joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Moraalsus

Moraalsus (ladina keelest moralis ″komme, iseloom, korralik käitumine″)  on väärtuste, normatiivsete reeglite või põhimõtete süsteemi alusel kas vääraks või õigeks mõistetud käitumisviisid, otsused või kavatsused. Selline määratlemine võib tuleneda kultuurilistest 
, religioossetest või filosoofilistest veendumustest, samuti inimese enda standarditest, mida usub olevat universaalne.
 
Moraalifilosoofia käsitleb muuhulgas moraaliontoloogiat kui moraali päritolu ning moraaliepistemoloogiat kui moraaliteadmist. Läbi aastate on välja pakutud erinevaid moraaliväljendus süsteemide lahendusi. Käsitletud on seejuures deontoloogilise eetika süsteemi, mis omistab seesmise väärtuse teole endale, mitte selle tagajärgedele ning, et  moraalne tegu on ajendatud teatud moraalsest motiivist või kohusetundest järgida moraalireegleid, kusjuures otsustavaks pole mitte teole järgnev tagajärg, vaid tegutsemise ajendiks olnud hea tahe.  Samuti käsitletakse ka normatiivse eetika süsteeme, mis võtavad arvesse just nimelt teod ning nende tagajärjed. Näide normatiivse eetika filosoofiast on kõlbluse kuldreegel, mis ütleb: „Käitu teiste suhtes nii, nagu sa soovid, et teised sinu suhtes käituksid“.

Moraalitus on vastand moraalsusele ehk ebamoraalsus, kõlblusetus, seejuures amoraalsus väljendub kui mitte uskumises üleüldse konkreetsetesse moraali standarditesse ning reeglitesse.

Filosoofia

Eetika 

Eetika (tuntud ka kui moraalifilosoofia ) on filosoofia valdkond, mis küsitleb moraalsust. Sõna "eetika" võime üldiselt mõista kui teadust moraalist ning on mõnikord mõeldud kitsamas tähenduses kirjeldamaks kindlate traditsioonide, gruppide või indiviidi moraalireegleid. Samuti eristavad mõningad teatud eetika teooria tüübid, eriti deontoloogiline eetika, eetikat moraalsusest: „Kuigi inimeste moraalsus ja eetika on samaväärsed, on olemas tava, mis piirab moraalsuse süsteemidesse nagu Immanuel Kanti oma, põhinedes sellistel väärtustel nagu kohus, kohustus ja käitumisreeglid, jättes eetika rohkem aristooteliku praktikalise argumentatsiooni käsitlusse, põhinedes väärtusel nagu voorus ning üldise moraalsete kaalutluste eraldamist praktilistest.“

Kirjelduslik ja normatiivne 

Ei paista olevat üht ja kindlat definitsiooni sõnale "moraalsus", mis oleks kohandatud vastavalt kõikidele moraalsetele aruteludele. Üks põhjustest ongi nimelt "moraalsususe" kaheti tõlgendamine kirjelduslikuks ning normatiivseks. 

Kirjeldusliku eetika tähenduses viitab sõna "moraalsus" personaalsetele või kultuurilistele väärtustele, käitumisreeglitele või sotsiaalsetele tõekspidamistele ühiskonnas, mille järgi need käitumisreeglid rakenduvad ning on vastuvõetavad üksikisiku poolt. Andmata siiski kindlaid arvustusi õigest või väärast, vaid viitab ainult tõekspidamistele õigest ja väärast. Just sellises võtmes uuribki kirjeldusliku eetika filosoofia haru mõistet "moraalsus".

Normatiivses mõistes aga viitab sõna "moraalsus" sellele, et kas miskit (kui üldse midagi) saab pidada õigeks või vääraks, toetudes üksikisiku või rahvuste enda tõekspidamistele või väärtustele. Just sellisel arusaamal uurib sõna, "moraalsus", normatiivse eetika filosoofia haru.

Viited
Sten Luiga

Sten Luiga (sündinud 20. jaanuaril 1968 Tallinnas) on Eesti vandeadvokaat ja advokaadibüroos COBALT vanempartner.  

Sten Luiga lõpetas 1986. aastal Tallinna 10. Keskkooli ja 1992. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. 

Augustist 1992 on ta Eesti Advokatuuri liige ja oktoobrist 1996 vandeadvokaat.

Praktiseerimist advokaadina alustas Sten Luiga advokaadibüroos Tark, kus töötas aastatel 1992–1997. Aastal 1998 asutas Sten advokaadibüroo Luiga & Partnerid, mis hiljem on kandnud ka nimesid Luiga & Mugu ning Luiga, Mody, Hääl, Borenius. 

Vandeadvokaat Sten Luiga kuulus advokatuuri juhatusse aastatel 2001–2003 ning eetika- ja metoodikakomisjoni aastatel 2004–2013. Aastatel 2006–2013 oli Sten advokatuuri eetika-metoodika komisjoni esimees.
Aastatel 2013–2016 oli Luiga Eesti Advokatuuri esimees ja kohtute haldamise nõukoja liige. Samuti on ta kuulunud advokatuuri arengukava koostamise töögruppi, üliõpilastööde konkursi hindamiskomisjoni ning osalenud õigusloome protsessides eksperdina. 

Luiga on spetsialiseerunud äriühingute ühinemiste ja omandamiste, riskikapitali investeeringute ja ülevõtmistehingute läbiviimise nõustamisele. Lisaks hõlmab Luiga tegevusvaldkond rahvusvaheliste äriühingute, kommerts- ja investeerimispankade ning noteeritud ettevõtete tegevuse nõustamist, aktsionäride vaheliste suhete reguleerimist, organisatsioonide igapäevase tegevuse ja juhtimise ning juhtorganite vastutusega seotud õiguslikke küsimusi.

Aastatel 2013–2016 läbis Luiga Aalto Ülikooli MBA programmi ja täiendas ennast aastal 2016 Cambridge'i ülikooli Judge Business Schooli kursustel.

Sten Luiga on olnud aastatel 2010–2016 Tartu Ülikooli Sihtasutuse nõukogu esimees ning 2010–2013 Sihtasutus Noored Kooli nõukogu liige. 

2016. aastast kuulub Luiga advokatuuri eetika- ja metoodikakomisjoni. Aastal 2017 valiti Sten Luiga Tallinna Börsi Vahekohtu Nõukogu aseesimeheks ja Tartu Ülikooli Sihtasutuse Nõukogu liikmeks. 

Sten Luiga pälvis 2017. aastal Eesti Advokatuuri teenetemedali.

Isiklikku 
Luiga on abielus ja tal on 4 last.

Viited 

Eesti advokaadid
Tallinna Nõmme Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Sündinud 1968
Canterbury

Canterbury on linn Inglismaal Kenti krahvkonnas, City of Canterbury ringkonna keskus. Asub Londonist 89 km kagus.

2011. aastal elas seal 55 240 inimest.

Linnas asub Canterbury katedraal.

Canterbury on üks Inglismaa populaarsmaid turismisihtkohti. Seda külastab üle miljoni turisti aastas.

Sõpruslinnad
 Reims

Viited

Välislingid

Inglismaa linnad
Vana-Rooma asulad
UNESCO maailmapärandi nimistu objektid Suurbritannias
Muusikateater

Muusikateater (saksa keeles Musiktheater) on teatri valdkond, milles lavaline tegevus on olulisel määral seotud muusikaga. 

Muusikateater on sõnateatri, nukuteatri ja tantsuteatri kõrval teatri üks neljast klassikalisest valdkonnast.

Muusikateatrižanrid on näiteks ooper, operett, ballett ja muusikal.

Vaata ka
 Muusikateatrižanr
 Muusikateatrižanrite loend

Teater
Muusika
Isambard Kingdom Brunel

Isambard Kingdom Brunel (9. aprill 1806 Portsmouth, Inglismaa – 15. september 1859 London) oli Briti mehaanika- ja ehitusinsener.

Teda peetakse üheks innovaatilisemaks ja viljakamaks inseneriks ajaloos. Ta oli Suurbritanniast lähtunud tööstusrevolutsiooni hiilgeaja üks suurimaid tegijaid, kes suutis muuta Inglise agraarse maastiku väljanägemist pöördelise kujundusega ja geniaalsete konstruktsioonidega. Brunel ehitas raudteevõrgu Great Western Railway, mõned laevatehased, seeria aurulaevu (sealhulgas esimese sõukruviga sõudva transatlantilise aurulaeva) ning palju olulisi sildasid ja tunneleid.

Transatlantilised aurulaevad
Ta konstrueeris ja ehitas kolm auru jõul töötavat laeva, mis osutusid merenduses murrangulisteks: SS Great Western (1838), SS Great Britain (1843) ja SS Great Eastern (1859).

Tunnustus
1830 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi liikmeks
2002 – BBC korraldatud küsitlusel valiti 100 suurima briti hulka, pälvides Winston Churchilli järel teise koha

Vaata ka
Tööstuslik pööre

Suurbritannia insenerid
Sündinud 1806
Surnud 1859
Grins

Grins on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Landecki ringkonnas. Vald asub 1006 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 21,1 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1407 inimest. Vald paikneb 3,7 km Landeckist läänes ja 18 km Sankt Anton am Arlbergist idas. Külal on 10 allosa. Piirkonna asustamine algas päikeselise kliima tõttu juba 2000 aastat tagasi, kuid küla on esmakordselt kirjalikult mainitud aastal 1288 kui Grindes.

1945. aastal räsis paika suur tulekahju, kuid see taastati algsel kujul. Peamine sissetulekuallikas on suveturism, kuid küla muutub üha enam pendeldajate kogukonnaks.

Viited

Välislingid 

 www.grins.tirol.gv.at

Tirooli liidumaa vallad
Vostrjakovo kalmistu

Vostrjakovo kalmistu (vene keeles Востряковское кладбище) on kalmistu Moskva edelaosas. Kalmistu pindala on 136,8 hektarit.

Vostrjakovo kalmistu oli 19. sajandi lõpul–20. sajandi alguses Vostrjakovo küla kalmistu. 1930. aastate algul avati senise kalmistu kõrval Uus juudi kalmistu likvideeritud Dorogomilski juudi kalmistu asemele. Sealjuures maeti mitmete lahkunute põrmud Dorogomilski juudi kalmistult ümber Uuele juudi kalmistule. Alates 1960. aastast on Vostrjakovo kalmistu linnapiiri laiendamise tõttu Moskva linna territooriumil.

Maetuid
Jevgeni Agranovitš
Samuil Aljošin
Jan Arlazorov
Jelena Bonner
Aron Gurevitš
Jossif Kobzon
Wolf Messing
Andrei Sahharov

Vaata ka
Kuntsevo kalmistu
Novodevitšje kalmistu
Peredelkino kalmistu
Vagankovo kalmistu
Trojekurovo kalmistu

Viited

Moskva
Moskva kalmistud
Boris Trull

Boris Trull (28. august 1914 Võru – 24. november 1996 Tallinn) oli eesti ajakirjanik.

1. novembrist 1945 kuni veebruarini 1990 oli ta ajalehe Sirp ja Vasar (hiljem Reede) vastutav sekretär.

Ta on maetud Pärnamäe kalmistule.

Tunnustused
1974 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane

Isiklikku
Tema õde oli luuletaja Debora Vaarandi.

Viited

Eesti ajakirjanikud
Eesti NSV teenelised kultuuritegelased
Pärnamäe kalmistule maetud
Sündinud 1914
Surnud 1996
Vredenburg

Vredenburg on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis West Coasti ringkonnas.

Vredenburg asub Kaplinnast 138 kilomeetrit põhjas, Atlandi ookeani rannikust ligikaudu 10 kilomeetrit läänes.

Linn on asutatud 1875. aastal.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Vredenburgi elanikest värvilisi 55,75%, mustanahalisi aafriklasi 28,73%, valgeid 13,81%, India või Aasia päritolu inimesi 0,65% ja teisi 1,06%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 68,68% elanikest, koosa keelt 19,31%, inglise keelt 4,98%, sotho keelt 2,25% ja tsvana keelt 0,92%.

Galerii

Viited

Lääne-Kapimaa provintsi linnad
Kappl

Kappl on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Landecki ringkonnas. Vald asub 1258 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 97,49 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 2634 inimest. Vald paikneb umbes 17 km Landeckist edelas Paznauni orus. See on üks suuremaid valdu orus. Kapplit on esmakordselt mainitud aastal 1370. Peamine sissetulekuallikas on turism (eriti suusatamine).

Viited

Välislingid 

 www.gemeinde.kappl.at

Tirooli liidumaa vallad
Klerksdorp

Klerksdorp on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Loodeprovintsis, Dr Kenneth Kaunda ringkonna halduskeskus.

Klerksdorp on rajatud 1837. aastal.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Klerksdorpi elanikest mustanahalisi aafriklasi 73,98%, valgeid 18,02%, värvilisi 6,38%, India või Aasia päritolu inimesi 1,32% ja teisi 0,30%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 42,67%, afrikaani keelt 23,77%, koosa keelt 11,71%, sotho keelt 10,70%, inglise keelt 5.52% ja suulu keelt 1,77%.

Viited

Loodeprovintsi (LAV) linnad
Alexander Bay

Alexander Bay (afrikaani Alexanderbaai) on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Põhja-Kapimaa provintsis Namakwa ringkonnas Richtersveldi vallas. Alexander Bay asub Oranje jõe suudmes jõe lõunakaldal Namiibia piiri ääres. Linn asub Atlandi ookeani rannikust ligi 7 kilomeetri kaugusel.

Linn on saanud nime Briti maadeuurija James Edward Alexanderi järgi.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Alexander Bay elanikest värvilisi 74,71%, valgeid 15,21%, mustanahalisi aafriklasi 9,74%, India või Aasia päritolu inimesi 0,12% ja teisi 0,23%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 92,50%, koosa keelt 2.62%, inglise keelt 1,46%, sotho keelt 0,98%, tsvana keelt 0,67% ja suulu keelt 0,55%.

Viited

Põhja-Kapimaa provintsi linnad
Kaunertal

Kaunertal on alpiorg ja vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Landecki ringkonnas. Vald asub 1287 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 193,5 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 593 inimest. Vald paikneb umbes 15 km Landeckist kagus Inni ülemjooksul.

Kaunertali org on 28 km pikk ja kulgeb Prutzist (884 m) kagusse Kaunertali liustikule. Orgu läbib Faggenbaci jõgi, mis algab Weißseespitze mäe (3044 m) lõunaküljelt ja voolab Prutzi juures Inni, siin on ka hüdroelektrijaam. Gepatschi veehoidla (Gepatsch Stausee), mis asub Fagge jõe ülemjooksul, on 6 km pikk, mahutavusega 138 000 000 m³, ja on loodud kivise tammi taha, mis on 630 m pikk ja 130 m kõrge. Tamm ehitati 1961. aastal. Järve vett kasutatakse elektri tootmiseks 13 km pikkuse torusüsteemi kaudu, mis asub Kaunertali lõunaotsas. Generaatorirajatis Prutzis toodab 620 miljonit kW/h aastas. Järve pind on kõrgusel 1820 m.

Peamine linn orus on Kauns (1050 m), mis asub Inni jõe ääres, selle Schranzi kabelis on Kauner Kreuz. Kaunertali liustiku tee jätkub üles kuni Weißenseeferneri liustikuni. See maksuline tee on kõrguselt viies sillutatud tee Alpides ja jõuab kõrguseni 2750 m. Oma 29 180-kraadise pöördega ulatub tee suusa-alani kõrgusel 2750 m. Peamine sissetulekuallikas on see liustiku suusa-ala oma 35 km nõlvade ja 10 tõstukiga, mis avati 1982. aastal. Tänu suusa-ala kõrgusele (2200-3050 m) ja liustikule on see tegev oktoobri keskpaigast juuni keskpaigani.

13. sajandi Berneggi lossi varemed oma gooti kabeliga asuvad samuti orus.

Vaata ka 

 Kurude loend

Viited

Välislingid 

 www.kaunertal.eu

Tirooli liidumaa vallad
Eela Kuusküll

Eela Kuusküll (sünninimi Emilie Rosalie Wiitfeld; 1936. aastast perekonnanimi Sõstramets; 1940. aastast eesnimi Eela; 24. veebruar 1921 Vara mõis – 10. jaanuar 2003 Tallinn) oli eesti kirjastustegelane ja tõlkija.

1941. aastal oli ta ELKNÜ Harjumaa komitee instruktor. Pärast Teist maailmasõda töötas ta Eesti Riikliku Kirjastuse, hiljem kirjastuse Eesti Raamat poliitilise kirjanduse toimetuse juhatajana.

Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu II koosseisu saadik.

Ta on ka tõlkinud kirjandust vene keelest eesti keelde.

Ta on maetud Liiva kalmistule.

Tunnustus
1970 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane

Viited

Välislingid
ERR arhiiv. Eesti Raadio saade. Need aastad ei unune,8.02.1987
Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Eela Kuusküll, kirjastuse Eesti Raamat poliitilise kirjanduse toimetuse juhataja
Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Eela Kuusküll (Sõstramets, 1966

Eesti kirjastustegelased
Eesti tõlkijad
Eesti NSV teenelised kultuuritegelased
Eestistatud nimega inimesed
Eesti NSV II Ülemnõukogu liikmed
Liiva kalmistule maetud
Sündinud 1921
Surnud 2003
Jaan Vihm

Jaan Vihm (4. juuni 1934 – 15. detsember 1986) oli eesti kinotegelane.

1950. aastatel töötas ta Valga rajooni rändkino nr 25 kinomehaanikuna, 1970. aastatel Valga Rajooni Riikliku Kinovõrgu kinomehaanik-autojuhina.

Ta on maetud Rõngu kalmistule.

Tunnustus
1958 Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi aukiri
1976 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane
Tööpunalipu orden

Viited

Välislingid
Eesti filmi andmebaas. Ringvaade "Nõukogude Eesti" nr 2, 4/5. Kinomehaanik Jaan Vihm Pukast (1977)
Eesti filmi andmebaas. Dokumentaalfilm "Kutsumus" (1980)

Eesti NSV teenelised kultuuritegelased
Rõngu kalmistule maetud
Sündinud 1934
Surnud 1986
Reason, Truth and History

"Reason, Truth and History" ("Mõistus, tõde ja ajalugu") on Hilary Putnami filosoofiline raamat. See ilmus 1981 Cambridge University Pressi väljaandel.

Kokkuvõte
Autor püüab vabaneda mitme dihhotoomia survest, millest peamine on objektiivne ja subjektiivne vaade tõele ja mõistusele. Kui mõni niisugune dihhotoomia on aktsepteeritud kui vaadete ja mõtlemisstiilide tüübid, siis hakatakse neid vastandeid võtma peaaegu ideoloogiliste siltidena. Paljud filosoofid pooldavad mõnd tõe "koopiateooria" (tõe vastavusteooria) varianti ning näevad ainsa alternatiivina tõe objektiivsuse eitamist ning kapituleerumist ideele, et kõik mõtteskeemid ja vaatekohad on lootusetult subjektiivsed. Julge vähemus (Thomas Kuhn vähemalt mõnes meeleolus, Paul Feyerabend, Michel Foucault) seab end vastupidise sildi alla. Nad nõustuvad, et naiivse tõekontseptsiooni alternatiiv on näha mõtlemist, ideoloogiaid, teooriaid subjektiivsetena ning kaitsevad jõuliselt relativistlikku ja subjektiivset vaadet. Filosoofilise vaidluse ideoloogilisus ei ole     tingimata halb: kõige täpsemateski teadustes kaitstakse ja rünnatakse uusi ideid erapooliku jõulisusega. Ka poliitikas on polariseerumine ja ideoloogiline tulisus mõnikord vajalikud, et probleemile moraalset tõsidust anda. Ent aja jooksul saavad uutest ideedest vanad, nad pole enam väljakutsuvad, ja see, mis varem keskendas tähelepanu, hakkab nüüd takistama uute alternatiivide uurimist. Tõeteooriate vaidluses on see juhtunud. Esimeses kolmes peatükis selgitab Putnam tõekontseptsiooni, mis ühendab objektiivsed ja subjektiivsed komponendid. See vaade ulatub tagasi Immanuel Kantini. Koopiakontseptsiooni saab tagasi lükata, omistamata kõike ajavaimule, geštaldivahetustele või ideoloogiale.     

Tõe ja ratsionaalsuse vahel on väga tihe seos. Fakti ainus kriteerium on see, et teda on ratsionaalne aktsepteerida. Näiteks kui on ratsionaalne aktsepteerida, et pilt on ilus, siis saab olla fakt, et pilt on ilus. Nii et saavad olla väärtusfaktid. Aga ratsionaalne aktsepteeritavus ja tõesus on erinevad mõisted. Jääb alles realistlik intuitsioon, et väide võib olla mingil ajal ratsionaalselt aktsepteeritav, kuid mitte tõene. 

Putnam ei usu, et ratsionaalsust defineerivad muutumatud kaanonid või printsiibid. Metodoloogilised printsiibid on seotud meie maailmavaatega, sealhulgas vaatega iseendile kui maailma osadele, ja muutuvad ajaga. Sellest, et meie arusaamad mõistusest ajaloos arenevad, ei tee Putnam järeldust, et mõistus ise saab midagi olla või millekski areneda, ega lõpeta kultuurirelativismi ja strukturalismi seguga. 

Ratsionaalsus ei piirdu laboriteadusega ega ole seal põhimõtteliselt teistsugune kui mujal.

1 Ajud tõrres (Brains in a vat)
Sipelgas jätab liival liikudes jälje, mis juhuslikult meenutab Churchilli. Kas sipelgas tegi pildi, mis kujutab Churchilli? Enamik inimesi ütleks, et ei, sest sipelgal polnud kavatsust, kuid meie võime seda joont pildina näha.
Kruonis

Kruonis on alev Leedus Kaišiadoryse rajoonis, Kruonise valla halduskeskus. Alevi lähistel asub Kruonise hüdroakumulatsioonijaam.

Kruonises on keskkool, postkontor, kultuurikeskus ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on 19. sajandil rajatud kõrts, aastal 1919 ehitatud katoliku kirik ja aastal 1927 ehitatud õigeusu kirik.

Ajalugu 

Asula tekkis 15. sajandil Leedu suurvürstidele kuuluva Kruonise mõisa juurde. Aastal 1472 lasi Kazimierz IV sinna kabeli ehitada. Tänapäevases asukohas asub Kruonis 16. sajandi keskpaigast alates.

Juudid asusid Kruonisesse elama juba 16. sajandil. Umbkaudu sel ajal asusid sinna elama ka karaiidid, sealne karaiitide kogukond oli üks vanemaid Leedus, kuigi suri välja 18. sajandil.

Aastail 1570–1831 oli Kruonis Ogińskite valduses. Need lasid sinna kohe oma valitsusaja algul õigeusu kiriku ehitada, aga aastal 1610 valmis sealne uniaatide kirik, mis oli esimene omataoline Leedu aladel. Kolm aastat hiljem kanti Kruonis esmakordselt kaardile (Crono). Aastal 1649 hakkas selle kiriku juures tegutsema ka uniaatide klooster. 17. sajandi alguses valmis sealse mõisa peahoone.

Kruonise alev rajati sama sajandi keskpaigas külast põhja poole ristmikule. Seda mainiti kirjalikes allikates esmakordselt aastal 1693. Alev põles aastal 1787 maha.

Tsaariajal kasutati Kruonise kohta venekeelset nimekuju Кроне. Aastal 1812 laastasid sealset mõisa prantsuse sõdurid. Alevi elanikud osaliesid aktiivselt Jaanuariülestõusus, seetõttu küüditati neist paljud Siberisse ja nende asemele asusid elama venelased.

Teise maailmasõja alguses vahistasid leedulased Kruonises elanud juudid, mõned neist, kel olid naabritega tülid, ka hukati, ent ülejäänud lasti vabadusse. Hiljem sunniti nad siiski asulast lahkuma ja anti üle sakslastele, kes sealsed juudid ka hukkasid. Sõja ajal põles alev taas. Seal hukati aastal 1944 ka Vilniuse ja Leedu peapiiskopkonna piiskop Sergi (Voznessenski) (tol hetkel ka Eesti ja Läti õigeusu kirikute eksarh). Ühe versiooni kohaselt tapsid ta saksa sõdurid, teise versiooni kohaselt partisanid (versioon tugineb ühe partisani pihtimusel), kolmanda kohaselt aga Kārlis Ulmanise auvalvesalk.

Sõja järel tegutsesid alevi ümbruskonnas Leedu metsavennad. Kruonises paiknes toona NKVD sõjasalk. Nõukogude ajal oli Kruonis kohaliku kolhoosi keskasulaks. Aastal 1946 rajati sinna auruveski ja saekaater. Aastal 1978 valmis Kruonise hüdroakumulatsioonijaam.

Viited

Välislingid 

 Alev Poola geograafilises sõnastikus
 Alev portaalis vietoves.Lt

Leedu alevid
Kaišiadoryse rajoon
Nauders

Nauders (romanši: Danuder) on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Landecki ringkonnas. Vald asub 1394 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 90,3 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1560 inimest.

Asend 

Vald asub Ötztali Alpide kõrgorus Alpide peaahelikust põhjas. Vald paikneb umbes 29 km Landeckist lõunas, maanteel, mis viib Pfundsist Inntali orus läbi kitsa Finstermünzi kuristiku kuni Rescheni kuruni ja piirile Vinschgau ringkonnaga Lõuna-Tiroolis, Itaalias. Lähedal on kolmikpunkt Šveitsi piiriga; läänes viib maantee Sesvenna Alpidesse ja Martinasse Alam-Engadini orus.

Ajalugu 

Iidsetel aegadel oli kaubatee üle Rescheni kuru osa Rooma Via Claudia Augustast, mis viis Itaaliast üle Ida-Alpide Raetia pealinna Augusta Vindelicorumisse (Augsburgi). Nauders asub tõenäoliselt mansio kohas, mida kaasaegsed kutsusid Inutrium. Kuid alates 200. aastast langes maanteeühenduse tähtsus, kui seda järk-järgult asendas Brenneri mäekuru maantee idas.

Kihelkonda Nudres on esmakordselt mainitud 1150. aasta dokumendis; 13. sajandist võõrustas see tähtsat tollijaama. Sajandite jooksul tekkis arvukalt konflikte Tirooli maade, mis kuulusid aastast 1363 Austria Habsburgidele, piiril Šveitsi Konföderatsiooniga, mis kulmineerusid Švaabi sõjaga 1499. aastal. Naudersit, mis siis oli osa Tirooli Vinschgau piirkonnast lõunas, hallati Naudersbergi lossist, 14. sajandi alguses püstitatud keskaegsest linnusest. 1472. aastal püstitas Habsburgist Austria ertshertsog Sigismund kitsaskohta Inni jõel Finstermünzi linnuse.

Finstermünz kaotas lõpuks oma funktsiooni, kui 1854. aastal ehitati Carl von Ghega plaanide järgi uus mägitee Naudersi kõrgoruni. Austria võimud püstitasid uuele maanteele Inntali orgu Hochfinstermünzi linnuse, mille kujundasid Franzensfeste linnuse ja Rastatti liidulinnuse järgi ning mehitasid k.k. Landesschützen väesalgaga.

Pärast Teise maailmasõja lõppu põgenesid mitmed natsiametnikud, nagu Eduard Roschmann ja Oswald Menghin, rotiradu pidi Naudersi ja Rescheni kuru kaudu, et pääseda vahistamisest.

Tuntud inimesi 

 Karl von Blaas (1815–1894), maalikunstnik
 Ernst Hairer (sündinud 1949), matemaatik

Viited

Välislingid 

 www.nauders.tirol.gv.at

Tirooli liidumaa vallad
Pettneu am Arlberg

Pettneu am Arlberg on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Landecki ringkonnas. Vald asub 1222 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 56,8 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1454 inimest. Vald paikneb 16,3 km Landeckist läänes. Paika on esmakordselt mainitud aastal 1300 kui Ponte novu (nou), mis tähendab uut silda. Peamised sissetulekuallikad on suve- ja taliturism ning põllumajandus.

Viited

Välislingid 

 www.pettneu.tirol.gv.at

Tirooli liidumaa vallad
Pfunds

Pfunds on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Landecki ringkonnas. Vald asub 970 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 140,4 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 2577 inimest. Vald paikneb 19,7 km Landeckist lõunas ja 5 km Šveitsi piirist põhjas. Küla on esmakordselt kirjalikult mainitud aastal 1282. Peamine sissetulekuallikas on turism.

Viited

Välislingid 

 www.pfunds.tirol.gv.at

Tirooli liidumaa vallad
Kaišiadoryse rajoon

Kaišiadoryse rajoon (leedu Kaišiadorių rajono savivaldybė) on 1. järgu haldusüksus (rajoon) Leedus  endise Kaunase maakonna aladel.

Rajooni pindala on 1087 km². 2017. aasta seisuga elas seal 30 857 inimest.

Rajoon moodustati 1950. aastal, tänapäevastes piiridest on aastast 1999, mil osa selle maadest läks moodustatava Elektrėnai omavalitsuse koosseisu. Rajoon koosneb järgmistest valdadest: Kaišiadoryse, Kruonise, Nemaitonysi, Palomenė, Paparčiai, Pravieniškėse, Rumšiškėse, Žasliai ja Žiežmariai vald. Eraldi haldusüksused moodustavad veel Kaišiadoryse ja Žiežmariai linnad.

Halduskeskus on Kaišiadoryse linn. Teised tähtsamad asulad on Žiežmariai linn ning Kruonise, Rumšiškėse ja Žasliai alevid. 2011. aasta seisuga olid elanikest 94,78% leedulased, 2,59% venelased, 1,04% poolakad, 0,23% ukrainlased, 0,23% valgevenelased ja 1,13% oli teistest rahvustest.

Rajooni suurimad jõed on Nemunas ja selle lisajõgi Neris. Rajooni kaguosa jääb Dzūkija kõrgustikule. Osaliselt jääb rajooni  Kaunase veehoidla. Rajooni territoorium jääb osaliselt Kaunase veehoidla regionaalpargi territooriumile, osaliselt aga Aukštadvarise regionaalparki.

Välislingid 

 Rajooni koduleht (leedu keeles)

Leedu omavalitsused
Nikolai Podgornõi

Nikolai Podgornõi (vene keeles Николай Викторович Подгорный, ukraina Микола Вікторович Підгорний; 18. veebruar (vkj 5. veebruar) 1903 Karlovka Poltaava kubermang (tänapäeval Poltava oblast, Ukraina) – 11. jaanuar 1983 Moskva) oli Nõukogude Liidu riigi- ja parteitegelane.

Nikolai Podgornõi oli rahvuselt ukrainlane, ta oli pärit töölisperekonnast. 1917. aastast alates töötas ta Karlovkas lukksepa õpilasena ja lukksepa õpilasena. 1921–1923 oli ta Karlovka Komsomolikomitee sekretär. 1926. aastal lõpetas ta Töölisfakulteedi ja 1931. aastal Kiievi Toiduainetetööstuse Tehnoloogiainstituudi. 1930. aastal astus ta Üleliidulisse Kommunistlikku (bolševike) Parteisse. Aastatel 1931–1939 töötas ta suhkrutööstuse ettevõtetes. 1939. aastal sai ta Ukraina NSV toiduainetetööstuse rahvakomissari asetäitjaks. 1940–1942 oli ta Nõukogude Liidu toiduainetetööstuse rahvakomissari asetäitja. 1942–1944 töötas ta Moskva Toiduainetetööstuse Tehnoloogia Instituudi direktorina. 1944–1946 oli Podgornõi Ukraina NSV toiduainetetööstuse rahvakomissari asetäitja. 1946. aastast kuni 1950. aastani oli ta Ukraina NSV Ministrite Nõukogu alaline esindaja NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures.

1950. aasta aprillis määrati ta ÜK(b)P Harkovi oblastikomitee esimeseks sekretäriks. 17. augustil 1953 sai ta Ukraina Kommunistliku Partei Keskkomitee teiseks sekretäriks. 26. detsembrist 1957 kuni 2. juulini 1963 oli Podgornõi Ukraina Kommunistliku Partei Keskkomitee esimene sekretär. 2. juunist 1963 kuni 6. detsembrini 1965 oli ta Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Keskkomitee sekretär.

4. maist 1960 kuni 24. maini 1977 oli ta Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Keskkomitee Poliitbüroo (kuni 1966. aastani Presiidiumi) liige.

9. detsembrist 1965 kuni 16. juunini 1977 oli Nikolai Podgornõi NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi esimees.

Viited

NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi esimehed
NLKP KK Poliitbüroo liikmed
NLKP KK Presiidiumi liikmed
Lenini ordeni kavalerid
Punalipu ordeni kavalerid
Üleliidulise tähtsusega personaalpensionärid
Novodevitšje kalmistule maetud
Sündinud 1903
Surnud 1983
Ried im Oberinntal

Ried im Oberinntal on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Landecki ringkonnas. Vald asub 876 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 27,43 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1267 inimest. Vald paikneb 12 km Landeckist lõunas ja 3 km Prutzist allpool. Seda mainiti kirjalikult esmakordselt 12. sajandil. Turism on peamine sissetulekuallikas.

Viited

Välislingid 

 www.ried-oberinntal.tirol.gv.at

Tirooli liidumaa vallad
Varkalės

Varkalės on küla Leedus Kaišiadoryse rajoonis, Nemaitonysi valla halduskeskus.  Lisaks vallamajale asuvad seal veel raamatukogu ja kabel. Vaatamisväärsuseks on sealsed looduskaitsealused rahnud. I rahnu pikkus on 1.7, laius 2,45 ja kõrgus 3,86 meetrit. Sellest 350 m kirde pool asuvad II ja III rahn. II rahnu pikkus on 210, laius 150 ja kõrgus 195 cm, III rahnu puhul on vastavad mõõdud  282, 264 ja 165 cm. IV rahn asub teistest veidi kaugemal vana lauda lähistel, selle pikkus on pikkus on 2, laius 3,4 ja kõrgus 3 meetrit. Varkalėse metsas Kaukinė metskonna 70. kvartalis asub kuuskede vahel veel Varkalėse metsa rahn, millel pikkust 3, laiust 2,8 ja kõrgust 2,12 meetrit.

Küla mainiti kirjalikes allikates esmakordselt aastal 1567.

Viited

Välislingid 

Küla portaalis vietoves.Lt

Kaišiadoryse rajoon
Leedu külad
Äritarkvara

Äritarkvara, ka ärirakendus, on tarkvara või arvutiprogrammide kogum, mida kasutavad ärikasutajad, et täita mitmesuguseid ärifunktsioone, muu hulgas tootlikkuse suurendamiseks või mõõtmiseks.

Äritarkvara on tavaliselt arendatud kindla äriettevõtte soove arvestades ja seetõttu ei ole see lihtsasti teise ärikeskkonda ümber tõstetav, välja arvatud kui nende loomus ja tegevus on samasugused. Kuna igal äril on eri vajadused, siis on väga ebatõenäoline, et üks kõigile toodetav programm suudaks kõiki äriettevõtte vajadusi täita. Isegi kui kasutataks niisugust programmi, siis mingi osa muutmine või lisamine oleks ikka vajalik.

Osa äritarkvarast on interaktiivne ehk graafilise kasutajaliidesega ja kasutajad saavad sisestada ja muuta andmeid ja vaadata tulemusi. Mõned ärirakendused töötavad ise kindlatel aegadel või kindlate tegevuste korral ja kasutaja ei pea üldse programmiga tegelema või seda jälgima.

Osa ärirakendusi on loodud firma sees ja osa sisse ostetud. Ärirakendused on tavaliselt paigaldatud kas personaalarvutitele või suurtele serveritele. 

Ärikeskkonnas on palju erinevate vajadustega äritarkvarakasutajaid:
 Väikeäridel on tavaliselt kodus arveldamistarkvara ja kontoriprogrammid, nagu OpenOffice.org või Microsoft Office
 Keskmise suurusega äridel on suurem valik tarkvara rakendusi, kuhu kuulub arveldamine, kliendisuhtluse haldamine, töötajate majandamise süsteem, ostukorvi tarkvara ja teised tootlikkust arendavad rakendused.
 Suurtel äridel on palju suurem valik rakendusi, alustades rahaplaneerimisest ja lõpetades toote eluaja jälgimise rakendusega. Tavaliselt kasutatakse suurtes ärides nende funktsioonide jaoks kolmanda osapoole loodud programme.

Ajalugu 
Äritarkvara arendamise peamine põhjus on suurendada tootlikkust ja vähendada kulutusi või kiirendada tootlusringi. Äritarkvara arenduse alguses oli vaja suuri ja kohmakaid arvuteid, et teha kasvõi kõige kergemat ja tüütumat tööd.

Äritarkvara arenduse alguses oli tööstuslik raamatupidamistarkvara üks populaarsematest. Tööliste asendamine äritarkvaraga oli ettevõtjatele kasulik ja põhjustas töökohtade kaotamise, sest üks arvuti suutis ära teha paljude inimeste töö ega vajanud tervise- või pensionihüvitisi.

Äritarkvara arenguloo esimene tähelepanuväärsem muutus oli kirjutusmasina väljavahetamine arvutirakenduste vastu, nagu näiteks Microsoft Word. 1980. aastate lõpuks oli kirjutusmasin peaaegu kadunud, kuna miljonid inimesed hakkasid kasutama arvutit ja tekstitöötlustarkvara. Teised äriettevõtetes populaarsed arvutiprogrammid oli arvutus- ja tabeltöötlusprogrammid, nagu Microsoft Excel.

Rakenduste tugi 
Ärirakendused on ehitatud ärikasutajate vajadusi arvestades. Need töötavad suurepäraselt, kuni ei ole muutusi vajadustes või äritehingutes. 

Ärirakendused võivad kasutajat alt vedada, kui tekib ootamatu viga. Viga võib tekkida andmevea tõttu, keskkonna vea tõttu, programmi vea tõttu, inimvea tõttu või töövoolu vea tõttu. Kui ärirakendus lakkab korrektselt töötamast, siis tuleb see kiiresti ära parandada, et töö saaks edasi minna. Tavaliselt tuleb see viga firmasiseselt ära paranda. Selleks on ärides tavaliselt palgatud IT-tugi.
Dinä Ğaripova

Dinä Fähim kızı Ğaripova (tatari slaavi kirjas Динә Фәһим кызы Гарипова, venepäraselt Дина Фагимовна Гарипова; sündinud 25. märtsil 1991 Zelenodolskis) on tatari päritolu Venemaa laulja.

2012. aastal võitis ta telesaate "The Voice" Venemaa versioonis "Golos" esikoha.

Ta esindas Venemaad 2013. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Malmös lauluga "What If". Laul saavutas finaalkontserdil 174 punktiga viienda koha.

Tatarstani inimesed
Venemaa lauljad
Eurovisioonil osalejad
Sündinud 1991
Vladimir Kokovtsov

Vladimir Nikolajevitš Kokovtsov (vene Владимир Николаевич Коковцов; 6. aprill / 18. aprill 1853 Novgorodi kubermang – 29. jaanuar 1943 Pariis) oli Venemaa keisririigi poliitik, rahandusminister ja peaminister (keiser Nikolai II Ministrite Nõukogu esimees) aastatel 1911–1914.

Ta sündis aastal 1853 Novgorodi kubermangus Borovitši maakonnas Gorna-Pokrovskoje mõisas. Ta õppis Teises Peterburi Gümnaasiumis, seejärel aastatel 1866–1872 Tsarskoje Selo lütseumis ja lühikest aega Peterburi Ülikooli õigusteaduskonnas.

Sainte-Geneviève-des-Bois' kalmistule maetud
Venemaa keisririigi poliitikud
Venemaa keisririigi ministrid‎
Venemaa keisririigi rahandusministrid
Venemaa keisririigi Riiginõukogu liikmed
Venemaa keisririigi senaatorid
Sündinud 1853
Surnud 1943
Rumšiškės

Rumšiškės on alev (endine linn) Leedus Kaišiadoryse rajoonis, Rumšiškėse valla halduskeskus. Asula jääb Kaunase veehoidla regionaalparki.

Alevis on gümnaasium, postkontor, kultuurikeskus ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on Leedu Vabaõhumuuseum, Jonas Aistise muuseum,  aastal 1960 ehitatud katoliku kirik ja aastal 1840 ehitatud kabel. Alevi lähistel metsas kasvavad Rumšiškėse metsa mänd (ümbermõõt 5 ja kõrgus 30 meetrit) ning Rumšiškėse metsa tamm (ümbermõõt 5,45 ja kõrgus 17,5 meetrit).

Ajalugu 

Rumšiškėst mainis esimest korda aastal 1382 Marburgi Wigand (Rumsinker). Algselt oli tegemist tänavkülaga, aga XV sajandi esimesel poolel ehitati see uuesti üles radiaalse planeeringuga asulana.

Sealset mõisa mainiti esimest korda aastal 1503. Aastal 1549 sai selle omanikuks Barbara Radziwiłłówna. Rumšiškės sai alevi õigused aastal 1557. Aastal 1791 sai  asula ka linnaõigused, ent järgmisel aastal need poliitilistel põhjustel tühistati.

Tsaariajal kasutati Rumšiškėse kohta venekeelset nimekuju  Румшишки. Alevis sepistati rauda, toodeti soola, seal tegeleti ka metsandusega. Aastail 1832–1833 põlesid maha nii sealsed tootmishooned kui ka tööliste majad. Tyszkiewiczite eestvedamisel rajatai sinna hobupostijaam. Alevis tegutses vesiveski, seal asusid kohalik haigla ja meteoroloogiajaam. Alevis olid nii kirik kui ka sünagoog, haridust andsid kihelkonnakool ja juudi kool. Aastal 1890 eemaldati alevi lähistelt Nemunase kärestikust kive, mida kasutati Kaunase kindluse rajamiseks.

Teise maailmasõja ajal hukati kõik sealsed juudi elanikud. Aastal 1944 põles alev taas. Aastal 1960 rajati Kaunase veehoidla ja suurem osa Rumšiškėsest jäi vee alla. Aastal 1956 rajati siis tänapäevane alev, vanast toimetati sinna vaid kirikuhoone kui arhitektuurimälestis. Nõukogude ajal oli Rumšiškės kohaliku aedviljakasvatusele spetsialiseerunud kolhoosi keskasulaks.

Tuntud elanikke

Antanas Baranauskas – Leedu luuletaja
Jonas Aistis – Leedu luuletaja
Edita Gruodytė - Leedu õigusteadlane
Rasa Šnapštienė - Leedu poliitik

Viited

Välislingid 

Alevi kodulehekülg
Alev portaalis vietoves.Lt

Kaišiadoryse rajoon
Leedu alevid
Viru väin

Viru väin (soome keeles Viron salmi; vene keeles Bиpycкий пролив; inglise keeles Viro Strait) on tinglikult Osmussaarest (läänes) Vaindloo saareni (idas) ulatuv mereala.

Väina õigusraamistik kohaldub mereõiguse konventsiooni III osa alusel Viru väinale rannikust rannikuni, s.t Soome ja Eesti ranniku vahele jääva mereala laiuses. Üldiselt seda merekitsust ei teadvustata väinana, vaid osana Soome lahest. Mereõiguse teadlane Alexander Lott võttis "Viru väina" uue terminina kasutusele oma 2017. aastal kaitstud doktoritöös Eesti väinadest, et eristada selgelt Viru väina, mis on Eesti ja Soome sirgetest lähtejoontest mõõdetuna vähem kui 24 meremiili lai, Soome lahe pärisosast (idas).

Viru väina ääres paiknevad sellised suured sadamad nagu Tallinn, Helsingi, Muuga, Paldiski, Hanko. Arvestades neisse, aga ka Venemaa sadamatesse suunduvat tihedat reisi- ja kaubalaevaliiklust, on tegemist maailmas ühe laevatatuima väinaga.

Soome president Sauli Niinistö andis 2018. aastal Eesti Vabariigi 100. aastapäeva raames intervjuu, milles viitas Soome ja Eesti vahele jäävale merealale korduvalt kui väinale.

Viited 

Eesti väinad
Anna Markina

Anna Markina (sündinud 17. jaanuaril 1966 Tartus) on eesti kriminoloog.

Haridus 
Ta on lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonna 1988. aastal ning saanud Kesk-Euroopa ülikoolist sotsiaal- ja poliitika teaduste magistri kraadi 1995. aastal.

Töö 
1988–1994 töötas ta Tartu Ülikooli käitumishälvete sotsioloogia laboris nooremteadurina.

Alates 2001 töötab ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas lektorina.

Viited 

Sündinud 1966
Kriminoloogid
Tartu Ülikooli matemaatikateaduskonna vilistlased
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna õppejõud
Euroopa teadusruum

Euroopa teadusruum (European Research Area, ERA) on teadmiste, teadlaste ja teadustulemuste vaba ringlust soodustav süsteem Euroopa Liidus. Olulised aspektid selle juures on teadlaste mobiilsus, teadustaristud, rahvusvaheline koostöö riikidega väljaspool ELi ning teadmiste siire teadusasutuste ja erasektori vahel. Praeguses õigusruumis on ERA loomisel selge juriidiline alus Euroopa Liidu Toimimise Lepingu artikkel 179 näol.

Idee Euroopa teadusruumi loomiseks tekkis 2000. aastal ja selle moodustamine sai osaks Lissaboni strateegiast. Protsessi käivitas Euroopa Komisjoni teatis 18.01.2000, COM(2000) 6 final, Towards a European Research Area (ERA). Esimesel etapil peeti Euroopa teadusruumi loomise põhiliseks instrumendiks EL teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse raamprogrammi. Käesoleval etapil on Euroopa teadusruum üks juhtalgatuse „Innovaatiline liit” nurgakividest ja strateegia „Euroopa 2020” oluline komponent, keskendudes Euroopa teadussüsteemide potentsiaali maksimeerimisele, innovatsiooni soodustamisele, liikmesriikide teadusliku ja tehnoloogilise baasi tugevdamisele ning ka nende konkurentsivõimele ja võimele lahendada suuri ühiskondlike probleeme.

ERA tegevused on määratud Konkurentsivõime Nõukogus 28.–29. mai 2015 kinnitatud ERA tegevuskavaga (ERA Roadmap) 2015–2020.
Eesmärgiga muuta Euroopa teadustöö oluliselt suutlikumaks ja tulemuslikumaks, on Euroopa teadusruumiga seotud prioriteedid järgmised:
 tulemuslikumad riiklikud teadussüsteemid;
 optimaalne riikideülene koostöö ja konkurents;
 avatud tööturg teadlastele;
 sooline võrdõiguslikkus ja soolise aspekti arvestamine teadustegevuses;
 teaduslike teadmiste optimaalne liikumine, neile juurdepääs ja nende siire, sealhulgas Euroopa digitaalse teadusruumi kaudu;
 horisontaalne prioriteet on rahvusvaheline koostöö.

2016. aastal töötas enamik liikmesriike välja riigisisesed ERA tegevuskavad, mis on kättesaadavad ERA progressi veebilehel. Paralleelselt ERA tegevuskava koostamisega reformiti ka ERA nõuandvat struktuuri, seostades seda paremini ERA prioriteetidega. ERA arengut ja saavutusi jälgitakse ERA eduraportite (Progress Report) kaudu. Selleks on välja arendatud seiresüsteem ja metoodikad, mida lähemalt vaadeldakse koos 2016. aasta eduraportiga.

Viimaseid ERA arengusuundi tutvustab ERA veebilehekülg. Need puudutavad artikkel 185 initsiatiive ja teadusvaldkonna pagulasi. Samuti väga põhjaliku ülevaate Euroopa Teadusruumi arengutest annavad ingliskeelne Wikipedia artikkel ja ERA Portal Austria. Suure pildi kogu Euroopa Liidu teadustegevuse ja innovatsiooniga seotud valdkondadest ning tegevustest annab Euroopa Komisjoni teaduse ja innovatsiooni veeb.

Viited

Välislingid 
 ERA veebilehekülg
 ERA Progress Report 2016 – report from the Commission to the Council and the Parliament
 ERA Progress Report 2016 – Staff Working Document
 ERA Progress Report 2016 – Technical Report (Science-Metrix)
 ERA Progress Report 2016 – ERA Monitoring Handbook
 ERA Progress Report 2016 – Indicators tables

Euroopa
Teadus
Bledar Sejko

Bledar Sejko (sündinud 10. septembril 1972) on Albaania laulja ja kitarrist.

Ta esindas koos Adrian Lulgjurajga Albaaniat 2013. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Malmös lauluga "Identitet". Laul sai oma poolfinaalis 31 punktiga 15. koha ega pääsenud finaali.

Albaania lauljad
Albaania esindajad Eurovisiooni lauluvõistlusel
Festivali i Këngësi võitjad
Sündinud 1972
Stoyan Yankulov

Stoyan Yankulov (bulgaaria keeles Стоян Янкулов; sündinud 10. septembril 1966 Sofias) on Bulgaaria laulja.

Ta esindas koos Elitsa Todorovaga Bulgaariat 2007. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Helsingis lauluga "Water". Finaalkontserdil said nad 157 punktiga viienda koha. See jäi Bulgaaria parimaks tulemuseks kuni 2016. aastani.

Todorova ja Yankulov esindasid Bulgaariat taas 2013. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Malmös lauluga "Samo shampioni". Oma poolfinaalis said nad 45 punktiga 12. koha ega pääsenud edasi finaali.

Bulgaaria lauljad
Eurovisioonil osalejad
Sündinud 1966
Tiina Mikk

Tiina Mikk (sünninimi Tiina Karm; sündinud 5. mail 1976 Tallinnas) on Tartu Ülikooli pärimisõiguse ja perekonnaõiguse õppejõud.

Tiina Mikk lõpetas 1998 Õigusinstituudi cum laude ja kaitses 2010 magistrikraadi Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Alates 2016 on ta doktorant Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas.

Tartu ülikoolis õpetab ta 2001. aastast. Ta on osalenud seadusloomes, teinud advokaaditööd ja viinud läbi koolitusi. Tiina on Tartu ülikooli õigusteaduskonna e-kursuse "Õiguse alused" projektijuht.

Teosed 
 Pärimisõigus. Sisekaitseakadeemia Kirjastus, 2012. Teine, täiendatud trükk.

Viited

Välislingid 

Tartu ülikooli e-kursus "Õiguse alused"

Eesti juristid
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna õppejõud
Sündinud 1976
Esma Redžepova

Esma Redžepova-Teodosievska (makedoonia keeles Есма Реџепова-Теодосиевска; 21. august 1943 Skopje – 11. detsember 2016 Skopje) oli Makedoonia laulja. Ta on rahvuselt mustlane.

Ta esindas koos Vlatko Lozanoskiga Makedooniat 2013. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Malmös lauluga "Pred da se razdeni". Laul sai oma poolfinaalis 28 punktiga 16. koha ega pääsenud finaali.

Põhja-Makedoonia lauljad
Eurovisioonil osalejad
Sündinud 1943
Surnud 2016
Marco Asensio

Marco Asensio Willemsen (sündinud 21. jaanuaril 1996 Palma de Mallorcas) on Hispaania jalgpallur. 

Ta mängib poolkaitsjana Hispaania La Liga klubis Madridi Realis ja Hispaania jalgpallikoondises.

Hooajal 2015–2016 valiti ta La Liga aasta läbimurdjaks.

Varem on ta mänginud sellistes klubides nagu RCD Mallorca ja Platges de Calvià.

Isiklik elu
Ka Asensio isa Gilberto oli noorena jalgpallur, kes mängis samuti ründava poolkaitsjana klubis Barakaldo CF. Tema vanem vend Igor mängis Platges de Calvià kaitsjana.

Lapsepõlv ja noorus
Sündinud Palmas Mallorki, Baleaari saartel. Ta ema oli pärit Hollandist ja isa Hispaaniast. Asensio läks RCD Mallorcasse mängima 2006. aastal CF Platges de Calviàst. Tema ema Maria Willemsen suri vähki, kui Marco oli 15-aastane.

Asensiot vaevas noores põlvede kasvu puudujääk, mis alles paranes siis, kui ta oli teismeline.

Koondisekarjäär 
Debüüdi Hispaania jalgpallikoondises tegi Asensio 29. mail 2016 sõprusmängus Šveitsi vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis UEFA Rahvuste Liiga alagrupimängus Horvaatia vastu.

Ta on kuulunud Hispaania koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.

Saavutused
Real Madrid
La Liga: 2016–17
Supercopa de España: 2017
UEFA Meistrite Liiga: 2016–17, 2017–18
UEFA Superkarikas: 2016, 2017
FIFA Club World Cup: 2016, 2017, 2018

Välislingid 
 Profiil Madridi Reali kodulehel

Hispaania jalgpallurid
RCD Mallorca jalgpallurid
Real Madrid CF mängijad
RCD Espanyoli jalgpallurid
Sündinud 1996
Vladikiškėse mõis

Vladikiškėse mõis (leedu Vladikiškių dvaras) on endine mõis Leedus Kaišiadoryse rajoonis Žiežmariai maavallas Stasiūnais.

Mõisa vanimad teadaolevad omanikud olid Kierded. XVII sajandi alguses läks mõis abielu teel Römerite suguvõsa valdusse. Mõisa on esimest korda mainitud XVI sajandi alguses. 

Aastal 1922 toimunud maareformi käigus tükeldati suur osa mõisast (250 hektarit) taludeks ja neist kujunes Stasiūnai küla. Enne seda kuulus mõisale 330 hektarit maad. Kuna mõisa omanik Leedus ei elanud, läks mõisasüda riigi valdusse. Aastal 1923 võttis Kamilė Römer Bronislovasega ühendust, et tema valdused ära osta, ning aastal 1926 saigi tehing teoks. Toona moodustasid mõisakompleksi kolm elumaja ja seitse tootmishoonet. Lisaks asus Mažosios Vladikiškėse küla kalmistul Römerite suguvõsa kabel-mausoleum. 

Aastal 1934 omandas mõisa Zigmas Šimašius, temalt see aastal 1940 ka võõrandati. Tänapäeval on mõisakompleks tagastatud tema pärijale Teresė Šimašiūtėle.

Mõisakompleksist on säilinud osa pargist koos sealse tiigiga, peahoone, kaks tootmishoonet (oletatavasti laut ja ait), tall ja puidust veskihoone. Viimane põles aastal 2011, ent on taastatud.

Viited

Välislingid
Sissekanne Leedu mõisate saidil; fotod (leedu keeles)

Kaišiadoryse rajoon
Leedu mõisad
Rannamõisa kalmistu

Rannamõisa kalmistu ehk Rannamõisa kirikuaed (ka Ranna kalmistu, Ranna kirikuaed) on kalmistu Harjumaal Harku vallas Rannamõisa kiriku juures. 

Kalmistu on kasutusel alates 1902. aasta suvest. 

Sinna on maetud endine põllumajandusjuht Vello Lind, EELK Harju-Madise koguduse vaimulik Juta Siirak, kahekordne olümpiapronks, vasaraheitja Jüri Tamm, kaitseväe erukolonel Raul Luks ja kooliõpetaja, organist ning Rannamõisa köster Karl Dunkel.

Viited

Välislingid
Kalmistust Rannamõisa koguduse lehel

Keila kihelkonna kalmistud
Harku vald
Harju maakonna kalmistud
Harju maakonna kultuurimälestised
Olev Tapupere

Olev Tapupere (22. aprill 1930 Tallinn – 2. veebruar 2018 Tallinn) oli Tallinna Tehnikaülikooli kauaaegne õppejõud ja energeetikateaduskonna dekaan aastatel 1974–1991.

Haridus 
 1948 lõpetas Tallinna 2. Keskkooli (Tallinna Reaalkooli) hõbemedaliga
 1953 lõpetas Tallinna Polütehnilise Instituudi elektrijaamade, -võrkude ja -süsteemide erialal cum laude
 1957–1960 Leningradi Polütehnilise Instituudi aspirant
 1967–1968 täiendas end Londoni Ülikooli Queen Mary Kolledžis
 1965 sai tehnikateaduste kandidaadiks Leningradi Polütehnilises Instituudis

Töö 
 1953–1957 assistent, Tallinna Polütehniline Instituut (TPI)
 1961 vanemõpetaja, Tallinna Polütehniline Instituut (TPI)
 1962–2004 dotsent, Tallinna Polütehniline Instituut (TPI) / Tallinna Tehnikaülikool (TTÜ)
 2006–... emeriitdotsent, Tallinna Tehnikaülikool (TTÜ)

Teadustöö 
Teadustöö põhisuunaks oli kõrgepingetehnika (isolatsiooni lahenduskarakteristikud). Avaldanud 55 publikatsiooni, juhendanud diplomi- ja magistritöid. Tegelenud ka standardimise ja elektroenergeetikaalase terminoloogia korrastamisega.

Teaduskorralduslik tegevus 
 1965–1974 TTÜ (TPI) elektrisüsteemide kateedri juhataja
 1974–1991 TTÜ energeetikateaduskonna dekaan
 Elektrotehnikaalase standardimise organisatsiooni Eesti Elektrotehnikakomitee organiseerijaid, 1994–1999 selle direktor
 Eesti Elektroenergeetika Seltsi liige

Tunnustus 
 1986 Eesti NSV teeneline energeetik
 2004 Valgetähe IV klassi teenetemärk
 Medal “Mente et manu”

Harrastused 
Sport, eriti suusatamine ja korvpall (oli TTÜ korvpallimeeskonna Kapa liige).

Viited

Eesti tehnikateadlased
Tallinna Tehnikaülikooli õppejõud
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Tallinna Reaalkooli vilistlased
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1930
Surnud 2018
50 (Tallinna bussiliin)

Tallinna bussiliin 50 sõidab Seli asumi ja Majaka põiku vahel. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub kõigil päevadel.

Välislingid 
 50. bussiliini sõiduplaan Tallinna linna veebilehel

Tallinna bussiliinid
51 (Tallinna bussiliin)

Tallinna bussiliin 51 sõidab Viru keskuse bussiterminali ja Priisle asumi vahel. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub kõigil päevadel.

Välislingid 
 51. bussiliini sõiduplaan Tallinna linna veebilehel

Tallinna bussiliinid
54 (Tallinna bussiliin)

Tallinna bussiliin 54 sõidab Mustakivi asumi ja Estonia teatri vahel. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub kõigil päevadel.

Marsruut: Mustakivi tee, Linnamäe tee, Ussimäe tee, Kristjan Kärberi tänav, Laagna tee, Varraku tänav, Punane tänav, Juhan Smuuli tee, Peterburi tee, Juhan Smuuli tee, Peterburi tee, Tartu maantee, Juhkentali tänav, Ants Lauteri tänav, Teatri väljak.

Välislingid 
 54. bussiliini sõiduplaan Tallinna linna veebilehel

Tallinna bussiliinid
55 (Tallinna bussiliin)

Tallinna bussiliin 55 sõidab Paul Pinna tänava ja Kesklinna (Hobujaama bussipeatuse) vahel. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub tööpäeviti.

Marsruut: Punane tänav, Kuuli tänav, Paneeli tänav, Betooni tänav, Peterburi tee, Majaka tänav, Gonsiori tänav.

Välislingid 
 55. bussiliini sõiduplaan Tallinna linna veebilehel
Muudatused Tallinna ühistranspordiliinidel alates 21.12.2020

Tallinna bussiliinid
Kristi Sääsk

Kristi Sääsk (sündinud 18. juunil 1973) on eesti luterlik vaimulik.

Ta lõpetas aastal 1991. aastal Suure-Jaani Keskkooli, 2007. aastal EELK Usuteaduse Instituudi.

Ordineeriti 27. aprillil 1997 diakoniks ja 5. juunil 2007 õpetajaks.

Aastatel 1997–2007 Suure-Jaani koguduse diakon, 2007–2018 Suure-Jaani koguduse õpetaja. 

Kristliku kasvatuse komisjoni liige alates 2015. Kirikukogu liige 2013–2017.

SA Laagrikeskus Talu nõukogu liige alates 2015.

Välislingid 
EELK vaimulike leksikon

Eesti luteri vaimulikud
Sündinud 1973