Sinéad O'Connor

Magda Davitt (sündinud Sinéad Marie Bernadette O'Connor 8. detsembril 1966 Dublini krahvkonnas Glenagearys) on iiri laulja ja laulukirjutaja.

Tema isa oli ehitusinsener ja hiljem vandeadvokaat Sean O'Connor, ema oli Marie O'Connor. Vanemad abiellusid noorelt ja nende omavaheline suhe oli pingeline. Abielust sündis 5 last ja Sinéad oli neist keskmine; tal oli 2 nooremat ja 2 vanemat venda. Kui ta oli 8-aastane, kolisid vanemad lahku ja 3 vanemat last jäid emaga. Seal sai neile osaks sage füüsiline väärkohtlemine. Isa püüdis korduvalt saada oma laste hooldusõigust, aga Iirimaal oli tollal lahutus keelatud ja üldiselt isadele hooldusõigust ei antud, kui ema oli elus. Seetõttu sai isast lahutuse seadustamist taotleva survegrupi juht. Ema hukkus 10. veebruaril 1985 liiklusõnnetuses.

1979. aastal lahkus 12-aastane Sinéad ema juurest ning asus isa ja võõrasema juurde elama. Kuid 15-aastaselt saadeti ta poevarguste ja popitegemise eest magdaleenumisse ehk langenud naiste parandusmajja. Seal oli sisekord range ja sellest üleastujaid karistati mitmel viisil. O'Connori sõnul oli sealgi laste kuritarvitamine levinud. 1983 saatis isa ta kveekerite internaatkooli, mis oli märksa vabam, kuid järgmisel aastal langes ta koolist välja, läks Dublinisse ja hakkas muusikuks.

Põhimõtted ja skandaalid

Suurema tuntuse saavutas O'Connor 1990. aastal kaveriga Prince'i laulust "Nothing Compares 2 U", mis jõudis 18 riigi edetabelites esikohale, kaasa arvatud Billboard Hot 100.

3. oktoobril 1992 esines O'Connor telesaates "Saturday Night Live", kus ta a cappella esitas Bob Marley laulu "War". See on rassismivastane laul, kuid O'Connor muutis pisut selle sõnu, asendades rassismi kohta käivad sõnad laste ahistamise kohta käivatega. Ta võttis suure foto, millel oli kujutatud Johannes Paulus II, ja iga kord, kui ta laulis laulu lõpus korduvat sõna "kuri", rebis ta fotot tükkideks. Pärast laulu lõppu ütles ta: "Võidelda tuleb tõelise vaenlasega," ja viskas foto tükid publikusse.

See sündmus äratas ülemaailmset tähelepanu. Telekanal NBC, kus see saade jooksis, sai järgmisel päeval 500 kirja ja ülejärgmisel veel 400, lisaks 4400 telefonikõnet. Kõik kirjad peale 7 taunisid O'Connori tegevust. Teda taunisid ka saatejuht Joe Pesci, kes korjas paavsti foto tükid üles ja liimis kokku, ning Madonna. Kuid New York Timesi hinnangul tegi Madonna seda üksnes kadedusest. "Pärast seda, kui Madonna iseennast talaari riietas, rakmetesse pani, rihmadega kinni sidus ja ihualasti võttis, et promoda omaenda albumit "Erotica" ja oma raamatut "Sex", jõudis rambivalgusesse siiski O'Connor üheainsa foto abil täielikult riietatud mehest. Halvustamise laine, mis tema peale langes, näitas, et ta tabas otse närvi pihta."

Kaks nädalat hiljem pidi O'Connor esinema New Yorgis Madison Square Gardenis Bob Dylani 30. tegevusaastale pühendatud kontserdil ja esitama seal laulu "I Believe in You". Rahvas võttis teda vastu halvustavate hüüetega. Lõpuks läksid need nii valjuks, et O'Connor ei näinud laulu alustamisel mõtet. Ta palus klahvpillimängijal peatuda ja mikrofoni võimalikult valjuks keerata ning esitas selle asemel uuesti laulu "War", peatudes enne neid sõnu, mille juures ta oli paavsti pilti puruks rebinud.

O'Connor on patsifist ja sellepärast toetab ta Iirimaa neutraalsust rahvusvahelistes konfliktides.

Soeng kui kaubamärk

O'Connor kannab väga lühikeseks pügatud juukseid. Alguses tegi ta seda protestiks valitseva suhtumise vastu naise rollist ühiskonnas. Kord hakkas ta juukseid pikemaks kasvatama, kuid loobus sellest, kui inimesed hakkasid teda Enyaga segi ajama. Hiljem on O'Connor öelnud, et pikkade juustega ei tunne ta end iseendana ja tõenäoliselt kannab ta sama soengut ka siis, kui ükskord vanaks jääb.

Terviseprobleemid

Tal on vaimsed probleemid (sh bipolaarne häire) ja temalt on poja hooldusõigus ära võetud.

Esinemine Eestis
Väidetavalt pidanuks Sinéad O'Connor 1990. aastal esinema Tallinnas festivalil Rock Summer, mis toona aga poliitilistel põhjustel üldse ära jäeti. Eestisse jõudis laulja alles 21 aastat hiljem – 20. augustil 2011 tähistas iiri laulja koos eestlastega 20 aasta möödumist Eesti iseseisvuse taastamisest, esitades Tallinna lauluväljakul oma laule.

Albumid 
1987 – "The Lion and the Cobra"
1990 – "I Do Not Want What I Haven't Got"
1992 – "Am I Not Your Girl?"
1994 – "Universal Mother"
2000 – "Faith and Courage"
2002 – "Sean-Nós Nua"
2005 – "Throw Down Your Arms"
2007 – "Theology"
2012 – "How About I Be Me (and You Be You)?"
2014 – "I'm Not Bossy, I'm the Boss"

Viited

Välislingid 

 Ametlik koduleht

Iirimaa lauljad
Sündinud 1966