joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Rõõsk koor

Rõõsk koor on piimatoode.

Piim separeeritakse koorelahutajas lõssiks ja kooreks. Koor on piima rasvarikas osa, selle rasvasisaldus on kõrgem kui 10%. Seejärel standardiseeritakse koor soovitud rasvasisalduseni. Rõõsk koor liigitatakse lähtuvalt kuumtöötlemise viisist pastöriseeritud või kõrgkuumutatud kooreks. 

Osa koorest läheb või valmistamiseks, osa hapendamiseks (hapukoor), osa aga saadetakse kohvi- või vahukoorena pastöriseeritult müügivõrku. Eestis on müügil kolme rasvasisaldusega koort: 10%-line, 35%-line ja 38%-line.

Viited 

Piimatooted
Kohvikoor

Kohvikoor on piimatoode.

Kohvikoor saadakse piimakoore standardiseerimisel kuni 10% rasvasisalduseni. Selline koor edasi homogeniseeritakse ning pastöriseeritakse või kõrgkuumutatakse.

Kohvikoort lisatakse maitse andmiseks kohvile, kuid kasutatakse ka erinevates koorestes kastmetes, pastaroogades, suppides ning magustoitudes.

Vaata ka 
vahukoor

Viited 

Piimatooted
Brasiilia rahvusmuuseum

Brasiilia rahvusmuuseum (portugali keeles Museu Nacional) on Rio de Janeiros asuv Brasiilia vanim teadusasutus, asutatud 6. juunil 1818.

Suurem osa muuseumi kollektsioonist (u 20 miljonit ühikut) hävis 2018. aasta 2. septembril toimunud tulekahjus.

Viited

Välislingid

 Koduleht

Brasiilia muuseumid
Płošča Pieramohi metroojaam

Płošča Pieramohi metroojaam (vene keeles Площадь Победы (Ploštšad Pobedõ metroojaam), valgevene Плошча Перамогі (transkribeerituna Ploštša Peramogi metroojaam), tõlkes Võidu väljaku metroojaam) on üks Minski metroo jaamadest Maskoŭskaja liinil Centralny ja Partyzanski rajooni piiril.

Jaam avati 26. juunil 1984; see oli üks Minski metroo algsetest jaamadest. Jaama perroon on 10 meetri laiune ja 100 meetri pikkune. Jaam on nime saanud Teises maailmasõjas saavutatud võidu auks nimetatud väljaku järgi, kuhu üks metroojaama väljapääs ka avaneb. Valgevene kirjaniku Jakub Kołasi järgi. Aastal 2013 oli jaam reisijate arvult teine, seda kasutas päevas keskmiselt 65,9 tuhat reisijat.

Jaam on rajatud raudbetoontarinditest ja on tavapärasest kõrgema ootesaaliga. See on ka üks sügavamal asuvatest Minski metroo jaamadest; see asub 25 meetri sügavusel maa all. Jaamale annavad oma näo korrapäraselt paigutatud laiade kapiteelidega sambad, mille nurkades paiknevad valgustid. Neljast kapiteelil paiknevast valgustist on üks alati kustunud, sümboliseerimaks seda, et sõjas hukkus iga neljas Valgevene elanik. Seintel ja sammastel on valge marmor, põrandal punased ja hallid graniitplaadid. Väljakualuses vestibüülis ja eskalaatorite juures on jaama seintel sõjateemalised klaasist ja metallist dekoratiivsed elemendid.

Jaamast algab reisiliikluseks mittekasutatav raudteeharu, mis ühendab Maskoŭskaja liini Aŭtazavodskaja liiniga.

Viited

Välislingid

Infot jaama kohta (vene keeles)

 
Minski metroojaamad
Joachim Fugmann

Joachim Fugmann (sündinud 2. juunil 1956 Konstanzis Saksamaal) on saksa klassikaline filoloog.

Elulugu 
Fugmann õppis 1976–1982 ajalugu ja latinistikat Konstanzi Ülikoolis, kus kaitses 1988. aastal ka filosoofiadoktori kraadi.

1982–1995 töötas ta toimetaja assistendina Deutsche Forschungsgemeinschafti projektis "Handbuch der lateinischen Literatur der Antike" ("Ladinakeelse antiikkirjanduse käsiraamat", toimetajad Reinhart Herzog ja Peter L. Schmidt) Konstanzi Ülikooli ja Mainzi Ülikooli juures.

1989. aastal pälvis ta Konstanzi linna auhinna Konstanzi Ülikooli noorteadlastele.

1995. aastast töötab ta lektorina Konstanzi Ülikoolis ja õpetab ladina keelt ajaloo, juura, filoloogia jt erialade tudengitele

Uurimisvaldkonnad 
 Vana-Rooma historiograafia, biograafiad ja eksemplumid
 Antiigiuuringud ja kirjandus Roomas
 Teater ja draama Rooma keisririigis
 Rooma kuningriik
 Humanism Bodeni järve piirkonnas

Teoseid 
Autorina
 "Römisches Theater in der Provinz. Eine Einführung in das Theaterwesen im Imperium Romanum" Württembergisches Landesmuseum, Stuttgart 1988
 "Humanisten und Humanismus am Bodensee in der ersten Hälfte des 16. Jahrhunderts. Die Humanistenkreise in Konstanz und Lindau", Rmt: "Schriften des Vereins für Geschichte des Bodensees und seiner Umgebung", 107. Jg. 1989, S. 107–190 (digiversioon)
 "Königszeit und Frühe Republik in der Schrift "De viris illustribus urbis Romae". Quellenkritische-historische Untersuchungen" Lang, Frankfurt/M. 1990 ff
Bd. 1 – "Königszeit". 1990, ISBN 3-631-41949-X (zugl. Dissertation, Universität Konstanz 1988)
Bd. 2,1 – "Frühe Republik (6./5. Jh.)". 1997, ISBN 3-631-32641-6
Bd. 2,2 – "Frühe Republik (4./3. Jh.)". 2004, ISBN 3-631-32735-8
 "Ps. Aurelius Victor: De viris illustribus urbis Romae. Die berühmten Männer der Stadt Rom. Lateinisch und deutsch" Wissenschaftliche Buchgesellschaft, Darmstadt 2016, ISBN 978-3-534-23852-1.

Toimetajana
 "Theater, Theaterpraxis, Theaterkritik im kaiserzeitlichen Rom. Kolloquium anlässlich des 70. Geburtstages von Prof. Dr. Peter Lebrecht Schmidt, 24./25. Juli 2003". Saur, München 2004, ISBN 3-598-73019-5
 "Traditio latinitatis. Studien zur Rezeption und Überlieferung der lateinischen Literatur" Steiner, Stuttgart 2000, ISBN 3-515-07663-8 (koos Peter L. Schmidtiga)

Välislingid 
 Website von Joachim Fugmann an der Universität Konstanz
 Joachim Fugmann Saksa Rahvusraamatukogu kataloogis

Klassikalised filoloogid
Saksamaa teadlased
Sündinud 1956
Bujan-M-klassi korvett

Bujan-M-klassi korvett (vene keeles Малый ракетный корабль проекта 21631 Буян-М) on Venemaal valmistatud lahinguotstarbeline sõjalaev-korvett, venepärase liigituse järgi väike raketilaev. See on algse Bujan-klassi korveti edasiarendus.

Kirjeldus 
Bujan-M-klassi korveti pikkus on 75 m, süvis 2,5 m ja kiirus 26 sõlme. Meeskonnas on 52 liiget. 

Relvastuseks on 1 tavaline ja 2 automaatkahurit, laeva- ja maismaasihtmärkide vastased raketid, lühimaa õhutõrjeraketid ja kuulipildujad. 

Laeva eeliseks on väike süvis, mis võimaldab sõitu madalates rannikuvetes, ja puuduseks vähene merekindlus (kuni 5 palli).

Ajalugu 
Eelkäijaks oli aastatel 2006–2012 teenistusse võetud natuke väiksem Bujan-klassi korvett (projekt 12630), mida valmistati vaid 3 alust Kaspia flotillile. Esimene parendatud Bujan-M-klassi korvett võeti teenistusse 2014. aastal. Kokku on kavas valmistada 9 Bujan-M-klassi korvetti, millest enamik on juba kasutusele võetud. 

2015. aasta oktoobris osalesid 3 selle klassi korvetti Kaspia merelt raketirünnaku läbiviimises Süürias asunud sihtmärkidele. 

2 laeva suunati 2016. aastal Musta mere laevastikust Balti laevastiku 36. punalipulise raketikaatrite brigaadi koosseisu.

Vaata ka 
 Nanuchka-klassi korvett – eelkäija Nõukogude Liidus.

Välislingid 

 Russianships.info
 Telekanal Zvezda
 Youtube.com – Laeva Zeljonõi Dol meeskonna video

Sõjalaevaklassid
Venemaa Föderatsiooni sõjalaevad
Kulotino

Kulotino on alev Venemaal Novgorodi oblastis Okulovka rajoonis. Asub Okulovkast 12 km põhjas Peretne jõe kaldal. Alevit läbib Okulovka ja Neboltši vaheline raudtee.

Asulat on esmakordselt mainitud 12. sajandi algusest pärinevas tohtkirjas.

1844 rajati Kulotinosse klaasivabrik. 1882. aastal tööle hakanud koti- ja kangavabrik kujunes üheks Novgorodi kubermangu suurimaks ettevõtteks. 1913. aastal sai seal tööd 1775 inimest.
 
1928. aastal nimetati küla töölisaleviks.

Viited

Välislingid 
http://kulotinoadm.ru

Novgorodi oblasti alevid
Efva Attling

Efva Katarina Attling (sündinud 18. veebruaril 1952 Stockholmis) on Rootsi disainer ning endine fotomodell, tantsija ja laulja.

Biograafia 
Efva Attling kasvas üles musikaalses perekonnas Stockholmi eeslinnas Högdalenis koos nelja õe – Susanne, Lena, Louise ja Agnetaga. 

Ta töötas kaksteist aastat modellina, enne kui asutas bändi X Models, kes on eelkõige tuntud lauludega "Två av oss" ja "Hemlighet". Attling on sooloartistina välja andnud albumid "Stormvarning" (1985), "Nerver" (1989) ja "Sanningen ligger på min säng" (1997). 

Praegu töötab Efva disainerina. Tal on ehtestuudio Stockholmis Södermalmis. Evfa kujundatud ripatsit "Homo Sapiens" on kandnud Madonna 1999. aastal ja Meryl Streep. Lisaks on ta disaininud Synseami prille, Orreforsi veiniklaase, kaks hinnasilti ning Levi'se ja H&M-i tooteid.

Attlingi poed asuvad nii USA-s, Norras, Rootsis kui ka Soomes.

Isiklik elu 
Attling oli aastatel 1985–1995 abielus Niklas Strömstedtiga, kellega tal on kaks poega. 

Aastal 1996 registreeris Efva oma kooselu Eva Dahlgreniga. Nad abiellusid 15. novembril 2009 Hotell Rivalis pärast seda, kui Rootsis võeti vastu samasooliste abielu seadus.

Auhinnad 

Aastal 2010 pälvis Attling ajakirja Damernas Värld auhinna Guldknappen aksessuaaride kategoorias. Aprillis 2011 autasustas Rootsi kuninglik patriootiline ühiskond Efvat medaliga, sest ta on suutnud oma ehtedisaineri karjääriga rahvusvaheliselt silma paista.

Rootsi lauljad
Rootsi inimesed
Disainerid
Rootsi modellid
Sündinud 1952
Uetze

Uetze on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Hannoveri piirkonnas.

Valla pindala on 140,56 km². 31. detsembril 2017 elas seal 20 260 inimest.

Vald asub Fuhse jõe ääres, umbes 35 km Hannoverist idas.

Uetze kuulub ostfaali alamsaksa keelealasse, kuid saksa keel on peaaegu täielikult selle asendanud. Eltzes on ikka veel aktiivne kogukond alamsaksa keele kõnelejaid. Küla murde jaoks on saksa keeles sõnastik.

Uetze on idapoolseim vald Hannoveri piirkonnas. See külgneb Celle, Gifhorni ja Peine kreisiga, samuti Lehrte ja Burgdorfi linnaga, mis mõlemad asuvad Hannoveri piirkonnas.

Uetze koosneb üheksast külast, millel on autonoomia. Need külad on Altmerdingsen (sealhulgas Krausenburg ja Krätze), Dedenhausen, Dollbergen, Eltze, Hänigsen, Katensen, Obershagen, Schwüblingsen ja Uetze. Uetze on suurim asula umbes 7200 elanikuga, talle järgneb Hänigsen umbes 6000 elanikuga.

Ajalugu 

Uetzet on esmakordselt mainitud 1022. aastal kui "Utisson". Nimi tuleb valitsevast dünastiast "von Uttensen".

Aastatel 1552 kuni 1885 oli Uetze foogti protektoraat Meinerseni departemangus. Uetze määratleti alevina 1695. aastal.

21. aprilli pärastlõunal 1863. aastal hävines peaaegu kogu Uetze tulekahjus. Vabatahtlik tuletõrjeüksus asutati 5. juunil 1880.

1885. aastal sai Uetze osaks Burgdorfi kreisist, 1974. aastal Hannoveri kreisist ja 2001. aastal Hannoveri piirkonnast.

Viited

Välislingid 

 www.uetze.de

Alam-Saksi vallad
Hannoveri piirkond
Aleksander Keiss

Aleksander Paul Keiss (28. jaanuar 1865 Riia – 1949 Vellavere küla, Konguta vald) oli eesti rahvusliku liikumise ja tulundustegelane.

Elulugu
Keiss sai hariduse Kanepi kihelkonnakoolis ning Viljandi poeglaste elementaarkoolis Friedrich Kuhlbarsi käe all. Kolinud koos perega Tartusse, asus ta õppima arstiriistade ja peenmehaanika meistri H. Wunschi käe all. Sellina rändas ta Lätis, Venemaal ja Soomes. 1893. aastal asutas ta Tartus oma peenmehaanika- ja optikatööstuse. Ta oli Tartu Ülikooli kirurgiliste instrumentide meister. 

Keiss oli Tartu metallitöömeistrite tsunfti liige (alates 1900), Eesti Laenu ja Hoiu Ühisuse, Eesti Hüpoteegipanga ja Kauba Panga juhatuse liige, Tartu Peetri koguduse esimees. Ta asutas Eesti Käsitööliste Abiandmise Seltsi ja oli aastaid selle juhatuse liige. Ta oli tegev Tartu Eesti Põllumeeste Seltsis, aidates korraldada Põllumeeste Seltsi näitusi.

Aru mõis
1915. aastal omandas Keiss koos Minni Rüütli, Oskar Virkhausi, Peeter Kase, Heinrich Koppeli, Hans Lellepi, Mihkel Partsi, Evald Steinbergi, Anton Schulzenbergi ja Karl Partsiga Aru mõisa Nõo kihelkonnas Tartumaal. Ta oli selle kaasomanik 1917. aastani.

Viited

Kirjandus
Aleksander Keiss − juubilar. – Olion. Nr 4. 1931. Lk 177.
Aleksander Keiss 70-aast. − Postimees. Nr 27. 28. jaanuar 1935. Lk 7.
Leppik, Lea. Keiss ja Laagus − kaks idealistist majandusmeest 20. sajandi alguse Tartus. − Tuna 2/2008. Lk 21-31 

Eesti inimesed
Eesti majaomanikud
Tartu linnavolikogu liikmed
Sündinud 1865
Surnud 1949
Tõrva astronoomiaklubi

Tõrva astronoomiaklubi on alates 2018. aasta algusest Valgamaal Tõrva vallas tegutsev ühendus, mis tegeleb astronoomia populariseerimisega. Astronoomiaklubi korraldab astronoomiaringe, avalikke teleskoobivaatlusi, väljasõite ja astronoomiateemalisi vabaõhuüritusi.

Klubi juriidiliseks asutajaks on Tõrva vallas teaduse populariseerimisega tegelev MTÜ Tähetipp. Vastavalt astronoomiaklubi põhikirjale on kõik selle korraldatavad üritused ja tegevused osalejatele tasuta. Tõrva astronoomiaklubi peamiseks infokanaliks on samanimeline Facebooki lehekülg, mille postitused on dubleeritud blogikeskkonnas Astromaania.ee ja astronoomiaklubi nimelisel Instagrami kontol.

Astronoomiaklubi teeb koostööd Tõrva valla, Lüllemäe observatooriumi, Eesti Astronoomia Seltsi, Tõrva Avatud Noortekeskuse, Pubi Juudase, Tõrva Raadio ja Vilsi Angusega.

Ajalugu 
Klubi sünniks võib lugeda kui 2018. aasta veebruaris kinkis Eesti Teadusagentuur Tõrva astronoomiaklubile Newton-skeemiga 203 mm peegelteleskoobi koos lisadega. Nende kõrval pälvis identse kingituse Viimsi Kool. Kingitusi finantseeris briti teadussaadete juht ja kosmoseteadlane Brian Cox, kes loobus Eesti kosmoseringide kasuks oma Euroopa Liidu Nõukogu Eesti eesistumise raames toimunud tippteaduse konverentsi modereerimise tasust.

2018. aasta novembris rahuldas Valgamaa Omavalitsuste Liidu juhatus Tõrva Astronoomiaklubi Kohaliku Omaalguste Programmi (KOP) II meetme raames esitatud taotluse täiendada klubi tegevusi astrofotograafiaga. Selleks taotles klubi vahendeid peegelkaamera Nikon D5600 ostuks. Taotluse kohaselt kohustus Tõrva Astronoomiaklubi avaldama oma sotsiaalmeediakontodel regulaarselt vabavaralisi astrofotograafilisi kaadreid, mida täiendavad populaarteaduslikud selgitused. Projekti tegevusperioodiks oli 1. jaanuar kuni 1. august 2019.

2018. aasta septembris toimus Tõrva astronoomiaklubi eestvedamisel Tõrva vallas Patkülas Ala-Vilsi talus astronoomiateemaline väliüritus nimega Tõrva astronoomiaõhtu. Teine ja kolmas samanimeline üritus toimus samas asukohas 2019. aasta augusti viimasel kuupäeval ja 2020. aasta 18. septembril. Korraldajate sõnul saab sellest klubi iga-aastane traditsioon.

Klubi vaatlustehnika  

Toote spetsifikatsioonid on võetud teleskoopide müügiga tegelevalt internetileheküljelt teleskoop.ee.

Tõrva astronoomiaklubi galerii 
Klubi poolt Kohaliku Omaalguste Programmi raames soetatud kaameraga tehtud astrofotod ja nende põhjal valmistatud õppematerjalid avaldab klubi vabavaralise litsentsi (Creative Commons CC0 1.0) alusel. See tähendab, et antud fotosid võib kopeerida, muuta ja avaldada isegi kommertslikel eesmärkidel ilma autori luba küsimata.

Viited

Välislingid
Tõrva astronoomiaklubi Facebooki leht
Tõrva astronoomiaklubi koduleht astromaania.ee
Tõrva hobiastronoom lubab varsti kõigil uue teleskoobiga taevast uurida Lõuna-Eesti Postimees, 5. märts 2018, lk. 4]
Peatselt saab Tõrva vallas vaadelda uhke teleskoobiga kosmost! Tõrva Teataja, 16. märts 2018, lk. 12

Eesti klubid
Ruth

Ruth on naisenimi.

1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Ruth 1013 naisel. Ruth oli Eestis populaarsuselt 184. naisenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Ruth vanuserühmas 50–54, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 16,87 ning Hiiu maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 17,75. Ruth oli keskmiselt 54 aasta vanune (mediaanvanus oli 54). 

1. jaanuari 2020 seisuga oli Eestis eesnimi Ruth 995 naisel. Ruth oli Eestis populaarsuselt 191. naisenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Ruth vanuserühmas 50–54, kus neid on 10 000 elaniku kohta 15,37 ning Hiiu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 20,09. Ruth on keskmiselt 55 aasta vanune (mediaanvanus on 55).

Nime kandjaid
Ruth Alas, eesti juhtimisteadlane
Ruth Chepngetich, Keenia jooksja
Ruth Ling, eesti ornitoloog
Ruth Mirov, eesti rahvaluuleteadlane
Ruth Paimre, eesti neuroloog ja neurokirurg
Ruth Peramets-Püss, eesti diktor
Ruth Rendell, inglise kirjanik
Ruth Tulving, eesti kunstnik
Ruth Wilson, inglise näitlejanna

Vaata ka 
 Ruta (eesnimi)
 Rutt

Viited 

Naisenimed
Kastryčnickaja metroojaam

Kastryčnickaja metroojaam (vene keeles Октябрьская (Oktjabrskaja metroojaam), valgevene Кастрычніцкая (transkribeerituna Kastrõtšnitskaja metroojaam)) on üks Minski metroo jaamadest Maskoŭskaja liinil Leninski rajoonis.

Jaam avati 26. juunil 1984; see oli üks Minski metroo algsetest jaamadest. Jaama perroon on 10 meetri laiune ja 100 meetri pikkune. Aastast 1990 on see ühendatud Aŭtazavodskaja liini Kupałaŭskaja metroojaamaga. Jaam on üks kolmest Minski metroo jaamadest, mille väljapääs on rajatud varem olemas olnud hoonesse.

Jaama on rajatud raudbetoontarinditest ja on tavapärasest kõrgema ootesaaliga (6,4 m). See on ka üks sügavamal asuvaid Minski metroo jaamasid, see asub 25 meetri sügavusel maa all. Kastryčnickaja metroojaam on pühendatud Oktoobrirevolutsiooni sündmustele Valgevene territooriumil ja on vastavalt ka kujundatud. Jaamale annavad oma näo korrapäraselt paigutatud laiade tähekujuliste kapiteelidega sambad, mille nurkades paiknevad merevaigukarva valgustid. Seintel ja sammastel on valge marmor, põrandal punased lihvitud graniitplaadid. Jaama sissepääsude juures on  seintel kaks temaatilist pannood.

Aastal 2008 suleti metroojaam 8. juunist 26. septembrini ja 27. septembrist 29. septembrini reisiliikluseks, et asendada senised kolm eskalaatorit neljaga. Sel perioodil tegutses metrooliiniga paralleelselt ka tasuta autobussiliin, kompenseerimaks reisijatele tekkinud takistusi. Samuti lisati selleks perioodiks ajutiselt Kupałaŭskaja metroojaama kassasaali piletimüügiautomaate.

11. aprillil 2011 kell 17.56 kohaliku aja järgi toimus jaamas pommiplahvatus, kus hukkus 15 inimest. Õnnetuse järel kritiseeris Valgevene president Alaksandr Łukašenka metroojaama kujundust, leides, et see aitas plahvatuse mõju tugevdada.

Viited

Välislingid 

Infot jaama kohta (vene keeles)

 
Minski metroojaamad
Eesti piir

Eesti piir on Eesti riigipiir.

Eestil on maismaapiir Venemaa (Eesti-Venemaa piir) ja Lätiga (Eesti-Läti piir) ning merepiir Soome (Eesti-Soome piir) ja Rootsiga (Eesti-Rootsi piir).

Eesti Vabariigi ja Venemaa Föderatsiooni vaheline piir on ühtlasi Euroopa Liidu välispiir.

Eesti piiri valvamisega tegeleb Siseministeeriumi haldusalas olev Politsei- ja Piirivalveameti piirivalveosakond.

Vaata ka 
 Eesti-Venemaa piirileping
 Eesti õhupiiri rikkumised Venemaa Föderatsiooni lennukite poolt

Välislingid 
Riigipiiri seadus, RT I 1994, 54, 902
 Piirihaldus Siseministeerium

 Meedias
 Johannes Kert: "Idapiirist ei piisa, ka merepiir vajab väljaehitamist" Eesti Päevaleht, 10. aprill 2018
 Vahur Koorits: "Valitsus kinnitas idapiiri väljaehitamise plaanid, see läheb maksma 190 miljonit" Delfi, 16. august 2018
 "PPA kuulutas välja kagupiiri ehitushanke" ERR, 31. jaanuar 2019
 L'Estonia completa (con un anno di anticipo) la recinzione elettrificata al confine con la Russia. [Eesti lõpetas (aasta varem) elektrifitseeritud tara piiril Venemaaga], Rai News, 17. juuni 2022

Eesti geograafia
Eesti piirivalve
Rodinei

Rodinei Marcelo de Almeida (sündinud 29. jaanuaril 1992 Tatuís) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Brasiilia kõrgliiga klubis Flamengo.

Rodinei on kogu oma klubikarjääri veetnud Brasiilias. 2016. aastal liitus ta Flamengoga. Enne seda oli ta kaks hooaega mänginud Ponte Pretas.

Kuigi ta oli Brasiilia kõrgliigas debüüdi teinud juba 2012. aastal Corinthianse särgis, lõi ta kõrgliigas oma esimese värava ja seda Flamengo särgis 24. septembril 2017 kodumängus Avaí vastu (Avaí oli seejuures olnud tema kasvatajaklubi).

Aastatel 2020–2021 oli ta Flamengost laenul Internacionalis.

Saavutused 
Flamengo
Campeonato Carioca: 2017, 2019

Viited 

Brasiilia jalgpallurid
Sport Club Corinthians Paulista mängijad
Clube de Regatas do Flamengo mängijad
Sport Club Internacionali mängijad
Sündinud 1992
Põld-varsapõlv

Põld-varsapõlv (Anagallis arvensis) on nurmenukuliste sugukonda varsapõlve perekonda kuuluv üheaastane rohttaimeliik. Selle looduslik levila on Euroopa, Lääne-Aasia ja Põhja-Aafrika. Liiki on laialdaselt levitanud inimesed kas teadlikult ilutaimena või kogemata. Praeguseks on see levinud peaaegu kogu maailmas.

Taimekasvatuses peetakse seda invasiivset liiki üldjuhul ebasoovitavaks. Sama hinnang antakse põld-varsapõlvele karjakasvatuses, kuna taim on ohtlikult mürgine. Loomad kalduvad seda ebameeldiva kibeduse tõttu siiski vältima. Hobustel ja koertel põhjustab põld-varsapõlv gastroenteriiti, suured annused on aga letaalsed.

Rahvameditsiinis esineb põld-varsapõlv harva, ent mõnes riigis on seda kasutatud aeglaselt paranevate haavandite ja haavade raviks, ekspektorandina ning reumatismi, hemorroidide, marutõve ja leepra vastu, samuti maohammustuste korral. Vana-Kreekas pruugiti põld-varsapõlve antidepressandina. Punetiste vastu pruugitakse seda homöopaatias.

Põld-varsapõlv tõrjub mõningaid putukaid, arvatavasti iseloomuliku lõhnaga eeterliku õli tõttu. Antibakteriaalne mõju puudub. Taimes sisaldub parkaineid.

Traditsiooniliselt nurmenukuliste hulka arvatud liik loeti vahepeal mürsiineliste hulka, kuni nood liigitati nurmenukuliste alamsugukonnaks.

Taim on andnud nime Emma Orczy samanimelisele kirjandustegelasele.

Viited

Välislingid

Anagallis arvensis Connecticut Botanical Society
Anagallis arvensis USDA Plants

Nurmenukulised
Hrušaŭka metroojaam

Hrušaŭka metroojaam (vene keeles Грушевка (Gruševka metroojaam), valgevene Грушаўка (transkribeerituna Grušavka metroojaam)) on üks Minski metroo jaamadest Maskoŭskaja liinil Maskoŭski rajoonis Hrušaŭka linnaosas.

Jaam avati 6. novembril 2012, ehkki metrooliiklus hakkas toimima alles järgmisel päeval. See asub Instytut kultury metroojaamast 1400 meetri kaugusel. Jaam rajati meeter maad kõrgemale kui algses projektis ette nähtud; nii langes ära vajadus jaamale eskalaator rajada. Jaamas on invaliididele mõeldud lift.

Jaama kujundas valgevene kunstnik Maksim Piatrul. Jaam ise on kasutusel näitusesaalina, kus traditsiooniliste paikade  (galeriid, muuseumid, kunstisaalid) kõrval võiks olla esindatud uuem visuaalne kunst. Jaam ise on mõeldud kujutama külaaeda. Värvidest on seal kasutusel roheline ja kuldne, selle sümboliks on aga Piatruli loodud pirnikujuline skulptuur.

Viited

Välislingid 

 
Minski metroojaamad
Michałova metroojaam

Michałova metroojaam (vene keeles Михалово (Mihhalovo metroojaam), valgevene Міхалова (transkribeerituna Mihhalova metroojaam)) on üks Minski metroo jaamadest Maskoŭskaja liinil Maskoŭski rajoonis Michałova linnaosas.

Jaam avati 6. novembril 2012, ehkki metrooliiklus hakkas toimima alles järgmisel päeval. Jaam on rajatud ühe vestibüüli ja väljapääsuga, mis asub perrooni keskel. See rajati meeter maad kõrgemale kui algses projektis ette nähtud; nii langes ära vajadus jaamale eskalaator rajada. Jaamas on invaliididele mõeldud lift.

Jaam asub endise samanimelise küla kohal. Jaam ise on mõeldud kujutama külma koiduaegset küla.

Viited

Välislingid 

 
Minski metroojaamad
Windsorton

Windsorton on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Põhja-Kapimaa provintsis Frances Baardi ringkonnas. Linn asub Vaali jõe kaldal.

Windsorton on asutatud 1869. aastal teemandikaevandajate asulana. Esialgu oli asula nimi Hebron, kuid hiljem sai uueks nimeks Windsorton kohaliku maaomaniku P. E. Windsori järgi.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Windsortoni elanikest mustanahalisi aafriklasi 67,5%, värvilisi 26,4%, valgeid 2,2%, India või Aasia päritolu inimesi 0,8% ja teisi 3,2%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 55,2% inimesi, afrikaani keelt 36,5%, inglise keelt 1,9%, ndebele keelt 1,9% ja teisi keeli 4,6%.

Viited

Põhja-Kapimaa provintsi linnad
Piatroŭščyna metroojaam

Piatroŭščyna metroojaam (vene keeles Петровщина (Petrovštšina metroojaam), valgevene Пятроўшчына (transkribeerituna Pjatrovštšõna metroojaam)) on üks Minski metroo jaamadest Maskoŭskaja liinil Maskoŭski rajoonis Piatroŭščyna ja Paŭdniovy Zachadi linnaosade vahel.

Jaam avati 6. novembril 2012, ehkki metrooliiklus hakkas toimima alles järgmisel päeval. Aastani 2014 oli tegemist selle metrooliini lõppjaamaga. Jaamas on invaliididele mõeldud lift. Üks selle väljapääsudest avaneb Valgevene riikliku meditsiiniülikooli juures, väljapääsu juures asub ka nn Tudengiküla - kuue ülikooli tudengitele mõeldud ühiselamute kompleks.

Tegemist on ühe Minski metroo enimkasutatud jaamaga. Aastal 2013 oli see kasutajate arvult neljas, seda kasutas päevas keskmiselt 49,6 tuhat inimest.

Jaam on mõeldud kujutama loodust ja tähepaistelist talveööd. Selle tarbeks on jaama tumedasse lakke monteeritud 400 väikest LED-lampi.

Viited

Välislingid 

 
Minski metroojaamad
Ritchie

Ritchie on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Põhja-Kapimaa provintsis Frances Baardi ringkonnas Sol Plaatje vallas.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ritchie elanikest mustanahalisi aafriklasi 50,9%, värvilisi 45,4%, valgeid 2,1%, India või Aasia päritolu inimesi 0,8% ja teisi 0,7%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 87,6% inimesi, tsvana keelt 6,3%, koosa keelt 1,8%, sotho keelt 1,6% ja teisi keeli 2,7%.,

Viited

Põhja-Kapimaa provintsi linnad
Malinaŭka metroojaam

Malinaŭka metroojaam (vene keeles Малиновка (Malinovka metroojaam), valgevene Малінаўка (transkribeerituna Malinavka metroojaam)) on üks Minski metroo jaamadest Maskoŭskaja liinil Maskoŭski rajoonis Malinaŭka linnaosas.

Jaam avati 3. juunil 2014. Tegemist on liini lõppjaamaga. Projektis kandis see nime Univiersitjetśka, kuna selle läheduses asusid mitmed Valgevene Riikliku Ülikooli osakonnad, ent hiljem sai see oma nime Malinaŭka linnaosalt.

Jaama kujundas valgevene kunstnik Maksim Piatrul. Jaam ise on kasutusel näitusesaalina, kus traditsiooniliste paikade  (galeriid, muuseumid, kunstisaalid) kõrval võiks olla esindatud uuem visuaalne kunst. Värvidest on seal kasutusel roheline ja heledad toonid. Jaam on mõeldud kujutama väikest salu. Perroonil on pingid istekohtadega 36 inimesele.

Viited

Välislingid 

 
Minski metroojaamad
Vanrhynsdorp

Vanrhynsdorp on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis West Coasti ringkonnas Matzikama vallas.

Asula rajati 1751. aastal misjonijaamana ja kandis esialgu nime Trutro (ehk TroeTroe). Praeguse nime sai linn 1881. aastal kohaliku elaniku Hendrik van Rhijni järgi.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Vanrhynsdorpi elanikest värvilisi 71,91%, valgeid 19,72%, mustanahalisi aafriklasi 6,94%, India või Aasia päritolu inimesi 0,41% ja teisi 1,04%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 95,34% inimesi, inglise keelt 1,63% ja koosa keelt 1,21%.

Viited

Lääne-Kapimaa provintsi linnad
Discovery Channel

Discovery Channel (1985–1995 The Discovery Channel, sageli ka lihtsalt Discovery) on telekanal, mis edastab dokumentaalseid teadus-, ajaloo-, kosmose- ja tehnikasaateid ja -filme.

Tuntumate saatesarjade seas on "Müüdimurdjad", "Dirty Jobs", "American Chopper", "Man vs. Wild".

Kanali omanik on Discovery Inc. Selle peakontor asub Silver Springsis Marylandi osariigis USAs.

Ameerika Ühendriikide telekanalid
Winsen (Luhe)

Winsen (Luhe) on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Harburgi kreisis. Linna pindala on 109,55 km². 31. detsembril 2017 elas seal 34 635 inimest. Linn asub väikese Luhe jõe ääres, selle Elbesse suubumise koha lähedal, umbes 25 km Hamburgist kagus ja 20 km Lüneburgist loodes.

Sõpruslinnad 

 Fukui, Jaapan
 Le Pont-de-Claix, Prantsusmaa
 Pritzwalk, Saksamaa
 Drezdenko, Poola

Tuntud inimesi 

 Johann Peter Eckermann (1792–1854), poeet ja Johann Wolfgang von Goethe sõber
 Wilhelm Moritz Keferstein (1833–1870), zooloogia ja võrdleva anatoomia professor Göttingenis
 Rudolf Sievers (1841–1921), ettevõtja, senaator ja Riigipäeva liige (NLP)
 Eduard Schlöbcke (1852–1936), ehitusametnik
 Agnes Stavenhagen, sündinud Denninghoff (1860–1945), sopran ja kammerlaulja
 Ernst Preczang (1870–1949), kirjanik ja Gutenbergi raamatute kaasasutaja
 Franz Evers (1871–1947), kirjanik ja kuukirja "Litterarische leaves" toimetaja
 Willem Fricke (1928–2009), näitleja
 Erich Brüggemann (1928–), vabakutseline kunstnik, tuntud marketrii, skulptuuri, maali, joonistuste, puusepatöö poolest
 Jürgen Peter Ravens (1932–2012), ajakirjanik, ajalehekirjastaja ja kirjanik
 Hans-Peter Voigt (1936–2014), poliitik (CDU) ja Saksa Liidupäeva liige
 Björn-Hergenstadt Schimpf (1943–), raadio ja televisiooni saatejuht
 Monika Wörmer-Zimmermann (1944–), poliitik (SPD) ja parlamendiliige
 Marlène Charell (1944–), tantsija, laulja ja saatejuht
 Hans-Henning Lühr (1950–), poliitik (SPD), jurist ja riiginõunik Bremenis
 André Wiese (1975–), poliitik (CDU), endine parlamendiliige, Winseni linnapea 2011. aastast
 Sanny van Heteren (1977–), näitleja ja lavastaja
 Birte Gutzki-Heitmann (1977–), mööblitisler, poliitik (SPD), Hamburgi parlamendi liige
 Esther Möller (1977–), kergejõustiklane
 Benjamin Maack (1978–), ajakirjanik ja kirjanik

Viited

Välislingid 

 winsen.de

Alam-Saksi linnad
Alam-Saksi vallad
Harburgi kreis
Nibelung IV

Nibelung IV oli Nibelungiidist Vexini krahv 9. sajandil.

Tema oletatav isa oli krahv Nibelung III.

Allikais esineb ta aastail 843–879. 843. aastal toetas ta Valenciennes'is Charles Paljaspead, kes saatis ta 853. aastal koos Hugo ja Gauzbertiga inspekteerima Nevers'i, Avalloni ja Auxerre'i krahvkondi, kusjuures tema kompetentsi kuulus tõenäoliselt Avallon. 864. aastal nimetas Charles ta Vexini krahviks. 868. aastal on ta mainitud kuninga õukonnas, 877. aasta kui oma sugulase Echardi testamenditäitja, ja lõpuks, 879. aastal, ühes krahv Adelramni ürikus tunnistajana.

Tema pojad olid Vexini krahv Theodoric I ja Adhemar. Tal võis olla veel tütar, krahv Adelram II abikaasa ning 886. aastal Vexini krahvidena mainitud Adelram III ja Theodoric II ema.
Čierna hora

Čierna hora (tõlkes Must mägi) on mäestik Slovakkia idaosas, mis on osa Lääne-Karpaatidest ja ühtlasi on see ka osa Slovaki maagimäestikust. Selle regiooni kõrgeim tipp on Roháčka (1028,5 m).

Mäestik on oma nime saanud seda katvate metsade järgi. Metsad katavad sellest 70 %, valdavaks liigiks on harilik pöök. Geoloogiliselt moodustavad selle kildad ja paragneiss, põhja- ja lõunanõlvadel esinevad kvartsiit ja savikildad.

Mäestiku lõunaosas Hornádi ülemjooksul asub Hornádi eelmäestik. Selle kõrgeimaks osaks on Hŕbok (573 m), lõunaosas on valdavad kõrgused 210 meetrit üle merepinna. Sellest põhja poole jääb Sopotnica kõrgustik, mille kõrgeimaks kohaks on Somár (701 m). Madalam piirkond on kõrgustiku edelaosa (240 m). 

Mäestiku edelaosas asub Pokryvy, mille kõrgeim koht on Vysoký vrch (851 m). Madalam on piirkonna kaguosa (250 m).

Mäestiku kesk- ja põhjaosa moodustab Bujanovská kõrgustik. Selle kõrgeim koht on Suchý vrch (799 m). madalam on kõrgustiku kaguosa (280 m). Looduskaitse all on Bujanovská tammik, lisaks on seal kaitse alla võetud veel Margeciany küla lähistel asuv lõik Lubeníku-Margeciany murranguvööndist.

Mäestiku põhjaosas asub selle kõrgeim osa Roháčka, mille kõrgeimaks kohaks on samanimeline mägi. Ülejäänud tipud on madalamad, selle kõrguselt teine tipp on Koľvek (800 m). Piirkonna madalamad osad jäävad lõunasse, kus piirkond ulatub 330 meetrit üle merepinna.

Asend 

Čierna hora piirneb järgmiste geograafiliste piirkondadega:
edelast piirab seda Voloveci mäestik
läänest piirab seda Branisko
põhjast piirab seda Šariša kõrgustik
idast piirab seda Košice nõgu

Viited

Välislingid 

Infot piirkonna kohta (slovaki keeles)

Slovakkia mäestikud
Bushman's River Mouth

Bushman's River Mouth (afrikaani keeles Boesmansriviermond) on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis Sarah Baartmani ringkonnas Ndlambe vallas.

Bushman's River Mouth on asutatud 1897. aastal.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bushman's River Mouth'i elanikest mustanahalisi aafriklasi 77,47%, värvilisi 13,58%, valgeid 8,26%, India või Aasia päritolu inimesi 0,18% ja teisi 0,49%. Koosa keelt pidas emakeeleks 74,12% inimesi, afrikaani keelt 16,89% ja inglise keelt 6,64%.

Viited

Ida-Kapimaa provintsi linnad
Seevetal

Seevetal on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Harburgi kreisis.

Valla pindala on 105,20 km². 31. detsembril 2017 elas seal 41 260 inimest. Vald asub umbes 20 km Hamburgist lõunas ja 15 km Winsenist läänes. Valla keskus on Hittfeldi külas. Vald on nime saanud Seeve jõe järgi.

Ajalugu 

1. juulil 1972 ühendati 19 iseseisvat väiksemat omavalitsust uueks Seevetali vallaks. Need 19 linnakest ja küla on Beckedorf, Bullenhausen, Emmelndorf, Fleestedt, Glüsingen, Groß Moor, Helmstorf, Hittfeld, Holtorfsloh, Horst, Hörsten, Klein Moor, Lindhorst, Maschen, Meckelfeld, Metzendorf, Ohlendorf, Over ja Ramelsloh.

Paljudel nendest linnakestest on rikas ajalugu: Ramelsloh olemasolu on esmakordselt tõendatud 845. aastal, Maschenit on esmakordselt mainitud 1294. aastal ja Hittfeld tähistas oma 900. aastapäeva 2007. aasta juunis. Püha Mauritiuse kirik Hittfeldis pärineb 12. sajandist. Märkimisväärsed arheoloogilised leiud piirkonnas on Metzendorf-Woxdorfi pea matus umbes aastast 2200 eKr või varakristlik Mascheni ketassõlg, mis on püsiväljapanekus lähedases Hamburgi arheoloogiamuuseumis.

Sõpruslinn 

 Decatur, Illinois, Ameerika Ühendriigid

Viited 

Alam-Saksi vallad
Harburgi kreis
Marschacht

Marschacht on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Harburgi kreisis.

Valla pindala on 26,12 km². 31. detsembril 2017 elas seal 3884 inimest. Marschacht on vaid mõne kilomeetri kaugusel Geesthachtist. 1216: asula esmamainimine kui Hachede, toona Saksimaa osa. Muutus Elbe voolusängis lõikas asula kaheks: Geesthacht (Schleswig-Holsteinis) ja Marschacht.

Viited 

Alam-Saksi vallad
Harburgi kreis
Slaidiesitlus

Slaidiesitlus (ingl slide show presentation) on esitlustarkvaraga loodud piltide vm lehekülgede tervikliku kogu esitlemine.

Terminid ja õigekiri 
Terminit slaidiesitlus soovitatakse kasutada inglispärase presentatsiooni asemel.

Termin koosneb täiendsõnast slaid (ingl slide), mis tähendab arvutiga tehtavat, loenguprogrammis esitamiseks mõeldud pilti või diapositiivi, valguspilti. Silme ette kuvatu tähistamiseks on soovitatud slaidi asemel ka soome laenu kuva, slaidiesitluse asemel kuvastikku.

Termini põhisõna on esitlus ehk esitlemine, tutvustamine, selle paronüüm esitus tähendab aga esitamist, esituslaadi.

Tuntumaid esitlustarkvarasid on ametliku nimega Microsoft PowerPoint. Eesti keeles soovitatakse kasutada ainult esisuurtähte ja omastava vormi lõppu tuleb kindlasti lisada i, nt Powerpointi esitlus.

Viited 

Informaatika
Kultuur
Raivo Sepp

Raivo Sepp (sündinud 7. juunil 1964 Saaremaal) on Eesti jurist, endine riigi peaprokurör.

Raivo Sepp lõpetas Kingissepa 2. Keskkooli Kuressaares. 1991. aastal lõpetas ta õpingud Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas.

Saaremaa Rahvateatri näitleja aastail 1980–1984. Raivo Sepp alustas 1989. aastal Eesti NSV Prokuratuuri Tartu rajooni prokuratuuris ühiskondliku abi ametikohal. 1990. aastast stažeeris Jõgeva rajooni prokuratuuris.  Aastatel 1990–1992 oli ta Võru rajooni ja Võru maakonna prokuratuuris uurija ning vanemuurija ametikohal. Aastatel 1992–1994 oli ta Eesti Kohtueelse Uurimise Ameti ja Keskuurimisbüroo Võru uurimisbüroo direktor. 

Aastatel 1994–1997 oli Raivo Sepp Viljandi Politseiprefektuuri politseiprefekt. Aastatel 1997–1998 töötas ta Politseiametis politseipeadirektori asetäitjana. 

Vabariigi Valitsus nimetas 26. mail 1998 Raivo Sepa riigi peaprokuröriks viieks aastaks alates 27. maist 1998 kuni 27. maini 2003. Pärast seda on ta töötanud Riigiprokuratuuris ning alates 2004. aastast töötab ta Hollandis Haagis Eurojustis.

2006. aastal kandideeris ta Maksu- ja Tolliameti peadirektoriks, kuid taandus lõppvoorus Enriko Aava ees.

Viited 

Eesti juristid
Eesti politseiprefektid
Eesti prokurörid
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Sündinud 1964
Potsdam (LAV)

Potsdam on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis Buffalo City linnaringkonnas.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Potsdami elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,27%, India või Aasia päritolu inimesi 0,37%, värvilisi 0,32% ja teisi 0,04%. Koosa keelt pidas emakeeleks 96,67% inimesi ja inglise keelt 1,54%.

Viited

Ida-Kapimaa provintsi linnad
Eda (eesnimi)

Eda on naisenimi. 

Nimi on kasutusel mitme rahvas juures ja on erinevat algupära. Eestis ja Skandinaavias on seda peetud teisendiks nimest Hedda, mis on lühem vorm nimest Hedvig.

1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Eda 1096 naisel. Eda on Eestis populaarsuselt 171. naisenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Eda vanuserühmas 55–59, kus neid on 10 000 elaniku kohta 20,32 ning Jõgeva maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 18,27. Eda oli keskmiselt 57 aasta vanune (mediaanvanus on 57). 

Nime Eda nimepäev on 15. oktoober.

Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Eda 14 inimesel.

Nime kandjaid
Eda Ahi, eesti kirjanik
Eda Heinla, eesti psühholoog ja kasvatusteadlane
Eda Kalmre, eesti folklorist
Eda Liin, eesti kunstiteadlane
Eda Peäske, eesti harfimängija
Eda Post, eesti ajakirjanik
Eda Reinot, eesti keemik
Eda-Ines Etti, eesti laulja

Viited 

Naisenimed
30 (Tallinna bussiliin)

Tallinna bussiliin 30 sõidab Seli asumi ja Kärmu vahel läbides Iru. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub tööpäeviti.

Marsruut Kärmu suunal: Ümera tänav, Kristjan Kärberi tänav, Ussimäe tee, Narva maantee, Vana-Narva maantee.

Marsruut Seli suunal: Vana-Narva maantee, Priisle tee, Ussimäe tee, Kristjan Kärberi tänav Ümera tänav.

Ajalugu

Peatuste loend

Seli > Kärmu
 Seli
 Priisle
 Ussimäe tee
 Iru
--- Tallinna linna ja Viimsi valla piir ---
--- Viimsi valla ja Maardu linna piir ---
 Vasar
 Madikse
 Pähklamäe
 Koplimäe
 Kärmu

Kärmu > Seli
 Kärmu
 Koplimäe
 Pähklamäe
 Madikse
 Vasar
--- Maardu linna ja Viimsi valla piir ---
--- Viimsi valla ja Tallinna linna piir ---
 Iru
 Tondi mägi
 Reidumägi
 Ussimäe tee
 Priisle (K. Kärberi tn)
 Priisle (Ümera tn)
 Seli

Vaata ka
 Tallinna ühistranspordiliinid

Välislingid 
 30. bussiliini sõiduplaan (Kärmu suunal) Tallinna linna veebilehel
 30. bussiliini sõiduplaan (Seli suunal) Tallinna linna veebilehel

Tallinna bussiliinid
Maardu
25 (Tallinna bussiliin)

25 on endine Tallinna bussiliin, mis teenindas reisijaid marsruudil Keskuse – Laagri alevik alates 1. novembrist 2012 kuni 31. augustini 2020.

Bussiliin avati põhjusel, et suurendada liiklustihedust Laagri ja Mustamäe vahel ning võtta survet ülekoormatud liinilt 20A. Bussiliini teenindajana alustas firma MRP Linna Liinid. Tallinna linnavalitsus otsustas lõpetada lepingu bussifirmaga 2019. aasta 1. veebruaril, seega võttis liini teenindamise ette Tallinna Linnatranspordi AS. Bussimarsruudile lisati sama aasta 15. veebruaril mõlemas suunas Akadeemia tee bussipeatus Eduard Vilde teele. 

Buss sõitis liini 3 korda tööpäevas, mis tegi sellest liinist 16. juuni 2020 seisuga kõige hõredama bussigraafikuga liini Tallinna ühistranspordiliinide võrgustikus.

Bussiliin liideti 1. septembril 2020 bussiliiniga 20A.

Marsruut 
Liini 25 pikkus oli ligikaudu 11 kilomeetrit ja bussi marsruut läbis Tallinnas Mustamäe ning Nõmme linnaosasid, liini lõpp-peatus asus Saue vallas Laagri alevikus. Bussi marsruut Keskuse peatusest oli järgmine: Keskuse tänav, Sõpruse puiestee, E.Vilde tee, Kadaka tee, Kadaka puiestee, Möldre tee.

Viited 

Tallinna bussiliinid
Lea Pähkel

Lea Pähkel (sündinud 22. novembril 1968) on Eesti jurist, prokurör.

1989. aastal lõpetas ta õpingud Tallinna Majandustehnikumi õigusteaduskonnas, 1995. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. 1989–1992 töötas ta Tallinna Perekonnaseisuametis inspektorina. 1992. aastal alustas Lea Pähkel Tallinna prokuratuuris stažöörina, hiljem sai temast abiprokurör ning prokurör.

2018. aasta oktoobrikuu seisuga töötab ta Põhja ringkonnaprokuratuuri III osakonnas (alaealiste ja lähisuhtevägivalla kuriteod).

Viited 

Eesti juristid
Eesti prokurörid
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Sündinud 1968
Tallinna Majanduskooli vilistlased
Rudolf Mannov

Rudolf Mannov (30. oktoober 1922 Harjumaa – 19. august 2004) oli Eesti NSV majandijuht.

Aastatel 1941–1947 oli Nõukogude Armees. Teenis algul Udmurdi ANSV-s Jakšur-Bodjas 134. ehituspataljonis, seejärel Eesti korpuse 23. laskurpolgus.

1947. aastal võttis osa kolhooside asutamisest. 1949. aastast Harjumaal kolhoosi "Nõukogude Eesti" juhatuse esimees. Aastatel 1951–1989 oli ta Harju rajooni "Rahva Võidu" kolhoosi
juhatuse esimees.

Ta oli NSV Liidu Ülemnõukogu VI koosseisu saadik ning Eesti NSV Ülemnõukogu IX, X ja XI koosseisu saadik.

Ta on maetud Jüri kirikuaeda.

Tunnustused
1958 Sotsialistliku töö kangelane
1983 Vabariigi suurte saakide meister
1989 Eesti NSV teeneline põllumajandustöötaja

Viited

Kirjandus
Karl Helemäe. Rudolf Mannov. Tallinn: Eesti Raamat, 1982

Välislingid
ERR arhiiv. 40 aastat kolhoosiesimees. Rudolf Mannov

Eesti NSV kolhoosiesimehed
NSV Liidu Ülemnõukogu saadikud
Eesti NSV IX Ülemnõukogu liikmed
Eesti NSV X Ülemnõukogu liikmed
Eesti NSV XI Ülemnõukogu liikmed
8. Eesti Laskurkorpuse koosseis
Eesti NSV teenelised põllumajandustöötajad
Sotsialistliku töö kangelased
Sündinud 1922
Surnud 2004
Bendestorf

Bendestorf on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Harburgi kreisis.

Valla pindala on 3,88 km². 31. detsembril 2017 elas seal 2427 inimest. Vald asub umbes 30 km Hamburgist lõunas.

Bendestorfi on esmakordselt mainitud aastal 970. Sõjajärgsetel aastatel oli Bendestorf tuntud oma filmistuudiote poolest, kus toodetud filmides esinesid Hildegard Knef (ka Hildegard Neff) ja teised tuntud Saksa näitlejad.

Viited 

Alam-Saksi vallad
Harburgi kreis
Jesteburg

Jesteburg on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Harburgi kreisis.

Valla pindala on 27,97 km². 31. detsembril 2017 elas seal 7966 inimest. Vald asub umbes 25 km Hamburgist lõunas ja 6 km Buchholz in der Nordheidest idas.

Jesteburgis on kahe väikese jõe, Schmale Aue ja Seeve kokkuvool.

Ajalugu 

Jesteburgi on esmakordselt mainitud aastal 1202 dokumendis, mille on allkirjastanud Bremeni peapiiskop Hartwig II.

Loss, mis andis linnale oma nime, valvas arvatavasti Seeve ülepääsu 13. sajandini. Selle jäänuseid pole siiski veel leitud.

Aastatel 1872/73 ehitati Buchholz in der Nordheide ja Lüneburgi vahele raudtee, mis läbis ka Jesteburgi.

Liitlaste õhurünnakutes Hamburgile 1943. aasta jaanuaris visati Jesteburgile süütepomme, mitu hoonet hävitati. 19. aprillil 1945 lasti raudteesild Wehrmachti poolt õhku Briti vägede edenemise aeglustamiseks.

Aastatel 1933 kuni 1945 Jesteburgi rahvaarv peaaegu kahekordistus, peamiselt põgenike arvel.

Vaatamisväärsused 

Aastatel 1986/87 ehitati Niedersachsenplatzil üles Heimathaus. Heimathaus on 450. aastane hoone, mis pärineb Eyendorfist.

Jesteburgis on ka Kunststätte Bossard, ekspressionistlik ühendkunstiteos.

Viited

Välislingid 

  Valla veebileht

Alam-Saksi vallad
Harburgi kreis
Tallinna Veerenni kirik

Tallinna Veerenni kirik oli Tallinnas Veerenni asumis asunud kirik. Algne aadress oli Veerenni tänav 4a, mis asus umbes tänapäevaste hoonete Vana-Veerenni tänav 4 ja 6 vahel.

Kiriku rajas 1909. aastal insener Ernst Boustedti projekti järgi kõrvalhoonena oma krundile toiduainetööstur (rahvasuus "viljakohvikuningas") ja vabakoguduste (evangeeliumi kristlaste) liikumise tegelane Jakob Lilienthal (1871–1952). Seetõttu oli projektis selle ametlik nimetus "kuur" (vene keeles сарай sarai 'kuur'), rahvasuus aga Lilienthali ja tema venna köögiviljakasvatuse ja -tööstuse tõttu "kapsakuur" või lihtsalt "Lilienthali kirik". 

Saksa esimese okupatsiooni ajal 1918. aastal ehitati hoone ümber kirikupäraseks ning sellele lisati torn. Algse tagasihoidliku projekti tegi insener Karl Jürgenson, hilisema suurele mahule sobiva kõrge torniga lahenduse aga arhitekt Eugen Habermann. 

See oli oma 1200 iste- ja 3000 üldkohaga Tallinna (ja ka Eesti) suurim puitkirik, mille kõrge torn oli ka kõrgete Võllamäe ja Tõnismäe ümbruses üks tuntumaid maamärke. Hoones peeti vabakirikute konverentse, aga ka muid suurte rahvahulkade üritusi. Seda on peetud isegi Mandri-Euroopa üheks suuremaks metodisti kirikuks.

Hoone üleminek metodistidele
Lilienthal müüs enda majandusraskuste tõttu 1930. aastal hoone metodisti kirikule. Metodistid ise loevad oma aega selles kirikus juba esimesest jumalateenistusest kevadel 1929. Viimase asjaolu tõttu on seda aega sageli ekslikult esitatud kiriku ehitamisajana. Ka pärast kiriku üleminekut metodistide kätte tunti seda rahvasuus edasi Lilienthali kirikuna.

1938. aastal ehitati hoone arhitekt Eugen Sachariase projekti järgi ümber, et kaotada lõplikult tööstushoonele iseloomulikke jooni ja teha hoone võimalikult kirikupäraseks. 

Kirik põles teises maailmasõjas märtsipommitamisel Nõukogude Liidu lennuväe pommirünnaku ajal 9. märtsil 1944 maani maha.

Viited

Kirjandus
"Metodistid". // Entsüklopeedia Tallinn 1 (A-M). Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2004. Lk 339
Robert Treufeldt. "Tallinna puidust pühakojad". Sirp, 16. juuli 2015. Lk 11–12

Välislingid
Robert Treufeldt. "Tallinna puidust pühakojad". Sirp, 16. juuli 2015
Kalmar Ulm. "Märtsipommitamise varju jäänud nüansid: ajaloolane Kalmar Ulm näitab kultushooneid, mida tänapäeva Tallinnast enam ei leia". Postimees, 9. märts 2018

Veerenni
Tallinna endised kirikud
Eesti endised kirikud
23040 klassi tuukrilaev

Projekt 23040 on Venemaal valmistatud ja ranniku lähedal ning reidil kasutamiseks mõeldud mereväe tuukrilaeva (originaalnimetuses kaater) klass.

Sõjalaevaklassiga paralleelselt on valimistatud sarnane tsiviilalus projekt A160-JaR (А160-ЯР) ja täiesti muudetud välimusega hüdrograafiaversioon 23040G.

Kirjeldus 
Kaater on mõeldud tuukritöödeks, päästetöödeks ning veepõhja- ja veealuste objektide uuringuteks rannikulähedasel merel, reididel ja sadamates sügavuseni kuni 60 m ilmaoludes kuni 3 palli.

Laeva pikkus on 28,09 m, süvis 1,5 m, veeväljasurve u 100 t, kiirus 13-14 sõlme ja meeskond 8 meest (sh 5 tuukrit). Sõidukaugus on u 200 miili. Laeval on allveeroboti võime ja ahtris liigendkraana.

Keres on 6 veekindlat sektsiooni: 
vöörpiik, 
ühisruumid (kambüüs, mess), 
magamisruumid (4 2-kohalist kajutit, sanitaarsõlmed), 
tuukrivarude ruum, 
masinaruum,
ahterpiik.

Tekiehitises asuvad peamiselt tuukrite töö- ja varustuse ruum barokambriga ning roolimaja.

Ajalugu 

Projekti väljatöötamine algas 2008. Aastail 2013 - 2016 on valmistatud kokku 18 seda klassi laeva, millest 9 on kasutusel Balti laevastikus ja 6 Musta mere laevastikus. Lisaks on valmistatud 2018. a 4 sama kere baasil, kuid täiesti teistsuguse tekiehitisega väikest hüdrograafialaeva 23040G.

Paralleelselt 23040-ga on valmistatud üle 10 tsiviil-tuukrilaeva versiooni A160 peamiselt Vene Merepäästeteenistusele (Морская спасательная служба).

2015. a juulis asus üks selle klassi laev RVK-2163 koos puksiiriga Merkuriy Politsei- ja piirivalveameti loal Saaremaa rannikule tormivarju. Et Vene sõjalaev paistis ankrus iseseisvalt (saatealuseta), tekitas see tähelepanelikes kohalikes küsimusi.

Vaata ka 
Flamingo klassi abilaev - eelkäija

Välislingid 
Russianships.info
Bastion-karpenko.ru
Korabli.eu
Crimea-news.com: Феодосийский завод «Море» построил оснащённый шведским двигателем водолазный катер
Rus-shipping.ru: Завод «Нижегородский теплоход» спустил на воду рейдовый водолазный катер
Saarte Hääl: Tormivarjus Vene laev ajas saarlased ärevaks

Venemaa Föderatsiooni sõjalaevad
Venemaa laevad
Upper West Side

Upper West Side, tuntud ka kui UWS, on naabruskond, mis asub Manhattani linnaosas New Yorgis Ameerika Ühendriikides. 

Upper West Side asub Central Parki ja Hudsoni jõe vahel. Upper West Side on New Yorgi üks kultuuri ja teadmiste keskus, kuna seal asuvad Columbia ülikool ja Barnardi kolledž. Upper West Side'i peetakse üheks New Yorgi jõukamaks naabruskonnaks. Upper West Side on 494,8 hektarit suur ja seal elab 209 084 inimest (2010. aasta seisuga).

Vaata ka
Riverside Park
All Angels' Church

Manhattan
Jaak Allmere

Jaak Allmere (sündinud 17. augustil 1934 Läänemaal) on eesti majandustegelane ja endine Eesti NSV partei- ja riigitegelane.

1970. aastal lõpetas ta Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna masinaehituse ökonoomika ja organiseerimise eriala kiitusega. Aastatel 1979—1982 oli ta NLKP Keskkomitee juures asuva Ühiskonnateaduste Akadeemia aspirant. 1982. aastal kaitses Moskvas majandusteaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga "Toiduainete tööstusliku tootmise struktuurinihete efektiivsus".

1954. aastast töötas mehaanikuna masina- ja traktorijaamas, seejärel teenis Nõukogude Armees. 1957. aastast töötas inseneri, meistri, peamehaaniku
ja peainsenerina kondiitrivabrikus "Uus Kalev" ning seejärel tootmiskoondises "Liviko". 1972. aastast oli ta Eesti NSV toiduainetööstuse ministri asetäitja, hiljem kuni 1979. aastani Eesti NSV toiduainetööstuse ministri esimene asetäitja. 1982. aastast EKP Keskkomitee kerge- ja toiduainetööstuse osakonna juhataja, 1983. aastast kergetööstuse ja tarbekaupade osakonna juhataja.

Aastatel 1985–1990 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseisu saadik.

1996. aastast Viljar OÜ juhatuse liige.

Tunnustused
1965 Eesti NSV teeneline ratsionaliseerija

Viited

Eesti NSV XI Ülemnõukogu liikmed
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Sündinud 1934