus Gitschtali ja Hermagoriga Gaili jõe ääres. Tee kulgeb läänes Reißkofeli massiivi all; idas viib hargnemine Weissensee järveni.
Ernest Agyiri

Ernest Agyiri (sündinud 6. märtsil 1998 Accras) on Ghana jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Eesti Meistriliiga klubis FCI Levadia.

Aastatel 2008–2014 kuulus ta Ghana jalgpalliakadeemiasse Right to Dream Academy.

2015. aastal liitus ta Inglismaa klubi Manchester City noortesüsteemiga. Aastatel 2016–2018 oli ta Manchester Cityst laenul Norra klubis Vålerenga, hooajal 2018–2019 Belgia esiliiga klubis Tubize ja hooajal 2019–2020 Küprose kõrgliiga klubis Enosis Neon Paralimni.

2021. aasta jaanuaris sõlmis ta kaheaastase lepingu Levadiaga. Eesti Meistriliigas tegi Agyiri debüüdi 13. märtsil 2021 mängus Pärnu Vapruse vastu ja lõi selles mängus kaks väravat.

Tema vanem vend Thomas Agyiri on samuti jalgpallur.

Viited

Välislingid 
 Ernest Agyiri Eesti Jalgpalliliidu kodulehel

Ghana jalgpallurid
Tallinna FCI Levadia jalgpallurid
Meistriliiga mängijad
Sündinud 1998
Rannamaja (seriaal)

"Rannamaja" on Eestis toodetud suhteteemaline tõsieluseriaal, mida toodab OÜ Lil Prunus (PANKROTIS). Seriaali näidatakse TV3 eetris, esmalinastus 4. septembril 2019.

Seriaal on eetris olnud kaks kaheksa jao pikkust hooaega, kokku 16 jagu.

"Rannamaja" tegijad on korraldanud kandideerimise seriaali 3. hooaega, mistõttu on põhjust oodata veel vähemalt ühte hooaega.

Sisututvustus 
Kuus vallalist noort kolivad rannamaja ühise katuse alla vaid ühe eesmärgiga – luua armusuhteid ja leida endale unistuse kaaslane. Juhul, kui peaks selguma, et seltskonnas sobivat paarilist ei leidu, on võimalus omale kallim leida rannamaja noorte korraldatud vallaliste peolt.

Lisaks kuuele noorele on rannamajas veel keegi, kelle käes on kogu võim - tahvel. Salapärane nutiseade juhib kõike, mis rannamajas toimub - kes kellega kohtingule läheb; kes kelle tagant koristab ja kes majast lahkub. 

Seriaali jutustaja on Maarius Pärn. Intriigi loob ka salajane jokker Pärnumaalt. Kolmandas hooajas kohtame uut salapärast šeffi Rasmus Einmani, kes purjakil vallalistepeole sisse marsib, lubades kõik laua alla juua. Rass on eluvend.

Osalejad

1. hooaeg
Vana-Egiptuse aed

Vana-Egiptuse aia all mõistetakse Vana-Egiptuses levinud aiastiili. Seda iseloomustavad kinnised aiad ja regulaarne planeering. Vana-Egiptuse aed sai eeskujuks hilisematele Euroopa maade aedadele. Vana-Egiptuse aias oli tähtsal kohal ka taimede sümboolika.

Vana-Egiptuse aia liigid 
Vana-Egiptuse aeda saab liigitada nelja põhikategooriasse:

 Puu- ja köögiviljaaiad
 Koduaiad
 Paleeaiad
 Templi- ja hauaaiad

Puu- ja köögiviljaaed 
Vana-Egiptuse puu- ja köögiviljaaiad olid tavaliselt osa kodu- ja templiaedadest. Viljapuud istutati kas ritta või alleena.

Vana-Egiptuse puu- ja kööviljaaedades kasvatatavate taimede nimekiri:

 Mägi-õunapuu (Malus sp)
 Datlipalm (Phoenix dactylifera)
 Harilik õlipuu (Olea europaea)
 Harilik pistaatsia (Phoenix dactylifera)
 Egiptuse ploom (Cordia myxa L.)

Koduaed 
Vana-Egiptuse koduaed on korrapärase planeeringuga kinnine aed. Aia tunnusteks on väravad, lehtlad, basseinid ja teljeline orientatsioon hoonele. Puud istutati kas ritta või alleena.

Vana-Egiptuse koduaedades kasvatatud taimede nimekiri:

 Madal-rukkilill (Centaurea depressa)
 Madonnaliilia (Lilium candidum)
 Kukemagun (Papaver rhoeas)
 Egiptuse lootos (Nymphaea caerulea)
 Harilik alraun (Mandragora officinalum)
 Papüürus-lõikhein (Cyperus papyrus)

Templiaed 
Vana-Egiptuse templiaed kuulus pühamu juurde ja oli regulaarse planeeringuga. Templiaedades võisid olla ka lille- ja köögiviljaaiad. Templiaia tunnusteks on puudesalu, püha veekogu, kujud (sfinksid). Aeda kasutasid preestrid ja vaaraod ning ainult religioossete ürituste puhul olid need avatud avalikkusele. Puud istutati alleena.

Vana-Egiptuse aias kasvatatavate taimede sümboolika 

 Järvedel hõljuvad vesiroosid (Nymphaea lotus, Nymphaea caerulea) tuletasid meelde, et päikesejumal oli algselt vesiroosist tärganud.

 Papüürus (Cyperus papyrus) tähistas turvalisust ja ema hoolitsust.

 Palmid istutati päikese-, kuu- ja viljakusjumalate auks.

Viited 

Aiandus
Vana-Egiptus
Tadžikistani Rahvuslik Ülikool

Tadžikistani Rahvuslik Ülikool (tadžiki Донишгоҳи миллии Тоҷикистон) on Dušanbes asuv riiklik ülikool, mis asutati 1947. aastal. Aastatel 1947–1997 kandis õppeasutus nime Tadžiki Riiklik Ülikool ja 1997–2008 Tadžiki riiklik rahvusülikool. Seejärel hakkas kandma praegust nime Tadžikistani Rahvuslik Ülikool.

Viited

Välislingid 

Koduleht

Tadžikistani Rahvuslik Ülikool
Kaufmanni tulp

Kaufmanni tulbid (Tulipa Kaufmanniana) on tulpide perekonda, liilaliste sugukonda, liilalaadsete seltsi, üheiduleheliste klassi, õistaimede hõimkonda kuuluv tulbirühm .

Tegemist on kevadel ühe esimesena õitsema hakkavate tulpidega.

Ajalugu 
Kaufmanni tulbid on pärit Kesk-Aasiast (Kasahstan, Kõrgõzstan, Tadžikistan ning Usbekistan) . Kaufmanni tulpe hakati kultuuristama 19. sajandi lõpus . Euroopasse jõudis see tulbirühm 1877. aastal tänu Hollandi firmale Van Tubergen .

Õis ja õitsemine 
Õied on valged, kollased, punased, oranžid või roosad . Vars kasvab kuni 25 cm pikkuseks. Õisik on lehtrikujuline ning koosneb ülessuunatud kroonlehtedest, mille välimisel küljel on tihti punakas või lillakas varjund. Kaufmanni tulbid on tuntud ka kui vesiroosi tulbid, mis tähendab, et õisiku avanedes moodustavad kroonlehed tähe kuju . Õied avanevad päikese käes ning õhtul, päikese loojudes, sulguvad uuesti. Hallikasrohelistel lehtedel on kõikidel sortidel pruunid triibud või täpid .

Eestis hakkab õitsema aprilli lõpus või mai alguses ning õitseb 18-25 päeva .

Kasvutingimused 
Kaufmanni tulp eelistab päikselist kasvukohta, kuid saab hakkama ka poolvarjulisel kasvukohal. Kõige paremini sobib õhurikas, parasniiske, viljakas ja vett hästi läbilaskev muld .

Istutamine 
Sibulate istutamine peaks toimuma septembri keskpaigas, sest sibulate juurdumiseks on optimaalne temperatuur on 9°C. Enne istutamist tuleks maa vähemalt 20 cm ulatuses läbi kaevata, et muld saaks õhutatud. Sibulad istutada maa sisse 5-8 cm vahedega (olenevalt sibula suurusest) ja umbes 10 cm sügavusele . Peale istutamist kasta veega. Istutamine võiks toimuda päikselise ilmaga, sest muidu võivad lillesibulad mullas suure niiskuse tõttu mädanema minna. Igal kevadel väetada .

Tuntumad sordid 

 Fashion 
 Giuseppe Verdi 
 Glück 
 Heart's Delight 
 Johann Strauss 
 Scarlet Baby 
 Showwinner 
 Stresa

Viited 

 Christenhusz, M.J.M., Govaerts, R., David, J.C., Hall, T., Borland, K., Roberts, P.S., Tuomisto, A., Buerki, S., Chase, M.W. & Fay, M.F. (2013). Tiptoe through the tulips - cultural history, molecular phylogenetics and classification of Tulipa (Liliaceae) Botanical Journal of the Linnean Society 172: 280-328.
 https://books.google.ee/books?id=Xgh2CQAAQBAJ&pg=PA62&redir_esc=y#v=onepage&q&f=false
 https://www.kekkila.ee/taimeraamat/kaufmanni-tulp/
 https://aiasober.ee/liigikirjeldused/tulp/
 https://www.gardeningknowhow.com/ornamental/bulbs/tulips/kaufmanniana-water-lily-tulips.htm  
 Lepp, M. 2008. Tulbid. Kirjastus Mart Lepp, 28 lk.
Egiptuse khedivaat

Egiptuse khedivaat (araabia keeles الخديوية المصرية, osmanitürgi keeles خدیویت مصر) oli Osmanite riigi autonoomne andamiriik aastast 1867, mis loodi pärast Prantsusmaa Esimese Vabariigi lühiajalist Alam-Egiptuse okupatsiooni. Napoléon Bonaparte'i kaotuse ja tema vägede väljaajamise järel valitses riiki Muhammad Ali dünastia. 

1882. aastal korraldas sissetungi ja võttis selle oma kontrolli alla Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriik. 

1914. aastal osmanite võim lakkas seoses Esimese maailmasõjaga, mille asemele lõi Britannia protektoraadi – Egiptuse sultanaadi.

Osmanite riik
Egiptuse ajalugu
Fortune'i hosta

Fortune'i hosta (Hosta fortunei) on liilialiste sugukonda hosta perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim. Fortune'i hosta põhiliik on hävinud ja iluaianduses kasutatakse sorte.

Iseloomustus 

Mullasisesteks organiteks on lühikesed risoomid, millel arenevad lihakad juured. Lehed paiknevad taimel juurmise kodarikuna. Lehed on enamasti olenevalt sordist lainjad või tekstuursed, sügavrohelised, kujult südajad kuni odajad, teravatipulised ja sageli ka valge-rohelise, valge-kreemja või valge-kollasekirjud. Kahvatulillad kuni lavendliroosad õied on lehterjad, valged või helelillad, asetsevad varre tipus olevas ühekülgses kobaras. Õiekate on lihtne, kuue perigoonilehega. Vili on kupar.  Õisikud võivad saavutada õitsedes kuni 100 cm kõrguse. On aretatud palju haljastuses kasutatavaid ja hinnatud sorte. ’Albomarginata’ – laiuvad rohelised valgete servadega lehed; ’Aureamarginata’ – tekstuursed südajad lehed kollaste ebakorrapäraste äärtega, ’Gold Standard’ – lavendliroosade õitega, lehed keskel ebakorrapäraste kollaste üleminekutega sügavroheliseks ; ’Minuteman’ – säravrohelised laisüdajad lehed ebakorrapäraste kreemikate rantidega; ’Obscura’ – piklike, sooniliste lehtedega ; ’Spinners’ – lehed südajad, matid, tumerohelised ebakorrapäraste hallikasroheliste ja kreemikasvalgete rantidega, mis hiljem valgeks pleekivad, õied lavendlisinised ; ’Whirlwind’ – tekstuursed värskerohelised laiuvad lehed keskel kollaka laia märgisega.

Levik ja kasvukoht 

Hosta on ka Eesti iluaianduses levinud, enamasti lehtdekoratiivse taimena kasvatatav püsilill. Varjuaedade üks põhilisi taimi. Kasvatatakse peamiselt varjulistel aladel, et säiliks nende lehtdekoratiivsus. Väga mõjuv on ta suuremates rühmades korraga. Hea taustataim varjulistel piiridel, varjuaedades või metsaaladel. Hostad on külmakindlad ja väga hea kohanemisvõimega. Nad kasvavad hästi nii mõõduka kliimaga piirkondades kui ka lähistroopikas, kuid vajavad talvist puhkeperioodi, kus temperatuur oleks alla +4,5 °C vähemalt 3-4 nädalat aastas. Hostad vajavad toitainerikast ja vett hästi läbilaskvat mulda.

Kahjurid ja haigused 
 
Varjulise ja niiskema kasvukoha tõttu ahvatleb lehestik nälkjaid ja tigusid, kes närivad lehtedesse sakilisi auke, mis võivad kontrolli alt väljudes tekitada lühikese aja jooksul tõsiseid kahjustusi. Nematoodid, kes toituvad lehtedest, põhjustavad lehtede pruuniks minemist. Harvemini põhjustavad probleeme lehelaigud ja võramädanik. Rahetormid võivad tõsiselt kahjustada lehti, eriti katmata taimedel. Lehti söövad metsloomad võivad tekitada taimedele kahjustusi.

Viited 

Liilialised
Piet Oudolf

Piet Oudolf (sündinud 27. oktoobril 1944) on hollandi aiakujundaja, puukooli pidaja ja erialaste raamatute autor. Ta on liikumise New Perennial juhtfiguur. Ta kasutab aiakujunduses mitmeaastasi rohttaimi, mis valitakse tekstuuri ja õite värvuse järgi.

Elukäik 
Oudolfi sõnul oli ta karjääri alguses „tavapärane Hollandi aiakujundaja“, kelle suurimaks inspiratsiooniks oli Mien Ruys, kes oli ainuke tolleaegne aiakujundaja, kes rõhutas taimede tähtsust. Oudolfi karjääri pöördepunktiks sai 1970. aastatel toimunud reis Inglismaale, mis ergutas teda looma eri stiilis aedu. 

1980ndatel kolis Oudolf oma naise Anjaga Hummelo kodukoha lähistel asuvasse väikekülla. Nendel aastatel külastasid nad mitut riiki, kust tõid kaasa rohkesti eri liiki taimi, mida varem polnud Hollandis kasutatud. 1984. aastal korraldasid nad avatud uste päeva, kuhu nad kutsusid kõiki huvilisi taimekasvatajad taimi ostma ja müüma. Midagi sellist polnud varem Hollandis korraldatud, kus inimesed saaksid kokku tulla, osta ja müüa taimi ning taimekasvatajad said omavahel suhteid luua. Pärast üritust hakkas Oudolf taimedega mitmesuguseid katsetusi tegema, mille tulemusena on ta aretanud ja nimetanud üle 70 uue taimeliigi, millest suuremat osa kasutatakse tänapäeval aedades üle maailma.

Aiakujunduspõhimõtted 
Oudolf kasutab aiakujunduses peamiselt püsikuid. Tema aiakujundusprojektid on inspireeritud loodusest. Kujundamisel paigutab ta eri taimesorte läbisegi, mis muudab aia üldmulje metsikuks ja looduslähedaseks.  Oudolf on öelnud, et kui taimed meelitavad ligi putukaid ja linde, on tegu tõsiselt hea taimega.

Projekte 
 ABN Amro Bank (Holland, 2000)
 Lurie Garden (Chicago, USA, 2001)
 Scampston Hall (Inglismaa, 2002–2003)
 Battery Park (New York, USA, 2003)
 High Line (New York, USA, 2006)
 Serpentine Gallery, siseaed (London, Inglismaa, 2011 koos Peter Zumthoriga)

Viited
Lütfi Elvan

Lütfi Elvan (sündinud 12. märtsil 1962 Ermenekis) on Türgi poliitik, ta on Õigluse ja Arengu Partei liige. Ta oli aastatel 2013–2015 Türgi transpordiminister. Aastatel 2016–2018 oli ta Türgi arenguminister. 11. novembrist 2020 kuni 2. detsembrini 2021 oli ta Türgi rahandusminister.

Ta sündis aastal 1962 Ermenekis Karamani provintsis. Ta lõpetas aastal 1983 Istanbuli Tehnikaülikooli mäeinseneri erialal. Seejärel sai ta stipendiumi edasiseks õppimiseks välismaal. Ta jätkas magistrikraadi omandamist mäetehnika ja operatsiooniuuringute alal väitekirjaga "Optimaalsete tootmissüsteemide määramine lühiajalises kaevandustootmise planeerimises", mille kaitses Leedsi Ülikoolis Inglismaal 1986. aastal. Teise magistrikraadi sai ta aastal 1995 majandusteaduses Delaware'i ülikoolist.

1989. aastal siirdus ta Riiklikusse Planeerimisorganisatsiooni (DPT) ja töötas kuni 1996. aastani spetsialistina. Ametisse nimetatud arenguprioriteetidega piirkondade osakonnajuhatajaks 1996. aastal, töötas ta sellel ametikohal kuni 2002. aastani. 2002. aasta novembris edutati ta DPT asekantsleri asetäitjaks. Aastal 2007 lahkus ta Riiklikust Planeerimisorganisatsioonist, minnes poliitikasse.

Aastal 2007 astus ta Õigluse ja Arengu Partei liikmeks. 2007. aasta Türgi parlamendivalimistel kandideeris ta Õigluse ja Arengu Partei nimekirjas Türgi Suure Rahvuskogu ridadesse. Ta oli aastatel 2007–2018 Türgi Suure Rahvuskogu liige.

26. detsembrist 2013 kuni 7. märtsini 2015 oli ta Türgi transpordiminister. 24. maist 2016 kuni 10. juulini 2016 oli ta Türgi arenguminister. 11. novembrist 2020 kuni 2. detsembrini 2021 oli ta Türgi rahandusminister.

Isiklikku 
Ta on abielus ja kahe lapse isa.

Türgi poliitikud
Transpordiministrid
Rahandusministrid
Sündinud 1962
Vene-Tadžiki (Slaavi) ülikool

Vene-Tadžiki (Slaavi) ülikool (tadžiki Донишгоҳи славянии Русияву Тоҷикистон) on kõrgem õppeasutus Tadžikistanis. Ülikool asub Dušanbes ja alustas tegevust 1996. aastal.

Viited

Välislingid 

Koduleht

Vene-Tadžiki (Slaavi) ülikool
HC TPS

HC TPS on Soome spordiklubi Turu Palloseura jäähokiosakond, mis tegutseb Turus. Klubi mängib Soome kõrgliigas.

1922. aastal asutatud spordiklubis avati jäähokiosakond 1929. aastal.

TPS on tulnud Soome meistriks 11 korda. Praegune jäähokiliiga on võidetud kümme korda, millega on see Tappara järel Soome teine kõige edukam klubi. Peatreener Hannu Jortikka juhtimisel tuli TPS aastatel 1989–1991 ja 1999–2001 kuus korda Soome meistriks. Vahepealsetel aastatel võitis TPS kaks meistritiitlit vene peatreeneri Vladimir Jurzinovi juhendamisel. 1994. aastal võitis TPS Euroopa karika ja 1997. aastal Euroopa superkarika.

Klubi peab kodumänge Gatorade Centeris, mis mahutab 11 820 pealtvaatajat.

Klubi peatreener on Jussi Ahokas.

Klubi naiskond mängib Soome naiste kõrgliigas Naisten Liiga.

2022. aastal valiti NHL-i draftis esimese valikuna TPS-i mängijana Juraj Slafkovský, kellest sai üldse esimene Soome kõrgliiga mängija, kes on NHL-i draftis esimesena valitud.

Praegune meeskond 
Seisuga 8. oktoober 2021
Väravavahid: Eetu Anttila, Andrei Karejev, Emil Vuorio
Kaitsjad: Roni Allén, Aleksi Anttalainen, Niklas Arell, Elmeri Eronen, Johan Ivarsson, Ville Lajunen, Sisu-Petteri Lehtonen, Valtteri Pulli, Ruben Rafkin, Eemeli Saari, Jimi Suomi, Eemil Viro
Ründajad: Jaedon Descheneau, Topias Haapanen, Mitch Hults, Aarne Intonen, Juhani Jasu (kapten), Lauri Korpikoski, Eetu Liukas, Markus Nurmi, Mikael Pyyhtiä, Juuso Pärssinen, Jack Rodewald, Juraj Slafkovský, Tyler Steenbergen, Jonne Tammela, Vladislav Ušenin, Vjatšeslav Ušenin, Samuli Vainionpää, Kalle Väisänen

Saavutused 
SM-liiga:
Võitja (10): 1976, 1989, 1990, 1991, 1993, 1995, 1999, 2000, 2001, 2010
Teised kohad (9): 1977, 1982, 1985, 1994, 1996, 1997, 2004, 2021, 2022
Kolmandad kohad (3): 1978, 1979, 1981
SM-sarja:
Võitja (1): 1956
Soome karikas:
Võitja (2): 1955, 1956
Euroopa karikas:
Võitja (1): 1994
Euroopa superkarikas:
Võitja (1): 1997

Välislingid 
 Ametlik koduleht

Soome jäähokiklubid
STMicroelectronics

STMicroelectronics (sageli nimetatakse seda lihtsalt ST-ks) on Prantsuse ja Itaalia rahvusvaheline ettevõte, mis arendab, toodab ja turustab elektroonilisi kiipe (pooljuhte). See on käibe alusel suurim pooljuhtide tootja Euroopas.

Ettevõtte operatiiv- ja täidesaatev peakorter asub Šveitsis Genfi lähedal Plan-les-Ouatesis, kuid ettevõte on aktsiaseltsina registreeritud Hollandis. USA osakonna peakontor asub Coppelli linnas Dallase maakonnas Texases, Aasia ja Vaikse ookeni piirkonna peakontor asub Singapuris, Korea ja Jaapani piirkonna peakontor Tōkyō prefektuuris ning Hiina regiooni peakontor Shanghais.

STMicroelectronics on noteeritud Pariisi börsil ja arvatud CAC 40 indeksi koosseisu.

Välislingid
 Ettevõtte koduleht

Prantsusmaa ettevõtted
Kadrina kunstidekool

Kadrina Kunstidekool tegutseb Kadrina alevikus aadressil Rakvere tee 4.

Kunstidekool loodi 1989. aastal tollase Kadrina Keskkooli direktori Otto Ameri eesvõttel. 1992. aastast haldab kooli kohalik omavalitsus. Alates kooli asutamisest töötab direktorina muusikaõpetaja ja dirigent Eve Vunk.

Koolis antakse muusika- ja kunstiõpet, aastatel 1990–2011 oli õppekavas ka tantsukoolitus.

Viited

Välislingid 
 Koduleht

Kadrina
Eesti huvikoolid
Sauga sild

Sauga sild on sild Pärnus Lennuvälja teel üle Sauga jõe. 

Sauga sild rajati 2012. aastal seoses Pärnu läänepoolse ümbersõidu ehitusega. Sild on 70 meetri pikkune, sellel on kaks sõidurida autodele ning nelja meetri laiue kergliiklustee. Silla ehitas konsortsium, kuhu kuulusid Lemminkäinen Eesti AS, AS TREF ja AS Teede REV-2.

Vaata ka 

 Pärnu sillad

Viited 

Pärnu sillad
Gailbergi sadul

Gailbergi sadul (saksa: Gailbergsattel) (981 m) on kõrge mäekuru Austria Alpides Kärnteni liidumaal.

See ühendab Oberdrauburgi põhjas Kötschach-Mautheniga lõunas. See viib Dolomiitidele lõunas.
Bekir Pakdemirli

Bekir Pakdemirli (sündinud 10. novembril 1973 İzmiris) on Türgi poliitik ja ettevõtja, ta on Õigluse ja Arengu Partei liige. Ta oli 10. juulist 2018 kuni 4. märtsini 2022 Türgi põllumajandus- ja metsandusminister.

Ta õppis Bilkenti Ülikoolis (asub Ankaras) ärijuhtimist, kust sai bakalaureusekraadi. Seejärel õppis ta Başkenti Ülikoolis (asub samuti Ankaras) ja sai ärijuhtimise alal magistrikraadi. Hiljem kaitses ta doktoriväitekirja Celal Bayari Ülikoolis (asub Manisas Manisa provintsis).

Bekir Pakdemirli on töötanud ettevõtjana toiduainete, põllumajanduse, loomakasvatuse, tehnoloogia ja autotööstuse valdkonnas. Ta on asutanud mitu ettevõtet ja neid ise juhtinud. Olnud ka suurettevõtte ja riikliku toiduettevõtte peadirektor. Pärast rahvusvahelise toiduettevõtte kõrgema juhtkonna ametit töötas ta samas ettevõttes ka konsultandina. Ta oli mobiilsidevõrguoperaatori Turkcell, sooduskaupluste keti BİM ja panga Albaraka Türk juhatuse liige.

10. juulist 2018 on ta Türgi põllumajandus- ja metsandusminister.

Isiklikku 
Ta on abielus ja on kolme lapse isa. Talle kuuluvad merekapteni, õhusõiduki piloodi ja harrastusraadiooperaatori litsentsid.

Türgi poliitikud
Põllumajandusministrid‎
Keskkonnaministrid
Sündinud 1973
Växjö Lakers

Växjö Lakers Hockey Club on Rootsi jäähokiklubi, mis tegutseb Växjös.

Klubi on asutatud 1997. aastal. Rootsi jäähoki kõrgliigas Svenska Hockeyligan mängib see alates hooajast 2011–12.

Aastatel 2015, 2018 ja 2021 on klubi tulnud Rootsi meistriks. 2015. aastal alistati Rootsi meistrivõistlustel finaalis Skellefteå mängudega 4:2, 2018. aastal taas Skellefteåd mängudega 4:0 ja 2021. aastal Rögle mängudega 4:1. Hooajal 2017–18 jõudis Lakers Jäähoki Meistrite Liiga finaali, kus kaotati Soome klubile JYP tulemusega 0:2.

Kodumänge peab klubi Vida Arenal, mis mahutab 5750 pealtvaatajat.

Klubi peatreener on Sam Hallam

Praegune meeskond 
Seisuga hooaeg 2020–21Väravavahid: Viktor Fasth, Erik Källgren
Kaitsjad: Christian Folin, Tim Erixon, Juuso Vainio, Hardy Håman Aktell, Ilari Melart, Linus Nässén, Peter Andersson, Hampus Sjöbrink, Miika Koivisto, Joel Persson
Ründajad: Victor Stjernborg, Richard Gynge, Jack Drury, Emil Pettersson, Brendan Gaunce, Emil Forslund, Marcus Sylvegård, Martin Lundberg, Pontus Holmberg, Ludvig Nilsson, Erik Josefsson (kapten''), Fredrik Karlström, Robert Rosén, Andrew Calof

 Saavutused 
Svenska Hockeyligan:Võitja''' (3): 2014–15, 2017–18, 2020–21

Välislinglid 
 Ametlik koduleht

Rootsi jäähokiklubid
Benátky nad Jizerou

Benátky nad Jizerou (saksa keeles Benatek) on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas Mladá Boleslavi ringkonnas. Benátky nad Jizerou asub Jizera jõe ääres, Mladá Boleslavist umbes 15 km lõunaedelas ja Praha kesklinnast ligikaudu 37 km kirdes.

Vanim kirjalik ülestähendus Benátky nad Jizerou kohta pärineb 1052. aastast, mil mainiti Obodři küla, mis on tänapäeval osa linnast. Dražice loss ehitati Benátkyst põhja poole enne 1264. aastat. Lossi varemed on tänaseni säilinud Jizera jõe kohal asuval kivisel nõlval. Millalgi enne 1346. aastat anti luba lähedusse Nové Benátky linna rajamiseks. 1349. aastal ehitati klooster koos Neitsi Maarja Sündimise kirikuga. Hussiitide sõdade ajal hävinud kloostri asemele rajati 16. sajandil renessanss-stiilis Benátky loss. 1599–1601 elas ja töötas lossis taani astronoom Tycho Brahe. Saksa okupatsiooni ajal 1944. aastal ühendati Nový Benátky ja Starý Benátky ning Obodra, moodustades tänapäevase Benátky nad Jizerou linna, millega hiljem liideti Kbeli ja Dražice külad.

Benátky nad Jizerous on sündinud tšehhi viiuldaja, dirigent ja helilooja Georg Anton Benda (1722–1795).

Viited 

Tšehhi linnad
Kesk-Tšehhi maakond
Richard Ramirez

Ricardo Leyva Muñoz Ramírez (29. veebruar 1960 – 7. juuni 2013), tuntud kui Richard Ramirez oli Ameerika Ühendriikide sarimõrvar, sarivägistaja, inimröövija, pedofiil ja sissemurdja. Ramirez oli naiste jaoks atraktiivne mees: ta sai vangis istudes sadades kirju, seejärel abiellus oma austajanna Doreen Lioyga. Lioy lahutas end siiski Ramirezest, kui tema roim (vägistamine ja mõrv) 9-aastase tütarlapse suhtes kinnitust leidis. Ent oma surmahetkeks, 2013, oli Ramirez kihlatud Christine Lee, 23-aastase naiskirjutajaga.

Kohtunik, kes pooldas surmaotsust, nentis Ramireze kohta, et talle olevat olnud omane "julmus, südametu hoolimatus ja õelus üle igasuguse inimmõistuse piiride".

Varajane elu ja haridus 
Ramirez sündis El Pasos, Texases 29. veebruaril 1960

Mõrvad 

Ameerika Ühendriikide kurjategijad
Sündinud 1960
Surnud 2013
Grand Army Plaza (Brooklyn)

Grand Army Plaza on väljak New Yorgis Brooklynis Prospect Parki haljasala põhjanurgal tänavate Plaza Street West ja Plaza Street East vahel.

Välislingid

Brooklyn
Digestaat

Digestaat on orgaanilise aine kääritusjääk, mis tekib anaeroobse käärimise käigus biogaasi kaasproduktina. Kääritatav lähteaine on enamasti sõnnik, söödajäägid, rasvad ja õlid, tööstuslikud orgaanilised jäägid ning reoveesete. Digestaat tekib nii käärimise teises etapis ehk atsidogeneesis kui ka viimases etapis ehk metanogeneesis. Sõltuvalt etapist on ka digestaadi omadused erinevad.

Atsidogeneesis toodetud digestaat 

Atsidogeneesis toodetud digestaat on stabiilne orgaaniline materjal, mis koosneb enamasti ligniinist ja tselluloosist. Materjal on sarnane kodusele kompostile ning seda saab kasutada väetisena või madala kvaliteediga ehitusmaterjalide, näiteks kiudplaadi, tootmiseks.

Metanogeneesis toodetud digestaat 

Metanogeneesis toodetud digestaat on olekult mudasarnane materjal. See on toitaineterikas ning sisaldab suures koguses lämmastiku ja fosfaati.

Kasutus 

Digestaati kasutatakse väetisena mulla füüsikaliste omaduste parandamiseks. Atsidogeneesis toodetud digestaat parandab mulla veepidavust ning viib mulda orgaanilist ainet. 

Metanogeneesis toodetud digestaat viib mulda taime kasvuks vajalikud toitained. Samuti pakub see kaitset erosiooni eest. 

Digestaadi kasutamine pärsib taimehaigusi ning suurendab mulla bioaktiivsust.

Digestaadi standardid 

Anaeroobse lagundamise teel toodetud digestaadi kvaliteeti saab hinnata kolme kriteeriumi järgi: keemilised, bioloogilised ja füüsikalised omadused. Keemilist kvaliteeti tuleb arvestada raskmetallide ja muude anorgaaniliste saasteainete, püsivate orgaaniliste ühendite ning makroelementide nagu lämmastik, fosfor ja kaalium sisalduse osas. Sõltuvalt allikast võivad biojäätmed sisaldada patogeene, mis võivad põhjustada inimeste, loomade või taimede haiguste levikut, kui neid ei hallata nõuetekohaselt.

Füüsikalised standardid on enamasti välimus ja lõhn, mis inimesele kahju ei tekita, kuid võivad jätta avalikkusele halva mulje.

Viited 

Väetised
Toolse tee

Toolse tee on tänav Kunda linnas ja paikneb linna loodeosas.

Tänav on 1192 meetrit pikk, tänava-ala laius alguses ligi 21 meetrit ja lõpuosas ligikaudu 11 meetrit.

Toolse tee tänav saab alguse lõuna poolt Koidu tänava ristmikult ning suundub loode poole, ristudes Lepiku tee ja Eha tänavaga. Keskosas, jõudes klindiastangu äärde, pöördub lääne suunas piki klinti ning lõpeb umbtänavana Kunda metskonna kinnistu piiril. Enne lõppu teeb Toolse tee poolkaare ümber ühepereelamute piirkonna.

Tänava alguses ja keskosas on tänava ääres pereelamud ning haljasalad. Lõpuosa kulgeb mööda Kronkskalda pangaastangut, kust avaneb vaade Soome lahele. Siin paiknevad ringtee ääres pereelamud. Kõnniteed puuduvad, paigaldatud on tänavavalgustus.

Aadressil Toolse tee 15, astangu serval, tegutses varem Nõukogude Liidu okupatsioonivägede piirivalvekordon. Praegu asuvad seal Politsei- ja Piirivalveameti Ida prefektuuri Rakvere politseijaoskonna patrullitalituse merepääste- ja patrulligrupi, samuti piirkonnapolitseiniku ametiruumid.

Viited

Välislink
Vaade Toolse tee 15 kohalt lääne suunas 

Kunda tänavad
Eesti tänavad
Kyllike Sillaste-Elling

Kyllike Sillaste-Elling (sündinud 5. novembril 1971 Torontos Kanadas) on Eesti diplomaat. Alates 2021. aastast töötab ta Eesti välisministeeriumi NATO ja Atlandi-üleste suhete osakonna direktorina.

Haridus

BA, ajalugu, McGilli Ülikool, Montreal, Kanada 1993
MSc, politoloogia, London School of Economics and Political Science, London, Suurbritannia 1995

Diplomaatiline karjäär

 1996 Atašee Euroopa Liidu rühm, poliitikaosakond, välisministeerium
 1996–1997 Euroopa Liidu büroo direktor, poliitikaosakond, välisministeerium
 1997–1998 Euroopa Liidu osakonna peadirektor, välisministeerium
 1998–1999 Poliitika planeerimise osakonna peadirektor, välisministeerium
 1999–2002 Londoni suursaatkonna 1. sekretär (poliitikaküsimused)
 2002–2003 Ministri kantselei peadirektor, välisministeerium
 2003–2009 Peaministri välisnõunik, riigikantselei
 2009–2012 Washingtoni suursaatkonna asejuht
 2013–2017 Poliitikaküsimuste asekantsler, välisministeerium
 2017–2021 alalise esinduse NATO juures suursaadik, alaline esindaja
 Alates 2021 Eesti välisministeeriumi NATO ja Atlandi-üleste suhete osakonna direktor

Viited 

Eesti diplomaadid
Sündinud 1971
Plöckeni kuru

Plöckeni kuru (saksa: Plöckenpass, itaalia: Passo di Monte Croce Carnico) on kõrge mäekuru Karni Alpides Austria Kärnteni liidumaa ja Itaalia Friuli-Venezia Giulia piirkonna vahelisel piiril. See ühendab Kötschach-Mautheni turulinna Kärnteni Gaili orus Paluzza vallaga Friuli Carnia piirkonnas.

Mõni kilomeeter läänes piki harja on Hohe Warte mägi (2780 m), Karni ja Gailtali Alpide kõrgeim tipp. Enne ülemisse Gaili orgu jõudmist ületab kurutee põhjas ka madalama Gailbergi sadula (981 m).

Ajalugu 

Itaaliakeelne nimi tuleneb ladina keelest Monte Crucis ("ristimägi"), mis tähistas kuru keskajal. Gaili jõe org oli asustusalaks olnud neoliitikumi ajastust saati ja arvatavasti oli ratsarada juba pronksiajal. Rooma väed kindral Tiberiuse juhtimisel ehitasid raja teeks ümber pärast Noricumi provintsi liidendamist 15. aastal eKr, et jõuda Itaaliast äsjavallutatud maadele Karni Alpidest põhjas.

Hästiehitatud tee oli kasutuses kogu keskajal Aquileia ja Salzburgi vahelise kaubatee osana, ka pärast seda, kui Veneetsia vabariik vallutas 1420. aastal Carnia piirkonna lõunas. Endise mansio Timaus (Tischelwang, tänapäeval Paluzza osa) kurust lõunas asustasid Kärnteni kaevurid, tänaseni on see saksakeelne enklaav Itaalia territooriumil.

1809. aasta Schönbrunni rahuga ületasid Napoleoni väed Plöckeni kuru, et hõivata Ülem-Kärnteni maad Villachi ümbruses, mis loovutati Prantsuse keisririigile osana Illüüria provintsidest. Esimeses maailmasõjas muutus kuru 1915.–1918. aasta Itaalia kampaania teatriks, kui Itaalia Alpini väed üritasid tungida põhjasuunas Kärntenisse, kuigi tulutult. Kuna mõlemad pooled keskendusid peagi kurnamissõjale, ehitati arvukalt punkreid ja tunneleid, mille jäänuseid on tänapäevalgi näha.
Coglians

Cogliansi mägi (itaalia: Monte Coglians; friuli: Coliàns; saksa: Hohe Warte) on kõrgeim mägi Karni Alpides Itaalia (Udine provints) ja Austria (Kärnten) vahelisel piiril, Monte Croce Carnico kurust (Plöckeni kuru) läänes. Kõrgusega 2780 m on see kõrgeim tipp Itaalia Friuli-Venezia Giulia piirkonnas ning Karni ja Gailtali Alpides.

Cogliansi iseloomustab karst.
Fiat Chrysler Automobiles

Fiat Chrysler Automobiles N.V. (FCA) oli rahvusvaheline autotootja, mis moodustati 2014. aastal peale Chrysler Groupi ostmist Fiat S.p.A. poolt ning mis tegutses kuni liitumiseni PSA Grupiga 2021. aastal.

FCA tegevus toimus peamiselt kahe tütarfirma abil: FCA Italy (varasema nimega Fiat Group Automobiles SpA), mille peakorter oli Torinos ning FCA US (varasema nimega Chrysler Group LLC) peakorteriga Auburn Hillsis Michiganis. FCA kaubamärkide hulka kuulusid Abarth, Alfa Romeo, Chrysler, Dodge, Fiat, Fiat Professional, Jeep, Lancia, Maserati ja Ram Trucks. 2016. aastast ei kuulu Ferrari enam FCA-le.

2019. aasta 31. oktoobril teatas FCA liitumisplaanist PSA Grupiga (Peugeot ja Citroëni omanik), olles mõlemad tehingus 50%/50% osakaaluga. 2019. aasta 18. detsembril teatatakse, et liitumistingimustes on kokkulepped saavutatud ning tehingu väärtuseks on 50 miljardit dollarit. 2020. aasta juulis avalikustatakse ettevõtte uus nimi, milleks pidi saama Stellantis ja mis on tuletatud ladinakeelsest tegusõnast stello, mis tähendab "tähtedega valgustatud". 16. jaanuaril 2021 viidi tehing lõpule ning FCA ja PSA Grupi uus nimetus on Stellantis.

Viited 

Autotootjad
Stellantis
Kruševo vabariik

Kruševo vabariik (bulgaaria ja makedoonia keeles Крушевска Република, aromaani keeles Republica di Crushuva) oli kümme päeva kestnud poliitiline üksus. Selle kuulutasid Kruševos 1903. aasta 3. augustil välja Makedoonia salajased mässajad. Samaaegselt käis Osmanite riigi vastane Ilindeni-Preobrazhenie ülestõus. Bulgaaria ja Makedoonia narratiivide kohaselt oli see üks esimesi tänapäevaseid vabariike Balkanil.

Vaata ka
Makedoonia Sisemine Revolutsiooniline Organisatsioon

Põhja-Makedoonia ajalugu
1903
Vivendi

Vivendi on Prantsuse kontsern, mis on spetsialiseerunud sisule, meediale ja kommunikatsioonile.

Grupp on esindatud enam kui sajas riigis ja on noteeritud Pariisi börsil, kus see kuulub CAC 40 indeksisse.

Grupp tegutseb sisu, meedia ja kommunikatsiooni maailmas. Ettevõtte alla kuulub muusikatööstuse ettevõte Universal Music Group, tasulise televisiooni kontsern Groupe Canal+, reklaami ja avalike suhete korraldaja Havas, kirjastaja Editis ning videojagamise platvorm Dailymotion.

Välislingid
 Ettevõtte koduleht

Prantsusmaa ettevõtted
Ebenthal in Kärnten

Ebenthal in Kärnten (sloveeni Žrelec) on turulinn Austria Kärnteni liidumaal Klagenfurdi maaringkonnas.

Ebenthal asub Klagenfurdist kagus. Sattnitzi mäed ulatuvad itta ja läände ning on populaarne väljasõitude koht. Glan ja Gurk voolavad läbi omavalitsuse ning edasi Wörtheri järve. Glanfurt suubub omavalitsuse keskkoha lähedal Glani. Radsberg moodustab omavalitsuse lõunapiiri.

Omavalitsuses asub Höflein-Moori looduskaitseala.

Rahvastik 

2001. aasta rahvaloenduse andmetel olid 4,2% rahvastikust kärnteni sloveenid.

Viited 

Kärnteni liidumaa vallad
Dobrudža

Dobrudža (bulgaaria keeles Добруджа; rumeenia keeles Dobrogea; türgi keeles Dobruca) on ajalooline piirkond Balkanil, mis on alates 19. sajandist jagatud Bulgaaria ja Rumeenia territooriumide vahel. See asub Doonau jõe alamjooksu ja Musta mere vahel ning hõlmab Doonau deltat, Rumeenia rannikut ja Bulgaaria ranniku põhjaosa. Ala koosneb Põhja-Dobrudžast, mis on osa Rumeeniast, ja Lõuna-Dobrudžast, mis on osa Bulgaariast.

Rumeenia piirkonna vastav territoorium on jagatud Constanța ja Tulcea maakondade vahel. Selle kogupindala on 15 588 km², kus elab veidi alla 900 000 inimese. Selle peamised linnad on Constanța, Tulcea, Medgidia ja Mangalia.

Bulgaaria piirkonna vastav territoorium on jagatud Dobriči ja Silistra piirkondade vahel. Sinna juurde kuuluvad General Kantardzhievo küla Varna piirkonnas ning lisaks Razgradi piirkonna külad: Konevo, Rainino, Terter ja Madrevo. Selle kogupindala on 7566 km², kus elab kokku umbes 310 000 inimest. Selle peamised linnad on Dobrič ja Silistra.

Vaata ka
Väike-Sküütia (Vana-Rooma provints)
Dobrudža tatarlased

Viited

Välislingid
 

Rumeenia geograafia
Bulgaaria geograafia
Andres Veske

Andres Veske (4. juuli 1965 Tallinn – 23. oktoober 2022 Tallinn) oli eesti geeniteadlane.

Haridus
Lõpetas 1983. aastal Tallinna 43. Keskkooli. Sai kõrghariduse Tartu Ülikooli bioloogia-geograafia teaduskonna rakubioloogia erialal 1991.

Doktorantuur Hamburgi Ülikoolis Inimesegeneetika Instituudis 1995–1998, loodusteaduste doktor 1998. aastal (Molecular genetic analysis of candidate genes for the retinal dystrophy of Swedish Briard/Briard-Beagle dogs, juhendaja Andreas Gal) Hamburgi Ülikoolist.

Töökäik
 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna üld- ja molekulaarpatoloogia instituudi immunoanalüüsi uurimisgrupi teadur 1991–1993; 
 Lübecki Meditsiiniülikooli Inimesegeneetika Instituudi molekulaargeneetika grupi külalisteadlane 1993–1995; 
 Hamburgi Ülikooli Inimesegeneetika Instituudi teadur 1998–2002; 
 Vähiuuringute Tehnoloogia Arendamiskeskus AS projektijuht 2005–2015.
 Tallinna Tehnikaülikoolis 2002–2022: matemaatika-loodusteaduskonna geenitehnoloogia instituudi genoomika ja proteoomika õppetooli erakorraline professor 2002–2005; geenitehnoloogia instituudi vanemteadur 2006–2016; molekulaarbioloogia õppetooli dotsent 2007– 2016; geenitehnoloogia instituudi direktor 2007–2016; loodusteaduskonna keemia ja biotehnoloogia instituudi dotsent  2017–2020, vanemteadur 2017–2018, vanemlektor 2020–2022. 

Tema juhendamisel on kaitstud 5 magistri- ja 2 doktoritööd.

Teadustöö põhisuunad
Bio- ja keskkonnateadused. Geneetika.

Teoseid
Avaldanud ligi 40 teaduspublikatsiooni.

Teadusorganisatoorne ja -administratiivne tegevus
TTÜ Kliinilise Meditsiini Instituudi nõukogu liige 2007–2015; 
TTÜ nõukogu liige 2008–2010; 
Eesti Inimesegeneetika Ühingu asepresident 2009–2016; 
Loomkatsete loataotluse komisjoni liige (Maaeluministeerium) 2014–2016; 
TTÜ keemia ja biotehnoloogia instituudi nõukogu liige 2018–2020; 
Eesti Inimesegeneetika Ühingu liige 2002–2022; 
Eesti Inimesegeneetika ühingu juhatuse liige 2007–2022; 
ajakirjade Molecular Psychiatry ja Neurochemistry retsensent 2017–2022; 
Euroopa Horisondi tervise klastri varikomitee ning programmikomitee delegaadi nõuanderühma liige 2020–2022; 
TEA entsüklopeedia toimetaja.

Viited

Välislingid 
Andres Veske Eesti Teadusinfosüsteemis

Eesti geeniteadlased
Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna vilistlased
Tallinna Tehnikaülikooli professorid
Sündinud 1965
Surnud 2022
Lammimullad

Lammimullad ehk alluviaalmullad on mullad, mis tekivad pinnavee ladestumise tulemusel.  Lammimullad asuvad enamasti jõgede ääres, lammidel, deltadel, ojaterrassidel ja loopealsetel.  Eesti pinnasel olevatest muldadest moodustavad lammimullad 1% muldkattest, asudes suures osas Emajõe Suursoo, Kasari ja Taheva piirkondades.

Moodustumine 
Lammimuldadele iseärasuseks on mulla moodustumine, mis toimub pika kivimite muundamise tulemusel ja võib võtta aega koguni aastatuhandeid.  Muld kujuneb sagedaste üleujutuste ja nendega kaasnevate setete kuhjumisel.  Muldade tekkele võivad kaasa aidata ka metsade raie, maade kündmine ning ehitustegevus, mis suurendavad kõrgustike erosiooni ning setted hakkavad liikuma allavoolu ladustumisalale.

Mulla profiil 
Lammimullad on väga toitainerikkad ja võivad sisaldada ka raskemetalle.  Muld on toitevee pideva rikastamise tulemusel ühed viljakamaid pinnased looduses.  Toitveega on lammimullad rohkelt küllastunud kevadiste üleujutuste ajal. Sisalduselt koosneb lammimuld kruusast, liivast ja mudast. Lammimullad on kaetud enamasti looduslike rohumaadega, mis loovad eeldused kamardumisprotsessile.  Kõikide lammimuldadele on iseloomulik toorhuumuslik huumuskate süsinikusisaldusega 3,0–3,5%.

Lammimulla liigitus 
Liigitus sõltub mulla gleistumise ja turba akumuleerimise järgi.  Võimalik on eristada kolme liiki lammimuldasid: 

 Gleistunud lammimullad (tüüpprofiil AA-Cag) – gleistumise tunnused esinevad profiili alumises osas
 Lammi-gleimullad (tüüpprofiil ATa-CaG) – alaliselt liigniisked
 Lammi-turvastunud mullad (tüüpprofiil Ta-CaG) – moodustunud turbahorisondi tüsedus 30 cm.

Viited 

Mullad
Anya Taylor-Joy

Anya Josephine Marie Taylor-Joy (sündinud 16. aprillil 1996) on Ameerika Ühendriikides sündinud Argentina-Briti juurtega näitleja ja modell. Ta on pälvinud Kuldgloobuse ja SAGi auhinna ning koha Time'i 2021. aasta 100 mõjukaima inimese nimekirjas.

Miamis sündinud ning Buenos Aireses ja Londonis kasvanud Taylor-Joy alustas näitlemist koolilavastustes ja jättis hiljem kooli pooleli, et enda näitlejakarjäärile keskenduda. Pärast väikesi telerolle tegi ta enda filmidebüüdi peaosaga 2015. aasta õudusfilmis "Nõid", mis pälvis talle mitu tunnustust, sealhulgas Empire auhinna. Ta pälvis veel tähelepanu oma rollide eest õudusfilmis "Lõhestunud" ja komöödias "Täisverelised", mis mõlemad linastusid 2017. aastal; samal aastal pälvis ta ka BAFTA Tõusva Tähe auhinna nominatsiooni.

Taylor-Joy oli peaosades kahes BBC One draamaminisarjas "Miniaturist" (2017) ja "Peaky Blinders" (2019) ning Netflixi fantaasiadraamasarjas "The Dark Crystal: Resistance Age" (2019) ja filmi "Lõhestunud" järjes "Klaas" (2019). Ta pälvis 2020. aastal suurt tunnustuse, kujutades peaosatäitjaid Jane Austeni adaptatsioonis "Emma" ja Netflixi minisarjas "Lipugambiit"; viimase eest võitis ta parima naisnäitleja Kuldgloobuse, miniseeria või telefilmi valdkonnas ning SAG auhinna naisnäitleja silmapaistva esituse eest miniseerias või telefilmis.

Viited 

Sündinud 1996
Ameerika Ühendriikide näitlejad
Ameerika Ühendriikide modellid
Ortaköy mošee

Ortaköy mošee on İstanbuli mošee Beşiktaşi linnaosa Ortaköy naabruskonna veepiiril, mis on üks Bosporuse populaarseimaid kohti. Türgi sultanile Abdülmecit I-le pühendatud mošee on vaatega linna peatänavale ning selle minaretid on linna siluetis domineerival kohal.

Välislingid
 

İstanbuli ehitised
Mošeed
Sean McDermott

Sean McDermott (sündindu 30. mail 1993 Kristiansandis) on Norras sündinud Iirimaa jalgpallur, kes mängib väravavahina Norra kõrgliiga klubis Kristiansund.

Tema ema on norralanna ja isa iirlane.

2009. aastal liitus ta Arsenali noorteakadeemiaga.

2012. aastal asus ta mängima Norra kõrgliiga klubis Sandnes Ulf. 2016. aastal mängis ta Norra esiliiga klubis Ullensaker/Kisa. Aastatel 2017–2018 mängis ta Norra kõrgliigas esmakordselt Kristiansundi ridades. Hooaja 2018–19 esimeses pooles mängis ta Rumeenia kõrgliiga klubis Bukaresti Dinamo, kuid naasis seejärel Kristiansundi.

Aastatel 2010–2014 mängis McDermott Iirimaa noortekoondistes.

Iirimaa jalgpallurid
Sündinud 1993
Yadigar Muhammad

Yadigar Muhammad (vene Ядыгар-Мухаммед; tatari Yädegär Möxämmäd; 1522 – 1565) oli Kaasani khaan märtsist oktoobrini 1552.

Yadigar oli pärit Astrahani khaaniriigist, ta oli sealse khaani Qasim II poeg. 

Aastail 1542-1550 oli ta Moskva tsaari teenistuses. 1549.–1550. aasta 2. Kaasani sõjakäigus piirasid Moskva tsaari streletsid, Šig-Alei Kassimovi ja Astrahani ratsaväelased edutult Kaasanit; nende seas oli ka Yadigar. Kaasani piiramise järel liitus ta Nogai hordiga.

Aastal 1552 kukutasid Kaasani khaaniriigi ülikud eelmise moskvameelse valitseja Šig-Alei ja kutsusid omale valitsejaks Yadigar Muhammadi. 

Järgnenud 1552. aasta 4. Kaasani sõjakäigus toetasid Kaasani khaaniriiki Krimmi khaaniriik, Astrahani khaaniriik ja Nogai hord ning Osmanite riigi sultan Suleiman I kutsus üles kõiki tatarlaste riike toetama Kaasani khaaniriiki. Reaalselt ei olnud sellest tulu: Moskva tsaaririigi väed koondusid 23. augustiks Kaasani linna piirama ning kasutades kaasaegseid sõjalisi võtteid: piiramiskahureid, linnamüüriõhkimiskaevandust ja totaalset linna blokeerimist ning ümberkaudsete alade rüüstamist vallutasid 2. oktoobril Kaasani. Yadigar oli üks väheseid, kes lahingutes ellu jäi.

Järgmisel aastal lasti Moskvasse viidud Yadigar end ristida ja sai uueks nimeks Simeon Kasajevitš. Samal aastal abiellus ta Maria Kleopina-Kutuzovaga. Järgmisel aastal sai omale lääniks Zvenigorodi linna.

Ta osales LIivi sõjas, täpsemalt Jeziaryšča kindluse vallutamisel. Aastal 1565 ta suri. Yadigar on maetud Tšudovo kloostrisse. 

Yadigar oli sisuliselt viimane Kaasani khaan. Kaasani langemine ei murdnud küll veel khaaniriigi asukate vastupanutahet; nad kutsusid kohale nohailase Ali Akrami, kes juhatas vastupanuliikumist aastani 1556 ja lasi end khaaniks kutsuda, et tal aga edu ei olnud, hukkasid kohalikud tatarlased ta.

Viited

Kirjandust
Худяков М. Г. Очерки по истории Казанского ханства 

Kaasani khaanid
Sündinud 1522
Surnud 1565
Doonau delta

Doonau delta (rumeenia keeles Delta Dunării, ukraina keeles Дельта Дунаю) on Musta merre suubuva Doonau mitmeharuline jõesuu. See on Euroopa suurim märgala, millest suurem osa asub Rumeenias (Tulcea maakonnas), väike osa Ukrainas (Odessa oblastis). Territooriumi, mis on kantud UNESCO maailmapärandi nimistusse, pindala on ligikaudu 4152 km².

Välislingid

Doonau
Tulcea maakond
Pinnavee hüdroloogia

Pinnavee hüdroloogia on hüdroloogia valdkond, mis hõlmab pinnavee liikumise ja pinnavee jaotuse uurimist ruumis ja ajas. Hüdroloogia valdkondade hulka kuuluvad veel ka põhjavee hüdroloogia ja merehüdroloogia.

Pinnaveeks nimetatakse kogu maapinnal seisvat või voolavat maismaavett (välja arvatud põhjavesi, üleminekuvesi ja rannikuvesi). Pinnaveekogud jagunevad:

 vooluveteks: jõed, ojad, kraavid
 seisuveteks: järved, tiigid.

Vee varieeruvus

Hüdroloogiliste uuringute teostamisel on oluline välja tuua veekoguse ja veehulkade varieeruvus aasta jooksul ja aastate vahel. Veevarustuse varieeruvust mõjutab suuresti kliima.  Voolu varieeruvus on oluline veekogude ökosüsteemide tervises. Äärmuslikud üleujutused on olulised, kuna paljud jõge kujundavad protsessid toimuvad suurimate üleujutuste ajal, mida nimetatakse ka lähtestussündmusteks. Ehkki jõesüsteem võib normaalsetes hüdroloogilistes tingimustes püsida aastaid suhteliselt stabiilsena, on looduslik varieeruvus, sealhulgas äärmuslikud sündmused, osa hüdroloogilisest režiimist, mis loob ja hoiab tervet jõesüsteemi.

Hüdroloogiline tsükkel 
Vesi on pidevas ringluses. Vesi aurustub ookeanilt ja maapinnalt ning on atmosfääris ajutiselt auruna langedes sademetena tagasi maapinnale. Kui keskmine sademete langemise kiirus ületab äravoolu pinnasesse imbumise, aurustumise või taimestiku neeldumise kiiruse, tekivad pinnaveekogud - ojad, jõed ja järved. Maapinnale imbunud vesi muutub põhjaveeks, imbudes aeglaselt allapoole ulatuslikesse poorse pinnaga kivimitesse ja kivimi kihtidesse, mida nimetatakse põhjaveekihtideks. Nii pinnavesi kui ka põhjavesi naasevad lõpuks ookeani, kus aurustumine täiendab atmosfääri veeauru varu.Tuuled kannavad niisket õhku üle maa, tekib sademeid ja hüdroloogiline tsükkel jätkub.

Pinnavesi 

Pinnavesi on mistahes veekogu maapinnal, sealhulgas ookeanid, ojad, jõed, järved, märgalad ja veehoidlad. Pinnavesi osaleb hüdroloogilises tsüklis ehk veeringluses, mis hõlmab vee liikumist maapinnale ja tagasi atmosfääri. Kui pinnavesi nõrgub maa alla, muutub ta põhjaveeks; samuti võib põhjavesi maismaal pinnavee täiendamiseks taas pinnale tõusta. Nendes kohtades moodustuvad lätted. 

Pinnavett on kolme tüüpi:

 mitmeaastane ehk püsiv pinnavesi püsib aastaringselt ja sademete vähesuse korral täiendatakse seda põhjaveega.
 mööduv ehk  ajutine või poolpüsiv pinnavesi eksisteerib ainult osa aastast. Ajutise pinnavee hulka kuuluvad väikesed ojad, laguunid ja veeaugud.
 tehisveekogumi pinnavesi, mida leidub tehiskonstruktsioonides, näiteks kraavid, kanalid, veehoidlad, paisjärved jms rajatised .

Viited
Robert Taylor (jalgpallur)

Robert Thomas Taylor (sündinud 21. oktoobril 1994 Kuopios) on Soome jalgpallur, kes mängib kaitsja või poolkaitsjana Major League Socceri klubis Inter Miami ja Soome jalgpallikoondises.

2004. aastal liitus ta JJK Jyväskylä noortesüsteemiga. Hiljem kuulus ta muuhulgas veel ka Inglismaa klubide Nottingham Foresti ja Lincoln City noorteakadeemiatesse.

2013. aastal naasis ta JJK-i ning debüteeris samal aastal Soome kõrgliigas. 2016. aastal liitus ta Soome kõrgliiga klubiga RoPS. 2016. aasta hooajal lõi ta Soome kõrgliigas 11 väravat.

2017. aasta juulis liitus ta Rootsi kõrgliigaklubiga AIK. Aastatel 2018–2019 mängis ta Norra kõrgliiga klubis Tromsø. 2020. aasta jaanuaris sõlmis ta kolmeaastase lepingu Norra kõrgliigaklubiga SK Brann.

2022. aasta veebruaris sõlmis ta kaheaastase lepingu Inter Miamiga.

Soome jalgpallikoondises tegi Taylor debüüdi 9. jaanuaril 2017 sõprusmängus Maroko vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 11. oktoobril 2020 UEFA Rahvuste Liiga mängus Bulgaaria vastu. Ta kuulus Soome koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Tema isa on endine Inglismaa jalgpallur, kes mängis 1990. aastatel Soome klubis KuPS.

Soome jalgpallurid
Sündinud 1994
Budapesti piiramine

Budapesti piiramine oli Ungari Kuningriigi pealinna Budapesti piiramine Nõukogude Liidu ja Rumeenia Kuningriigi vägede poolt Idarindel Teises maailmasõjas. See kestis Teise maailmasõja lõpupoole 50 päeva, alates 24. detsembrist 1944 kuni 13. veebruarini 1945. 

See osa laiemast Budapesti pealetungist Ungaris algas, kui Punaarmee ja Rumeenia armee piirasid 26. detsembril 1944 esimest korda linna, mida kaitsesid Ungari ja Saksa väed. 

Piiramise käigus suri nälga või sõjategevuse läbi umbes 38 000 tsiviilisikut ning suur osa linnast hävitati. Linn alistus tingimusteta 13. veebruaril 1945. 

See oli Teise maailmasõja liitlaste strateegiline võit nende püüdlustes jõuda Berliini alla.

Vaata ka
Ungari Teises maailmasõjas
Nõukogude okupatsioon Ungaris
Ungarlaste sunnitöö Nõukogude Liidus
Kaljuhaigla Tuumapunkri Muuseum
Terrori maja

Välislingid
 

Budapest
1944
1945
Ungari ajalugu