joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Nicolai Wammen

Nicolai  Halby Wammen (sündinud 7. veebruaril 1971 Holbækis Sjællandi piirkonnas) on Taani poliitik, Sotsiaaldemokraatliku erakonna liige. Ta on 27. juunist 2019 Taani rahandusminister. Ta on olnud (aastatel 2011–2013) Taani euroopa asjade minister ja aastatel 2013–2015 Taani kaitseminister.

Ta alustas õpinguid õigusteaduse alal, kuid pooleteise aasta pärast jätkas ta õpinguid politoloogia alal. Ta lõpetas aastal 2001 Aarhusi Ülikooli politoloogia magistrina.

Ta oli aastatel 2011–2013 Taani euroopa asjade minister ja aastatel 2013–2015 Taani kaitseminister.

27. juunist 2019 on ta Taani rahandusminister.

Taani poliitikud
Taani kaitseministrid
Rahandusministrid
Sündinud 1971
Ikla kihistik

Ikla kihistik (inglise Ikla Member) on siluri ajastu Raikküla lademe Saarde kihistu kihistik. Seda hakkasid esimesena eristama Dimitri Kaljo ja Peeter Vingisaar aastal 1969.

Kihistiku all lamab Kolka kihistik, sellel lasub aga Lemme kihistik. Nurmekunna kihistus vastab sellele Jõgeva kihtide ülemine osa.

Kihistiku stratotüüp on Ikla puursüdamik, kus kihistik esineb 397.50..459.40 meetril. Kihistik on oma nime saanud Ikla küla järgi.

Kihistiku moodustavad lubjakivi, mergel ja argilliit, see sisaldab ka graptoliite. Kihistikus valdab kollakashall afaniitne lubjakivi, graptoliidid esinevad peamiselt argilliidi vahekihtides. Need on sagedasemad kihistiku alumises osas, sellal kui ülal väheneb nii graptoliitide kui kerogeeni osakaal.

Viited

Välislingid

Eesti kihistikud
Silur
Tallinna Piiritusevabriku administratiivhoone

Tallinna Piiritusevabriku administratiivhoone on ajaloolise Tallinna Piiritusevabriku ansamblisse kuulunud administratiivhoone Tallinnas aadressil Mere puiestee 8.

 
Hoone valmis 1888. aastal arhitekt Rudolf von Knüpfferi projekti järgi Tallinna Piiritusevabriku administratiivhooneks. See paekivist hoone on kujunenud aastatel 1888, 1902–1904 ja 1911 mitmes ehitusjärgus. Algselt kahekorruseliseks projekteeritud majast sai ümberehituse käigus kolmekorruseline hoone.

Hoone astmikfrontoonid on nüüdseks hävinud, kuna 1967. aastal ehitati hoone korruse võrra kõrgemaks. 1911. aastal valmis arhitekt Ernst Boustedti projekt vabriku administratiivhoonele kolmanda korruse pealeehitamiseks ja veidi hiljem ehitati administratiivhoonele mere poole juurde suur neljakorruseline tiib, Mere puiestee 8a.

Tallinna piiritusevabriku hoonete ehitamist alustati 1875. aasta novembris, lõplikult valmis piiritusevabriku tööstushoone 1876. aastal. 1882. aastal ehitati vabriku õuele mahukad kivist laod, 1883. aastal laiendati piirituse- ja vaadiladusid veelgi, 1884. aastal ehitati suurem aamissepatöökoda. 1886. aastal ehitati vabriku oma elektrijaam. 1888. aastal valmis Revaler Spiritfabriku paekivist administratiivhoone. 1889. aastal paigaldati uus aurukatel ning senise plekk-korstna asemele ehitati tänaseni säilinud võimas suur kivikorsten.

Viited

Kesklinna linnaosa ehitised
Tallinna kultuurimälestised
Kolka kihistik

Kolka kihistik (inglise Kolka Member) on siluri ajastu Raikküla lademe Saarde kihistu kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Rita Ulste aastal 1973.

Kihistiku all lamab Slītere kihistik, sellel lasub aga Ikla kihistik. Nurmekunna kihistus vastavad sellele Jõgeva kihtide alumine osa ja Vändra kihid.

Kihtide stratotüüp on Kolka 54 puursüdamik, kus kihistik esineb 625.50..631.00 meetril. Kihistik on oma nime saanud Kolka küla järgi.

Kihistiku moodustavad lubjakivi, mergel ja argilliit. Alumises osas valdavad rohekashall mergel ja suure savisisaldusega muguljas lubjakivi, kihistiku ülemises osas aga argilliit.

Viited

Välislingid

Eesti kihistikud
Silur
Slītere kihistik

Slītere kihistik (inglise Slītere Member) on siluri ajastu Raikküla lademe Saarde kihistu kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Lilita-Ilga Gailite aastal 1987.

Kihistiku all lamab Heinaste kihistik, sellel lasub aga Kolka kihistik. Nurmekunna kihistus vastab sellele Järva-Jaani kihtide ülemine osa.

Kihistiku stratotüüp on Kolka 54 puursüdamik, kus kihistik esineb 631.00..647.50 meetril. Kihistik on oma nime saanud Slītere järve järgi.

Kihistiku moodustavad lubjakivi, mergel ja argilliit. Valdava osa moodustab kollakashall afaniitne lubjakivi. Kihistiku ülemises piiris on selge katkestuspind, mis põhja pool eraldab Vändra kihid Järva-Jaani kihtidest.

Viited

Välislingid

Eesti kihistikud
Silur
Heinaste kihistik

Slītere kihistik (inglise Slītere Member) on siluri ajastu Raikküla lademe Saarde kihistu alumine kihistik. Seda hakkasid esimesena eristama Heldur Nestor, Viiu Nestor, Peep Männik ja Rein Einasto aastal 2003.

Kihistikul lasub Slītere kihistik. Nurmekunna kihistus vastab sellele Järva-Jaani kihtide alumine osa.

Kihistiku stratotüüp on Ikla puurauk, kus kihistik esineb 494.00..499.00 meetril. Kihistik on oma nime saanud Heinaste sadama järgi.

Kihistiku moodustab peamiselt argilliit. Ikla puuraugus esindab seda tihke dolomiidistunud mergel, mis sisaldab graptoliite. Põhjapoolsemal alal on selle analoogiks Pusku kihid.

Viited

Välislingid

Eesti kihistikud
Silur
Brayden McNabb

Brayden Luke McNabb (sündinud 21. jaanuaril 1991 Davidsonis, Saskatchewani provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Vegas Golden Knights.

Aastatel 2007–2011 mängis ta Western Hockey League'i klubis Kootenay Ice. 2011. aastal tuli ta Ice'iga liiga meistriks.

2009. aastal valiti ta NHL-i draftis Buffalo Sabresii poolt 66. valikuna. 2011. aasta mais sõlmis ta Sabresiga kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris McNabb 2011. aasta novembris. Sama aasta 26. detsembril lõi ta mängus Washington Capitalsi vastu oma esimese värava NHL-is. Ta mängis järgmistel hooaegadel põhiliselt Sabresi noorteklubis Rochester Americans American Hockey League'is (AHL). Aastatel 2013 ja 2014 osales ta AHL-i tähtede mängul.

2014. aasta märtsis sõlmis McNabb lepingu Los Angeles Kingsiga. 2017. aasta juunis liitus ta NHL-is esimest hooaega alustava Golden Knightsiga. Hooajal 2017–18 jõudis ta klubiga Stanley karika finaali, kus kaotati Capitalsile mängudega 1:4. Väljalangemismängudes jäi McNabbi arvele kaks väravat ja kolm väravasöötu.

Välislingid 
 Bryden McNabb NHL.com lehel
 Bryden McNabb hockeydb.com lehel

Kanada jäähokimängijad
Buffalo Sabresi mängijad
Los Angeles Kingsi mängijad
Vegas Golden Knightsi mängijad
Sündinud 1991
Chandler Stephenson

Chandler Stephenson (sündinud 22. aprillil 1994 Saskatoonis, Saskatchewanis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib ründajana NHL-i klubis Vegas Golden Knights.

Aastatel 2010–2014 mängis ta Western Hockey League'i klubis Regina Pats.

2012. aastal valiti ta NHL-i draftis Washington Capitalsi poolt 77. valikuna. NHL-is debüteeris ta Capitalsi meeskonnas 15. oktoobril 2015 mängus Chicago Blackhawksi vastu. Aastatel 2014–2017 mängis ta põhiliselt Capitalsi noorteklubis Hershey Bears American Hockey League'is. NHL-i lõi ta esimese värava 26. oktoobril 2017 mängus Vancouver Canucksi vastu. Samal hooajal võitis Stephenson Capitalsiga Stanley karika.

2019. aasta detsembris liitus ta Golden Knightsiga.

Välislingid 
 Chandler Stephenson NHL.com lehel
 Chandler Stephenson hockeydb.com lehel

Kanada jäähokimängijad
Washington Capitalsi mängijad
Vegas Golden Knightsi mängijad
Sündinud 1994
Pusku kihid

Pusku kihid (inglise Pusku Beds) on siluri ajastu Raikküla lademe Järva-Jaani kihtide alumised kihid.

Tegemist on mitteametliku nimetusega kihtidele, mis vastavad Nurmekunna kihistus Saarde kihistu Heinaste kihistikule. Kihid on oma nime saanud Pusku asulalt.

Kihte moodustab mergel, mis sarnaneb Heinaste kihistiku merglile. Samas on Pusku kihtide mergel lubjarikkam ja erinevalt Heinaste kihistikust ei sisalda graptoliite, vaid lubikodadega fauna jäänuseid.

Viited

Välislingid

Eesti kihistikud
Silur
Velise kihistu

Velise kihistu (inglise Velise Formation) on siluri ajastu Adavere lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Erika Jürgenson aastal 1966.

Kihistu stratotüübiks on Velise jõe Velise-Kõrgekalda paljand, kus paljandub mergel. Paljandi jalamil on rusukalle, mille alt võib kohati paljanduda ka lubjakivi. Kihistu on nime saanud Velise küla järgi.

Kihistu koosneb põhjapoolsemas osas valdavalt rohekashallist merglist, milles on arvukate vahekihtidena metabentoniiti. Kihistu lubjakivi on muguljas. Lõunapoolsemas osas on kihistu mergel pruunikas ja suurema savisisaldusega, seal lisanduvad kihistu kivimitele veel domeriit ja argilliit. Kohati sisaldab kihistu ka puhast savi. Kihistu on kõige paksem loodeosas, (Eikla ja Viki kandis 37-38 meetrit) õhenedes kagu pool järk-järgult olematuks.

Viited

Välislingid

Eesti kihistud
Silur
Paramaja kihistik

Paramaja kihistik (inglise Paramaja Member) on siluri ladestu Jaani lademe Jaani kihistu kihistik.  

Kihistikku hakkas esimesena eristama Ago Aaloe aastal 1960. Kihistiku stratotüübiks  on Paramaja pank, mille järgi see ka oma nime saanud on. 

Kihistiku moodustavad valdavalt lubjarikas mergel ja lubjakivi. Seda esineb Saaremaa idaosas, Muhu saarel ja Eesti mandriosas.

Viited

Välislingid

Silur
Kihistikud
Ninase kihistik

Ninase kihistik (inglise Ninase Member) on siluri ladestu Jaani lademe Jaani kihistu kihistik.  

Kihistikku hakkas esimesena eristama Ago Aaloe aastal 1960. Kihistiku stratotüübiks  on Ninase pank, kihistik on oma nime saanud aga Ninase küla järgi. Kihistiku laiendatud stratotüüp on Mustjala puurauk, milles kihistiku kivimid esinevad 5.5..49.6 meetril. 

Kihistik esineb Saaremaa lääneosas. Selle moodustab valdavalt bioherme sisaldav lubjakivi. Kuigi Ninase kihistik esineb sisuliselt Paramaja kihistikuga kõrvuti, lamab ta mitmel pool osaliselt viimase all.

Viited

Välislingid

Silur
Kihistikud
Mustjala kihistik

Mustjala kihistik (inglise Mustjala Member) on siluri ladestu Jaani lademe Jaani kihistu kihistik.  

Kihistikku hakkas esimesena eristama Ago Aaloe aastal 1960. Kihistiku stratotüübiks on Mustjala puurauk, milles kihistiku kivimid esinevad 49.6..85.8 meetril. See on oma nime saanud Mustjala asula järgi. 

Kihistik on Jaani kihistu alumine kihistik. See koosneb valdavalt merglist. Kihistik on paljudes kohtades dolomiidistunud, eriti idapoolsetel aladel. Kihistiku keskosas on karbonaatse komponendi sisaldus suurem kui ülejäänud kihistikul.

Viited

Välislingid

Silur
Kihistikud
Tõlla kihid

Tõlla kihid (inglise Tõlla Beds) on siluri ladestu Rīga kihistu Jaani lademesse kuuluvad kihid.  

Kihte hakkasid esimesena eristama Ago Aaloe ja Dimitri Kaljo aastal 1962. Kihtide stratotüübiks on Tõlla puurauk, milles kihid esinevad 117,2..127,0 meetril. Need on oma nime saanud Tõlla asula järgi. 

Kihid on Rīga kihistu alumine osa, neil lasuvad Jugla kihid. Kihid koosnevad Eesti aladel valdavalt hallist argilliidist. Kihid on siin 10–30 meetri paksused, rohekas- kuni pruunikashallid ja sisaldavad ka savikaid dolokive ning domeriiti. Leedu keskosas esindab seda ligi 40 meetri paksune savikas mergel.

Viited

Välislingid

Silur
Kihistikud
Jugla kihid

Jugla kihid (inglise Jugla Beds) on siluri ladestu Rīga kihistu Jaagarahu lademesse kuuluvad kihid.  

Kihte hakkas esimesena eristama Rita Ulste aastal 1976. Kihtide stratotüübiks on Šķirotava-D2 puurauk, milles kihid esinevad 561,0..661,0 meetril. Need on oma nime saanud Jugla järve järgi. 

Kihid on Rīga kihistu ülemine osa, mille all lamavad Tõlla kihid. Leedu keskosas esindab seda ligi 100 meetri paksune kiht domeriiti ja karbonaatset savi.

Viited

Välislingid

Silur
Kihistikud
Kesselaiu kihid

Kesselaiu kihid (inglise Kesselaiu Beds) on siluri ladestu Jaagarahu lademe Muhu kihistusse kuuluvad kihid.  

Kihte hakkas esimesena eristama Ago Aaloe aastal 1958. Kihtide stratotüübiks on Kesselaiu pank. Need on oma nime saanud Kesselaiu järgi. 

Kihid koosnevad valdavalt ühtlasest dolomiidist, sisaldades lubjakivist riffe.

Viited

Välislingid

Silur
Kihistikud
Väino Treiman

Väino Treiman (sündinud 11. juunil 1952 Kuru külas Alajõe külanõukogus Jõhvi rajoonis) on Eesti endine kergejõustiklane ning treener ja sporditegelane.

Elulugu
Ta lõpetas 1970. aastal Kohtla-Järve 1. Keskkooli ja 1974. aastal Tartu Riiklikus Ülikoolis kehakultuuriteaduskonna.

Töötas aastatel 1974–1976 Tartus Kalevis treenerina, 1976–1991 Adavere näidissovhoosis spordimetoodikuna ja 1991–2002 Põltsamaa vallas spordijuhina.

Sportlasena
Püstitas 1971. aastal 2000 m takistusjooksus Eesti NSV noorterekordi 6.10,2. Sai 1972. aasta Eesti NSV meistrivõistlustel 3000 m takistusjooksus hõbeda.

Treenerina
On tegutsenud ka jalgpalli-, eelkõige aga kiiruisutamistreenerina. Sai 2015. aastal 7. kutsetaseme. Osales Eesti koondise treenerina 2018. aasta PyeongChangi taliolümpiamängudel. 

Õpilasi: Sandra Alusalu, Saskia Alusalu, Mart Markus, Marten Liiv.

Sporditegelasena
1999 Adavere spordiklubi juhatuse liige
1999–2019 Jõgevamaa Spordiliit "Kalju" juhatuse liige
2002 Põltsamaa valla spordiklubi Tervise juhatuse esimees 
2006 kiiruisutamise Eesti meistrivõistluste üks taaselustajaid
2006 Kalevipoja rulluisumaratoni ja Kalevipoja uisumaratoni üks korraldajaid

Tunnustus
2007 Valgetähe V klassi teenetemärk
2011 Jõgevamaa Hõberist
2018 Eesti Olümpiakomitee teenetemärk

Viited

Välisviited

Eesti kergejõustiklased
Eesti treenerid
Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna vilistlased
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1952
Hillar Sein

Hillar Sein (sündinud 22. juulil 1977, Võhmas) on eesti kultuuriametnik.

Haridus

Hillar Sein on õppinud Sürgavere Põhikoolis ja Suure-Jaani Gümnaasiumis (1996). Kõrghariduse omandas ta Viljandi Kultuurikolledžis laste ja noorte huvijuhi erialal (2000).

Teenistuskäik

Hillar Sein on 2021. aastast Tallinna kultuuri- ja spordiameti juht. Enne seda oli ta aastatel 2015-2020 Kultuuriministeeriumi kunstide asekantsler ning aastast 2012 ministeeriumi teatrinõunik. Aastatel 2009-2012 oli ta Ugala teatrijuht. Enne seda on ta töötanud haldusjuhina Tallinna Linnateatris ja Eesti Pärimusmuusika Keskuses. Aastail 2003-2005 töötas ta Justiitsministeeriumis ministri abina. 

Sein olnud paljude kultuurivaldkonna asutuste nõukogude liige ja juht. Näiteks on ta olnud SA Eesti Draamateater, SA Rakvere Teatrimaja, SA Endla Teater, SA NUKU ja SA Ugala Teater nõukogu esimees. Nõukogu liikmena on ta osalenud SA Teater NO99, SA Kultuurileht ning SA Arvo Pärdi Keskus juhtimises.

Ühiskondlik tegevus

Hillar Sein on olnud Eesti Laste Organisatsiooni asepresident ning Viljandi Kultuurikolledži Üliõpilasesindus president. Ta on Soomaa Sõprade Seltsi asutajaliige. Sein olnud erakonna Res Publica liige ning Viljandi linnavolikogu kultuurikomisjoni liige. Ta on olnud Kunstifestival Kiriküüt korraldustoimkonna liige, Viljandi Pärimusmuusika Festivali tehnikapealik, samuti SA Eesti Teatri Agentuur nõukogu liige ning Eesti Teatriliidu juhatuse liige. Aastast 2019 on ta Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia nõunike kogu liige.

Isiklikku
Hillar Sein on abielus, peres on kaks tütart.

Eesti riigiametnikud
Viljandi Kultuuriakadeemia vilistlased
Sündinud 1977
Emily Blue

Emily Blue (sünninimi 	Emily Caroline Otnes, sündinud 28. juunil 1994) on Ameerika Ühendriikide laulja. Tema perekond on pärit Norrast, kuid ta elab Chicagos. Ta laulab indie-popmuusikat, elektro-popmuusikat ja death metal-muusikat.

Ta on biseksuaalne.

Ameerika Ühendriikide lauljad
Sündinud 1994
Pangamäe kihid

Pangamäe kihid (inglise keeles Pangamägi Beds) on siluri ladestu Jaagarahu lademe Jaagarahu kihistusse kuuluvad kihid.  

Kihte hakkas esimesena eristama Ago Aaloe aastal 1958. Kihtide stratotüübiks on Kurevere puurauk, kus selle kivimid esinevad 0.0..15.3 meetril. Need on oma nime saanud Kureveres asuva Pangamäe järgi. 

Kihid koosnevad valdavalt lubjakivist, olles nooremad kui Vilsandi kihid. Vahel arvatakse need Rootsiküla lademesse kuuluvateks. Kihid sisaldavad ka bioherme.

Viited

Välislingid

Silur
Kihistikud
Rootsiküla kihistu

Rootsiküla kihistu (inglise keeles Rootsiküla Formation) on siluri ladestu Rootsiküla lademe kihistu.  

Kihistut hakkas esimesena eristama Henrik Bekker aastal 1925. Kihistu stratotüüp asub XX sajandi seitsmekümnendatel aastatel maaparandustööde käigus tasandatud Viita paemurrus, täiendatud stratotüüp on pärit Kipi puuraugust, kus kihistu esineb 25.6..53.6 meetril, neostratotüüp asub aga Vesiku jõe kaldal. Kihistule on nime andnud Rootsiküla küla.

Kihistus eristuvad järgmised kihid (noorematest vanemateni):
Soeginina kihid
Vesiku kihid
Kuusnõmme kihid
Viita kihid.

Kihistu esineb Saaremaal, välja arvatud selle idaosa. Selle moodustavad madalveelise tekkega tsükliliselt vahelduvad lubjakivid, mis on vahel dolomiidistunud, ja savikad dolomiidid.

Viited

Välislingid

Silur
Kihistud
Jaan Troost

Jaan Troost (sündinud 25. detsembril 1947) on eesti üldkirurg.

Ta lõpetas 1966. aastal Tallinna Reaalkooli ja 1972. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (arstiteaduskonna), 1985. aastast kõrgema kategooria kirurg. 

 1972–1979 Tallinna Tõnismäe Haigla üldkirurg
 1979–1980 A. Seppo nimelise kliiniku polütrauma sektori juhataja
 1979–2022 Lääne-Tallinna Keskhaigla üldkirurg (sh 1982–2010 kirurgiaosakonna juhataja) 
 2013– ilu ja tervise keskuse The Health Clinic koostööpartner ja kirurg. 
 
Lisaks töötab ta Nordic Medical Centeris kirurgina, eelkõige rinna-, kõhuplastika- ja rasvaimu operatsioonide alal. 

Jaan Troost on Eesti Arstide Liidu, Tallinna Arstide Liidu ning Eesti Plastika- ja Rekonstruktiivkirurgia Seltsi liige.

Välislingid
Tutvustus ja foto
Anne & Stiil, jaanuar 2019

Eesti kirurgid
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Sündinud 1947
Tallinna Reaalkooli vilistlased
Viita kihid

Viita kihid (inglise keeles Viita Beds) on siluri ajastu Rootsiküla lademe Rootsiküla kihistu alumised kihid. Neid hakkas esimesena eristama Rein Einasto aastal 1970.

Kihtide stratotüüp asub XX sajandi seitsmekümnendatel aastatel maaparandustööde käigus tasandatud Viita paemurrus, täiendatud stratotüüp on pärit Kipi puuraugust, kus kihid esinevad 42.2..53.6 meetril. Kihid on oma nime saanud Viita talult.

Kihtidel lasuvad Kuusnõmme kihid.

Viita kihid koosnevad alumises osas lubjakivist, ülemises osas aga mustrilisest dolomiidist.

Viited

Välislingid

Eesti kihistikud
Silur
Kuusnõmme kihid

Kuusnõmme kihid (inglise keeles Kuusnõmme Beds) on siluri ajastu Rootsiküla lademe Rootsiküla kihistu kihid. Neid hakkas esimesena eristama Rein Einasto aastal 1970.

Kihtide stratotüüp on nüüdseks hävinud Kuusnõmme metsa serval asunud tehislik süvend, nende neostratotüüp on pärit Kipi puuraugust, kus kihid esinevad 38.3..42.2 meetril. Kihid on oma nime saanud Kuusnõmme poolsaarelt.

Kihtidel lasuvad Vesiku kihid, nende all lamavad aga Viita kihid.

Kuusnõmme kihid koosnevad alumises osas koralle sisaldavast lubjakivist, ülemises osas aga mustrilisest dolomiidist.

Viited

Välislingid

Eesti kihistikud
Silur
The Health Clinic

The Health Clinic OÜ on Eesti esimene meditsiiniagentuur. Ettevõte tegeleb ilukirurgia, kaalukirurgia ning ilumeditsiini protseduuride vahendamisega läbi koostööpartnerite võrgustiku. The Health Clinicu patsiendid on peamiselt Eestist, Soomest, Norrast, Rootsist ning Inglismaalt. 

Ettevõte asutati Tallinnas 2009. aastal ning esimesed iluoperatsioonid toimusid maikuus 2010 erahaiglas Fertilitas. Esimesed patsiendid olid Norrast. 

Keerulisemaid maovähendusoperatsioone teostatakse lisaks erahaiglale Fertilitas ka Ida-Tallinna Keskhaiglas.

The Health Clinicu koostööpartneriteks on dr. Rein Adamson, dr. Siim Simmo, dr. Jaan Troost, dr. Aet Saarts, dr. Martin Adamson, dr. Mart Eller ning dr. Elo Kuum.

The Health Clinicu kontor asub Tallinnas Kompassi Majas Tartu mnt 13, 10145.

Välislingid  
 The Health Clinic
Rein Adamson

Rein Adamson (sündinud 1958 Saaremaal) on eesti kirurg, kes üldkirurgia kõrval on spetsialiseerunud bariaatrilisele kirurgiale.

Haridus
Ta on lõpetanud Viktor Kingissepa nimelise Kingissepa Keskkooli (1976) ja Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna (1982). Aastatel 1982–1983 läbis ta Tallinna Kiirabihaiglas üldkirurgia residentuuri.

Töö
Aastatel 1983–2011 töötas ta üldkirurgina Mustamäe Haiglas ja 1994–2007 Viimsi Haiglas, kus keskendus peamiselt gastroskoopilistele protseduuridele. Aastatel 2002–2006 töötas ta Vitaclinicas üldkirurgina, 2007. aastast oli Adams Kirurgia Grupi juhataja ja üldkirurg. 

2009. aastast on ta erakliiniku The Health Clinic partner ja kirurg, kes tegeleb eeskätt patsientide rasvumusprobleemidega ja on spetsialiseerunud kaalukirurgiale.

Alates 2012. aastast töötab ta ka Ida-Tallinna Keskhaiglas üldkirurgina.

Isiklikku
Tal on kolm poega, kellest poeg Martin Adamson on samuti kirurg. Poeg Mihkel Adamson on perele kuuluva erakliiniku The Health Clinicu tegevjuht. Poeg Ott Adamson on trummar.

Viited

Välislingid
 Tutvustus ja foto
 Delfi, september 2019
 Delfi, august 2019
 Delfi, mai 2019
 Anne ja Stiil, märts 2019
 Anne ja Stiil, november 2018

Eesti kirurgid
Soeginina kihid

Soeginina kihid (inglise keeles Soeginina Beds) on siluri ajastu Rootsiküla lademe Rootsiküla kihistu ülemised kihid. Neid hakkas esimesena eristama Rein Einasto aastal 1970.

Kihtide stratotüüp on Soeginina pank, selle neostratotüüp on pärit Kipi puuraugust, kus kihid esinevad 25.60..29.1 meetril. Kihid on oma nime saanud Soeginina pangalt.

Kihtide all lamavad Vesiku kihid.

Soeginina kihid koosnevad Rootsiküla kihistule ebatüüpiliselt alumises osas täielikult dolomiidistunud poorsest teralisest lubjakivist,  keskmises osas stromatoliite sisaldavast lubjakivist, ülemises osas aga mustrilisest dolomiidist.

Viited

Välislingid

Eesti kihistikud
Silur
Latowicz

Latowicz on küla Poolas Masoovia vojevoodkonnas Mińsk Mazowiecki maakonnas, Latowiczi valla halduskeskus.

Küla on esmamainitud 13. sajandil. Latowicz sai linnaõigused 1423. aastal, kuid kaotas need 1869. aastal.

Viited

Masoovia vojevoodkonna külad
Markuszów

Markuszów on küla Poolas Lublini vojevoodkonnas Puławy maakonnas, Markuszówi valla halduskeskus.

Markuszów sai linnaõigused 1330. aastal. Markuszów kaotas linnaõigused 1870. aastal.

Viited

Lublini vojevoodkonna külad
Sauvere kihid

Sauvere kihid (inglise keeles Sauvere Beds) on siluri ajastu Paadla lademe Paadla kihistu alumised kihid. Neid hakkas esimesena eristama Einar Klaamann aastal 1970.

Kihid on oma nime saanud Sauvere külalt. Kihtide stratotüüp asub nüüdseks hävinud Sauvere paemurrus. Sauvere kihtide neostratotüüp on Kogula uus karjäär.

Sauvere kihid koosnevad sõlmjast ja kiltjast lubjakivist, mis lääneosas sisaldab ka bioherme ja läheb ida pool üle dolomiidiks.

Viited

Välislingid

Eesti kihistikud
Silur
Uduvere kihid

Uduvere kihid (inglise keeles Uduvere Beds) on siluri ajastu Paadla lademe Paadla kihistu ülemised kihid. Neid hakkas esimesena eristama Einar Klaamann aastal 1970.

Kihid on oma nime saanud Uduvere külalt. Kihtide stratotüüp on Uduvere paemurrus. Kihtide laiendatud stratotüübiks on sealne 4A puurauk, milles kihtide kivimid esinevad 1.4..4.3 meetril. Murru servad on kinni kasvanud, küll aga paljandub selle põhjas ligi 50 m² suurusel alal paas.

Uduvere kihid koosnevad erinevatest madalaveelise tekkega kivimitest. Kihtides on lubjakivi, merglit, korallidest ja stromatopooridest kivististe kuhjatisi. Kihtide kivimid on osaliselt või täielikult dolomiidistunud, eriti Kuressaare linnast ida poole jäävatel aladel.

Viited

Välislingid

Eesti kihistikud
Silur
Himmiste kihid

Himmiste kihid (inglise Himmiste Beds) on siluri ajastu Paadla lademe kihid. Neid hakkas esimesena eristama Einar Klaamann aastal 1970.

Kihid on oma nime saanud Himmiste külalt. Kihtide stratotüüp on Himmiste paemurd. Kihtide laiendatud stratotüüp on Kipi puurauk, kus kihid esinevad 9.00..16.75 meetril. 

Himmiste kihid koosnevad sõlmjast ja kiltjast dolomiidist, mis sisaldab vahekihtidena teralist lubjakivi. Kihtide alumises osas on lubjakivi sisaldus suurem, ülemises osas väiksem. Kihte kaevandatakse Kaarma dolokivimaardlas. Uuemas kirjanduses arvatakse kihid Paadla kihistusse kuuluvaks.

Viited

Välislingid

Eesti kihistikud
Silur
Kuressaare kihistu

Kuressaare kihistu (inglise Kuressaare Formation) on siluri ladestu Kuressaare lademe kihistu.  

Kihistut hakkas esimesena eristama Einar Klaamann aastal 1970. Kihistu stratotüübiks on Kuressaare G1 puurauk, kus selle kivimid esinevad 1.5..13.4 meetril (teistel andmetel 1,5-19,8 meetril). Kuressaare kihistu on oma nime saanud Kuressaare linna järgi.

Kihistus eristuvad järgmised kihid (nooremast vanemani):
Kudjape kihid
Tahula kihid..

Viited

Välislingid

Silur
Kihistud
Tahula kihid

Tahula kihid (inglise keeles Tahula Beds) on siluri ajastu Kuressaare lademe Kuressaare kihistu alumised kihid. Neid hakkasid esimesena eristama Ago Aaloe jt. aastal 1976.

Kihid on oma nime saanud Tahula külalt. Kihtide stratotüüp on Tahula puurauk, kus selle kivimid esinevad 1.5..12.3 meetril. Tahula kihtide neostratotüüp on Kuressaare G1 puurauk, kus  kihid esinevad 8.2..19.8 meetril.

Tahula kihid koosnevad domeriidist, dolomiidist ja merglist, milles esineb õhukeste vahekihtidena ka lubjakivi. Kihtide kirdepoolsemas osas nende lubjakivisisaldus kasvab.

Viited

Välislingid

Eesti kihistikud
Silur
Kudjape kihid

Kudjape kihid (inglise keeles Kudjape Beds) on siluri ajastu Kuressaare lademe Kuressaare kihistu ülemised kihid. Neid hakkas esimesena eristama Ago Aaloe aastal 1976.

Kihid on oma nime saanud Kudjape kalmistult. Kihtide stratotüüp on kalmistu juures asuv kraav, kus aga paljand on mattunud. Kihtide laiendatud stratotüüp on Kuressaare G1 puurauk, kus  kihid esinevad 1.5..8.2 meetril.

Kudjape kihid koosnevad savikast muguljast lubjakivist, milles esinevad vahekihtidena mergel ja detriiti sisaldav lubjakivi. Kihid sisaldavad ka mõningaid bioherme. Kihtidele on omane suur rugooside ja muude korallide sisaldus.

Viited

Välislingid

Eesti kihistikud
Silur
Lõo kihid

Lõo kihid (inglise Lõo Beds) on siluri ajastu Kaugatuma lademe Kaugatuma kihistu ülemised kihid. Neid hakkas esimesena eristama Enar Klaamann aastal 1970.

Kihid on oma nime saanud Lõu lahelt. Kihtide stratotüüp on Lõo pank. Lõo kihtide neostratotüüp on Ohesaare G1 puurauk, kus  kihid esinevad 1.80..29.85 meetril.

Lõo kihid koosnevad ligi 30 meetri paksusest domeriidi ja mergli lasundist, milles esineb õhukeste vahekihtidena ka lubjakivi. Kihid sisaldavad kohati aleuriitset materjali. Kihid koosnevad kahest tsüklist, millest alumisel on analoogselt Äigu kihtidele ülemises osas paksem krinoidlubjakivi lasund, ülemisel tsüklil see aga puudub.

Viited

Välislingid

Eesti kihistikud
Silur
Pokrovsk (Ukraina)

Pokrovsk (ukraina Покровськ) on oblastilise tähtsusega linn Ukrainas Donetski oblastis, Pokrovski rajooni halduskeskus. Linn asub 52  kilomeetrit Donetskist loodes.

Pokrovski haldusalas asuvad Rodõnske linn ja Ševtšenko alev.

Pokrovsk asutati 1875. aastal Grišino külana. 1934 sai nimeks Postõševo. 1938. aastal sai nimeks Krasnoarmijsk (Krasnoarmeiskoje) ja linnaõigused. 12. mail 2016 sai praeguse nime.

2020. aasta alguses oli linnas 61 770 elanikku.

Viited

Välislingid
 Linnavalitsuse koduleht

Donetski oblasti linnad
Horodok

Horodok (ukraina Городок) on linn Ukrainas Lvivi oblastis Lvivi rajoonis. Kuni 2020. aastani oli Horodoki rajooni keskus. See asub Lvivist umbes 25 km edelas.

Horodokki on esmamainitud 1213. aastal. Linnaõigused sai 1389. aastal. Kuulus Galiitsia-Volõõnia vürstiriiki ja seejärel 1772. aastani kuulus Horodok Rzeczpospolita (Leedu suurvürstiriigi) Vene vojevoodkonda. Esimese ja teise maailmasõja vahel kuulus linn Poola Lvovi vojevoodkonda.

Horodokis suri 1434. aastal Poola kuningas Jogaila.

2017. aastal oli linnas 16 257 elanikku.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Horodoki elanikest ukrainlasi 95,74%, venelasi 3,03%, poolakaid 0,74% ja valgevenelasi 0,21%.

Viited

Ukraina linnad
Lvivi oblast
Lilian Thuram

Lilian Thuram (sündinud 1. jaanuaril 1972 Pointe-à-Pitre'is) on endine Prantsusmaa jalgpallikoondise kaitsja. Lisaks koondisekarjäärile mängis Thuram klubijalgpalli Monacos, Parmas, Juventuses ja Barcelonas.

Thuram võitis Prantsusmaa koondisega 1998. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused ja 2000. aasta Euroopa meistrivõistlused. Ühtlasi on Thuram Prantsusmaa koondise 142. mänguga rekordinternatsionaal. Thuram tuli Juventusega Itaalia Serie A meistriks aastatel 2002 ja 2003.

Prantsusmaa jalgpallurid
AS Monaco FC jalgpallurid
Parma Calcio 1913 mängijad
Torino Juventuse mängijad
FC Barcelona mängijad
Ligue 1 mängijad
Serie A mängijad
La Liga mängijad
Sündinud 1972
Korvpalli Optibet Rahvaliiga

Korvpalli Optibet Rahvaliiga on harrastusliiga korvpallihuvilistele. Korvpalli Rahvaliigat mängitakse kahes divisjonis ning esimene hooaeg peeti 2016. aastal. Mängitakse kahes sarjas - Regular ja Weekend.

Esimesel hooajal võttis turniiri esimesest etapist osa 7 meeskonda, kuid hooajaks 2019/2020 oli tiime kokku juba üle 80 ning mängiti kümnes regioonis.

2020. aasta hooajaks laieneb Korvpalli Rahvaliiga ka Lõuna-Eestisse.

Viited

Välislingid 
 Korvpalli Rahvaliiga portaal

Eesti korvpall
Spordiliigad
Kaavi kihistik

Kaavi kihistik (inglise Kaavi Member) on siluri ladestu Ohessaare lademe Ohesaare kihistu kihistik.  

Kihistikku hakkas esimesena eristama Ago Aaloe aastal 1976. Kihistiku stratotüübiks on Kaavi 568 puurauk, milles kihistiku kivimid esinevad 5.3..35.0 meetril. See on oma nime saanud Kaavi asula järgi. 

Kihistik on ligi 20 meetri paksune ja selle moodustab valdavalt punane domeriit või mergel. Kihistik sisaldab ka liiva ja aleuriiti. Kuigi ohesaare lademele on üldiselt omane rikkalik kojaga olendite fauna, on Kaavi kihistikust tuvastatud üksnes selgrooksete jäänuseid.

Viited

Välislingid

Silur
Kihistikud
Tārgale kihistu

Tārgale kihistu (inglise keeles Tārgale Formation) on siluri ladestu Ohessaare lademe kihistu.  Ventspils D-3 puurauk

Kihistut hakkasid esimesena eristama Rita Ulste ja Lilita-Ilga Gailite aastal 1986. Kihistu stratotüübiks on Ventspils D-3 puurauk, kus selle kivimid esinevad 267.5..344.0 meetril. Kihistu on oma nime saanud Tārgale asula järgi.

Kihistus eristuvad järgmised kihid (nooremast vanemani):
Lūžni kihid
Gārzde kihid
Venzava kihid.

Viited

Välislingid

Silur
Kihistud
Lūžni kihid

Lūžni kihid (inglise keeles Lūžni Beds) on siluri ajastu Ohessaare lademe Tārgale kihistu ülemised kihid. Neid hakkas esimesena eristama  Rita Ulste aastal 1976.

Kihid on oma nime saanud Lūžņa külalt. Kihtide stratotüüp on Lūžni 4 puurauk, kus nende kivimid esinevad 172.0..188.0 meetril. Kihtide neostratotüüp on Ventspilsi D-3 puurauk, milles kihtide kivimid esinevad 267.5..283.0 meetril.

Kihtide all lamavad Gārzde kihid. Lūžni kihid koosnevad erinevatest mergli kihtidest, millest osad on osaliselt dolomiidistunud.

Viited

Välislingid

Eesti kihistikud
Silur
Gārzde kihid

Gārzde kihid (inglise keeles Gārzde Beds) on siluri ajastu Ohessaare lademe Tārgale kihistu kihid. Neid hakkas esimesena eristama  Rita Ulste aastal 1976.

Kihid on oma nime saanud Gārzde külalt. Kihtide stratotüüp on Lūžni 4 puurauk, kus nende kivimid esinevad 180.0..210.0 meetril. Kihtide neostratotüüp on Ventspilsi D-3 puurauk, milles kihtide kivimid esinevad 267.5..303.0 meetril.

Kihtide all lamavad Venzava kihid ja neil lasuvad Lūžni kihid. Gārzde kihid koosnevad ülemises ja alumises osas katkestuspindadega lubjakivist, mis sisaldab konglomeraati. Lubjakivikihtide vahel asub sõlmja struktuuriga mergel.

Viited

Välislingid

Eesti kihistikud
Silur
Venzava kihid

Venzava kihid (inglise keeles Venzava Beds) on siluri ajastu Ohessaare lademe Tārgale kihistu alumised kihid. Neid hakkas esimesena eristama  Rita Ulste aastal 1976.

Kihid on oma nime saanud endiselt Venzava külalt. Kihtide stratotüüp on Piltene 1 puurauk, kus nende kivimid esinevad 436.0..470.0 meetril.

Kihtidel lasuvad Gārzde kihid. Venzava kihid koosnevad erinevatest mergli kihtidest, millest osad on osaliselt dolomiidistunud. Esineb ka katkestuspindadega lubjakivi kihte, mis sisaldavad konglomeraati.

Viited

Välislingid

Eesti kihistikud
Silur
Südamediastol

Südamediastol on ajavahemik, mil süda on lõdvestunud ja laienenud (paisunud).

Diastoolne rõhk on konkreetselt minimaalne arteriaalne rõhk südame vatsakeste lõdvestumise ja laienemise ajal. Diastool on aeg, mil vatsakesed täituvad verega.

Vererõhu näidul on diastoolne rõhk tavaliselt teine registreeritud arv. Näiteks vererõhu korral 120/80 ("120 üle 80") on diastoolne rõhk 80. "80" all mõeldakse 80 mm Hg (millimeetrit elavhõbedat).
Saksa Ordu riik

Saksa Ordu riik ka Saksa orduriik (saksa keeles Staat des Deutschen Ordens; ladina keeles Civitas Ordinis Theutonici), saksa keeles nimetatud ka Deutschordensstaat'iks (saksa keeles [ˈdɔʏtʃ ɔɐdənsˌʃtaːt]) või Ordensstaat ([ˈɔɐdənsˌʃtaːt]) oli ristisõdijate riik, mille rajasid Saksa ordu rüütlid 13. sajandil toimunud Läänemere ristisõdade käigus. Riik baseerus Preisimaal pärast seda, kui ordu vallutas paganlikud vanapreislased. Edaspidi laienes see eri aegadel Kuramaale, Gotlandile, Liivimaale, Neumarki, Pommeri ja Samogitiale. See hõlmas territooriume tänapäevastest riikidest Eestis, Lätis, Leedus, Saksamaal, Poolas, Venemaal ja Rootsis (Gotland). Suurem osa territooriumist vallutati sõjaliste ordude poolt, misjärel Saksa kolonisatsioon oli erineva mõjuga.

Liivimaa Mõõgavendade Ordu, mis haldas Maarjamaad (Terra Mariana), inkorporeeriti Teutooni ordusse selle autonoomse Liivimaa haruna 1237. aastal. 1346. aastal müüs Taani kuningas Eesti hertsogkonna 19 000 Kölni marga eest Saksa ordule. Suveräänsuse üleminek Taanilt Saksa ordule toimus 1. novembril 1346.

Pärast lüüasaamist Grunwaldi lahingus 1410 tabas Saksa Ordut langus, ja selle Liivimaa haru liitus aastatel 1422–1435 asutatud Liivi Konföderatsiooniga. Sakslaste valduses olnud maad Preisimaal ja Pommeris jagunesid kaheks pärast Thorni rahu 1466. Läänepoolne osa integreeriti Poola Kuningriigiga kui Preisi kuninglik provints, idaosa jäi aga läänina Saksa valitsuse alla, kinnitusega, et seda peetakse Poola Kuningriigi lahutamatuks osaks. Idas asuv kloostririik sekulariseerus 1525. aastal protestantliku reformatsiooni ajal Preisimaa hertsogkonnaks Poola läänina, mida juhtis Hohenzollernid. Liivimaa haru jätkus Liivi Konföderatsiooni koosseisus kuni selle lagunemiseni 1561. aastal.

Viited 

 Ordud
 Keskaeg
 Läti ajalugu
Eesti keskaeg
 Saksamaa ajalugu
Tigas

Tigas on küla (mazciems) Lätis Kuldīga piirkonnas Padure vallas. Küla asub merepinnast 35 meetri kõrgusel, piirkonna keskusest Kuldīgast 15,5 ja Riiast 168 kilomeetri kaugusel.

Küla on tekkinud endise Tigve mõisa (Tigwin, Tigwen) keskuse juurde. Külast põhja pool asub Tigve linnamägi, mida mainiti aastal 1234 nime all Pyguwas.  Nii linnamägi kui ka selle juures asuvad Tigve muinaskalmed on riikliku kaitse all olevad muinsusmälestised.

Viited

Kuldīga piirkonna külad
Kuflew

Kuflew on küla Poolas Masoovia vojevoodkonnas Mińsk Mazowiecki maakonnas Mrozy vallas. Kuflew asub Mrozyst 7 km lõunas.

Kuflew sai linnaõigused 1531. aastal, kuid kaotas need 1820. aastal.

Masoovia vojevoodkonna külad
Kurmāle

Kurmāle (ka Kormale) on küla (mazciems) Lätis Kuldīga piirkonnas Kurmāle vallas.

Küla asub valla põhjaosas merepinnast 70 meetri kõrgusel samanimelise oja kaldal. Kurmāle jääb valla keskusest Vilgālest 17, piirkonna keskusest Kuldīgast 4,5 ja Riiast 155 kilomeetri kaugusele.

Küla oli üks kuralaste Bandava muinasmaakonna keskustest, mida mainiti esmakordselt aastal 1253 (Kormalen). Külast loodes asub muinsuskaitsealune Kurmāle linnamägi.

Tänapäevane küla on tekkinud endise Kurmāle mõisa (Kurmahlen) keskuse juurde. 

Külas asub bussipeatus.

Viited

Kuldīga piirkonna külad
Apertuur

Apertuur (lad apertus avatud) on valgust läbilaskev ava optikasüsteemis. Ava suurust väljendab tema efektiivne läbimõõt.

Apertuurinurk on optikasüsteemi läbiva kiirtekimbu äärmiste kiirt vaheline nurk. Poole apertuurinurga  siinuse ja esemeruumi keskkonna murdumisnäitaja   korrutist nimetatakse apertuuriarvuks:
.

Vaata ka 
 Ava (fotograafia)

Viited 
 

Optika
Miljard Kilk

Miljard Kilk (sündinud 7. märtsil 1957 Tartus) on eesti kunstnik.

Ta lõpetas 1976. aastal Tartu Kunstikooli naha kunstilise kujundamise erialal. Pärast kooli lõpetamist suunati Kilk Vanemuise teatrisse, kus aastatel 1976–1977 töötas dekoraatorina ning aastatel 1979–1981  Tartu Ülikooli Kunstikabineti laborandina. Hiljem töötas peamiselt vabakunstnikuna ning aastani 1995 Tallinnfilmis joonisfilmi lavastuskunstnikuna. Ta oli Priit Pärna multifilmide värvikunstnik. Alates 1983. aastast on Kilk Eesti Kunstnike Liidu liige. 

Maalinud on ta peamiselt hüperrealistlikke linnavaateid ning loonud figuurikompositsioone ja fantastika sugemetega maale. 

Mitmed Kilgi 1970. aastate lõpul Tartu slaidimaalikoolkonna esinumbrina loodud tööd, nagu "Let´s go!", "Köögis" ja "Hotellid" kuuluvad Eesti kunstiklassikasse.

Isikunäitused 

 1981 Tallinna Kunstisalong
 1983 Tallinna Kinomaja
 1985 Tartu kunstimuuseum
 1987 Tallinna Kinomaja
 1993 Sammas galerii
 2005 Vaal Galerii
 2007 Viinistu Kunstimuuseum
 2009 Vaal Galerii
 2022 Eesti Rahva Muuseum

Viited 

Eesti kunstnikud
Tartu Kunstikooli vilistlased
Sündinud 1957
Alexander Albon

Alexander Albon (sündinud 23. märtsil 1996 Londonis) on tai vormelisõitja.

Albon tegi Vormel 1 debüüdi 2019 hooajal Toro Rosso meeskonnas. Peale Ungari Grand Prix-d edendati Albon Red Bull Racingu meeskonda.

2020. hooaja Toscana Grand Prix-l jõudis Albon esimest korda poodiumile lõpetades 3. kohaga. Ühtlasi on  Albon ka esimene Tai võidusõitja kes jõudnud Vormel 1 sarjas poodiumile.  

Suurbritannia Vormel 1 piloodid
Sündinud 1996
Basi

Basi on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Kuldīga piirkonnas Gudenieki vallas. Küla asub merepinnast 85 meetri kõrgusel, valla keskusest Gudeniekist 8, piirkonna keskusest Kuldīgast 24 ja Riiast 175 kilomeetri kaugusel.

Küla mainiti esmakordselt 1338. aastal. Tänapäevane asula kujunes endise Basi mõisa (Bassen) keskuse juurde. Külas asuv Basi linnamägi on riikliku kaitse all olev arheoloogiamälestis.

Külas asub mälestusmärk Teises maailmasõjas hukkunud valla elanikele.

Sama nime kannab ka Birži mõisa juurde tekkinud küla.

Viited

Kuldīga piirkonna külad
Basi (Birži)

Basi (vanasti ka Birži) on küla (mazciems) Lätis Kuldīga piirkonnas Gudenieki vallas. Küla asub valla idaosas merepinnast 85 meetri kõrgusel, valla keskusest Gudeniekist 10, piirkonna keskusest Kuldīgast 20 ja Riiast 172 kilomeetri kaugusel.

Basis asuvad Kuldīga põhikooli Basi osakond, rahvamaja ja raamatukogu. 

Küla mainiti esmakordselt 1505. aastal. Tänapäevane asula kujunes endise Birži mõisa (Birshof, Byrszen) keskuse juurde. Küla oli Basi valla halduskeskuseks, nõukogude perioodil aga Basi kolhoosi keskasulaks.

Sama nime kannab ka Basi mõisa juurde tekkinud küla.

Viited

Kuldīga piirkonna külad
Villem Seidra

Villem Seidra (29. veebruar 1904 Tallinn – 7. oktoober 1974 Tallinn) oli eesti arhitekt. 

Lõpetas 1923. aastal Tallinna Linna 1. Reaalkooli ja 1932. aastal Tallinna Tehnikumi.

Looming
Projekteerinud kolhoosikeskusi, eramuid, aiamaju jm.
1935, 1939 Tallinna Pelgulinna rannahoone projekt, ümber- ja juurdeehitusprojekt (kaasautor Anton Soans), hoone on hävinenud
1936–1937 Kadrioru pargis asuv Lastemuuseum Miiamilla
1937 Luigetiigi saare planeerimiskavand

Kirjandus
Anne Kaaver. "Seidra, Seideman, Villem, arhitekt". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 470

Välislingid
Haud Tallinnas Rahumäe kalmistul

Eesti arhitektid
Tallinna Reaalkooli vilistlased
Tallinna kõrgema tehnikumi vilistlased
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1904
Surnud 1974
Rahumäe kalmistule maetud
Hobuheinik

Hobuheinik (Tricholoma equestre) on heiniku perekonda kuuluv seeneliik.

Eestis kasvab hobuheinik liivastes männimetsades ja luitemännikutes.

Seen on söödav värskelt.

Välislingid
 

Eesti seened
Heinikulised
Kirbe heinik

Kirbe või mõru heinik (Tricholoma aestuans) on heiniku perekonda kuuluv seeneliik.

Eestis kasvab mõru heinik männimetsades.

Seen ei ole söödav.

Välislingid
 Mõru heinik andmebaasis eElurikkus 

Eesti seened
Heinikulised
Habeheinik

Habeheinik (Tricholoma vaccinum) on heiniku perekonda kuuluv seeneliik.

Eestis kasvab habeheinik kuuse- ja männimetsades.

Välislingid
Habeheinik andmebaasis eElurikkus 

Eesti seened
Heinikulised
Iris (laev)

Iris on 1945. aastal Soomes Porvoos ehitatud kahvelketš. Laev ehitati haluveoks, kuid nüüd teeb Eesti vetes ja Eesti lipu all turismireise. Iris tõsteti 2008. aastal Sõru sadamas restaureerimistöödeks Alari kõrvale kaldale, kus seisab rahapuudusel kehvas seisukorras tänaseni.

Üldandmed 
• pikkus 30 m;

• laius 6,4 m;

• süvis 2,5 m;

• veeväljasurve 130 tonni;

• kiirus ca 7 sõlme;

• purjepinda 226 m²;

• peamasin 210 hj Scania TD.

Välislingid 
•  – Iris Eesti Vanalaevade Ühingu koduleheküljel

Eesti purjelaevad
Ernst Jaakson (laev)

Ernst Jaakson (endiste nimedega Alar, Kurland, Arne) on 1937–1939 Hiiumaal ehitatud kolmemastiline mootorpurjekas. Ernst Jaakson on maailmas ainus autentsena säilinud Teise maailmasõja eelne puidust mootorpurjekas. Alates laeva valmimisest on Ernst Jaaksonil vahetatud vaid peamasin.

Ajalugu 
Laev ehitati Hiiumaal Õngu küla rannakoplis. Laevameister Peeter Himmist ja sepasellid olid pärit Saaremaalt, ka puitmaterjal laevakere ehituseks toodi Saaremaalt. Purjed õmmeldi Õngul Peedu talus, mastid ja kajutid lisati hiljem Loksal, 1939. aastal paigaldati Tallinnas 120 hj kahesilindriline Bolinder naftamootor.

Alar kuulus laevaühingule Alar ja vedas 1940. aastal Loksalt Saaremaale Jaagurahu sadamasse telliseid ja Saaremaalt Tallinnasse palke. Eesti NSV Ajutine Ülemnõukogu kuulutas lavea oma seadlusega 9. oktoobril 1940 natsionaliseeritavaks. Augustis 1941 ootas Alar Matsi lahes laadungit ja jäi Nõukogude Liidu viimata. Sakslased andsid laevale Pärnust merelemineku loa ja rahuldasid reprivatiseerimise taotluse. Aastatel 1942–1944 oli laeva kapten Feliks Voolens ja laev tegi kohalikke vedusid. 1944. aastal üritas Alari meeskond perekondadega Kõrgessaare sadamast Rootsi põgeneda, kuid sattus Saksamaale Hamburgi ja nimetati ümber Kurlandiks, kus laeva esialgne kapten Arnold Türi selle ära ostis. Arnold Türi viis laeva Inglismaale remonti, sai nimeks Arne ja registreeriti Panama lipu all, kuni Arnold Türi selle rootslastele maha müüs. 1968. aastal ostis kapten Arnold Türi laeva tagasi. Arnold Türi oli Ameerika Ühendriikide kodanik ja registreeris laeva USA lipu all. Kodusadam oli New York 1969. aastal jäi laev seisma Taani Hobro sadamasse, kus see aastatel 1970–1977 ümber ehitati ja nime Alar tagasi sai.

Tänapäev 
Viimane omanik Arnold Türi tegutses selle nimel, et Alar kodusadamasse tagasi jõuaks. 28. juulil 1998 toodigi Alar Emmaste vallavalitsuse kaasabil tagasi Hiiumaale Sõru sadamasse restaureerimisele. Laeva esimese ja viimase kapteni Arnold Türi tuhk puistati 2005. aastal Alari kõrvale merre. 14. septembril 1998 andis Emmaste valla volikogu president Lennart Meri ettepanekul laevale Eesti diplomaadi Ernst Jaaksoni nime, loodi Ernst Jaaksoni Sihtasutus, mille ülesanne oli muu hulgas mootorpurjeka restaureerimise korraldamine.

Pärast kahemastilise kaljase Hval uppumist 2004. aasta suvel Helsingi lähedal on Ernst Jaakson üks kahest allesjäänud Eestis valmistatud vanast purjelaevast. Teine allesjäänud Eestis ehitatud purjelaev on Rootsis asuv Hoppet. Ernst Jaakson seisab Sõru sadamas Eesti ainukeses puulaevade restaureerimise keskuses.

Üldandmed 

 pikkus 35 m
 laius 8 m

Välislingid 

 Alar Eesti Vanalaevade Ühingu kodulehel

Eesti purjelaevad
Viktor Marseille'ist

Püha Viktor Marseille'ist, ka püha Victor oli kristlik märter. Ta suri umbes aastal 290, teistel andmetel 303. aastal. Teda austatakse pühakuna katoliku ja õigeusu kirikus. Viktori mälestuspäev on 21. juulil. Oli hiliskeskajal Tallinna kaitsepühak.

Pärimus 
Pärimuse järgi oli Viktor Rooma armee ohvitser Marseille's, kes hukati keeldumise pärast ohverdamast Rooma jumalatele. Ta viidi ülekuulamiseks prefektide ette, hiljem keiser Maximianuse ette; teda löödi, piinati piinapingil, lohistati mööda tänavaid ja heideti ta vanglasse, kus ta veenis oma kaasvange, kolme Rooma sõdurit, ristiusku vastu võtma; hiljem hukati ka nemad. Kui Viktorit sunniti suitsetama viirukit Jupiteri kuju ees, lükkas ta kuju jalaga ümber. Keiser andis käsu jahvatada Viktor puruks pöörleva veskikivi all, kuid kivi purunes enne pühaku surma. Seejärel raiuti Viktori pea maha.

Ikonograafia 
Püha Viktorit kujutatakse pühakujudel ja kunstis sageli sõjamehe turvisesse riietatuna, tema atribuudid on veskikivi ja märtri palmioks. Ta võib hoida käes ka mõõka, mis on nii tema martüüriumiriist kui ka tema elukutsele viitav ese.

Tallinna altaritel hoiab Viktor risti kujutisega kilpi.

Austamine 
Pühak Viktori ja tema kolme kaaskannataja Longinuse, Alexanderi ja Feliciani haua kohale ehitas Johannes Cassianus 4. sajandil kloostri, millest hiljem kujunes benediktlaste klooster ja basilica minor. Püha Viktori kloostris (Abbaye Saint-Victor) asuv Marseille püha Viktori haud on populaarne palverännusihtkoht.

Viktori kultus levis Marseille'ist, Aixist ja Arles'ist kiiresti üle kogu Prantsusmaa, eriti mõjukas oli Pariisis asuv püha Viktori klooster (Abbaye Saint-Victor de Paris). Saksa aladel tunti tema püha vaid  vähestes kohtades, näiteks Metzis ja Trieris.

Tallinna kaitsepühak 
Püha Viktorit on kujutatud kolmel Tallinna hiliskeskaegsel altariretaablil - Niguliste kiriku peaaltaril koguni kolmes kohas, samuti Pühavaimu kiriku altaril ja Mustpeade vennaskonna Maarja altaril. Oletatavasti on püha Viktorit kujutavad skulptuurid ka Niguliste monstrantsil ja Kanuti gildi lauakellal (nn "rüütel taras"). Sellest asjaolust on järeldatud, et püha Viktor oli Tallinna kaitsepühak. Vähemalt kahes Tallinna kirikus oli keskajal püha Viktori altar ja linnas tegutses püha Viktori gild (andmeid aastaist 1500-1525). Et keskaegsete allikate kohaselt  tähistati Tallinnas Viktori mälestuspäeva hoopis 10. oktoobril, võis Marseille Viktori kultus olla segunenud teise Viktori-nimelise pühaku, Xanteni Viktori kultusega.

Viited

Välislingid 
 A. Mänd. Püha Viktor – Tallinna kaitsepühak? - Kunstiteaduslikke Uurimusi, 2003, lk 9-29
 About Abbaye St Victor. - historyhit.com

Pühakud
Saksamaa kantslerite loend ametiaja pikkuse järgi

Siin on loetletud Saksamaa kantslereid ametiaja pikkuse järgi (1867–), arvesse on loetud Saksamaa liitvabariiki ja selle eelkäijaid. Arvutatud on päevade arv ametisse astumise ja sealt lahkumise vahel, kui lugeda kõiki ametisoldud päevi, oleksid kõik numbrid ühe võrra suuremad. Otto von Bismarcki ametiajad Põhja-Saksa Liidu (1867–1871) ja Saksa keisririigi (1871–1890) juhina on loetud üheks. Wilhelm Marxi ja Hermann Mülleri ametiajad polnud küll järjest, kuid nende pikkused on siin tabelis kokku liidetud.

Ametisoleva kantsleri ametiaja pikkus uuendatud 22. septembril 2020.
August Merits

August Merits (18. oktoober 1887 Võisiku vald, Viljandimaa – 12. jaanuar 1942 Unžlag, Gorki oblast, Venemaa) oli Eesti riigiametnik ja ärimees.

Elulugu 
Lõpetas Võisiku kaheklassilise ministeeriumikooli ja Sindi ministeeriumikooli juures tegutsenud pedagoogikaklassi. 1905. aastal sooritas eksternina reaalkooli lõpueksami ja sai Udeva vallakooli õpetajaks Järvamaal. 1909. aastal läks õpetajaks Uudeküla vallakooli, kus töötas kuni 1916. aastani.

Aastatel 1911–14 õppis suvekuudel Strelitzi tehnikumis Saksamaal. 1916. aastal asus elama Peterburi, töötas konstruktorina Siemens-Schuckerti vabrikus elektrijaamade sisseseade osakonnas ning õppis samal ajal Peterburi tsiviilinseneride instituudis arhitektuuri osakonnas. 1918–19 oli õpetaja Moloskovitsa eesti asunduses Peterburi kubermangus.

1919. aastal tuli tagasi Eestisse ja 19. juunist alates oli Riigikontrolli tsiviilosakonna kontrolör, hiljem peakontrolör, tsiviilosakonna juhataja, riigikontrolli nõukogu liige ja riigikontrolöri asetäitja. 

Lõpetas töö kõrvalt 1925. aastal Tartu Ülikooli, kus oli õppinud õigusteadust. Oli EÜS Põhjala liige.

1. oktoobrist 1929 sai Meritsast majandusministri abi ja ühtlasi riigi statistikanõukogu liige. 1930. aastal määrati riigiettevõtte Böckeri tehased direktoriks ja seejärel oli ta kuni 1940. aastani a/s Eesti Kiviõli peadirektor.

Ta oli kaubandus-tööstuskoja nõukogu liige, konjunktuuriinstituudi majandussektsiooni nõukogu esimees, loodusvarade instituudi liige, Eesti-Poola kaubanduskoja esimees ja Poola aukonsul Tallinnas. 

Arreteeriti 14. juunil 1941 küüditamise ajal. Mõisteti tagaselja surma, kuid surmaotsus asendati 10-aastase vangistusega. Suri vangilaagris. Abikaasa Salme Eleonore küüditati.

Välislingid 
Portreefoto andmekogus Fotis
Andmed küüditamise kohta

Riigikontrolli koosseis
Eesti ettevõtjad
Kaubandus-Tööstuskoja liikmed
Välismaa aukonsulid Eestis
Eesti Punase Risti III klassi teenetemärgi kavalerid
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
EÜS Põhjala liikmed
Eesti represseeritud isikud
Sündinud 1887
Surnud 1942