Arthur Buxhoevden

Peter Eugen Arthur von Buxhoeveden VR I/2 (Saksamaal Peter Eugen Arthur Baron von Buxhoeveden, 16/28. märts 1882 Muratsi mõis Kuressaare kreis Venemaa Keisririik – 27. november 1964 Karlsruhe Saksamaa Liitvabariik) oli Venemaa Keisririigi ja Eesti sõjaväelane (kolonel).

Elulugu
Peter Eugen Arthur Buxhoeveden oli lõpetanud Tveri ratsaväekooli kornetina, võttis osa I maailmasõjast Venemaa Keisririigi Vene Keiserliku Armee koosseisus Saksa-Austria rindel, tõusis rittmeistriks ja teenis välja Püha Vladimiri IV järgu ohvitseriristi, Püha Vladimiri IV järgu, Püha Stanislavi ordeni III, II järgu ning Püha Anna IV, III ja II järgu, Püha Georgi risti IV järgu ordeni. 

Pärast Eesti iseseisvumist ja Eesti Vabadussõja algust teenis Eesti sõjaväes (kaitseliidus ja eesti väeosades, mitte baltisakslaste Balti pataljonis), osales Vabadussõjas, 1918. aasta novembris astus ta vabatahtlikult Saarte Kaitseliitu ja viidi üle Tallinna, kus oli Vabadussõja ajal 2. ratsaväepolgus ja ratsapolkude tagavaraeskadroni ja -divisjoni ülem. 

Pärast Vabadussõda oli ta allohvitseride kooli ratsaväe õppeeskadroni ülem, Kindralstaabi Kursuste, hiljem Kõrgema sõjakooli lektor, ratsaväeinspektor ja aastatel 1923–1928 sõjaministri vanem käsundusohvitser.

1920. aastal ülendati Arthur Buxhoeveden kolonelleitnandiks ja 1924. aastal koloneliks, talle anti I liigi 2. järgu Vabadusrist ja Läti Karutapja III järgu orden.

Läinud erru 1928. aastal, tegeles Arthur Buxhoeveden Muratsis põllumajandusega, juhatas algusest lõpuni Eesti Vabadussõjalaste Liidu Saaremaa osakonda. Vabariigi Valitsuse otsusega 30. jaanuarist 1935 nr. XI lubati Pikalaenu Pangal kustutada temale antud riiklikud laenud kokku 880 krooni ulatuses. Kuni 25. juunini 1940 oli ta Sõjavägede Varustusvalitsuse hobusekasvatuse nõunik. 1941. aastal lahkus Nõukogude Liidu ohust tingituna Nachumsiedlungi (Umsiedlung) järelümberasumise käigus baltisakslastega Saksamaale.

Sõjajärgsel Saksamaal oli ta veel tegev Eesti sõjapõgenike ja sõdurite organiseerimisel. Arthur von Buxhoeveden suri Karlsruhes 1964. aastal.

12. septembril 2014 maeti tema ja ta abikaasa põrm ümber Kaitseväe kalmistule.

Esivanemad

Viited

Kirjandus 
A. J. Üks sadul jäi tühjaks... Võitleja, november 1964, nr. 11, lk. 6.
Joosep Reinaru, Otto Mathias Christoph von Buxhoeveden, Silvana von Buxhoeveden-Druda: Saaremaa (Oesel) ja Buxhoevedenid: pühendatud Eesti vabadussõjalasele Vabadusristi 1/2 kavalerile kolonel Arthur Buxhoevedeni mälestuseks, Kuressaare 2005, 92 lk., ISBN 1231486046
Pilk Saaremaa jahioludesse. Vaba Maa, 17. aprill 1929, nr. 88, lk. 6.

Välislingid 
Ohvitseride andmekogus.
Väljavõte Saaremaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust, 
Buxhoevdenite suguvõsast ja Ristist
Karutapja ordeni kavalerid: LKOK nr.3/1742 Buxhoevden, Arthur (läti keeles)
 Arthur von Buxhoevedenist Vikerraadio saatesarjas "Eesti lugu"  

Buxhoevedenid
Eesti väeliikide inspektorid
Kõrgema Sõjakooli õppejõud
Kuressaare linnavolikogu liikmed
Baltisaksa sõjaväelased
Saaremaa aadlikud
Eesti Vabadussõjalaste Liidu poliitikud
Vabadussõja veteranid
Vabadusristi I liigi 2. järgu kavalerid
Karutapja ordeni kavalerid
Sündinud 1882
Surnud 1964
Kaitseväe kalmistule maetud