joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Elko

Elko on linn USA-s Nevada osariigis, Elko maakonna halduskeskus ja suurim linn. See asub Humboldti jõe kaldal. Elko on suurim linn üle 350 kilomeetri raadiuses ning see on tuntud "Kirde-Nevada südamena" (The Heart of Northeast Nevada).

Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse järgi 20 564. 2010. aasta rahvaloenduse kohaselt oli elanikke 18 297.

Ajalugu 

Elko asub ajaloolise California Traili ääres, mida mööda suundusid esimesed asunikud idast Californiasse. Elko kohale rajati esimene asula 1868. aastal, mil see sai Central Pacific Railroadi raudteeliini kõige idapoolsemaks punktiks. Kuid raudteeehitus ida poole suundus, jäi Elko piirkonna kaubandus- ja kaevanduskeskuseks.

On arvatud, et nime "Elko" on välja mõelnud raudteeametnik Charles Crocker, kes harrastas jahindust. Ta lisas sõnale "elk" (inglk. vapiti – Põhja-Ameerika suur hirvlane) tähe "o", saades "Elko", kuid ametlik versioon nime päritolu kohta puudub.

1869. aastal sai Elko vastloodud Elko maakonna halduskeskuseks.

1910. aastal valmis linnas Elko maakonna praegune kohtumaja.

Kliima 
Elkos valitseb poolkõrbeline kliima. Kõige külmem kuu on jaanuar, mil keskmine õhutemperatuur on –3,9 °C. Kõige soojem kuu on juuli keskmise õhutemperatuuriga 21,3 °C. Külmakraade võib esineda kõikidel kuudel aastas. Kõige soojem õhutemperatuur mõõdeti 4. juulil 1981, mil 41,7 °C sooja. Kõige madalam õhutemperatuur −41,7 °C on mõõdetud 21. jaanuaril 1937.

Aastane keskmine sademete hulk on 254 mm. Kõige enam sajab novembrist jaanuarini (28–31 mm kuus) ning kõige vähem juulis ja augustis (9 mm kuus). Lund sajab aastas 105 cm, tavaliselt novembrist märtsini.

Majandus 
Elko majandus tugineb suuresti kullakaevandamisel. Linna lähedal asuvad osariigi suurimad kullakaevandused. Eraldatud asukoha ja ümbruskonna karmi kõrbeliste olude tõttu on muud majandusharud vähearenenud. Tulu saadakse veel ka turismist.

Transport 

Elko on suurim kiirteel Interstate 80 asuv linn Salt Lake City ja Reno vahel. Maantee Nevada State Route 225 ühendab linna Owyhee asula ja Idaho osariigiga.

Linnas asub linnadevahelisi bussiliine opereeriva firma Greyhound Linesi bussipeatus liinil Salt Lake City–Reno. Lisaks asub Elkos reisirongiliini Amtrak peatus.

Linnas asub regionaallennujaam, mida teenindab SkyWest Airlines. Lisaks sõidab Delta Air Linesi lennuliin vahepeatuseta Salt Lake Citysse.

Kultuur 

Alates 1985. aastast toimub linnas iga aasta jaanuari viimasel nädala riiklik kauboiluuletajate kogunemine (National Cowboy Poetry Gathering). 1963. aastast toimub linnas iga aasta juulis riiklik baskide festival.

Linnas tegutseb Western Folklife Center, mis tutvustab Ameerika lääneosa traditsioone ja kultuuri. Lisaks asub linnas Northeastern Nevada Museum, mis säilitab ja tutvustab piirkonna kultuuri ja ajalugu.

Elko kesklinnas asub arvukalt kasiinosid. Elko maakond on üks Nevada 11 maakonnast, kus prostitutsioon on legaalne, tänu millele asub linnas mitu bordelli.

Varia 
Linnas sündis 16. Nevada kuberner Morley Griswold.

Viited

Välislingid 

 Ametlik koduleht

Nevada linnad
Vārpiņas

Vārpiņas on küla (mazciems) Lätis Gulbene piirkonnas Litene vallas.

Küla asub valla idaosas, Apkārtupe  ja Pedetsi jõgede vahelisel alal.

Viited 

Gulbene piirkonna külad
Oliver Orav

Oliver Orav (sündinud 31. augustil 1995) on Eesti võrkpallur.

Oliver on endine Eesti võrkpallikoondislane. Alates hooajast 2013/14 on ta kuulunud võrkpalliklubisse Selver Tallinn ning peale Selver Tallinna ja TalTech VK esindusklubide liitumist 2022/23 klubisse Selver/TalTech.

Isiklikku
Oliver lõpetas 2014. aastal Audentese Spordigümnaasiumi kuldmedaliga.

Sportlaskarjäär

Koondis

Noortekoondis
Oliver kuulus aastatel 2010–2015 Eesti noormeestekoondisesse (sündinud 1995 ja hiljem), kelle treeneriteks olid Toomas Jasmin ja Marko Mett. Koondisega osaleti omavanuste EM- ja MM-valikturniiridel, kuid finaalturniirile pääsu ei tagatud. Noortekoondistes mängis Oliver nii diagonaalründaja kui nurgaründaja positsioonil.

Eesti võrkpallikoondis
Oliveri on korduvalt kutsutud Eesti võrkpallikoondise juurde, kuid erinevatel põhjustel on ta seal osalemisest ka loobunud. Kokku on ta koondist esindanud aastatel 2017–2020 kaheksateistkümnes mängus. Esmakordselt kuulus ta koondise kandidaatitide hulka 2017. aastal ning debüütmäng toimus sama aasta 20. mail sõpruskohtumises Hispaania võrkpallikoondise vastu.  Ta on kuulunud koondisesse Euroopa meistrivõistluste finaalturniiril ühel korral (2017).

Klubivõrkpall

2013–2022 Selver Tallinn
Hooajal 2013/14 kuulus Oliver Danpower Võru/Noortekoondisesse, kuid tiitleid võita ei suudetud. Samal hooajal esindas Selveri noortesüsteemi kasvandik ka Selver Tallinna esindusklubi silmapaistvalt reamängudes ning sai hooaja lõpufaasis Eesti meistrivõistluste finaalseerias võimaluse Hindrek Pulga vigastuse tõttu. Järgneval hooajal kuulus ta juba ainult Selveri võistkonda ning sai osaleda ka tugevuselt teises ja kolmandas Eurosarjas, CEV Cupil ja Challenge Cupil. Hooajal 2016/17 osaleti klubiga ka kõige tugevamas Eurosarjas, Euroopa Meistrite Liigas. Ta on klubi eest mänginud nii diagonaalründaja kui ka nurgaründaja positsioonil.
2013/14  Eesti meistrivõistlused
2014/15  Schenker Liiga
2015/16  Eesti meistrivõistlused
2016/17  Eesti karikavõistlused
2016/17  Eesti meistrivõistlused
2020/21  Eesti karikavõistlused
2020/21  Eesti meistrivõistlused
2020/21  Credit24 Meistriliiga
2021/22  Eesti karikavõistlused

Ettevõtlus
2018. aasta lõpus lõi Oliver koos endise Eesti võrkpallikoondislase Denis Losnikoviga osaühingu MuvBud. 2022. aasta suvel anti välja äpp Playerbank.io, mille eesmärk on lihtsustada võrkpalluritel klubide leidmist ja vastupidi.

Tunnustus
Hooaeg 2013/14 Eesti parim noorvõrkpallur noormeestest

Välislingid
Volleybox

Viited

Eesti võrkpallurid
Sündinud 1995
Ely (Nevada)

Ely on linn USA-s Nevadas, White Pine'i maakonna halduskeskus ja ainus linn.

Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 3924. Aastal 2010 oli elanikke 4255 inimest.

Enne eurooplaste tulekut elasid piirkonnas lääne-šošonid. 1868. aastal avastati Ely lähedal vaske. Ely asutati Poniekspressi ja Central Overland Route'i kaubatee peatuskohana. 1878. aastal ehitati esimene vasesulataja ja avati postkontor. 1887. aastal sai Ely White Pine'i maakonna halduskeskuseks.

20. sajandi alguses algas suurema vasetoodanguga Elys buum. 1902. aastal sai Ely ettevõtte Nevada Consolidated Copper Corporation peakorteriks ning 1906. aastal ehitati Ely ja Cobre'i vahele Nevada Northern Railway raudteeliin. 1907. aastal oli linnas umbes 2000 elanikku, tänavavalgustus ja kaks päevalehte. Terves maakonnas töötas ligi 30 kaevandusettevõttet.

Pärast kaevanduste sulgemist 1980. aastatel lõpetas tegevuse ka raudtee. Linna suurimaks tööandjaks sai osariiklik vangla.

Linn on ilmselt oma nime saanud Vermontist pärit kaevandusettevõtte presidendi Smith Ely järgi.
Linnas asub Nevada Northern Railway muuseum. Linna läbivat maanteed U.S. Route 50 nimetatakse "Ameerika üksildasemaks maanteeks".

Linnas valitseb poolariidne kliima. Ööpäevased õhutemperatuuri muutused on üsna suured. Kõige soojemad kuud on juuli ja august, mil õhutemperatuur võib tõusta 30 °C, kuid ka suvekuudel võib öösiti esineda miinuskraade. Talvel langeb õhutemperatuur sageli alla –10 °C. Kõrgeim mõõdetud õhutemperatuur Elys on 38 °C, mis mõõdeti 18. juulil 1998. Madalaim temperatuur mõõdeti 6. veebruaril 1989, mil oli −34 °C külma. Sajab 248 mm/a. Lund sajab aastas 129 cm.

Viited

Välislingid 

 http://www.elycity.com/

Nevada linnad
Emilcin

Emilcin on küla Poolas Lublini vojevoodkonnas Opole Lubelskie maakonnas Opole Lubelskie vallas. Emilcin asub Opole Lubelskiest umbes 5 km idas ja Lublinist ligikaudu 38 km lääneedelas.

Väidetavalt olevat 10. mail 1978. aastal Emilcinit külastanud UFO. Tulnukad olevat viinud kohaliku talupoja Jan Wolski (1907–1990) mõneks ajaks uurimiseks oma lennumasina pardale. 2005. aastal püstitati Emilcinisse tulnukate külaskäigu auks mälestussammas.

Viited 

Lublini vojevoodkonna külad
Ufoloogia
You FM

You FM oli venekeelne raadio Eestis.

You FM FM oli kuuldav Narvas 15. augustini 2022 sagedusel 89,8 MHz.

Vaata ka
Eesti raadiojaamade loend

Välislingid
Eesti raadiojaamad
Margas

Margas on küla (mazciems) Lätis Gulbene piirkonnas Stradi vallas. 

Küla asub valla kirdeosas, Riiast 186 km kaugusel Gulbene linna piiril. Küla jääb Asarupe ja Krustalīce jõgede äärde.

Aastal 2017 oli külas 38 elanikku. Aastal 2022 oli elanikke 41.

Viited

Gulbene piirkonna külad
Kelsey-Lee Barber

Kelsey-Lee Barber (aastani 2018 Kelsey-Lee Roberts, sündinud 20. septembril 1991 East Londonis) on Austraalia odaviskaja, kahekordne maailmameister.

Ta tegi täiskasvanute tiitlivõistluste debüüdi 2014. aasta Rahvaste Ühenduse mängudel Glasgow's, kus võitis pronksmedali.

2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis pääses ta finaali ning oli tulemusega 60.76 kümnes.

2018. aasta Rahvaste Ühenduse mängudel Austraalias Gold Coastis võitis ta kaasmaalase Kathryn Mitchelli järel hõbeda.

2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas tuli Barber 66.56-ga hiinlaste Liu Shiyingi ja Lü Huihui ees maailmameistriks.

2020. aasta suveolümpiamängudel Tokyos viskas ta 64.56 ning võitis Shiyingi ja Maria Andrejczyki järel pronksmedali.

2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is tuli ta uuesti maailmameistriks, olles visanud finaalis 66.91.

Barberi isiklik rekord odaviskes on 2019. aastal Luzernis visatud 67.70.

Isiklikku 

Barber on sündinud Lõuna-Aafrika Vabariigis. Tema perekond kolis Austraaliasse 2000. aastal. 

Ta on 2018. aastast abielus kergejõustikutreener Mike Barberiga.

Viited

Välislingid 

 

Austraalia kergejõustiklased
Odaviskajad
Sündinud 1991
Siljāņi

Siljāņi on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Gulbene piirkonnas Stradi vallas.
 
Küla asub valla põhjaosas Mellupe jõe ääres. Looduskaitse all on külas kasvavad Siljāņi tammed.

Viited
Ekaterina Velmezova

Ekaterina Velmezova (sündinud 3. veebruaril 1973 on keeleteadlane, tõlkija ja luuletaja.

Ta töötab professorina Lausanne'i Ülikoolis ja külalisprofessorina Tartu Ülikoolis. Tema eriala on keeleteaduse ajalugu. 

Ta on tõlkinud vene keelde muuhulgas Jaan Kaplinski luulekogu "Tule tagasi helmemänd" ja Charles Bally raamatu "Le langage et la vie". 

Ta on avaldanud artikleid ja retsensioone ajalehes Sirp, luuletusi ajakirjades Võšgorod ja Tallinn ning mitmekeelse (vene, prantsuse, eesti) luulekogu "Время, конец и начало" (2021).

Teoseid
Вельмезова, Е. В. (2004). Чешские заговоры: исслед. и тексты. М.: Индрик.
Velmezova, Ekaterina (2007). Les lois du sens: la sémantique marriste. (Slavica Helvetica 77.) Bern.
Вельмезова, Е. В. (2014). История лингвистики в истории литературы. М.: Индрик.
Velmezova, Ekaterina (ed.) (2015). L'École sémiotique de Moscou-Tartu / Tartu-Moscou: Histoire. Épistémologie. Actualité. (Slavica Occitania 40.) Toulouse: Université de Toulouse-Le Mirail. 
Velmezova, Ekaterina; Kull, Kalevi; Cowley, Stephen J. (eds.) 2015. Biosemiotic Perspectives on Language and Linguistics (Biosemiotics 13.) Cham: Springer.

Tõlkeid
Балли, Ш. 2003. Язык и жизнь. М.
Каплинский, Яан 2021. Вернись, янтарная сосна. (Поэтические вариации Екатерины Вельмезовой.) Tallinn: Aleksandra.

Šveitsi keeleteadlased
Tartu Ülikooli professorid
Sündinud 1973
Stāķi

Stāķi on küla (lielciems) Lätis Gulbene piirkonnas Stradi vallas. 

Küla asub valla kirdeosas merepinnast 130 meetri kõrgusel, Riiast 188 ja valla ning piirkonna keskusest Gulbenest 4 km kaugusel. 

Küla rajati XX sajandi seitsmekümnendatel ja kaheksakümnendatel aastatel kui maaparandajate asula. Külas on raamatukogu, põhikool ja kultuurimaja. Seal asuvad Stāķi ja Stāķu centrsi bussipeatused.

Aastal 2015 oli külas 523 elanikku, aastal 2017 aga 504 elanikku. Aastal 2022 oli elanikke 463.

Viited

Gulbene piirkonna külad
2022. aasta meeste rannavõrkpalli Euroopa meistrivõistlused

2022. aasta meeste rannavõrkpalli Euroopa meistrivõistlused on Euroopa Võrkpalliliidu CEV korraldatavad Euroopa meistrivõistlused rannavõrkpallis. Võistlused toimusid 16.–21. augustil 2022 Münchenis, Saksamaal. Võistlustele pääsesid 32 paari.

Võistluse võitsid esmakordselt David Åhman ja Jonatan Hellvig, kes esindasid Rootsit. Eestit esindasid võistlustel Kusti Nõlvak ja Mart Tiisaar, kes jõudsid 16 parema sekka.

Eelring

Protseduur 
Eelringi pääses kvalifikatsioonide kaudu 32 rannavõrkpallipaari, kellest 24 pääsevad väljalangemismängudele. Võistkonnad jagati alagruppidesse loosi kaudu 22. juunil 2022. Eelringist pääsevad alagrupi võitjad otse 16 parema hulka. Alagrupi 2 ja 3 koht pääsevad 24 hulka. Alagrupis mängib iga võistkond kaks mängu. Esimeses mängus lähevad paarid vastamisi asetuse järgi (esimene ja neljas ning teine ja kolmas). Teises mängus lähevad vastamisi esimeste mängude võitjad omavahel ning kaotajad omavahel.

Edasipääseja selgitamine:
 Võidetud mängud (mängud võidetud/mängud kaotatud)
 Kui võistkonnad jäävad viiki, siis arvestatakse võidetud punkte:
 2 punkti: mäng võidetud
 1 punkt: mäng kaotatud
 Kui võistkonnad on viigis ka selles arvestuses, siis CEV selgitab võitja alljärgnevas järjekorras:
Geimide jagatis: järjestus selgitatakse kõigi võidetud geimide jagamisel kõigi kaotatud geimidega.
Punktide jagatis: kui geimide jagatise põhjal viik püsib, selgitatakse järjestus kõigi saadud punktide jagamisel kõigi kaotatud punktidega.

Alagrupimängud toimusid 16.–17. augustil 2022.

A-alagrupp

B-alagrupp

C-alagrupp

D-alagrupp

E-alagrupp

F-alagrupp

G-alagrupp

H-alagrupp

Väljalangemismängud

1/12 finaal

1/8 finaal

Veerandfinaal

Poolfinaal

Kolmanda koha mäng

Finaal

Lõppjärjestus

Välislingid 

 Koduleht CEV EuroBeachVolley 2022
 Reeglistik CEV EuroBeachVolley 2022
 Alagruppide loosimine CEV EuroBeachVolley 2022
 EM 2022 rannavõrkpall European Championships Munich 2022

Rannavõrkpalli Euroopa meistrivõistlused
2022. aasta spordis
Margarete Steiff

Margarete Steiff (24. juuli 1847 Giengen an der Brenz – 9. mai 1909 Giengen an der Brenz) oli saksa õmblejanna, kes alustas traditsioonilise õmblustööga, kuid 1880. aastal asutas pehmete mänguasjade valmistamise ettevõtte Margarete Steiff GmbH. 

1902. aastal kujundas Richard Steiff pehme, liikuvate käppadega mänguasja "Bear 55 PB". 1906. aastal sai maailma esimene kaisukaru tuntuks kui Teddy Bear USA presidendi Theodore "Teddy" Roosevelti auks.

Viited

Saksamaa ettevõtjad
Sündinud 1847
Surnud 1909
Bhāṣā

Bhāṣā(või üks selle tuletatud vormidest) on sõna "keel" paljudes Lõuna- ja Kagu-Aasia keeltes, mis tuleneb sanskriti sõnast  () mis tähendab "kõnet" või "kõnekeelt". Sanskriti või paali keele transliteratsioonis võib bhasa olla ka bhasa, basa või phasa .
Narva Raadio

Narva Raadio oli Narva kohalik raadiojaam, mis levis Narvas ja Ida-Virumaal, aga ka Lääne-Virumaal ja Jõgevamaal.

Raadiojaam tegutses sagedusel 89,0 MHz. Praegu on sellel sagedusel Volna.

Vaata ka 
 Eesti raadiojaamade loend

Eesti raadiojaamad
Star FM Eesti

Star FM Eesti on Eesti raadiojaam.

Star FM Eesti on kuuldav Haapsalus ja Läänemaal 103,8 MHz, Võrus ja Võrumaal 94,8 MHz, Rakveres ja Lääne-Virumaal 88,5 MHz, Jõgeval ja Jõgevamaal 95,8 MHz

Vaata ka 
 Eesti raadiojaamade loend

Eesti raadiojaamad
Toome värav (Tallinn)

Toome värav ehk Toomvärav ehk Toompea vallivärav oli Tallinna muldkindlustusvööndi vallivärav. Värav rajati 17. sajandi lõpul.

Värav lammutati 1860. aastal.
Tšulõmid

Tšulõmid, ka tšulõmi-tatarlased, on Venemaal Siberis elav turgi rahvas, kes kõnelevad tšulõmi-tatari ja vene keelt. Nad on oma nime saanud Obi lisajõe Tšulõmi järgi, mille ääres nad elutsevad. Nad on arvatud Venemaa väiksearvuliste põlisrahvaste hulka.

Nad elavad peamiselt Tomski oblasti Teguldeti rajoonis, eriti selle keskuses Teguldeti külas, ning lisaks Krasnojarski krai Tjuhteti rajoonis.

Aastatel 1971–1984 sõlmitud tšulõmmide abieludest oli 55% puhul abikaasaks teise rahvuse esindaja. 2002. aasta Venemaa rahvaloenduse järgi elas riigis 656 tšulõmmi (54 neist elas linnades), kellest 77 kõneles tšulõmi-tatari keelt. 2010. aasta rahvaloenduse andmeil oli tšulõmmide arvukus vähenenud 355-le, kusjuures keeleoskajaid oli nende hulgas 44.

"Tšulõmitatarlased" on rahvale venelaste antud nimi. Omanimedena on nad lähtunud hõimunimetustest Küärük, Kezik, Melez.

Viited 

Turgi rahvad
Venemaa väikesearvulised põlisrahvad
Tomski oblast
Krasnojarski krai
Pseudovene stiil

Uusvene stiil ehk pseudovene stiil (vene keeles псевдорусский стиль, неорусский стиль, русско-византийский стиль) on katustermin reale stiilidele, mis tekkisid Venemaa historitsismis 19. sajandi teisel veerandil. Uusvene stiili iseloomustab lähtumine Venemaa ajaloolisest arhitektuurist ja Peetri-eelse Venemaa arhitektuuri ja Bütsantsi arhitektuuri elementide eklektiline kombineerimine ja segamine.

Uusvene arhitektuuristiili tõus langeb kokku ajaga, mil 19. sajandi Euroopas taastekkis huvi rahvusliku arhitektuuri vastu. Selles stiilis ehitised kujutavad endast Venemaa ajaloolise arhitektuuripärandi interpretatsioone ja stilisatsioone. Pole õige nimetada seda vanavene või vene stiiliks, sest enamik uusvene stiilis töötanud arhitekte ei rekonstrueerinud ega kasutanud mineviku arhitektuuritraditsioone, vaid ühendasid ajaloolise arhitektuuri üksikuid elemente muude rahvusvaheliste neostiilidega, 19.–20. sajandi vahetusel ka juugendstiili vormikeelega.

Stiilisuunad 
 vene-bütsantsi stiil (1825–1850, kohati kuni 1870. aastateni)
 Romanovite stiil (1870–1891)
 19. sajandi lõpuaastate historitsism (1891–1900)
 nn uusvene modern (1900–1920)

Vene-bütsantsi stiil 
Esimene selgejoonelisem stiilisuund pseudovene stiilis, mida nimetatakse vene-bütsantsi stiiliks (1825–1850, kohati kuni 1870. aastateni), on täheldatav 1830. aastate kirikuehitistes, eriti linnades ja muudes suuremates asulates. Esimeseks selles stiilis ehitiseks peetakse Aleksander Nevski mälestuskirikut Potsdamis, mis pühitseti 1828. aastal ja mille arhitekt oli Vassili Stassov. Sellele suunale oli valitsuse lai toetus, sest stiil kehastas ideed Bütsantsi ja Venemaa vahelisest järjepidevusest. 

Vene-bütsantsi suunale kirikuehituses pani süstemaatilise aluse Konstantin Thon, kelle muidu klassitsistliku aluspõhjaga projektidesse olid lisatud vanavene ehituskunstist pärit vormid. Aastail 1838 ja 1844 ilmus temalt kaks albumitäit kirikute ideaalprojekte. Seda kirikuarhitektuuri iseloomustab Bütsantsi kompositsioonitehnikate ja arhitektuurimotiivide laenamine. Iseloomulikke näiteid: Päästja Kristuse katedraal, Relvapalat, Sveaborgi katedraal, Jeletsi Taevaminemise kirik, katedraalid Tomskis, Doni-äärses Rostovis ja Krasnojarskis. Järgmise põlvkonna arhitektid arendasid vene-bütsantsi stiili edasi eklektilise historitsismi suunas.

Eesti kirikutest on vene-bütsantsi stiilis näidisprojektide järgi püstitatud Haapsalu Maria-Magdaleena kirik, Mustvee Nikolai kirik ja Tallinna Aleksander Nevski kalmistu kirik (hävinud).

Romanovite stiil 
Aastail 1870–1891

Akadeemiline historitsism 
1891–1900

Uusvene modern 
1900–1920

Näiteid Eestis 
 Tallinna Aleksander Nevski katedraal
 Pärnu Issandamuutmise kirik
 Toila-Oru Issandamuutmise kirik
 Sindi Jumalailmumise kirik

Viited 

Arhitektuuristiilid
Venemaa arhitektuur
Ido Cohen

Ido Cohen (heebrea keeles עידו כהן; sündinud 16. augustil 2001 Tel Avivis) on Iisraeli võidusõitja, kes võistleb 2022. aasta FIA Vormel 3 Meistrivõistlustel Jenzer Motorspordis.

Karjääri Kokkuvõte

Madalamad valemid 
Cohen tegi oma autodebüüdi 2018. aastal, sõites Itaalia Vormel 4-l ja ADAC-i Vormel 4-l. Itaalia Vormel 4-s saavutas ta koos Niklas Krütteni, William Alatalo, Amaury Cordeeli ja Leon Köhleriga üldarvestuses 30. (Rookie Championship 9.) ning ADAC-i Vormel 4, saavutas ta edetabelis 19. koha.

Iisraellane sõidaks samadel meistrivõistlustel 2019. aastal uuesti ja tal läks palju paremini, saavutades Itaalia Vormel 4-s 6. ja ADAC Vormel 4 13. kohal Niklas Krütteni, Lucas Alecco Roy, Sebastian Estneri ja Dennis Haugeri kõrval.

Ka 2019. aastal sõitis Cohen FIA Motospordimängude Vormel 4 kategoorias Team Iisraeli eest, kus ta võitis kvalifikatsioonisõidu, kuid langes seejärel põhisõidus tagasi 13. kohale.

Euroformula Open Meistrivõistlustel

2019 
Cohen sõitis 2019. aasta Euroformula Open Meistrivõistlustel kahes viimases voorus Carlin Motorspordi külalissõitjana koos Teppei Natori, Christian Hahni, David Vidalesi, Billy Mongeri ja Nicolai Kjærgaardiga, kus ta saavutas parimaks 7. koha.

2020 
Seejärel sõitis ta 2020. aastal sarjas täisajaga koos Carliniga Ben Barnicoati (hiljem Jordan Kingi) ja Zane Maloney kõrval, kus ta saavutas edetabelis 114 punkti ja 2 poodiumiga 7. koha.

FIA Vormel 3 Meistrivõistlustel

2021 
2020. aasta oktoobris testis Cohen 2020. aasta FIA Vormel 3 Meistrivõistlustel hooajajärgsel katsel Carliniga Circuit de Barcelona-Catalunya ringrajal, kus ta saavutas esimesel päeval Ben Barnicoati ja Sophia Flörschi kõrval 23. koha. Seejärel testis ta uuesti meeskonnaga teisel hooajajärgsel testil Circuito de Jerezis, kus saavutas Nazim Azmani ja Cameron Dasi kõrval taas 23. koha. 2021. aasta veebruaris teatati, et Cohen sõidab täiskohaga FIA Vormel 3 Meistrivõistlustel Carlin Buzz Racingu eest koos Kaylen Fredericki ja endise Itaalia Vormel 4 rivaali Jonny Edgariga.

2022 
Cohen liitus Jenzer Motorspordiga 2022. aasta hooajaks koos Niko Kari (hiljem Federico Malvestiti) ja William Alataloga pärast seda, kui testis Šveitsi varustusega 2021. aasta hooajajärgset testimispäeva koos Enzo Trulli ja William Alataloga.

Isiklik elu 
Coheni isa Amihai Cohen omab Kreeka lennufirmat Bluebird Airways.

Välised lingid 

 Ido Cohen karjääri kokkuvõte saidil DriverDB.com (inglise keeles)

Iisraeli sportlased
Sündinud 2001
Vitali Deineha

Vitali Deineha (sündinud 25. oktoobril 1983 Kiievis) on Ukraina vabatahtlik ja ühiskonnategelane, heategevusfondi Naase Elusalt asutaja.

Elukäik
Deineha sündis 25. oktoobril 1983 Kiievis.

Ta õppis Kiievi Polütehnilises Instituudis rakendusmatemaatika teaduskonnas. Pärast instituudi lõpetamist 2007. aastal tegutses ta IT-spetsialistina.

2014. aasta mais, pärast Venemaa-Ukraina sõja algust asutas Deineha heategevusfondi Naase Elusalt. Ta juhtis fondi kuni 2020. aasta maini, et seejärel valmistuda ümbermaailmareisiks, mis oli olnud ta pikaaegne unistus. Ta asus teele 2021. aasta lõpus, ent saades veebruaris teada sõja peatse eskaleerumise võimalikkusest, otsustas tagasi pöörduda ja jõudis Kiievisse 22. veebruaril, vahetult enne Venemaa täiemahulist sissetungi.

Ukrainasse tagasi jõudnud, asutas ta meediaprojekti Ukrainian Witness, mille eesmärk on jäädvustada sõjaaegset igapäevaelu ja pakkuda seejuures kvaliteetset materjali välismaistele meediaväljaannetele.

Tunnustus
2014 Orden Teenete eest, 3. klass
2016 Ukraina kaitseministeeriumi medal Ukraina Relvajõudude abistamise eest
2019 Ivan Mazepa rist
2022 Orden Teenete eest, 2. klass

Viited

Ukraina inimesed
Sündinud 1983
Ukrainian Witness

Ukrainian Witness (ka Український свідок) on Ukraina meediaprojekt, mis loodi märtsis 2022 pärast Venemaa täiemahulise rünnaku algust.

Asutamine ja eesmärgid
Meediaprojekti registreerisid 16. märtsil 2022 kodanikuühendusena Olha Buzunova, kellest sai organisatsiooni direktor, varem heategevusfondi Naase Elusalt asutanud ja juhtinud Vitali Deineha ning ajakirjanik Serhi Melnõtšuk.  Ukrainian Witnessi meeskond peab projekti alguskuupäevaks 25. veebruari, kui meediaprojekti initsiaator Deineha, kes oli äsja tagasi pöördunud pooleli jäänud ümbermaailmareisilt, helistas Melnõtšukile ja kutsus teda üles sõjasündmusi dokumenteerima. Sisuliselt alustas projekt tegevust märtsi alguses.

Vitali Deineha sõnul ei olnud Ukraina ühiskond 2014. aastal olnud valmis selleks, et toimuvaid sündmusi video- ja fotomaterjali abil dokumenteerida ning seeläbi Vene propaganda vastu võidelda. Sõjategevuse laienemise järel soovisid projekti asutajad selle vea parandada.

Ukrainian Witness on paljuski orienteeritud rahvusvahelisele publikule ja teeb sel eesmärgil koostööd meediaväljaannetega väljaspool Ukrainat.

Tegevus
Ukrainian Witness tegeleb peamiselt videomaterjali tootmisega, mis laaditakse üles Youtube'i. Samas on projekt esindatud ka mitmetes sotsiaalmeediakanalites.

Märtsis 2022 filmis Ukrainian Witnessi võttegrupp Irpinis vahetult pärast seda, kui Vene väed sealt lahkunud olid ning andis video üle CNNile. Tegemist oli ühega esimestest videotest, mis kajastasid Irpinis toimunud sündmusi.

Augustis 2022 sattus Ukrainian Witnessi võttegrupp Avdijivkas Vene vägede suurtükitule alla. Ajakirjanike ja neid saatnud sõjaväelase sõnul oli rünnak eesmärgistatult suunatud nende vastu, sest vahetult enne seda olid nad kuulnud enda pea kohal lennanud drooni ja mürsud langesid neile väga lähedale.

Viited

Välislingid
Kodulehekülg
Eesti Varude Keskus

AS Eesti Varude Keskus (EVK; inglise keeles Estonian Stockpiling Agency, ESPA) on Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumile kuuluv Eesti riigiettevõte, mis tegeleb riigile hädaolukordades vajalike elutähtsate kaupade varumise, hoiustamise ja kasutusele võtmise korraldamisega.

Ettevõte loodi 11. märtsil 2021 valitsuses kinnitatud hädaolukorra seaduse muudatusega senise Eesti Vedelkütusevaru Agentuuri (OSPA) baasil. Kui OSPA tegeles vaid kütusevarudega siis EVK-i pädevusse kuuluvad näiteks ka toit, ravimid ja isikukaitsevahendid. EVK alustas tööd 1. juulil 2021.

Ajalugu

Eesti Vedelkütusevaru Agentuur 
EVK-i eellasametis olnud AS Eesti Vedelkütusevaru Agentuuri (OSPA) moodustas valitsus 15. aprillil 2005 vastavalt vedelkütusevaru seadusele, inspireerituna Saksamaa vastavast seadusandlusest ja sealse vedelkütusevaru agentuuri EBV eeskujust. Seda juhtisid kaks juhatuse liiget ning viieks aastaks valitud neljaliikmeline nõukogu, mis jaotus pooleks riigi ja erasektori vedelkütuste ettevõtete esindajate vahel.

2016. aasta aprilli lõpu seisuga oli OSPA-l varutud 90 päeva jagu vedelkütust riigisiseses tarbimise katmiseks. 2019. aasta märtsi lõpus asus pool sellest Eestis, ülejäänu Soomes ja Rootsis.

Eesti Varude Keskus 
30. juulil 2020 kiitis valitsus heaks majandus- ja taristuminister Taavi Aasa ettepaneku luua 2021. aasta keskpaigaks riiklike varude haldamiseks uus ametkond OSPA ümberkorraldamise kaudu. Ümberkorralduse eeskujuna nimetati Soome vastavat ametkonda ning põhjusena koroonakriisi ajal selgunud puuduseid riiklike varude tagamisel.

Varud 
2022. aasta juuli alguses seisuga oli EVK-i andmetel Eesti stateegilistes varudes riigi 1,3 miljoni inimese jaoks olemas kuue ja poole päeva jagu valmistoitu. Eesmärgina nähti 14 päevase varu saavutamist.

Vedelkütusevarusid olid sama seisuga vastavalt 90 päeva riigisisesele tasemele, mis on seaduses ettenähtud tase. Täpsemalt oli varutud 9947 tonni lennukikütust, 62 689 tonni bensiini ja 181 300 tonni diislikütust. Kütusest 49% oli hoiul Eestis, 36% Rootsis ja 15% Soomes. Gaasivarusid, mida hoiustati Lätis, oli EVK-l toona saja gigavatt-tunni jagu. Eesmärgiks peeti koguda gaasi vähemalt ühe teravatt-tunni jagu.

Keskse EVK hallatava ravimivaru soetamine pidi algama 2022. aasta suve lõpus või sügisel. Seni asuvad ravimivarud raviasutuste juures.

Riiklik isikukaitsevahendite varu ulatub EKV järgi üle 40 miljoni ühiku, sisaldades nt kaitsemaske ja -ülikondi, respiraatoreid, kitleid, kaitseprille ja nitriilkindaid.

Struktuur ja juhtimine 
EVK juhib juhatus, millesse kuuluvad kolm liiget. Selle kõrval on kuueliikmeline nõukogu, millesse kuuluvad riigiasutuste ja erasektori esindajad. Juhatuse esimehe

Alates 9. maist 2022 on EVK juhatuse esimeheks olnud endine majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumi kantsler Ando Leppiman, kelle ametiaeg kestab viis aastat. Lisaks temale kuuluvad juhatusse Priit Enok ja Priit Ploompuu.

Viited

Välislingid 
 Ametlik koduleht

Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium
Eesti julgeolek
Aduliena

Aduliena on küla (vidējciems) Lätis Gulbene piirkonnas Jaungulbene vallas. 

Küla asub valla lääneosas. Oma nime sai see Tirza valda jäävalt Aduliena järvelt. Külas on Aduliena ja Sveķu skola bussipeatused.

Aastal 1997 oli külas 128 elanikku. Aastal 2000 oli elanikke 107.

Viited

Gulbene piirkonna külad
Kaipi

Kaipi on küla (mazciems) Lätis Gulbene piirkonnas Jaungulbene vallas.
 
Küla asub valla edelaosas Grīvupīte oja ääres. Asulas on Līkumi ja Kaipi bussipeatused.

Viited

Gulbene piirkonna külad
Krapa

Krapa on küla (vidējciems) Lätis Gulbene piirkonnas Daukstese vallas. 

Küla asub valla lääneosas, Riiast 185, piirkonna keskusest Gulbenest 9 ja valla keskusest Starist 5 km kaugusel. Krapa jääb merepinnast 145 meetri kõrgusele. Külas on Krapas centrsi ja Krapa bussipeatused.

Krapa on kujunenud endise Krapa mõisa (Kroppenhof) keskuse juurde. Krapa mõisakompleks (laut, ait ja mõisavalitseja maja) on kohaliku kaitse all olevad muinsusmälestised. Riikliku kaitse all on Krapa linnamägi.

Looduskaitse all on Krapa tamm, Krapa saar ja Skujiņase saar.

Aastal 2017 oli külas 86 elanikku. Aastal 2022 oli elanikke 73.

Viited

Gulbene piirkonna külad
Suur Kremli palee

Suur Kremli palee (vene keeles Большой Кремлёвский дворец) on administratiivhoone Moskva Kremlis Venemaal, ehitatud aastail 1837–1849 Borovitsi künkale, kus varem asus Moskva suurvürstide mõis alates 14. sajandist. Hoone on pseudovene stiilis, selle kujundas arhitektide grupp Konstantin Thoni juhtimisel (kes on ühtlasi ka Relvapalati ja Lunastaja Kristuse katedraali arhitekt) ja see pidi rõhutama Venemaa isevalitsuse suurust ja võimu.

Viited 

Moskva ehitised
Briči

Briči on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Gulbene piirkonnas Daukstese vallas.
 
Küla asub valla edelaosas, Mārki Suursoo kaguserval. Küla eraldab soost Nidrīte jõgi. Soo on looduskaitse all, kaitse all on ka külas kasvav tamm ümbermõõduga 4,84 meetrit.

Külas on Jaunsētase, Briči ja Priedkalni bussipeatused.

Priedkalni muinaskalmed on muinsusmälestisena riikliku kaitse all.

Viited

Gulbene piirkonna külad
Lejasandži

Lejasandži on küla (mazciems ) Lätis Gulbene piirkonnas Daukstese vallas.
 
Lejasandži asub valla lääneosas Pļaviņase–Gulbene raudtee ääres. Külas kasvav Elstese saar ümbermõõduga 4,6 meerit on looduskaitse all.
Asulas on Elstes krustojumsi ja Pastsi bussipeatused.

Viited

Gulbene piirkonna külad
S-350

S-350 Vitjaz (vene keeles С-350 Витязь) on Venemaa keskmaa õhutõrjesüsteem, mille arendas välja GSKB Almaz-Antei.

See on mõeldud välja vahetama vanemaid S-300PS süsteeme.

Vaata ka 
 S-400

Venemaa relvad
Carlsbad

Carlsbad on linn USA-s California osariigis San Diego maakonnas Santa Catalina lahe ääres. See asub Los Angelese kesklinnast 140 km kaugusel lõunas ja San Diego kesklinnast 56 km kaugusel põhjas. Carlsbad piirneb põhjas Oceanside'i, läänes Vista ja San Marcose ning lõunas Encinitase linnaga.

Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse seisuga 114,746. Aastal 2010 oli elanikke 105 328. See on elanike arvult maakonna viies linn. 2010. aasta rahvaloenduse kohaselt moodustasid 82,8% elanikest valged, 7,1% aasialased ja 1,3% afroameeriklased. Ladinaameeriklaste osatähtsus oli 13,3%.

Esimesena uuris California lõunaosa sisemaa piirkonda 1769. aastal hispaanlaste Portolá ekspeditsioon. 1880. aastatel rajas praeguse Carlsbandi piirkonda kaevu John Frazier. Ta hakkas raudteejaamas vett pakkuma ja peagi sai see koht nimeks Frazier's Station. Mõni aeg hiljem rajati teine kaev, mille vett uurides selgus, et see on sarnane vetega, mis on maailmas tuntud oma tervistava toime poolest. Tänu sellele nimetati linn Böömimaal asuva Karlsbadi (praegune Karlovy Vary) järgi, mis on tuntud oma spaade poolest. 1880. aastate teisel poolel hakati piirkonnas ulatuslikult tegelema põllumajandusega. Muuhulgas kasvati seal tsitruseid, avokaadosid ja oliive.

Carlsbad sai linnaõigused 16. juulil 1952.

Carlsbadis valitseb vahemereline kliima. Talved on pehmed ja mõõdukate sademetega. Alla nulli langeb õhutemperatuur harva. Maist septembrini sajab väga harva, kuid suvekuudel võib esineda udu. Kõige soojem on ilm septembris ja oktoobris, mil Carlsbadini küündivad sisemaalt ookeani poole puhuvad kuumad Santa Ana tuuled.

Keskmine sissetulek leibkonna kohta on Carlsbadis umbes 105 000 dollarit, millega kuulub Carlsbad California viie jõukama linna hulka.

Linnas asub 1999. aastal avatud teemapark Legoland California. 1976. aasta märtsis avati Carlsbadis California osariigi esimene rulapark. See ei ole tänaseni säilinud, sest selle kohale rajati hiljem tööstuspiirkond.

Linna läbib kiirtee Interstate 5.

Carlsbadi sõpruslinnad on Futtsu Jaapanis (alates 1998. aastast) ja Karlovy Vary Tšehhis.

Viited

Välislingid 

 Koduleht
California linnad
2023. aasta meeste Euroopa meistrivõistlused võrkpallis

2023. aasta Euroopa meistrivõistlused võrkpallis on 33. korda toimuvad meeste Euroopa meistrivõistlused võrkpallis, mida korraldab Euroopa Võrkpalliliit CEV. Finaalturniir toimub neljas riigis: Itaalias, Bulgaarias, Põhja-Makedoonias ja Iisraelis. Kokku kvalifitseerus võistlustele 24 Euroopa võrkpallikoondist.

Kvalifitseerunud võistkonnad

Alagruppide protseduur

Alagruppide moodustamine 

 Korraldaja riigid asetatakse erinevatesse alagruppidesse (Itaalia alagrupis A, Bulgaaria alagrupis B, Põhja-Makedoonia alagrupis C ning Iisrael alagrupis D).
 Eelnevate meistrivõistluste kaks parimat loositakse erinevatesse alagruppidesse.
 Korraldajad saavad valida oma alagruppi ühe võistlustele kvalifitseerunud võistkonna.
 Ülejäänud võistkonnad jagatakse CEV rahvuste edetabeli koha alusel alanevas järjekorras erinevatesse loosikaussidesse ning loositakse alagruppidesse.

Loosimine toimus 16. novembril 2022 Napolis, Itaalias.

Alagrupiturniir 

 Iga alagrupi neli paremat võistkonda pääsevad väljalangemismängudele.

A-alagrupp 

 Asukoht:

B-alagrupp 

 Asukoht:

C-alagrupp 

 Asukoht:

D-alagrupp 

 Asukoht:

Välislingid 

 EM 2023 CEV Koduleht

Viited 

Euroopa meistrivõistlused võrkpallis
2023. aasta spordis
Sky Classics

Sky Classics oli ainus Eesti klassikalineraadio Levis ainult Tallinnas ja Harjumaal sagedusel 93,8.

Vaata ka 
 Eesti raadiojaamade loend

Viited

Välislingid 
 Sky Classics veebikodu

Eesti raadiojaamad
Carmel-by-the-Sea

Carmel-by-the-Sea (sageli lihtsalt Carmel) on linn USA-s Californias Monterey maakonnas. See asub Vaikse ookeani ääres Monterey poolsaarel San Franciscost umbes 190 km lõunas ja Montereyst 5 km lõunas.

Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse seisuga 3220. Aastal 2010 oli elanikke 3722.

Linnaõigused sai Carmel-by-the-Sea 31. oktoobril 1916.

Carmel-by-the-Seas valitseb California rannikualadele iseloomulik jahedate suvedega lähistroopiline vahemereline kliima. Keskmine õhutemperatuur on jaanuaris 6−15°C, juulis 15−21 °C. Sajab 517 mm aastas. Sademeid langeb peamiselt oktoobrist aprillini. Suvekuudel sajab harva. Suved on sageli pilvised.

Linn on tuntud oma looduskauni maastiku ja rikka kultuuriajaloo poolest. 1910. aastal kirjutati, et 60% linna hoonetest olid ehitanud inimesed, kelle töö oli seotud esteetilise kunstiga. Linnas on elanud palju kultuuriinimesi, näiteks kirjanik Jack London ja fotograaf Edward Weston. Paljud linna volikokku valitud esindajad on olnud seotud kunstiloomega, samuti on Carmel-by-the-Sea linnapeade seas olnud palju kunstnikke ja luuletajaid. Aastatel 1986–1988 oli Carmel-by-the-Sea linnapea filminäitleja ja -lavastaja Clint Eastwood.

Aastal 1910 avati Carmel-by-the-Seas esimene Kaljumäestikust läänes paiknev vabaõhuteater Forest Theater.

Aastast 1935 toimub Carmel-by-the-Seas Johann Sebastian Bachile pühendatud muusikafestival.

Viited

Välislingid 

 Koduleht
 Carmel-by-the-Sea turismileht

California linnad
T-62

T-62 on Nõukogude Liidu lahingutank, mida hakati arendama 1950. aastatel ja võeti relvastusse 12. augustil 1961. aastal. 1960. ja suuresti ka 1970. aastatel oli see põhiline Nõukogude Liidu lahingutank, Külma sõja lõpuks moodustasid need NSV Liidu tankiarsenalist 24%.

Tanki soomuskaitse on tänapäevaste parameetrite järgi nõrk ja neid on lihtne hävitada isegi kergete tankitõrjegranaadiheitjaga.

Ajalugu 
Loodud edasiarendusena T-55 tankiseeriast, kasutas ka T-62 mitmeid oma eellase disainielemente, nt paksult soomustatud torni. Erinevalt senistest tankimudelitest, mis kasutasid vintrauaga tankikahurit, oli T-62 esimene tank, mis kasutas sileraudset tankikahurit, suutes seetõttu tulistada APFSDS-laskemoona.

Aastatel 1962–1973 toodeti 19 019 tanki. Lisaks Nõukogude Liidule tootis tanki ka Põhja-Korea.

1980. aastatel prooviti tanki lahinguvõimet parandada. Kuid välja vahetada pearelva või muuta ka midagi muud olulist ei õnnestunud. T-62M moderniseerimine hõlmas täiendava tornisoomuse paigaldamist, mis lisas tankitornile iseloomulikud "kulmud". Tankile pandi 580 hj mootori asemele uus 690 hj mootor. Lisaks laserkaugusmõõtja ja 115 mm kahur sai ka laserjuhtimisega raketid 9K116-2. 

Umbes 20 000 tankist moderniseeriti vaid 785 tanki ja pealegi kõik tankid ei saanud uut tehnikat, sest puudus oli mootoritest, tulejuhtimissüsteemi komponentidest, ballistilistest arvutitest jm. Nii jäid tuhanded T-62-d üldiselt 1950. aastate tehnoloogilisele tasemele. Sellele vaatamata kasutati lahingutegevuses neid Afganistani sõjas, kahes Tšetšeenia sõjas ja Gruusia sõjas.

2012. aasta seisuga oli Venemaal ladustatud üle 900 T-62 tanki, mis kõik anti üle hoiubaasidele, kus need plaaniti lammutada enne 2013. aastat. Kuid otsust lükati edasi. 2015. aasta paiku hakkas Venemaa tanke hoidlatest välja võtma ja Assadi armee jaoks Süüriasse toimetama.

Sõjategevus 2022. aastal 
Venemaa kasutas 2022. aastal sõjas Ukraina vastu T-62M-i ja T-62MV-d.

Kasutajad

Praegused kasutajad

Endised kasutajad

Galerii

Viited

Välislingid 
 

Nõukogude Liidu tankid
Milvi Martina Piir

Milvi Martina Piir on eesti kirjanik, luuletaja, ajaloolane ja kasvatusteadlane. Ta on kirjutanud ka ajalooõpikuid ning on raadiosarja "Naine ajas" autor.

Viited

Välislingid
 Milvi Martina Piir.
 ETIS. Milvi Martina Piir: Publikatsioonid.
 Digar, dissertatsioonid: Milvi Martina Piir. Ajalookasvatus: subjektiivne ajataju, väärtused, metodoloogia. ISBN 978-9949-29-348-3, Tallinna Ülikool, 2017
 Naine ajas. ERR Arhiiv. 
 Plekktrumm: Milvi Martina Piir. ERR arhiiv, esmaeeter 05.11.2018

Eesti kirjanikud
Eesti luuletajad
Eesti ajaloolased
Eesti kasvatusteadlased
Sünniaeg puudub
Scuderia AlphaTauri

Scuderia AlphaTauri, või lihtsalt AlphaTauri, on Itaalia Vormel 1 võistkond ja konstruktor. See on üks kahest konstruktorist, mille omanikuks on Austria ettevõte Red Bull, teine konstruktor on Red Bull Racing. Võistkond sai alguse vahetult enne 2020. aasta Vormel 1 hooaja algust, kui "Toro Rosso" nimeks sai "AlphaTauri", et turundada oma AlphaTauri moemärki. Franz Tosti ja Helmut Marko sõnul pole Scuderia AlphaTauri enam noortevõistkond vaid hoopis Red Bull Racingu sõsarvõistkond.

Päritolu 

2019. aasta septembris andis Toro Rosso märku kavatsusest järgmiseks hooajaks oma nime muuta. 1. detsembril 2019 andis võistkond teada, et uueks nimeks saab "AlphaTauri", et turundada emaettevõtte, Red Bulli, moemärki AlphaTauri. Võistkonna uueks nimeks sai Scuderia AlphaTauri pärast 14 aastat Scuderia Toro Rosso nime kandmist. Faenzas paikneva võistkonna ajalugu saab algab , kui loodi Minardi võistkond. Alates . aastast omab võistkonda Red Bull GmbH.

Ajalugu

2020 

AlphaTauri debüüthooajal olid nende sõitjateks Daniil Kvyat ja Pierre Gasly. Võistkond jätkas Honda jõuallikate kasutamist, pärast edukat edukat esimest hooaega partneritena . aastal. Sérgio Sette Câmara, Sébastien Buemi, ja Jüri Vips palgati võistkonna testisõitjateks. Võistkond saavutas oma esimese poodiumikoha ja võidu AlphaTauri nime all 2020. aasta Itaalia Grand Prix'l, mis ühtlasi oli ka Pierre Gasly esimene võit ning esimene võit prantslastele alates Olivier Panis' võidust 1996. aasta Monaco Grand Prix'l 24 aastat varem. AlphaTauri lõpetas hooaja seitsmendana 107 punktiga, millest 75 teenis Gasly ja 32 Kvyat.

2021 

2021. aasta hooajal jätkas AlphaTauri Pierre Gaslyga ning palkas Kvyati asendajaks noore jaapanlase Yuki Tsunoda. Gasly saavutas hooaja ainukese poodiumikoha Aserbaidžaani Grand Prix'l, lõpetades kolmandal kohal. Gasly lõpetas veel neljandal kohal Hollandi ja Mehhiko Grand Prix'del. Tsunoda parimaks tulemuseks jäi neljas koht hooaja viimasel etapil Abu Dhabis.

2022 

AlphaTauri jätkas uuel hooajal Gasly ja Tsunodaga. Võistkond jätkab Honda jõuallikaga, mis sellest hooajast kannab Red Bulli nime, pärast seda, kui Honda otsustas loobuda edasisest võistlemisest 2021. aasta hooaja järel.

Vormel 1 tulemused 

Märkmed
 * – Käimasolev hooaeg.
  – Sõitja ei lõpetanud Grand Prix'd, aga sõitis rohkem kui 90% võistlusdistantsist.
  – Pooled punktid, sest läbiti vähem kui 75% võistlusdistantsist.

Viited
Igor Ossipov

Igor Vladimirovitš Ossipov (Игорь Владимирович Осипов; sündinud 6. märtsil 1973 Novošumnojes Kustanai oblastis Kasahhi NSV-s) on Venemaa sõjaväelane, kuni 17. augustini 2022 Venemaa Musta mere laevastiku ülemjuhataja (admiral, 2021).

Elukäik ja tegevus 
Ta lõpetas 1995. aastal Peterburi Kõrgema Allveelaevnike Kooli ja alustas teenistust Venemaa Vaikse ookeani laevastikus, tõustes Primorski flotilli pealveelaevade brigaadi allveelaevavastaste laevade divisjoni komandöriks. 2004. aastal lõpetas Admiral Kuznetsovi nimelise Mereväeakadeemia, misjärel jätkas teenistust Primorski flotilli staabiülemana ja seejärel pealveelaevade brigaadi ülemana. 2012. aastal lõpetas Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude Kindralstaabi Sõjaväeakadeemia ja määrati Balti laevastiku Baltiiski mereväebaasi ülema esimeseks asetäitjaks ja seejärel Baltiiski mereväebaasi ülemaks. 2015. aasta mais määrati ta Kaspia laevastiku ülemaks. Septembrist augustini 2018 oli ta Vaikse ookeani laevastiku ülema esimene asetäitja. Augustist 2018 kuni maini 2019 Venemaa Föderatsiooni relvajõudude kindralstaabi ülema asetäitja. 2019. aasta mais määrati Musta mere laevastiku ülemaks. Alates 2021 admiral.

23. veebruaril 2022 kehtestas Euroopa Liit talle viisa- ja majandussanktsioonid.

Pärast Venemaa Musta mere laevastiku lipulaeva Moskva põhjaminekut 13. aprillil 2022 väitsid Suurbritannia allikad, et selles leiti süüdlane Ossipovi näol, kes on tagandatud ja vahi all. See siiski osutus valeinfoks. 17. augustil 2022 teatas Venemaa riiklik uudisteagentuur RIA Novosti, et Ossipov on Musta mere laevastiku ülemana asendatud admiral Viktor Sokoloviga.

Viited 

Venemaa sõjaväelased
Admiralid
Sündinud 1973
Viktor Sokolov (sõjaväelane)

Viktor Nikolajevitš Sokolov (Виктор Николаевич Соколов; sündinud 4. aprillil 1962) on Venemaa sõjaväelane (viitseadmiral, 2014), alates 17. augustist 2022 Venemaa Musta mere laevastiku ülemjuhataja.

Elukäik ja tegevus 
1985 lõpetas M. Frunze nimelise Kõrgema Mereväekooli Leningradis (õppis 1980–1985), 1992 Venemaa Sõjalaevastiku kõrgemad ohvitseride kursused (1991–1992), 1998 Kuznetsovi-nimelise Mereväeakadeemia (1995–1998), 2006 Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude Kindralstaabiakadeemia (2004–2006). 

1985–1995 teenis Vaikse ookeani laevastikus: 1985–1987 patrull-laeva "SKR-61" miinitorpeedo lahingosakonna ülem, 1987–1989 miinitraaler "Jakor", 1989–1990 miinitraaleri "BT-51" miinitorpeedo lahingosakonna ülem; 1990–1991 miinitraaleri "Jakor" komandöri abi; 1992–1993 miinitraaler "Zarjad" komandör; 1993–1994 187. miinitraalerite divisjoni staabiülem, 1994–1995 81. miinitraalerite divisjoni komandör. 1998–2000 Vaikse ookeani laevastikustaabi operatiivvalitsuse osakonna ülem. 2000–2002 Vaikse ookeani laevastiku 165. pealveelaevade brigaadi staabiülem, 2002–2004 komandör. 2006–2010 Vaikse ookeani laevastiku Primorski flotilli staabiülem, 2010–2012 flotilli komandör. 2012–2013 Põhjalaevastiku Koola flotilli komandör. 2013–2019 Põhjalaevastiku ülemjuhataja asetäitja. 2016. aastal juhtis kaks kuud Vene mereväe ekspeditsiooniüksust, mis osales sõjategevuses Süüria rannikul.

17. jaanuaril 2020 nimetati Kuznetsovi nimelise Mereväeakadeemia ülemaks.

17. augustil 2022 teatas Venemaa riiklik uudisteagentuur RIA Novosti, et Sokolov on nimetatud Igor Ossipovi asemel Musta mere laevastiku ülemjuhatajaks.

Viitseadmiral (2014).

Viited 

Venemaa sõjaväelased
Sündinud 1962
Claremont

Claremont on linn USA-s California osariigis Los Angelese maakonnas. See asub maakonna idapiiril Los Angelese kesklinnast 48 km kaugusel idas Pomona orus San Gabrieli mägede jalamil. Claremont piirneb idas Uplandi ja Montclairi linnaga San Bernardino maakonnas ning läänes Pomona ja La Verne'i linnaga Los Angelese maakonnas.

Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse järgi 37,266. Aastal 2010 oli elanikke 34 926. 70,6% elanikest moodustasid 2010. aastal valged, 13,1% aasialased ja 4,7% afroameeriklased. Sõltumatust rassist ladinaameeriklaste osatähtsus oli 19.8%.

Claremontis valitseb vahemereline kliima. Suvel võib õhutemperatuur tõusta üle 40 °C. Sisemaalt ookeani poole puhuvate kuumate Santa Ana tuulte tõttu ilm väga kuum veel ka sügise alguses. Keskmine sademete hulk on 440 mm/a. Sademeid esineb peamiselt oktoobrist aprillini, kõige enam veebruaris (121 mm).

Claremont sai linnaõigused 3. oktoobril 1907.

Claremontis tegutseb seitse Claremont Collegesi erakõrgkooli, millest tuntuim on 1887. aastal tegevust alustanud Pomona College. Linnas asub 35 hektari suurune California botaanikaaed.

Viited

Välislingid 

 Koduleht

California linnad
Lee Kang-in

Lee Kang-in (korea keeles 이강인; sündinud 19. veebruaril 2001 Incheonis) on Lõuna-Korea jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Hispaania kõrgliigaklubis RCD Mallorca ja Lõuna-Korea jalgpallikoondises.

2011. aastal liitus ta Hispaania jalgpalliklubi Valencia akadeemiaga. Hooajal 2017/18 debüteeris ta Valencia reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas. Valencia põhimeeskonnas tegi ta debüüdi 30. oktoobril 2018 Hispaania karikamängus Ebro vastu. Hispaania kõrgliigas tegi ta debüüdi 12. jaanuaril 2019 mängus Valladolidi Reali vastu. 17 aasta, 10 kuu ja 24 päeva vanuselt sai Lee Valencia kõige nooremaks mittehispaanlasest debütandiks ning üldse viiendaks lõunakorealaseks Hispaania kõrgliigas. 17. septembril 2019 debüteeris ta UEFA Meistrite Liigas alagrupimängus Chelsea vastu, saades 18 aasta ja kuue kuu vanuselt kõige nooremaks Lõuna-Korea jalgpalluriks Meistrite Liigas. Hispaania kõrgliigas lõi ta esimese värava 25. septembril 2019 mängus Getafe vastu ning sai Valencia kõige nooremaks mittehispaanlasest väravalööjaks. 13. septembril 2020 sai ta 19 aastas ja 207 päeva vanuselt mängus Levante vastu Hispaania kõrgliiga kõige nooremaks mängijaks, kes on ühes mängus andnud kaks väravasöötu.

2021. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Mallorcaga.

2019. aastal võitis Lee Lõuna-Korea kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali. Seitsme mänguga lõi ta turniiril kaks väravat ja andis neli väravasöötu ning valiti turniiri parimaks mängijaks. Lõuna-Korea jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 5. septembril 2019 sõprusmängus Gruusia vastu.

2019. aastal valiti Lee Aasia aasta noorjalgpalluriks.

Viited 

Lõuna-Korea jalgpallurid
Valencia CF mängijad
RCD Mallorca jalgpallurid
La Liga mängijad
Sündinud 2001