joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Lennard-Jonesi potentsiaal

Lennard-Jones potentsiaal (teised nimetused L-J potentsiaal, 6-12 potentsiaal, või 12-6 potentsiaal) on matemaatiliselt lihtne mudel lähendamaks kahe neutraalse aatomi või molekuli vastastikust mõju. Antud aatomite vahelise potentsiaali kuju pakkus esmakordselt 1924 välja  John Lennard-Jones. Kõige levinumal juhul on L-J potentsiaal kirja pandud kujulː
 

kus ε on potentsiaaliaugu sügavus, σ on lõpliku suurusega kaugus, mille juures osakeste vaheline pontentiaal on võrdne nulliga, r on osakeste vaheline kaugus ja rm on kaugus, mille juures potentsiaal on minimaalse väärtusega. Kaugusel rm on potentsaali väärtuseks −ε. Kaugused on omavahel seotud vastavalt rm = 21/6σ ≈ 1.122σ. Antud parameetreid saab leida regressioonanalüüsi abiga, korrates katsetulemusi või sooritades kvantkeemia arvutusi. Kuigi leiduvad täpsemad potentsiaali kirjeldused, kasutatakakse Lennard-Jonesi potentsiaali laialdaselt tema arvutusliku lihtsuse tõttu teadusarvutustes ja modelleerimises.

Viited 

Termodünaamika
Füüsikaline keemia
Each way

Each way on hobuste võiduajamistele panustamisel kasutatav panustamise tüüp, mille puhul tehakse väljamakse juhul, kui valitud hobune võidab või lõpetab võistluse teatud kohtade raames. Mõiste määrati sellisena kindlaks Ühendkuningriigi Jockey Clubi poolt ja on kasutusel kihlveovahendajate poolt võitude arvutamisel.

Sellise kihlveo korral tehakse kaks panust – võidule ja kohale, kusjuures võidu korral makstakse välja kogu summa, koha panuse korral makstakse murdosa võiduvõimalusest, tihti ½ või ¼.

Seega võib each way võitu võib arvutada järgmiselt:

Hobune nr 1 – each way 5 euro panus koefitsiendiga 6.00, mis annab tingimusena ¼.

 5 euro võidumängu väljamakse oleks 41,25 eurot.

 5 euro kohamängu väljamakse oleks 11,25 eurot.

Ehkki algselt kasutati sellist panustusvarianti hobuste võiduajamistel, on see populaarne ka spordikihlvedude puhul. Näiteks võib nii teha panuse Inglismaa Premier League'i jalgpallikohtumiste võitjale, tagades samas väljamakse ka juhul, kui meeskond lõpetab teatud kohtade hulgas või kui nt mängija jõuab Wimbledoni finaalmängu jne.

Suuremate spordiürituste korral võib täheldada, et vahendajad laiendavad kohtade hulka puudutavaid tingimusi. Näiteks saab Grand Nationali hobusteajamisel tihti panustada kaheksat kohta, samas golfi suurürituste, sh ka avatud meistrivõistluste korral, tehakse väljamakseid isegi kuni kümne hulka jõudnutele panustajatele.

Kuna mängijad teevad kaks panust ühes, siis nende panused kahekordistuvad, tagamaks mõlema poole rahulolu. Seega annab hobusele tehtud 5-naelane each way panus tegelikult 10-naelane, kuna 5 naela läheb nii võitja kui ka kohapanusele.

Viited
Opoczno

Opoczno on linn Poolas Łódźi vojevoodkonnas, Opoczno maakonna ja Opoczno valla halduskeskus. Opoczno asub Łódźist umbes 70 km kagus.

Küla mainitakse ürikutes esimest korda 1284. aastal. Linnaõigused sai 1344. aastal (Magdeburgi linnaõigused 1365. aastal). Teise Poola jagamise tagajärjel läks 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. Alates 1807. aastast oli Varssavi hertsogiriigi koosseisus. Neljanda Poola jagamise tulemusel läks linn 1815. aastal Venemaa Keisririigiga reaalunioonis olnud Poola Kuningriigi (nn. Kongressi-Poola) koosseisu.

1921. aastal moodustasid juudid 46,7% Opoczno elanikest ja 1931. aastal 33,1%.

Galerii

Viited

Łódźi vojevoodkonna linnad
Duo Ruut

Duo Ruut on Eesti pärimusmuusikaansambel, mille liikmeteks on Katariina Kivi ja Ann-Lisett Rebane. Ansambel asutati 2015. aastal.

Duo esitab pärimusmuusikatöötlustest koosnevat muusikat lauldes ja kahekesi üht rahvakannelt mängides, mis asetseb laval kahe liikme vahel. Ansambli liikmed on oma loomingut kommenteerides öelnud, et nad ei tee päris autentset pärimusmuusikat ja seepärast võib lugudest leida aspekte ka muudest žanritest, kuid proovivad lugudes siiski hoida omal kohal pärimusmuusika ehtsat tuuma.

Ansambel on esinenud Viljandi pärimusmuusika festivalil, Tallinn Music Weekil, Eesti Muusikaauhinnad 2019 galal, Jazzkaarel, Intsikurmu muusikafestivallil ja Seto folgil. 2018. aastal võitis ansambel Noorte Pärimusbändide konkursi ja Noortebänd 2018 peatiitli, aasta varem võideti Mooste Folgi rahvamuusikatöötluste võistlusel peapreemia.

20. detsembril 2019 ilmus ansambli debüütalbum "Tuule sõnad".

Diskograafia

Singlid 
 "Noore kuu tervitamine" (2021)
 "Tantsma kutsumine" (2021)

EP-d 
 "Kulla kerguseks" (2021)

Albumid 
 "Tuule sõnad" (2019)

Tunnustus
Etnokulp 2020: aasta debüütalbum ("Tuule sõnad")

Viited

Välislingid 
 Duo Ruut Facebookis
 Duo Ruut SoundCloudis

Eesti rahvamuusikaansamblid
Drabeši

Drabeši (vanasti ka Drabešu muiža) on küla (vidējciems) Lätis Cēsise piirkonnas Drabeši vallas. Aastail 2000–2021 kuulus küla Amata piirkonda.

Drabeši asub valla keskosas merepinnast 145 meetri kõrgusel Āraiši järve ja maantee A2 vahel. Küla jääb valla keskusest Ausmasest 2 jag Riiast 80 kilomeetri kaugusele.

Drabeši on kujunenud endise Drabeši mõisa (Drobbusch) hoonetekompleksi juurde. Külas asub internaatpõhikool, sinna jäävad Drabešu skola ja Drabeši bussipeatused.

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Drabeši mõisa vesiveski ja möldri maja, lisaks veel häärberi kaks ahju ning kamin-ahi, ja Vāvere kõrts, sealhulgas kutsarimajake ning kõrtsihoone. Küla jääb Āraiši muuseumpargi ajaloolise hoonestu kaitsevööndisse ja Gauja rahvusparki.

Aastal 2015 oli külas 115 elanikku, aastal 2019 oli elanikke 99.

Viited

Cēsise piirkonna külad
Oportuniteedipõhimõte

Oportuniteedipõhimõte on üks õiguses rakendatavatest põhimõtetest, millele tuginedes on võimalik kriminaalmenetlust lõpetada. Antud põhimõte on Eesti õigusesse üle võetud Saksamaa menetlusõigusest. Kohustus kuriteo tunnuste ilmnemisel kriminaalmenetlust alustada ja seda toimetada tuleneb aga legaliteedipõhimõttest. Eestis lähtutakse eelmainitutest pigem legaliteedipõhimõttest. Oportuniteedipõhimõtte rakendamine tähendab, et kriminaalmenetluse toimetamise kohustusest kaldutakse kõrvale.

Oportuniteedipõhimõte kriminaalmenetluses 
Õiguse kriminaalmenetlus lõpetada annab otstarbekuse ehk oportuniteedipõhimõte, mille kasutamisvõimalus Eestis tekkis 2004. aastal, mil võeti vastu kriminaalmenetluse seadustik. Kriminaalmenetluse seadustiku (KrMS) §-st 6 tulenevalt sätestavad sel põhimõttel kriminaalmenetluse lõpetamise KrMS §-d 201 (lõige 2), 202, 203, 2031, 204, 205, 2051, 2052 ja 435 (lõige 3). Seda hoolimata praktikast, kus oportuniteedipõhimõttel kriminaalmenetluse lõpetamiste alusteks loetakse sageli vaid KrMS paragrahve 202 ja 203. Neist esimene on sageli kasutatav ka oportuniteedipõhimõtte sünonüümina ning sätestab, et kui kriminaalmenetluse esemeks on II astme kuritegu ja menetletavas teos kahtlustatava või süüdistatava isiku süü ei ole suur ning avalik menetlushuvi väike, isik on heastanud või asunud oma teoga tekitatud kahju heastama ning tasunud või võtnud endale kohustuse tasuda kriminaalmenetluse kulud, on prokuratuuril õigus süüdistatava nõusoleku korral taotleda kohtult kriminaalmenetluse lõpetamist. Oportuniteedipõhimõtet rakendades kriminaalmenetluse lõpetamine ei tähenda seda, et isik on end süüdi tunnistanud. Küll aga tähendab seda, et isik on menetletava teo toime pannud ning loobub tema süüks pandud kohtulahendi taotlemisest ja õigeks mõistmise võimalusest. Karistusregistrisse vastavat märget ei tehta. Aluseks eelmainitud paragrahvide rakendamisele on Karistusseadustiku (KarS) § 2 lõige 2, millest tulenevalt peab tegu vastava süüteokoosseisule, olema õigusvastane ja isik peab olema antud teo toimepanemises süüdi

Oportuniteedipõhimõttest lähtumise positiivsed ja negatiivsed küljed 
Nii nagu legaliteedipõhimõttest lähtumisel, on ka oportuniteedipõhimõttest lähtumisel nii positiivseid kui ka negatiivseid omadusi. See aitab otstarbekamalt kasutada erinevaid kriminaalmenetlusele kuluvaid ressursse ning suunata seda vähem tähtsust omavatelt kuritegudelt raskematele, mis omakorda toob kaasa kriminaalmenetluse kiirenemise ning karistatud isikute arvu vähenemise. Lisaks saab muuta sanktsioonisüsteemi paindlikumaks, kuna karistus jääks kohaldamata, kui see ei täida uusi kuritegusid ärahoidvat eesmärki. Otsene on kasu ka kannatanu(te)le, kuna oportuniteedipõhimõtte rakendamise üheks eelduseks on, et isik on heastanud või asunud heastama tekitatud kahju. See aitab enam tagada kannatanu huvisid. 

Negatiivsest küljest on oportuniteedipõhimõtte korral võimalik rikkuda isikute võrdset kohtlemist ja avaliku menetlushuvi järgimist, kuna võib tekkida olukord, et ei olda erapooletud. Selle vältimiseks on aga riigi peaprokurör andud välja juhise KrMS §-de 202–203 kohaldamiseks.

Viited 

Õigusteadus
Marko Veisson

Marko Veisson (sündinud 25. juuli 1976) on eesti antropoloog ja muusik.

Haridus
Aastatel 1994–1998 läbis ta sotsioloogia bakalaureuseõppe Tartu Ülikoolis, omandades vahemikus 1998–2007 samas koolis ka magistrikraadi sotsioloogia alal. 2006. aastal alustas ta Tartu Ülikoolis doktoriõpet sotsioloogia erialal ja 2009. aastal doktoriõpet sotsiaal- ja kultuuriantropoloogia erialal Helsingi Ülikoolis.

Akadeemiline töökäik
Veisson on pikalt töötanud Viljandi Kultuuriakadeemias ja Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias. 2001. aasta jaanuarist kuni 2004. aasta lõpuni oli ta kultuurhariduse osakonna juhataja, töötades seejärel 2005. aasta augustist aasta aega (1,0 osa täistööajast) ja 2006. aasta septembrist 2008. aasta augustini (0,50) erakorralise lektorina. 2008. aasta augustis alustas ta tööd sotsioloogia ja kultuuriantropoloogia lektorina (0,50).

Publikatsioone
2007 "Rituaalide sotsiaalsest legitiimsusest mõnede sotsiaalantropoloogia rituaalikontseptsioonide valguses". Interdistsiplinaarsus sotsiaalteadustes. II : Eesti sotsiaalteaduste VI aastakonverents : 4.-5. november 2005 Tallinna Ülikoolis : artiklite kogumik. Toim. Aleksander Pulver. Tallinn: Tallinna Ülikooli Kirjastus. Lk 149−160. ISBN 9789985584958

Muusikuna

Ta mängib hiiu kannelt koos Ramo Tederiga nu-folk-ansamblis Puuluup.

Liikmesus
2009 Suomen Antropologinen Seura
2010 Euroopa Sotsiaalantropoloogide Assotsiatsiatsoon (EASA)
Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia Teadusnõukogu liige

Viited

Välislingid

Eesti antropoloogid
Eesti muusikud
Tartu Ülikooli sotsiaalteaduskonna vilistlased
Tartu Ülikooli õppejõud
Sündinud 1976
Televisa

Televisa on Mehhiko massimeediaettevõte, mille peakontor asub Méxicos. See on suurim Hispaanika Ameerikas ja hispaaniakeelses maailmas. See on suur rahvusvaheline meelelahutusettevõte, mille suurem osa programmeerimisest toimub USA-s Univisionil, kellega tal on ainuõiguslik leping.

Mehhiko ettevõtted
Meediaettevõtted
Mszana Dolna

Mszana Dolna on linn Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Limanowa maakonnas. Linn asub Lääne-Beskiidides. Mszana Dolna asub Limanowast umbes 25 km läänes ja Krakówi kesklinnast ligikaudu 46 km lõunas.

Mszana Dolna sai linnaõigused 1346. aasta paiku ja kaotas need enne 1409. aastat. Uuesti sai Mszana Dolna linnaõigused 1952. aastal.

Galerii

Viited

Väike-Poola vojevoodkonna linnad
Kartušš (egüptoloogia)

Kartušš on Vana-Egiptuse raidreljeefidel ja -kirjadel ning käsikirjades esinev horisontaalsuunas pikendatud ümarnurkne raam, mille ühes otsas on vertikaaljoon. Vahel kujutati kartušši ka vertikaalselt nii, et otsajoon jäi alumisse külge.

Kartušš näitas, et selle sisse graveeritud või kirjutatud tekst tähistab kuninglikku nime. Kartušid tulid Egiptuses kasutusele 4. dünastia alguses.

Vana-Egiptus
Egüptoloogia
Turek

Turek on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas, Tureki maakonna halduskeskus. Turek asub Poznańist umbes 117 km idakagus.

Ürikutes on Turekit esimest korda mainitud 1136. aastal, linnaõigused sai 1341. aastal.

Galerii

Viited

Suur-Poola vojevoodkonna linnad
Rocaille

Rocaille ([ʁɔ.kaj]; prantsuse keelest rocaille = meri- ja jõekarpidest kaunistus, millega kaunistati grotte ja aedu; roche 'kaljurahn') ehk orvand on C- või S-kujuline, peenelt liigendatud asümmeetriline teokarpi meenutav kaunistusmotiiv.

Sõna rocaille on andnud nime rokokoostiilile.

Ajalugu

16. ja 17. sajand 
Meretigude ja -karpide kodadest hakati kaunistusi tegema renessansi- ja manerismiperioodil 16.–17. sajandil, kui moes olid rustikaga ja kivi- ning krohvisegust kaunistustega grotid aedades. Kuid juba siis ei kasutatud materjalina mitte üksnes erinevaid kiviliike, vaid lisati mitmesuguseid fantastilisi looduslikke materjale, sealhulgas bisarseteks kimpudeks ja vormideks seatud mereloomade kodasid. Tunduvalt hilisem näide, mis meenutab seda moodi, on Grotisaal Potsdami palees (1765).

18. sajand 
Umbes 1730. aasta paiku ilmub orvandkaunistus Prantsusmaa välis- ja sisearhitektuuri iseseisva stiliseeritud kaunistuselemendina, mida iseloomustas tugev asümmeetrilisus, mängulisus ja haprus ning mis kaudselt meenutas 17. sajandi pahkmikornamenti või fantastilise välimusega kõrvjat merekarpi. Enamasti kasutati seda lagede, seinte, akna- ja ukseraamide stukk- kaunistustes, aga ka seinatahvelduse, mööbli, metall- ja portselanesemete dekooris.

Muu tähendus 
Rocaille-pärliteks nimetatakse vahel keraja kujuga pisikesi helmeid, mida läbiv auk võib olla hõbetatud või värviga kaetud ja mida kasutatakse helmestikandis. Nimi on kasutusse tulnud arvatavasti toorlaenuna.

Vaata ka 
 Rokokoo
 Louis XV stiil

Viited 

Arhitektuursed kaunistused
Tarbekunst
Ornamendid
Daiya Seto

Daiya Seto (jaapani keeles 瀬戸 大也 Seto Daiya; sündinud 24. mail 1994 Moroyama külas Saitama prefektuuris) on Jaapani ujuja, üheksakordne maailmameister. Ta on spetsialiseerunud kompleksujumisele ja liblikujumise distantsidele.

Välislingid

 Daiya Seto FINA kodulehel
 

Jaapani sportlased‎
Sündinud 1994
Krośniewice

Krośniewice on linn Poolas Łódźi vojevoodkonnas Kutno maakonnas, Krośniewice valla halduskeskus.

Krośniewicet on ürikutes esmakordselt mainitud 1387. aastal, linnaõigused sai 1442. aastal. 1870. aastal kaotas Krośniewice linnaõigused, kuid sai need 1926. aastal tagasi.

Saksa okupatsiooni ajal oli aastatel 1943–1945 linna nimi Kroßwitz.

Galerii

Viited

Łódźi vojevoodkonna linnad
432 Park Avenue

432 Park Avenue on ülikõrge 88-korruseline elamispindadega pilvelõhkuja, mis asub New Yorgi suurima haljasala Central Parki vahetus läheduses. Kõrghoone kõrgus maapinnast on 425,5 meetrit.

Vaata ka
Billionaires' Row
Park Avenue

Midtown Manhattani pilvelõhkujad
53W53

53W53 on ülikõrge 82-korruseline pilvelõhkuja, mis asub New Yorgi suurima haljasala Central Parki vahetus läheduses, aadressil 111 West 53rd Street. Kõrghoone kõrgus maapinnast on 320 meetrit.

Vaata ka
Billionaires' Row

Välislingid
 

Midtown Manhattani pilvelõhkujad
The Steinway Tower

The Steinway Tower on ehitamisel olev 82-korruseline pilvelõhkuja, mis asub New Yorgi suurima haljasala Central Parki vahetus läheduses, aadressil 111 West 57rd Street. Kõrghoone kõrgus maapinnast on 435 meetrit.

Vaata ka
Billionaires' Row

Midtown Manhattani pilvelõhkujad
Mustlastants

Mustlastants on koondnimetus mustlaste eri rühmade loodud tantsude kohta. Üldjuhul on eri piirkondade mustlastantsud olnud tugevalt seotud kohalike tantsudega, näiteks on tuntud niisugused mustlastantsud Venemaal, Ungaris ja Hispaanias. Osa mustlastantse on juba ajalooliselt loodud eelkõige tasuliseks esitamiseks publikule. Tänapäeval on oluline osa mustlastantsust värvikates kostüümides lavatants, mida esitavad amatööride või professionaalsed tantsuansamblid, kus paljud mustlastantsu esitajatest ei ole päritolult mustlased.

Üldjuhul on mustlastants tempokas, sageli kulgeb see kiirenevas tempos. Tants sisaldab kiireid liigutusi ja keerukaid sammuskeeme. Naistele on tüüpilised laia joonega käeliigutused, mitmekihiliste seelikutega lehvitamine, keerutamine ja õlaväristamine, meestele hüpped, jalalöögid ning käelöögid puusade, rinna ja jalgade pihta. Mustlastants on lähedane flamenkole, meeste tantsu mõned elemendid ka stepptantsule. Saatemuusikas kasutatakse tihti viiulit, kitarri, rütmipille (nt tamburiin) ja laulu, eriti mustlasromansse.

Eestis tegutsevad mitmed amatööride või poolprofessionaalsed mustlastantsuansamblid nagu Maljarka, Romaška ja Romale, koreograafidest üks tuntumaid on Lehti Kostabi. Peamiselt on Eestis levinud vene mustlastants. Tants on ka oluline osa Tartu toimuvate iga-aastaste mustlaskultuuri festivalide programmist.

Välislingid

Tants
Mustlased
Valentin Mesjats

Valentin Mesjats (vene keeles Валентин Карпович Месяц; 1. mai 1928 – 1. august 2019) oli Nõukogude Liidu partei- ja riigitegelane.

Biograafia 
Ta lõpetas 1953. aastal Moskva Põllumajanduse Akadeemia.

 1962–1963 – Moskva oblasti RSN TK esimehe I asetäitja
 1963–1964 – NLKP Moskva oblastikomitee II sekretär
 1964–1965 – NLKP Moskva oblastikomitee sekretär
 1965–1971 – Vene NFSV põllumajandusministri I asetäitja
 1971–1976 – Kasahstani KP KK II sekretär 
 1976–1985 – NSV Liidu põllumajanduse minister
 1985–1990 – NLKP Moskva oblastikomitee I sekretär
 1971–1990 – NLKP KK liige
 1974–1989 – NSVL Ülemnõukogu liige
 Detsembrist 1990 – liidulise tähtsusega personaalpensionär

Autasud 

 orden "Teenete eest Isamaa ees" IV järk (2008)
 viis Lenini ordenit
 Oktoobrirevolutsiooni orden
 Isamaasõja I järgu orden
 Tööpunalipu orden

Nõukogude Liidu poliitikud
NSV Liidu Ülemnõukogu saadikud
Põllumajandusministrid
Trojekurovo kalmistule maetud
Sündinud 1928
Surnud 2019
Rawa Mazowiecka

Rawa Mazowiecka on linn Poolas Łódźi vojevoodkonnas, Rawa Mazowiecka maakonna halduskeskus. Rawa Mazowiecka asub Łódźi kesklinnast umbes 55 km idas.

Rawa Mazowieckat on ürikutes esimest korda mainitud 1249. aastal, linnaõigused sai enne 1321. aastat.

Galerii

Viited

Łódźi vojevoodkonna linnad
Grigori Jelissejev

Grigori Grigorjevitš Jelissejev (vene keeles Григорий Григорьевич Елисеев; vkj 21. august / ukj 5. september 1864 Peterburi – 11. jaanuar 1949 Pariis) oli Venemaa suurkaupmees ja tõeline riiginõunik (1914).

Jelissejev on maetud Pariisi lähedale Sainte-Geneviève-des-Bois' kalmistule.

Viited 

Eesti ajalooga seotud isikud
Sainte-Geneviève-des-Bois' kalmistule maetud
Sündinud 1864
Surnud 1949
Zduńska Wola

Zduńska Wola on linn Poolas Łódźi vojevoodkonnas, Zduńska Wola maakonna halduskeskus. Zduńska Wola asub Łódźi kesklinnast umbes 38 km edelas.

Zduńska Wolat on esmakordselt ürikutes mainitud 1394. aasta. Esimest korda sai Zduńska Wola linnaõigused 1773. aastal, kuid kaotas need 1793. aastal. Teist korda sai linnaõigused 1825. aastal. 19. sajandil oli oluline tekstiilitööstuse keskus.

Galerii

Viited

Łódźi vojevoodkonna linnad
Darren Randolph

Darren Edward Andrew Randolph (sündinud 12. mail 1987 Brays) on Iirimaa jalgpallur, kes mängib väravavahina Inglismaa Premier League'i klubis West Ham United ja Iirimaa jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri 2004. aastal Inglismaa klubis Charlton Athletic. Klubikarjääri jooksul on ta mänginud muuhulgas veel Motherwelliga Šotimaa kõrgliigas (2010–2013), Birmingham Cityga Inglismaa esiliigas (2013–2015) ja West Ham Unitediga Inglismaa kõrgliigas (2015–2017 ja alates 2020. aastast). Motherwellis mängides valiti ta kahel hooajal Šotimaa kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. 2017. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Inglismaa esiliiga klubiga Middlesbrough. Hooajal 2018–19 valiti ta Inglismaa esiliiga sümboolsesse koosseisu ja 2019. aastal Middlesbrough' aasta mängijaks.

Debüüdi Iirimaa jalgpallikoondises tegi Randolph 11. septembril 2012 sõprusmängus Omaani vastu. Ta kuulus Iirimaa koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Välislingid 

Iirimaa jalgpallurid
Charlton Athletic FC jalgpallurid
Birmingham City FC jalgpallurid
West Ham Unitedi mängijad
Middlesbrough FC mängijad
Premier League'i mängijad
The Championshipi mängijad
League One'i mängijad
League Two mängijad
Sündinud 1987
Luton Town FC

Luton Town Football Club  on Inglismaa jalgpalliklubi, mis tegutseb Bedfordshire'is Lutoni linnas. See mängib Inglismaa jalgpalli esiliigas Football League Championship.

Klubi on asutatud 1885. aastal. Luton Town oli Lõuna-Inglismaa esimene profiklubi. Hooajal 1897–98 liitus see The Football League'iga. Viimati mängis Luton Town Inglismaa kõrgliigas perioodil 1982–1999. Sellest perioodist pärineb ka klubi kõige prestiižikam karikavõit, kui 1988. aastal võideti Inglismaa liigakarikas.

Hooajal 2013–14 mängis Luton Town veel Inglismaa tugevuselt viiendas liigas. Sealt tõusti järgmiseks hooajaks Inglismaa neljandasse liigasse. Hooajal 2017–18 kindlustati pääs tugevuselt kolmandasse liigasse. Hooajal 2018–19 võideti League One ja tõusti esimest korda pärast hooaega 2006–07 tagasi Inglismaa esiliigasse.

Alates 1905. aastast on klubi kodustaadion olnud Kenilworth Road.

Praegune koosseis 
Seisuga 8. august 2019

Saavutused 
 Football League Cup: 1987–88
Inglismaa jalgpalli esiliiga: 1981–82
Inglismaa kolmas liiga: 1936–37 (Lõunadivisjon), 2004–05, 2018–19
Inglismaa neljas liiga: 1967–68
Football League Trophy: 2008–09

Viited

Välislingid 
 Ametlik koduleht

Inglismaa jalgpalliklubid
Iru depoo

Iru depoo on veduridepoo Maardus Iru soojuselektrijaama territooriumil ja Maardu kaubajaama vahetus läheduses. 

Depoo omanik oli kuni 2020. aastani Liwathon E.O.S. ja seda kasutasid peamiselt tütarfirma AS E.R.S-i magistraalvedurid.

Alates 2020. aasta juunist kuulub depoo Go Groupi kontserni ettevõttele AS Ühinenud Depood, millega loodi võimalus Go Railil osutada ka Muuga sadama piirkonnas manööverteenuseid. Iru depoosse liikus ühtlasi ka reisivagunite ja muu raudteeveeremi remonditeenuste üksus, mis varem paiknes Tallinn-Väikse depoos.

Kaasaegne depoo võimaldab osutada kõiki põhilisi diiselvedurite hooldus- ja remonditeenuseid, samuti tegeletakse vedurite taastamise ning moderniseerimisega. Varem on Iru depoos hooldatud peamiselt Vene päritolu vedureid, näiteks kaksikvedureid 2TE116.

Viited

Välislingid
 Linnapea arutas koostöövõimalusi Maardu suurettevõtjatega Maardu Linnavalitsus, 22. november 2016
 Lugtmeijer kavandab Irusse GE diiselvedurite koostetehast Ärileht, 1. veebruar 2012
 Koduleht 

Eesti veduridepood
Maardu
Tatarikeelne Vikipeedia

Tatarikeelne Vikipeedia (tatari keeles Татар Википедиясе, Tatar Wikipediäse) on Vikipeedia tatarikeelne versioon.

Tatarikeelne Vikipeedia avati 15. septembril 2003.

Seal on  artiklit, millega see on artiklite arvult . keeleversioon, ja  lehekülge. Seal on  registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja  administraatorit.

10. juunil 2020 ületas tatarikeelse Vikipeedia artiklite arv 100 000 piiri, 30. oktoobril 2020 200 000 piiri, 31. juulil 2021 300 000 piiri ja 31. jaanuaril 2022 400 000 piiri.

62% tatarikeelse Vikipeedia artiklitest on bottide loodud.

Viited

Välislingid
Tatarikeelne Vikipeedia

Vikipeedia keeleversioonid
Tatarstan
Konstancin-Jeziorna

Konstancin-Jeziorna on linn Poolas Masoovia vojevoodkonnas Piaseczno maakonnas, Konstancin-Jeziorna valla halduskeskus. Konstancin-Jeziorna asub Varssavi kesklinnast umbes 18 km lõunas.

Praegusel kujul moodustati Konstancin-Jeziorna 1969. aastal, mil ühendati Skolimow-Konstancini ja Jeziorna linnad ning mõned külad.

Galerii

Viited

Masoovia vojevoodkonna linnad
Narva depoo

Narva depoo oli Narva raudteejaama juures asunud veduridepoo, mis tegutses Tapa depoo filiaalina ja mida haldas ettevõte EVR. 

Depoo suleti 2000. aastate alguses. Tänaseks on hoone eravalduses. Depoohoone aadress on Raudtee tn 12.

Vaata ka
 Narva raudteejaam
 Eesti raudteetransport

Välislingid
 FOTO: Narva depoo aastal 1999 - Baltic Trains Picture Gallery

Eesti veduridepood
Narva ehitised
Sochaczew

Sochaczew on linn Poolas Masoovia vojevoodkonnas, Sochaczewi maakonna halduskeskus. Sochaczew asub Varssavi kesklinnast ligikaudu 53 km läänes.

Sochaczewi on ürikutes esmakordselt mainitud 1221. aastal, linnaõigused sai 1368. aastal. 1977. aastal liideti Sochaczewiga Chodaków.

Sochaczewis asub 1986. aastal avatud kitsarööpmelise raudtee muuseum.

Galerii

Viited

Masoovia vojevoodkonna linnad
Röa kihistik

Röa kihistik (inglise Röa Member) on ordoviitsiumi ajastu Porkuni lademe kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Jüri Martna aastal 1957. Kihistik on nime saanud Röa mõisa järgi.

Kihistiku stratotüüp on Röa külas Röa-Jakobi paemurd, kus paljandub 90 sentimeetri jagu kollakashalli dolomiiti. Varem oli sealne paljand 3 meetri kõrgune, lisaks Röa kihistiku dolomiidile paljandusid seal ka Vohilaiu kihistiku lubjakivid.

Röa kihistik arvatakse mõnede autorite poolt Ärina kihistusse kuuluvaks. Sellisel juhul oleks see kihistu alumine kihistik, millel lasub Vohilaiu kihistik . Ka on Arvo Rõõmusoks ja Tõnu Meidla arvanud seda Pirgu lademesse kuuluvaks.

Röa kihistiku vanem nimetus on Borkholmi dolomiit, mida tuvastas iseseisva kivitüübina aastal 1854 Porkuni paemurdu uurinud Karl Eduard von Eichwald. Kihistiku moodustab krinoiddolomiit.

Kihistikku moodustavat dolomiiti on kasutatud Rapla, Ambla ja Kadrina kirikute ehitamisel ning Inju mõisa häärberi rajamisel.

Viited

Välislingid

Eesti kihistikud
Ordoviitsium
Grabów nad Prosną

Grabów nad Prosną (saksa keeles Grabow, 1940–1945 Altwerder) on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Ostrzeszówi maakonnas, Grabów nad Prosną valla halduskeskus. Grabów nad Prosną asub Kaliszist umbes 27 km lõunas.

Grabów nad Prosnąt on ürikutes esmakordselt mainitud 1264. aastal, linnaõigused sai 1416. aastal.

Galerii

Viited

Suur-Poola vojevoodkonna linnad
Susi (perekonnanimi)

Susi on eesti perekonnanimi.

Nimede eestistamisel määrati sellenimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Kaljumäe, Männis, Põldma, Suudme ja Vaikmaa.

2019. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Susi Eestis 264 mehel ja 278 naisel.

Nime kandjaid 
 Arnold Susi (1896–1968), Eesti haridusminister
 Edgar-Theodor Susi (1891–1942), Eesti kiiruisutaja, jalgrattur ja laskur
 Hans Susi (surnud 1549), Eesti tõlkija
 Heli Susi (sündinud 1929), Eesti endine Saksa keele õpetaja ja tõlkija
 Marie Susi (1903–1988), Eesti õpetaja
 Martin Susi (1903–1971), Eesti kapten
 Merike Susi (sündinud 1967), Eesti muusik, laulja, helilooja ja muusikamentor
 Raivo Susi (sündinud 1964), Eesti ettevõtja
 Urmas Susi (sündinud 1962), Eesti kolonelleitnant

Viited 

Eestistamisel muudetud  perekonnanimed
Kuldne Kodu (täpsustus)

Kuldne Kodu või Kuldne kodu võib tähendada järgmist:
Kuldne Kodu, elamukompleks Pärnus
Kuldne kodu, raamatusari
Kuldse Kodu tänav
Ostroróg

Ostroróg (saksa Scharfenort) on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Szamotuły maakonnas, Ostrorógi valla halduskeskus. Ostroróg asub Poznańist umbes 40 km loodes.

Ostrorógi on esmakordselt mainitud 1383. aastal, linnaõigused sai enne 1412. aastat. Teise Poola jagamise tulemusel läks Ostroróg 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. Vahepeal oli aastatel 1807–1815 Varssavi hertsogiriigi koosseisus. 1919. aastal läks linn tagasi Poolale.

Viited

Suur-Poola vojevoodkonna linnad
Raszków

Raszków (saksa Raschkow, 1939–1945 Raschkau) on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Ostrów Wielkopolski maakonnas, Raszkówi valla halduskeskus. Raszków asub Ostrów Wielkopolski kesklinnast umbes 9 km põhjaloodes.

Küla on ürikutes esmakordselt mainitud 1367. aastal. Raszków sai linnaõigused 1444. aastal. Teise Poola jagamise tulemusel läks Raszków 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. Vahepeal oli aastatel 1807–1815 Varssavi hertsogiriigi koosseisus. 1919. aastal läks linn tagasi Poolale.

Viited

Suur-Poola vojevoodkonna linnad
Tatu Pekkarinen

Taavetti "Tatu" Pekkarinen (6. detsember 1892 Kuopio linn – 4. juuli 1951 Helsingi) oli soome laulja ja laulukirjutaja. Ta kirjutas üle 200 laulu ja teda peetakse kõigi aegade üheks Soome kõige olulisemaks laulukirjutajaks.

Aastatel 1928–1929 andis Pekkarinen välja 54 heliplaati, enamik neist tehti USA-s koos Antti Kosola orkestriga. Koos Matti Jurvaga kirjutas Pekkarinen üle 200 laulu ning ise kirjutas näidendeid ja romaane. 

Tema tuntumate laulude hulka kuulusid "Muistoja Suomesta", "Savonmuan Hilima", "Kaunis Veera", "Posetiiviveisu Suomesta", "Jutikaisen Jussi" ja "Maailman Matti". Samuti on ta kirjutanud Talvesõja-aegse propagandalaulu "Niet Molotoff".

Aastatel 1918–1930 avaldati tema laule raamatusarjas ja osa tema lauludest ka raamatus "Iloinen testamentti".

Viited

Välislingid
 Tatu Pekkarinen YouTube'is

Soome lauljad
Sündinud 1892
Surnud 1951
Oostriku kihistik

Oostriku kihistik (inglise Oostriku Member) on ordoviitsiumi ladestu Pirgu lademe kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Algimantas Grigelis aastal 1978. Kihistik on nime saanud endise Oostriku küla järgi.

Kihistiku stratotüüp on Oostriku puurauk.

Eestis eristatakse selle kihistiku kivimeid Kesk-Eesti aladel. Kihistik lasub Halliku kihistul.

Kihistikku on kohati raske eristada, sest selle piir Halliku kihistuga on piirkondades, kus too on õhem, sageli raskesti leitav. Enamasti eristuvad Oostriku õhukeste kilda vahekihtidega tugeva lubjakivi kihid aga selgesti neid ümbritsevatest kivimitest. 

Kihistik on keemiliselt koostiselt äärmiselt sarnane Moe kihistule.

Viited

Välislingid

Eesti kihistikud
Ordoviitsium
Kuiļi kihistu

Kuiļi kihistu (inglise Kuiļi Formation) on ordoviitsiumi ladestu Pirgu lademe kihistu. Seda hakkasid esimesena eristama Rita Ulste ja Lilita-Ilga Gailīte aastal 1970.  Kihistu on nime saanud Kuiļi talu järgi.

Kihistu stratotüüp on Kuili-9 puurauk, kus kihistu esineb 950.50..954.50 meetril. Saldus 5PM puurauk on aastast 1989 Kuiļi kihistu neostratotüüp, kus kihistu esineb 994.7..999.5 meetril.

Eestis kihistu kivimeid üldiselt ei esine, kuid neid on siiski eristatud ühes Valga lähistelt võetud puuraugus. Leedus eristatakse kihistut maa loodeosas, kus see on kuni 4 meetri paksune.

Kuiļi kihistu on Pirgu lademe noorim kihistu.

Kihistu koosneb savikast või lubjarikkast merglist või argilliiti sisaldavast lubjakivist, mida iseloomustavad punakad laigud. Eesti aladel on need laigud vaevumärgatavad, mistõttu see jäetakse tavaliselt eristamata. Kihistu sisaldab äärmiselt harva fossiile, ent loomade elutegevuse jäljed on selles sagedased.

Viited

Välislingid

Ordoviitsiumi Eesti kihistud
Johannes Aro

Johannes Richard Aro (kuni 1936. aastani Johannes Richard Arro; 27. detsember 1890 Torma vald, Tartumaa – 11. jaanuar 1943 Tavda, Sverdlovski oblast, NSV Liit) oli Eesti sõjaväelane (major). 

Kalevlaste Maleva adjutant Vabadussõjas.

Välislingid 
Ohvitseride andmekogu

Vabadussõja veteranid
Kalevi Üksiku Jalaväepataljoni koosseis
Eestistatud nimega inimesed
Eesti represseeritud isikud
Sündinud 1890
Surnud 1943
Kongo sünekliis

Kongo sünekliis on Aafrika platvormi sünekliis Aafrika mandri keskosas Kongo DV, Gaboni, Angola ja Sambia territooriumil. Selle kohal on Kongo nõgu. Nõgu kujunes ülem-eelkambriumis.

Seda katavad Ediacara-eelsed ebaühtlaselt asetsevad kivimid, Ediacara laugjalt ladestunud kivimid (liivakivi ja savi lademed lubjakivi kihistikega ja tilliitide horisontidega) ja Fanerosoikumi laugjalt ladestunud kivimid. Viimaste seas on Ülem-Karboni liustikusettekivimid, Alam-Permi sütt sisaldavad kivimid, Ülem-Permi ja Alam-Triiase mitmevärvilised kontinentaalmoodustised ning Ülem-Triiase ja Alam-Juura vulkaanilise ja settelise päritoluga kivimid.      

Leidub rauda, kulda ja teemante.
Allan Saint-Maximin

Allan Irénée Saint-Maximin (sündinud 12. märtsil 1997 Châtenay-Malabrys) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Premier League'i klubis Newcastle United.

Ta alustas klubikarjääri Prantsusmaa klubis Saint-Étienne, millega liitus 2011. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Prantsusmaa kõrgliigas 2013. aastal. 2015. aastal juulis liitus ta Monacoga, kuid suundus sealt kohe laenule Saksamaa kõrgliiga klubisse Hannover 96. Hooajal 2016–17 mängis ta laenul Prantsusmaa kõrgliigas SC Bastia meeskonnas.

2017. aasta augustis sõlmis ta lepingu Nice'iga, mängides selles klubis kaks hooaega. 2019. aasta augustis sõlmis ta kuueaastase lepingu Newcastle United'iga. Üleminekusumma oli 16,5 miljonit naelsterlingit.

Saint-Maximin on mänginud Prantsusmaa noortekoondistes.

Viited 

Prantsusmaa jalgpallurid
AS Saint-Étienne'i jalgpallurid
AS Monaco FC jalgpallurid
Hannover 96 jalgpallurid
OGC Nice'i jalgpallurid
Newcastle United FC mängijad
Ligue 1 mängijad
Bundesliga mängijad
Sündinud 1997
Svetšin

Svetšin oli Venemaa aadlisuguvõsa.

Ajalugu
Svetšinite esiisaks oli Levašovi aadlisoost pärit Andrei Konstantinovitš, kelle hüüdnime Svetša järgi said tema järeltulijad oma nime. Suguvõsa võeti Tambovi, Tveri ja Tuula kubermangu aadlisuguvõsade raamatusse.

Suguvõsa liikmeid
Aleksandr Sergejevitš Svetšin (1755−1801), kindralleitnant
Krahv Pavel Sergejevitš Svetšin-Galiani (1761−1823), riiginõunik
Nikanor Mihhailovitš Svetšin (1772−1849), kindralleitnant, brigaadi- ja diviisikomandör
Vladimir Konstantinovitš Svetšin (1821−1878), kindralleitnant, polgu-, diviisi- ja armeekorpuse komandör
Aleksei Aleksandrovitš Svetšin (1826−1896), jalaväekindral, kindraladjutant, diviisi- ja armeekorpuse komandör
Ivan Nikolajevitš Svetšin (1863−1930), kindralleitnant, Primorje oblasti sõjakuberner ja Ussuurimaa kasakavägede ataman, Stavropoli kuberner
Aleksei Aleksandrovitš Svetšin (1865−1929), polkovnik, Tšernigovi kubermangu semstvovalitsuse esimees, I Riigiduuma liige
Aleksandr Fjodorovitš Svetšin (1871−1907), rahvanõunik, Nižni Novgorodi viitsekuberner
Mihhail Andrejevitš Svetšin (1876−1969), kindralleitnant, polgukomandör
Aleksandr Andrejevitš Svetšin (1878−1938), kindralleitnant, sõjateoreetik

Svetšini suguvõsa mõisavaldused
Vitebski kubermang:
Malnava (u 1914−1920)

Kirjandus
Лобановъ-Ростовский, А. Б. Русская родословная книга. Томь второй. СПб.: Типогр. А. С. Суворина, 1895. Lk 196-208.
Русская родословная книга.  СПб.: Тип. Министерства Путей Сообщения, 1873. Lk 285-289 .

Välislink
Svetšini suguvõsa genealoogia

Aadlisuguvõsad
Suguvõsad
Venemaa aadlisuguvõsad
James Hines

James Ray "Jim" Hines (sündinud 10. septembril 1946 Dumas, Arkansases on USA kergejõustiklane, kahekordne olümpiavõitja. Ta oli spetsialiseerunud 100 m jooksule. Hines läks ajalukku sellega, et jooksis esimesene 100 meetrit alla kümnes sekundi. Tema püstitatud 100 meetri maailmarekord püsis ületamatuna 15 aastat

Välislingid
James Hinesi koduleht
 
Jim Hines wins the 1968 Olympics men's 100 meters final in 9.95 seconds/ James Hinesi jooks 1968 MéxicosYou Tubes

Ameerika Ühendriikide jooksjad
Sündinud 1946
Tommie Smith

Tommie Smith (sündinud 6. juunil 1944 Clarksville'is Texase osariigis) on USA kergejõustiklane, olümpiavõitja. Ta oli spetsialiseerunud 200 meetri jooksule. Teda tuntakse ka inimõiguste aktivistina.

Välislingid
 Tommie Smithi koduleht
 

Ameerika Ühendriikide jooksjad
Sündinud 1944
Lucas Veríssimo

Lucas Veríssimo da Silva (sündinud 7. juulil 1995 Jundiaís) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Portugali kõrgliiga klubis Lissaboni Benfica.

Ta liitus 2013. aastal Santosega. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2016. aasta jaanuaris. Sama aasta märtsis pikendas ta klubiga lepingut kuni 2019. aasta detsembrini. Debüüdi Brasiilia kõrgliigas tegi ta 14. septembril 2016 mängus Botafogo vastu. Esimese värava klubi meeskonnas lõi ta 4. mail 2017 Copa Libertadorese alagrupimängus Colombia klubi Independiente vastu.

2017. aasta juulis pikendas ta oma lepingu klubiga veel kahe ja poole aasta võrra. Esimese värava Brasiilia kõrgliigas lõi ta 4. augustil 2019 6:1 võidumängus Goiáse üle.

2021. aasta jaanuaris siirdus ta Benficasse.

Saavutused 
Santos
Campeonato Paulista: 2016

Viited

Välislingid 
 Profiil Santos FC kodulehel

Brasiilia jalgpallurid
Santos FC mängijad
Lissaboni Benfica jalgpallurid
Primeira Liga mängijad
Sündinud 1995
Valeri Borzov

Valeri Põlõpovõtš Borzov (ukraina keeles Валерій Пилипович Борзов; sündinud 20. oktoobril 1949 Sambiris Ukraina NSV-s) on Ukraina spordijuht ja endine kergejõustiklane.

Ta oli spetsialiseerunud 100 m jooksule ja 200 m jooksule. Võitnud olümpiamängudel sprindis 2 kuldmedalit ning hõbemedali 1972 Münchenis ja 2 pronksmedalit 1976 Montréalis. Tulnud 4 korda Euroopa meistriks (1969–1974).

Välislingid
 
Valeri Borzov suur sprinter  (vene keeles)
Valeri Borzov - 10 sekundit - kogu elu (vene keeles)

Nõukogude Liidu jooksjad
Ukraina sportlased
Sündinud 1949
Basil Heatley

Benjamin Basil Heatley (25. detsember 1933 – 3. august 2019) oli Suurbritannia kergejõustiklane, pikamaajooksja.

Ta tuli maratonis 1964. aasta Tōkyō olümpiamängudel Abebe Bikila järel hõbemedalile.

Maratonijooksu maailma tippmark oli tema nimel 13. juunist 1964 kuni 21. oktoobrini 1964.

Suurbritannia jooksjad
Sündinud 1933
Surnud 2019
Barjatinski

Barjatinski oli Rjurikust põlvnenud Venemaa aadlisuguvõsa.

Suguvõsa liikmeid
Vürst Nikita Mihhailovitš Barjatinski (suri 1641), stolnik, Tara vojevood
Vürst Grigori Petrovitš Barjatinski (suri 1652), Jaranski ja Tjumeni vojevood
Vürst Stepan Nikititš Barjatinski (suri pärast 1660), stolnik, Usserda vojevood
Vürst Fjodor Petrovitš Barjatinski (suri 1667), Saraatovi, Sevski ja Suzdali vojevood
Vürst Roman Nikititš Barjatinski (suri pärast 1669), stolnik, Olešje, Toropetsi ja Sevski vojevood
Vürst Fjodor Aleksejevitš Barjatinski (1642−pärast 1683), stolnik, mõisaomanik
Vürst Danilo Afanassjevitš Barjatinski (suri 1696), bojaar, Velikije Luki, Tomski, Kiievi, Novgorodi ja Kaasani vojevood
Vürst Aleksei Afanassjevitš Barjatinski (suri pärast 1681), Surguti vojevood
Vürst Ivan Afanassjevitš Barjatinski (suri pärast 1669), stolnik, Velikije Luki vojevood
Vürst Pjotr Aleksejevitš Barjatinski (suri 1697), stolnik
Vürst Ivan Stepanovitš Barjatinski (suri 1709), stolnik

Barjatinski suguvõsa mõisavaldused
Kaluuga kubermang:
Barjatino
Moskva kubermang:
Mangazeja, Šerepova-Roštvenno

Kirjandus
Schwennicke, Detlev. Europäische Stammtafeln. Neue Folge. Bd III. Seiterverwandte der Rurikiden. Frankfurt am Main: Vittorio Klostermann, 2004.
Богданович, Евгений Васильевич. Род князей Барятинских. Исторический очерк. По поводу 250-летнего юбилея г. Симбирска. Санкт-Петербург: Типолитогр. Р. Голике, 1898 .
Власьев, Геннадий Александрович. Потомство Рюрика. Mатериалы для составления родословий. Том I. Князья Черниговские. Ч. 2. Санкт-Петербург: 1906. Lk 37-169 .
Дворянские роды Российской Империи. Том первый. Кназья. Санкт-Петербург, 1993. Lk 155-163 .
Долгоруков, Пётр Владимирович. Российская родословная книга. Частъ первая. С. Петербургь: Печатано вь типографии Эдуарда Веймара, 1854. Lk 72-78 .

Välislink
Barjatinski suguvõsa genealoogia

Aadlisuguvõsad
Rjurikust põlvenud vürstisuguvõsad
Suguvõsad
Venemaa aadlisuguvõsad
Venemaa vürstisuguvõsad
Kang Pan-sok

Kang Pan-sok oli Põhja korea esimese liidri Kim Il Sungi ema

Sündis: 21. aprill 1892, Mangyongdae, Pyongyang, Põhja-Korea

Suri: 19. juuli 1932, Jilini provints, Hiina

Abikaasa: Kim Hyong-jik (abiell. 1908–1926)

Lapsed: Kim Il-sŏng, Kim Yong-ju, Kim Chul Joo

Lapselapselapsed: Kim Chŏng-un, Kim Chŏng-nam, Kim Yo-jong, Kim Jong-chul, rohkem

Lapselapsed: Kim Chŏng-il, Kim Kyong-hui, Kim Pyong-il, Kim Man-il, Kim Yong-il, Kim Kyong-Jin
Priti Patel

Priti Sushil Patel (sündinud 29. märtsil 1972 Londonis) on Inglise konservatiivne poliitik. Ta on 24. juulist 2019 Suurbritannia siseminister.

Ta sündis aastal 1972 Londonis Islingtoni linnaosas Ugandas sündinud india emigrantide perekonnas. Tema vanavanemad olid Indiast Gujarati osariigist Ugandasse elama asunud. Pärast Idi Amini riigipööret emigreerusid tema vanemad Inglismaale. Ta lõpetas Watfordis Hertfordshire's keskkooli (Watford Grammar School for Girls). Seejärel õppis ta majandust Keele'i ülikoolis ja politoloogiat Essexi ülikoolis Staffordshire's.

15. juulist 2014 kuni 11. maini 2015 oli ta Riigikassa sekretär David Cameroni esimeses valitsuses. 11. maist 2015 kuni 13. juulini 2016 oli ta Suurbritannia töö- ja tööhõive minister David Cameroni teises valitsuses. 13. juulist 2016 kuni 9. juunini 2017 oli ta Suurbritannia rahvusvahelise arengu minister Theresa May esimeses valitsuses. 9. juunist 2017 kuni 8. novembrini 2017 oli ta Suurbritannia rahvusvahelise arengu minister Theresa May teises valitsuses. 24. juulist 2019 on ta Suurbritannia siseminister.

Isiklikku 
Ta on aastast 2004 abielus Alex Sawyeriga, aastal 2008 sündis neil poeg. Usutunnistuselt on ta hinduist.

Välislingid 
Priti Patel Suurbritannia Parlamendi kodulehel (inglise keeles)

Suurbritannia poliitikud
Sündinud 1972
Ramil Guliyev

Ramil Guliyev (aseri keeles Ramil Eldar oğlu Quliyev; sündinud 29. mail 1990 Bakuus Aserbaidžaani NSV-s) on aseri päritolu Türgi kergejõustiklane.

Ta on spetsialiseerunud 60 m, 100 m ja 200 m jooksule. Maailma- ja Euroopa meister 200 m jooksus.

Guliyev sai 2011. aastal Türgi kodakondsuse. Tema sõnul olid ka Venemaa ja Katar pakkunud talle kodakondsust.

2013. aasta Vahemere mängudel sai Guliyev 100 ja 200 m jooksus hõbemedali. Nii 2014.  aasta Euroopa meistrivõistlustel Zürichis kui ka 2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis oli ta 200 m jooksus kuues. Suveuniversiaadil Gwangjus 2015. aastal sai ta pronksmedali 100 ja 200 m jooksus.

Guliyev tuli 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel Amsterdamis 200 m jooksus teiseks ajaga 20,51 ja sai 100 m kuuenda koha. 2016. aasta olümpiamängudel Rio de Janeiros saavutas ta 200 m jooksus kaheksanda koha.

6. juunil 2017 alistas Guliyev 100 m jooksus 10 sekundi piiri ajaga 9,97. Ta tuli 200 m jooksus 2017. aastal Londonis maailma meistriks ajaga 20,09. 2018. aasta Vahemere mängudel võitis Guliyev 200 m kulla ja 4x100 m teatejooksus hõbemedali. Samal aastal Euroopa meistrivõistlustel Berliinis tuli ta 200 m jooksus Türgi rekordiga 19,76 Euroopa meistriks. 4x100 m jooksus jooksis ta viimses vahetuses oma meeskonnale hõbemedali.

Isiklikud rekordid
Väljas
 100 m: 9,97 (2017)
 200 m: 19,76 (2018)

Sees
 60 m: 6,58 (2012)
 200 m: 21,05 (2012)

Välislingid
 

Türgi sportlased
Aserbaidžaani kergejõustiklased
Sprinterid
Sündinud 1990
Margot Viirmann-Kanemägi

Margot Viirmann-Kanemägi (19. märts 1899 Kastre-Võnnu vald, Tartumaa – 2. september 1976 Tartu) oli eesti õigusteadlane ja üks esimesi Eesti Advokatuuri naisliikmeid. Ta oli Eesti Naisüliõpilaste Seltsi vilistlane ja naiskodukaitse toetaja.

Õpingud 
Gümnaasiumihariduse omandas Tartu A. Grassi Saksa Tütarlaste Gümnaasiumis, mille lõpetas 1915. aastal. Riia õpperingkonna juures omandas ta keskkooliõpetaja kutse.

1918. aastal oli vabakuulaja Tartu Ülikoolis, ent Saksa okupatsiooni tõttu oli sunnitud ülikoolist välja astuma. Samast aastast alates oli Naisüliõpilasseltsi liige. 1920. aastal võeti vastu Tartu Ülikooli, kus lõpetas õigusteaduse eriala 1924. aastal.

Töö 
Pärast gümnaasiumi lõpetamist 1915. aastal töötas ühe aasta Türi paberivabrikus kontoriametnikuna. 1918. aastal, pärast ülikoolist väljaarvamist, töötas kooliõpetajana ja Punase Risti Türi osakonna töötajana.

27. augustil 1924 arvati Margot Viirmann-Kanemägi Eesti Advokatuuri vannutatud advokaadi abide hulka ning temast sai vandeadvokaat Jaan Lauri abi. Margot Viirmann-Kanemägi oli esimene Tartus tegutsev naisadvokaat. Alates 1926. aastast tegutses ta advokaadiabina Tartu õigusteadelises büroos vandeadvokaat Hugo Naarise juhendamisel. Teda on nimetatud üheks tuntumaks Tartu advokaadiks. Esimese Eesti Naisüliõpilaste Seltsi liikmena võeti Margot Viirmann-Kanemägi 1932. aastal vandeadvokaadiks. Vandeadvokaadina tegutses Tartus kuni 1940. aastani. 1941. aastal töötas Tartu imikute ja väikelastekodu sotsiaalõigusliku büroo juhatajana.

Isiklikku 
Margot Elsbeth Viirman sündis 19. märtsil 1899 Tartumaal Kastre-Võnnu vallas. Tema isa Jaan Viirman töötas mõisa viinapõletajana. Emilie ja Jaan Viirmani peres kasvas peale Margoti veel neli last:   kolm poega ja üks tütar.

1918. aastal abiellus Theodor Kanemäega (Kanemägi), kes astus samal aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonda.

21. juunil 1941 küüditati ta Siberisse Tomski oblastisse. Tema abikaasa Theodor Kanemägi arreteeriti samal päeval ning saadeti Sverdlovski oblastisse. 4. märtsil 1942 mõisteti Theodor süüdi tegevuses revolutsiooniliikumise vastu Kodusõja aegu Venemaal, ning tehti tema suhtes surmaotsus, mis viidi täide sama aasta 20. aprillil. Margot vabanes 10. oktoobril 1956.

Siberis olles kasvatas üles kolm vennalast, kes oleks tema abita jäänud orbudeks.

Margot Viirmann-Kanemägi oli aktiivne naiskodukaitse toetaja ning üks Tartu Maleva Sisevete malevkonna uue jaoskonna asutajaid. Sel põhjusel valiti ta 23. aprillil 1937 jaoskonna esimeseks esinaiseks.

Margot Viirmann-Kanemägi oli ta ka üks esimesi naisi Eestis, kellel oli mootorsõiduki juhtimise õigus ning kes tegeles aktiivselt mootorrattaspordiga.

Viited

Välislingid 
Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944

Eesti õigusteadlased
Eesti advokaadid
Naiskodukaitse Tartu ringkonna liikmed
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased‎
Eesti Naisüliõpilaste Seltsi liikmed
Sündinud 1899
Surnud 1976
Vincent Matthews

Vincent Edward ("Vince") Matthews (sündinud 16. detsembril 1945 Queensis New Yorgis on endine USA kergejõustiklane. Ta oli spetsialiseerunud 200 m ja 400 m jooksule. Kahekordne olümpiavõitja.

Vince Matthews oli üks USA parimaid sprintereid 1960. aastate lõpus. Ta arenes koos oma rivaali Lee Evansiga, kellega nad kohtusid võistlustel juba teismeeast peale. Täiskasvanute võistlustel 1967. aasta Ameerika Ühendriikide meistrivõistlustel (tollal AAU) ja Pan Americanil oli Matthews teine Evansi järel .

Mõni nädal enne 1968. aasta olümpiamänge jooksis Matthews Ameerika Ühendriikide katsevõistlustel uue maailmarekordi 400 meetri jooksus, kuid tema jooks hüljati, kuna tema jooksukingad ei vastanud nõuetele. Tegelikus kvalifikatsioonivoorus oli Matthews alles neljas, kuid valiti teatevõistkonda.

México olümpiamängudel jooksis Matthews kulla võitnud USA 4x400m teatevõistkonna esimest etapi. Võistkonna võiduaeg oli maailmarekord 2.56,16, mis püsis ületamatuna 24 aastat. Teised meeskond liikmed olid Ron Freeman, Larry James ja Lee Evans.

Peale olümpiat loobus Matthews aktiivsest harjutamises, ning keskendus tööle ja abielule. Vaatamata sellele sai ta end taas olümpia-aastaks 1972 heasse vormi. Enne Münchenit USA katsevõistlustel jooksis ta John Smithi ja Wayne Colleti järel end kolmandaks, jättes Evansi neljandaks.

Müncheni olümpiamängude 400 m finaalis vigastas Smith 80 meetri järel jalga, mille järel võidu nimel võitlesid Matthews ja Collett. Matthews võitis võistluse lõpuks ajaga 44,66 ja Collett oli teine ​​ajaga 44.80. Autasustamistseremoonial, kui mängiti riigihümni, rääkisid Matthews ja Collett omavahel ja liikusid närviliselt. Paljud uskusid, et seda tegid mehed protestina, nagu Tommie Smith ja John Carlos olid seda teinud neli aastat varem Méxicos. Nad eitasid tahtlikku käitumist, kuid Rahvusvaheline Olümpiakomitee keelas neil olümpiavõistlustel edaspidise osalemise. Sel põhjusel ja peale selle, kui John Smith sai vigastada, ei saanud USA osaleda 4 × 400 meetri teatejooksus.

Välislingid
 
 Vincent Matthews ART of the Olympians kodulehel
 

Ameerika Ühendriikide jooksjad
Sündinud 1947
Ostwaldi värvisüsteem

Ostwaldi värvisüsteem (saksa keeles Ostwaldsche Doppelkegel) on kolmel värvikarakteristikul – värvitoonil, valgesisaldusel ja mustasisaldusel – põhinev kolmemõõtmeline värvisüsteem, mille lõi keemiaprofessor Wilhelm Friedrich Ostwald.

Värvide uurimisele ja süstematiseerimisele pühendus Ostwald 1914. aastal, värviringi ja kaksikkoonusja värvikeha teooria avaldas ta 1916. aastal ning esimene värviatlas ilmus 1917. aastal.

Ülesehitus 
Ostwald hülgas Hermann Helmholtzi poolt kasutusele võetud värvikarakteristikud ja võttis värvisüsteemi kolmeks dimensiooniks Ewald Heringi seisukohtadele tuginedes värvitooni (Farbton), valgesisalduse (Weissgehalt) ja mustasisalduse ehk mustasuse (Schwarzgehalt). Ideaalvalgeks oli tal puhas matt barüütvalge (baariumsulfaat), ideaalmustaks absoluutselt must keha. Hallskaala koosnes kaheksast astmest ja tugines Weberi-Fechneri seadusele.

Värvitoon Ostwaldi värvisüsteemis 
Värvitooni ideaalväärtusteks Ostwaldil olid täisvärvid, mis definitsiooni kohaselt ei tohtinud sisaldada valget ega musta. Värvitoonid olid paigutatud 24-toonilisele värviringile. Toonid oli seatud vastavalt Heringi algvärvidele kahele ristuvale teljele: kollase-sinise ja punase-rohelise teljele. Teiste vastandvärvide paarid määratles ta segamise teel, lähtudes komplementaarvärvuste definitsioonist, mis määratleb need omavahel neutraalhalli andvate värvidena.

Värviringil on kindlaks määratud kaheksa põhivärvi (tähistus 2R), millest iga kummalegi poole jääb üks vahetoon (1R ja 3R, kokku 24 tooni). Põhivärvid on
 Gelb 'kollane '
 Kress 'oranž'
 Rot 'punane'
 Veil 'violetne', kannikeselilla
 Ublau 'ultramariinsinine'
 Eisblau 'jääsinine'
 Seegrün 'mereroheline'
 Laubgrün 'leheroheline'

Komplementaarvärvuste paarid on Ostwaldil
 Gelb - Ublau
 Kress - Eisblau
 Rot - Seegrün
 Veil - Laubgrün

Viited

Välislingid 
 Die Farbenfibel von Wilhelm Ostwald. Leipzig, 1922
 Ostwaldi värviring. Die Farbenfibel, lk 19
 Wilhelm Ostwald. – colorsystem.com
 Hering and Ostwald. – huevaluechroma.com
 Friedrich Wilhelm Ostwald, Wissenschaftler – Lehrer – Wissenschaftsorganisator – wissenschaftlicher Schriftsteller (ettekanne Leipzigi ülikoolis 2011, slaidid)

Värviõpetus
Värvisüsteemid