joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kiiri Tamm

Kiiri Tamm (sündinud 7. jaanuaril 1962 Tallinnas) on eesti näitleja ja inspitsient. 

Ta lõpetas aastal 1980 Kingissepa 1. Keskkooli ja 1984 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri. 

Ta töötas 1984–1994 näitlejana Rakvere Teatris ning 1994–2005 teatris Ugala. Ta on mänginud filmides "Eesti ballaadid" (1989, Eesti Telefilm) ja "See kadunud tee" (1990, Tallinnfilm). 
Aastast 2005 töötab Ugalas inspitsiendina.

Isiklikku 
Tema elukaaslane on Arvi Mägi.

Rolle 
 1983 Jaan Kruusvall "Pilvede värvid" (Helin)
 1984 Tammsaare/Mikk Mikiver "Armastus ja surm" (Tiina)
 1984 Ülo Tuulik/Raivo Trass "Oh meid mere terida" (osaline)
 1985 Ferenc Molnár "Liilia" (Luiza)
 1986 August Kitzberg "Libahunt" (Tiina)
 1988 Ireneusz Iredynski "Hüvasti, Juudas" (Tüdruk)
 1989 Tennessee Williams "Klaasist loomaaed" (Laura)
 1989 Lydia Koidula "Kosjaviinad" (Eeva)
 1990 Bernard Kangro "Kohtumine vanas majas" (Enda)
 1991 Shakespeare "Kaheteistkümnes öö" (Viola)
 1992 Tammsaare/Andres Särev "Abielu ja õnn" (Ida Karim)
 1993 Henrik Ibsen "Rosmersholm" (Rebekka West)
 1994 Thornton Wilder "Meie linnake" (proua Webb)
 1995 Frank Marcus "Õde George'i tapmine" (Mercy Croft)
 1996 Mihhail Bulgakov "Poolearuline Jourdain" (proua de Brie)
 1997 David Storey " Väikekodanluse ebadiskreetne valu ehk Arnold Middletoni restauratsioon" (Maureen Wilkinson)

Kirjandus 
 Eesti teatri biograafiline leksikon Tallinn 2000

Eesti näitlejad
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia vilistlased
Sündinud 1962
Sikorsky SH-60 Seahawk

Sikorsky SH-60/MH-60 Seahawk ehk Sea Hawk ('merikotkas') on Ameerika Ühendriikide sõjaväe UH-60 Black Hawk helikopteri (Sikorsky S-70 sari) põhjal tälja töötatud kahe turbomootoriga mitmeotstarbeline USA mereväe (US Navy) helikopter opereerimiseks sõjaväe merealustel.

USA mereväes on kasutusel H-60 baasil valmistatud modifikatsioonid SH-60B, SH-60F, HH-60H, MH-60R ja MH-60S.

Ühe kopteri hind 2012. aastal oli järgmine:
 MH-60R – 42,9 miljonit USA dollarit
 MH-60S – 28,1 miljonit USA dollarit

Viited

Kirjandus
 A1-H60CA-NFM-000 NATOPS Flight Manual Navy Model H-60F/H Aircraft
 Donald, David ed. "Sikorsky HH/MH/SH-60 Seahawk". Warplanes of the Fleet. AIRtime, 2004. ISBN 1-880588-81-1.
 Leoni, Ray D. Black Hawk, The Story of a World Class Helicopter. American Institute of Aeronautics and Astronautics, 2007. ISBN 978-1-56347-918-2.
 Tomajczyk, Stephen F. Black Hawk. MBI, 2003. ISBN 0-7603-1591-4.

Välislingid

S-70B Seahawki leht Sikorsky.com saidil
SH-60 andmefail jaSH-60 ajalugu USA mereväe saidil
SH-60, HH-60H, MH-60S lehed Globalsecurity.org saidil

Helikopterid
Sõjaväehelikopterid
Ameerika Ühendriikide relvad
Matthew Gray Gubler

Matthew Gray Gubler (sündinud 9. märtsil 1980 Las Vegases) on Ameerika Ühendriikide näitleja, režissöör, fotograaf, kunstnik ja endine modell.

Eesti televaataja teab teda seriaalist "Kurjuse kannul", kus ta mängib dr Spencer Reidi. Samas seriaalis on ta viie seeria juures teinud ka režissööritööd.

Ta andis hääle Simonile filmis "Alvin ja koopaoravad".

Ameerika Ühendriikide filminäitlejad
Ameerika Ühendriikide fotograafid
Sündinud 1980
Valvelaev

Valvelaev (ka vahilaev, patrull-laev, piirivalvelaev) on peamiselt avamerel valve-, vaatlus- ja kontrolliülesannete täitmiseks mõeldud kergelt relvastatud sõjalaev või tsiviilstruktuuri patrull-laev.

Kirjeldus 
Valvelaevad on merekindlad, kaatritest suuremad ja (või) aeglasekäigulisemad jõustruktuurile kuuluvad laevad, mis omavad peamiselt vaid kerget enesekaitserelvastust ning häid mere- ja õhuseirevahendeid. Neil võivad olla ka allveeseirevahendid, reostustõrjevahendid ja merepäästevahendid. Samuti võivad nad kanda pardahelikopterit. Valvelaevadele võivad olla planeeritud spetsiaalsed lafetikohad, et mobilisatsiooni korral saaks paigaldada täiendvaid raskemaid relvasüsteeme. 

Valvelaeva eelis võrreldes korvetiga on odavus, üldine mitmeotstarbelisus (ka mittesõjalised ülesanded) ja mõnikord ka suurem merekindlus. Valvelaevadel on ka väiksem meeskond, mis tähendab väiksemaid personalikulusid.

Valvelaevade kiirus on tavaliselt mitte üle 25 sõlme ja pikkust võib arvestada väiksemate laevade puhul alates 25 meetrist. Suured ookeanikõlbulikud valvelaevad (avamere patrull-laevad) võivad olla aga isegi 100 m pikkused. Valvelaeva ja valvekaatri liigituse piir siiski varieerub riigiti ja ametkonniti.

Kasutus 
Valvelaevu ehk patrull-laevu kasutavad oma valdkonna ülesannete täitmiseks peamiselt:
 Merevägi
 Merepiirivalve või rannavalve
 Politsei
 Keskkonnakaitseteenistused
 Toll

Eesti merejõudude tuntud ajaloolised vahilaevad
 Laine (vahilaev)
 Pikker (vahilaev)

Vaata ka 
 Korvett – valvelaevast tugevamini relvastatud (peamiselt allveetõrje- ja õhutõrjerelvastusega) teiste laevade kaitse- ja saateülesanneteks võimeline valvelaev
 Patrullkaater – valvelaevast kiirekäigulisem ja väiksem rannalähedaseks valveteenistuseks mõeldud veesõiduk
 Luurelaev – spetsiaalselt eriti võimekate raadioelektrooniliste luure- ja jälgimisseadmetega varustatud valvelaev või sõjalaev

Sõjalaevad
Piirivalve
Turvalisus
Keskkonnakaitse
Laevad
Drew Barrymore

Drew Blyth Barrymore (sündinud 22. veebruaril 1975 Culver Citys) on Ameerika Ühendriikide näitleja, režissöör, produtsent ja modell. 

Tema vanaisa oli filmilegend John Barrymore. 

Tema isa oli näitleja John Drew Barrymore ja ema oli Ungari näitlejanna Ildiko Jaid Barrymore.

Ta on nimetatud ÜRO Maailma Toiduprogrammi saadikuks nälja vastu.

Näitlejana filmides
"Batman igaveseks" (Sugar)
"Muusika ja sõnad" (Sophie Fisher)
"Charlie inglid" (Dylan Sanders)
"Ta pole sinust eriti huvitatud" (Mary Harris)   
"Donnie Darko" (Karen Pomeroy) 
Tuhkatriinulugu (Ever After: A Cinderella Story ) (USA, 1998) Danielle

Tunnustus
2007 nimetati ta filmi "Muusika ja sõnad" eest Teismeliste valiku auhinna kandidaadiks suudluse kategoorias koos Hugh Grantiga, aga ei võitnud seda.
2010 Ekraaninäitlejate Gildi auhind
2010 Kuldgloobuse auhind parima lühisarja või telefilmi naisnäitleja kategoorias

Ameerika Ühendriikide filminäitlejad
Ameerika Ühendriikide filmiprodutsendid
Ameerika Ühendriikide modellid
Sündinud 1975
Clark Gable

William Clark Gable (1. veebruar 1901 Cadiz, Ohio – 16. november 1960 West Hollywood, California) oli Ameerika Ühendriikide filminäitleja. 

23 tööaasta jooksul mängis Clark 60 filmis. Tema tuntuim roll on Rhett Butler filmis "Tuulest viidud" ("Gone with the Wind"; 1939), mille eest sai parima meespeaosa Oscari nominatsiooni, kui ei võitnud seda.

Parima meespeaosatäitja Oscari pälvis ta 1935. aastal rolli eest filmis "Mäss Bountyl" ("Mutiny on the Bounty"). Tema teised tuntumad rollid on veel koos Claudette Colbertiga filmis "See juhtus ühel ööl" ("It Happened One Night"; 1934) ning Grace Kelly ja Ava Gardneriga filmis "Mogambo" (1953). Tema viimane osatäitmine oli koos Marilyn Monroe'ga filmis "Sobimatud" ("The Misfits"; 1961).

1999. aastal Ameerika Filmiinstituudi avaldatud edetabeli "AFI's 100 Years...100 Stars" põhjal asub näitleja meesstaaride edetabelis seitsmendal kohal.

Elulugu

Gable'i isa suundus töö otsingul Kesk-Lääne osariikide naftaväljadele ja pere läks temaga kaasa. Clark leidis seal samuti tööd, kuni otsustas näitlejaks saada. Esialgu töötas ta lava taga lavalekutsujana, seejärel tsirkuses ja siis taas teatri rändtrupis läänekaldal. Tal olid mõned pisirollid tummfilmides ja hiljem ka helifilmides, kuid Hollywood oli tema ande avastamisel aeglane ja ta pöördus tagasi teatrisse.

Abielu näitlejanna Josephine Dilloniga päästis ta tuleviku. Naisest sai tema hääleõpetaja ning pärast kahte gangsterirolli helifilmides "Sõrm osutab" ja "Öine õde" võttis stuudio MGM ta 30-aastaselt enda juurde tööle.

Ta oli stuudioinimeste hulgas väga populaarne, suhtles pigem kaamerameeste ja tehnikute kui teiste staaridega, viis neid kalale ja jahile ning vaatamata jadamisi järgnenud abieludele ei olnud ta iial ühe naise mees.

Tema teine abikaasa oli Texasest pärit lahutatud naine ja miljonär Maria Langham, kes oli mehest 13 aastat vanem. Langhamist lahutas 1939. aastal.

1939. aastal abiellus Gable näitleja Carole Lombardiga, kes hukkus 1942. aastal aga lennuõnnetuses. Hiljem oli Gable abielus veel kahel korral. Tal oli kaks last. Loretta Youngiga sai ta tütre abieluväliselt.

Sõjakangelane
1942. aastal astus Gable vabatahtlikuna Ameerika lennuväkke, jõudis majori auastmeni ja sai medali.

Välislingid 

 

Ameerika Ühendriikide filminäitlejad
Sündinud 1901
Surnud 1960
Križi

Križi (ka Križauka, vene keeles Крыжи́) on Läti linna Daugavpilsi põhjapoolseim osa. Asub Mazie Stropist põhja pool, Līksna valla ja Naujene valla vahel. Läänes piirneb Daugavpilsi–Peterburi raudteega. 

Križi tekkis Mazā Stropu järve kaldale rajatud lihakombinaadi juurde, kui sinna ehitati töölistele elamud. Varem asus linnaosa kohal Križauka küla. Lisaks on Križis mitmed suvilakooperatiivid. Lihakombinaat on olnud sunnitud oma tootmismahtusid tunduvalt kärpima ja see on negatiivselt mõjunud ka linnaosa arengule.

Viited

Daugavpils
Salme Tanning

Salme Tanning (1904–1962) oli eesti keeleteadlane.

Ta huvialaks oli murdeainestiku kogumine ja Eesti murrete uurimine. Ta töötas murdekogujana kõigil Eesti murdealadel. Salme Tanning oli aastatel 1937-1939 kogunud 47 572 sõnasedelit ja 500 lehekülge murdetekste Karksi kihelkonnast, mis saidki tema kandidaadiväitekirja aluseks. Salme Tanningust kujunes hinnatud murdekeelte eriteadlane, eriti mulgi murde alal.

2004. aastal ilmus Eesti Keele Instituudi kirjastusel Tanningu raamat "Karksi murrak".

Välislingid
 Sissekanne Genis 
http://eestielu.delfi.ee/eesti/viljandimaa/karksi/haridus/karksis-esitletakse-karksi-murraku-opikut.d?id=66086774

Eesti keeleteadlased
Sündinud 1904
Surnud 1962
Phthiraptera

Phthiraptera on putukate selts.

Klassifikatsioon
Phthiraptera seltsi kuuluvad järgmised alamseltsid: 
Anoplura – täilised
Rhyncophthirina
Ischnocera – pärisväivilised
Amblycera – küüsväivilised

Putukad
Jahukastelised

Jahukastelised (Erysiphaceae) on jahukasteliselaadsete seltsi kuuluv seente sugukond.

Jahukasteliste sugukonda kuuluvad järgmised jahukasteseente perekonnad: 

Arthrocladiella
Blumeria
Brasiliomyces
Bulbomicrosphaera
Bulbouncinula
Caespitotheca
Cystotheca
Erysiphe (Oidium)
Golvinomyces
Leveillula (Oidiopsis)
Medusosphaera
MicrosphaeraNeoerysiphePhyllactinia (Ovulariopsis)PleochaetaPodosphaeraSawadaeaSetoerysipheSphaerothecaTyphulochaetaUncinulaUncinuliella''.

Vaata ka
jahukaste

Hüüvikseened
Kääbuslõgismadu

Kääbuslõgismadu (Sistrurus) on madudeperekond.

Klassifikatsioon

Kääbuslõgismao perekonda klassifitseeritakse Roomajate andmebaasis järgmised liigid:

 Sistrurus catenatus (Rafinesque, Schmalz 1818) – ahel-kääbuslõgismadu
 Sistrurus miliarius (Linnaeus, 1766) – hirsi-kääbuslõgismadu

Uuemas maoliste klassifikatsioonis ("Snakes of the World: A Catalogue of Living and Extinct Species", 2015) on perekonda liigitatud ka maoliik Sistrurus messasaugus Kirtland, 1838.

Lõgisti

Paljude kääbuslõgismadude saba tippu jäävad kestamise järgselt tagumised soomused saba külge alles, moodustades lõgisti. Lõgisti nahkrõngaste arv (mitte üle 12 lüli) oleneb mao vanusest. Saba väristamisel tekitavad need nahkrõngad lõgisevat heli. Teadlaste arvates toimib lõgisti kaitse- või hoiatusvahendina.

Viited

Välislingid 
Sissekanne ADW-s
Sissekanne ITIS-es
Sissekanne IUCN-is
Sissekanne NCBI-s
Sissekanne Roomajate andmebaasis 
Laurence Monroe Klauber, Rattlesnakes: Their Habits, Life Histories, and Influence on Mankind, 1. köide, 2. väljaanne, 1972, University of California Press

Rästiklased
Sikorsky UH-60 Black Hawk

Sikorsky UH-60 Black Hawk ('must pistrik') on USA Sikorsky Aircrafti valmistatav neljalabalise komposiitrootoriga, kahe turbiinmootoriga keskmise kaaluklassi kopter.

Helikopteri peamised modifikatsioonid: Sikorsky SH-60 Seahawk, Sikorsky HH-60 Pave Hawk, Sikorsky HH-60 Jayhawk jt. 

Ühe kopteri hind oli 2012. rahandusaastal 21,3 miljonit USD.

Kopteri peamised kasutajad on Ameerika Ühendriikide armee, Lõuna-Korea armee, Colombia relvajõud ja Türgi relvajõud.

Viited

Kirjandus 
 Bishop, Chris. Sikorsky UH-60 Black Hawk. Oxford, UK: Osprey, 2008. ISBN 978-1-84176-852-6.
 Leoni, Ray D. Black Hawk, The Story of a World Class Helicopter. Reston, Virginia: American Institute of Aeronautics and Astronautics, 2007. ISBN 978-1-56347-918-2.
 Tomajczyk, Stephen F. Black Hawk. St. Paul, Minnesota: MBI, 2003. ISBN 0-7603-1591-4.

Välislingid

 Kopteri joonis
 Black Hawk U.S Army fact file
 Sikorsky Aircraft's BLACK HAWK page
 YUH-60A skeem
 UTTAS program, origin of the Black Hawk on helis.com
 UH-60A, H-60, AH-60L and Sikorsky S-70 GlobalSecurity.org
 S-70A-42 Black Hawk of the Austrian Army
 Military.com with data on range extending devices
 UH-60 Black Hawk on kamov.net

Helikopterid
Sõjaväehelikopterid
Jüri-Rajur Liivak

Jüri-Rajur Liivak (kuni 1935 Julius-Rudolf Liivak; 7. aprill 1912 Miku talu, Rae vald, Jüri kihelkond, Harjumaa – 6. juuli 2000) oli eesti põllumees.

Alates 1936. aastast oli ta Miku talu peremees. Ta kandideeris I Riigivolikogu valimistel 1938. aastal 18. valimisringkonnas. Jüri-Rajur Liivak seati samas ringkonnas vastaskandidaadina üles ka II Riigivolikogu valimistel 1940. aastal, kuid arreteeriti ja sunniti üles tunnistama talle inkrimineeritud vekslivõltsimist, mille järel ta vabanes pärast kahenädalast vangistust. 

6. jaanuaril 1941 arreteeriti ta uuesti Soome põgenemise katsel, talle mõisteti sama aasta juunis 15 aastat sunnitööd ja 5 aastat pagendust. 1955. aastal ta vabanes ja rehabiliteeriti.

Jüri-Rajur Liivak oli taarausuline.

Tunnustus
1996 Riigivapi IV klassi teenetemärk

Viited

Kirjandus
J. R. Liivak. Riigivolikogu 18. valimisringkonna kandidaat. Tallinn 1938

Välislingid
Küllo Arjakas. "Jüri-Rajur Liivak – ägeda loomuga põllumees, kes tembeldati rahvavaenlaseks". Maaleht nr 14, 5. aprill 2012. Lk 45–46
Haud Jüri kalmistul

Eesti põllumajandustegelased
II Riigivolikogu vastaskandidaadid
Kaitseliidu Harju maleva liikmed
Eesti represseeritud isikud
Riigivapi IV klassi teenetemärgi kavalerid
Eestistatud nimega inimesed
Taarausulised
Sajandi 100 arukülalast
Jüri kalmistule maetud
Sündinud 1912
Surnud 2000
Ķīmija

Ķīmija (vene keeles Химия, ka Химпосёлок) on Läti linna Daugavpilsi osa. Asub Jaunbūvest põhjas ja Jaunie Stropist lõunas.

Ķīmija linnaosa hakkas kujunema XX sajandi kuuekümnendatel aastatel, mil sinna rajati suur keemiatehas. Tehase juurde rajati tehasetööliste elamud. Enne seda asus linnaosa maadel tühi liivaväli, mida teati kui "Daugavpilsi kõrbe". Linnaosa tänavad hakkasid kandma tuntud keemikute nimesid, erandiks oli Tsiolkovski tänav. Aastal 1962 toodi sinna trammide lõpp-peatus. Rajati kool, kultuurimaja ja katlamaja, samuti ka soojuselektrijaam tehase elektriga varustamiseks.

Seoses Nõukogude Liidu lagunemisega oli tehas sunnitud oma tootmismahtusid kärpima. Tehase territooriumile rajati tehnopark, paljud hooned võeti kasutusele väiksemate ettevõtete poolt. Linnaosas asub Riia Tehnikaülikooli Daugavpilsi filiaal. 
Daugavpils
Kammkeraamika

Kammkeraamika on keraamikaliik, mida iseloomustasid esemetele kammtempliga tekitatud piklikud täkked. Selle keraamikaliigi järgi on nimetatud arheoloogiline kultuur: kammkeraamika kultuur.

Eesti alale jõudis kammkeraamika neoliitikumi lõpus ehk III aastatuhandel eKr.

Vaata ka
Narva keraamika
nöörkeraamika
Kammkeraamika teooria

Viited 

Keraamika
Stende mõis

Stende mõis (läti keeles Stendes muiža, ka Dižstendes muiža) on mõis Lätis Talsi piirkonnas Lībagi vallas Dižstendes. Saksa keeles Gut-Stenden, ka Groß-Stenden.

Stende mõisa on esmakordselt mainitud 1288. 15. sajandist on teada omanik Marquard Stekemes, aga aastast 1556 Philipp von der Brügen. Pärast võõrandamist hakkas aastast 1922 mõisas tööle sordiaretusjaam. Peahoonesse rajati aastal 1925 korterid; korterelamuna  on see olnud pidevalt kasutuses, seetõttu on hoone ka hästi säilinud.

Mõisa vanim hoone on 16. sajandil rajatud põhiliselt üllataval kombel veel romaani stiilis vana peahoone. Klassitsistlik uus häärber rajati aastail 1820–1848, aastail 1848–1858 lisati hoonele veel teine korrus. Klassitsistlikud on ka tõllakuur ja kaks talli.

Park rajati juba XVI sajandil. Paljud teed olid rajatud tiike eraldavatele tammidele. Park ise on 18,7 hektari suurune. 19. sajandil uuendati tiike, laiendati parki ja rajati pärnaallee. Pargis on 57 võõrliiki, seal kasvab 36 meetri kõrgune ja 5 meetrit jäme hiidtamm. Pargi servas paikneb graniidist hauaplaatidega von der Brügenite suguvõsa rahula.

Vaata ka
 Stende vasallilinnus

Välislingid
Sissekanne Läti mõisate saidil; fotod (läti keeles)

Läti mõisad
Talsi kihelkond
Kuramaa
Skrunda mõis

Skrunda mõis (läti keeles Skrundas muiža, saksa keeles Schrunden) oli riigimõis Lätis Skrunda piirkonnas Skrundas peahoone aadressiga Pils iela 2. 

Skrunda mõisa ajaloo alguseks võib pidada 1253. aastat, mil Venta jõe kaldale rajati ordulinnus, mis allus Kuldīga komtuurile. Gotthard Kettler omandas selle aastal 1576. XVII sajandil rajati lossi ümber neli bastioni.

Skrunda mõisa praegune peahoone rajati 1819. aastal, selle projekteeris arhitekt Johann Georg Adam Berlitz. Peahoone on Mežotne mõisa peahoone väiksem koopia. Klassitsistlik häärber rajati 1818. ja renoveeriti 1849. aastal, mil mõisa rentnikuks oli A. Henning.

Tänapäeval asub vana ordulinnuse kohal vabaõhulava. Peahoone omandas firma Anderson Baltic, seal asuvad hotell ja konverentsikeskus.

Välislingid
 Sissekanne Läti mõisate saidil; fotod (läti keeles)

Läti mõisad
Salduse kihelkond
Kuramaa
Silmalaug

Silmalaug ehk laug (palpebra, mitm palpebrae) on paljude imetajate, lindude ja roomajate silma lisaelund. Laugude servale kinnituvad ripsmed. Liigutatav naha- ja lihasekurd tõenäiliselt kaitseb ja niisutab silmamuna eestpoolt.
 
Osal loomadest on ka nn kolmas silmalaug (palpebra tertia).
 
Silmalaud on mõlemal silmal ning need liigitatakse:  
alalauks palpebra inferior;
ülalauks palpebra superior.

Kalad
Kaladel silmalaud puuduvad.

Maolised
Madude silmi ei kata liikuvad silmalaud, vaid kokkukasvanud laugudest moodustunud läbipaistev nahk – nahkkile, mis katab sarvkesta ja uueneb üheskoos kestamisega.

Inimene
Laugude välimine pind on kaetud õhukese nahaga. Sisepinda katab aga lau-sidekest.

Lauhaigused
1972. klassifitseeriti lauhaigustena järgmised haiguslikud seisundid: blefariit, blefaroptoos, entroopium, ektroopium, lagoftalm,odraiva, rahetera.

Nüüdisajal on lauhaigused klassifitseeritud Eestis kehtiva RHK-10 alampeatükis H00-H06 – Silmalau, pisaraelundite ja silmakoopa haigusseisundid, mida vajadusel täpsustatakse vastavates alamjaotistes.

Vaata ka 
Ilukirurgia
Oftalmoloogia

Viited 

Silm
Lawrence (Massachusetts)

Lawrence on linn Ameerika Ühendriikides Massachusettsi osariigis Essexi maakonnas. Linn asub osariigi kirdeosas Merrimacki jõe ääres. Lawrence'i linnapea on William Lantigua.

2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli linnas 76 377 inimest, 25 181 leibkonda ja 17 501 perekonda. 42,8% linna elanikest olid valged, 7,6% mustad ja 2,5% aasia päritolu. Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 73,8%. Sissetulek elaniku kohta oli 16 557 dollarit. Tippajal, 1920. aastal elas linnas 94 270 elanikku, järgmised 60 aastat linna elanikkond vähenes. 1980. aastal hakkas linna elanike arv taas kasvama, mis on jätkunud ka 21. sajandil. Väljaränne 1920. aastal oli tingitud nõrgast majanduslikust olukorrast.

Esimesed Euroopa asunikud saabusid Lawrence'i linna piirkonda 1640. aastal. Linna tulevase asupaiga ostsid aastal 1845 grupp Bostoni tööstureid, eesotsas rikka kaupmehe ja kongressiliikme Abbott Lawrence'iga, kelle järgi on linn ka nime saanud. Linn inkorporeeriti 1853. aastal. Töösturid, kõige silmapaistvamalt Lawrence, rajasid tekstiilitehase rikkalike veeallikate lähedale. Töötingimused selles tekstiilitehases olid ebaturvalised ning 1860. aastal varises tehas kokku. Õnnetuses hukkus 88 töölist.

19. sajandi keskel saabus Euroopast Lawrence'isse palju tööotsijaid. Tol ajal kutsuti linna immigrantide linnaks ja Lawrence'is oligi kõige rohkem sisserändajaid elaniku kohta maailmas.

1912. aastal võeti kasutusele üks suuremaid tööturumeetmeid Ameerika ajaloos – niinimetatud "Leib ja roosid" –, mille käigus tekstiilitehase omanikud suurendasid kangastelgedel töötamise kiirust ning hiljem alandasid tuhande nais- ja lapstöölise töötasu. Massachusettsi rahvuskaart, era- ja linnapolitsei tõrjusid 23 000 streikijat kaks kuud, streikide tulemuseks olid arvukad surmad ja massiarreteerimised. Pärast seda, kui politsei ründas gruppi naisi ja lapsi, andsid tehase omanikud pärast pealesurutud avalikku protesti alla. Streikivad töötajad võitsid suurema töötasu ka tuhandetele töötajatele Uus-Inglismaa tehastes.

Lawrence oli suur villatöötlemiskeskus, kuni selle tööstusharu olulisus 1950. aastatel kahanes.

Lawrence'is on niiske mandriline kliima. Juulis on temperatuur kuni +28 °C, jaanuaris kuni –8 °C. Madalaimaks temperatuuriks on mõõdetud 1943. aastal −32 °C. Kõrgeim temperatuur registreeriti 1926. aastal, kui oli 39 °C. Sademeid on keskmiselt 1119 mm aastas. Kõige sademeterohked kuud on detsember ja märts (mõlemal kuul keskmiselt 125 mm). Kõige kuivem kuu on august (92 mm).

1872. aastal avati Lawrence'is avalik raamatukogu. Lawrence'is ilmub 1890. aastal tegevust alustanud ajaleht Eagle-Tribune, mis on üks peamisi ajalehti Merrimacki oru piirkonnas.

Lawrence'is on sündinud helilooja ja dirigent Leonard Bernstein ning luuletaja Robert Frost. Seal alustas tegevust ansambel Godsmack. Sellest linnast on pärit ka sarimõrvar John Joubert.

Viited

Välislingid 

 Lawrence'i ametlik koduleht

Massachusettsi linnad
Sajandi armastus

"Sajandi armastus" (türgi keeles "Muhteşem Yüzyıl") on Türgi telesari (seebiooper), mis põhineb osaliselt ajaloolistel faktidel. See räägib sultan Suleiman I ja tema ukraina päritolu lemmiknaise Haseki Hürrem Sultani armastusloost.

Sari on populaarne kogu maailmas. Eestis näitas "Sajandi armastust" Kanal 2.

Türgi telesarjad
Maaomand

Maaomand on riigile, kohalikule omavalitsusele, juriidilisele või füüsilisele isikule kuuluv maa-ala. 

Ürgkogukonnas kuulus kogu maa kogukonnale ja maakasutus ning ümberjaotamine korraldati ühiselt.

Maaomand Eestis
Eestis tekkis feodaalne maaomand 13. sajandil maade läänistamise ja mõisade rajamise käigus. Maa kuulus maaisandale, kes jagas selle läänideks peamiselt sõjaväeteenistuse eest. Harilikult jagunes lään mõisamaaks ja talumaaks.

1680. aastail toimus mõisate reduktsioon ehk osa mõisu riigistati, aga pärast seda, kui Eesti läks Põhjasõja tulemusena Rootsi koosseisust Venemaa koosseisu, anti redutseeritud mõisad üldjuhul endistele omanikele tagasi. Aastal 1783 muudeti eravalduses olevad aadlimõisad alloodideks.

Eesti talupoegadel tekkis maaomand talude päriseksostmise ajal.

Lõplikult kaotas mõisade suurmaaomanduse maareform, millele pani aluse 10. oktoobril 1919 vastu võetud maaseadus. Võõrandati 23 100 km² maad (peamiselt mõisnikelt) ja rajati 56 239 uut majapidamist. Sellega muutus Eesti väiketalude maaks, näiteks 1939. aastal oli Eestis 139 984 talu.

Nõukogude võimu ajal, 1940. aastal Eesti maaomand riigistati. Võõrandatud maale rajati 22 486 uusmaasaajatalu. Saksa okupatsiooni ajal need maad enamasti tagastati endistele omanikele, kuid pärast maailmasõja lõppu taastati nõukogude maareform.

1989 seadustas taluseadus üksiktalude rajamise. Maa anti omanikele tagasi 1991. aastal maareformi seaduse jõustumisel. Tänapäeval on Eestis kolm maaomandiliiki: eramaa, munitsipaalmaa ja riigimaa.

Vaata ka
maaomandiõigus

Viited 

Maamajandus
Ušačy

Ušačy (transkribeerituna Ušatsõ, poola keeles Uszacz, ka Uszacze) on alev Valgevenes Viciebski oblastis, Ušačy rajooni ja Ušačy külanõukogu halduskeskus. 

Ušačy nimi tuleneb Ušatša jõest, mis voolab läbi alevi. Jõe vasakul kaldal on individuaalelamute piirkond, paremal aga asuvad kortermajad. Alevis on laste spordikool ja keskkool. Antakse välja ajalehte Патрыёт. Ušačys on kaks raamatukogu ja kultuurimaja. Tegutseb U. Labanka nimeline Rahvusliku Kuulsuse Muuseum. Asulas on puidutööstus.

Ajalugu
Ušačyt on esimest korda mainitud XVI sajandi lõpus, mil see oli Antin Sielava valduses. Hiljem kuulus asula Štšõtadele, Szabydele, Plateritele. Aastal 1716 ehitati Ušačysse klooster, aga aastal 1758 andis Poola kuningas August III asulale linna staatuse, kinnitades ühtlasi ka Ušačy vapi.

Poola esimesel jagamisel aastal 1772 eraldati Ušačy seni piirkonna keskuseks olnud Połackist. Aastal 1787 rajati kloostri juurde kuueklassiline kool. Poola teisel jagamisel aastal 1793 sai piirkonna endale Venemaa, aastal 1805 sai linnast alev.

1812. aasta isamaasõda tõi endaga kaasa lahingud Vene ja Prantsuse vägede vahel. 1863. aastal surusid Vene väed maha poolakate ülestõusu ning rüüstasid teiste selle piirkonna kloostrite seas ka Ušačy kloostri. Kui Venemaa usupoliitika hakkas 1905. aastast liberaliseeruma, tõi see asulas kaasa massilise usuvahetuse ja kloostri juures asunud katoliku kirik taastati. See omakorda johtus tsaarivõimude korraldus hakata taastatud kirikus pidama õigeusu jumalateenistusi, mistõttu asulasse hakati ehitama uut katoliku kirikut.

1924. aastal oli Ušačy Valgevene NSV koosseisus. Vana dominiiklaste püstitatud katoliku kirik laastati taas. Teises maailmasõjas hukkus 735 elanikku. Ušačy kuulus Połacki-Lepeli partisanide tegevuspiirkonda. Ušačys oli partisanibrigaadi staap, asulas tegutses põrandaalune trükikoda, telefonijaam, partisanidel oli koguni oma elektrijaam.

Ušačy elanikke
 Vasil Bykaŭ – Valgevene kirjanik
 Gennadi Aŭlasenko – Valgevene poeet
 Ryhor Baradulin – Valgevene poeet
 Eŭdokija Loss – Valgevene poetess
 Pjatrus Broǔka – Valgevene kirjanik

Viited

Välislingid
 Ušačy valgevenekeelses veebientsüklopeedias
 Alev YouTube'is
 Alev fotoentsüklopeedias

Valgevene alevid
Ušačy rajoon
Krustpilsi kirikumõis

Krustpilsi kirikumõis (Krustpils mācītājmuiža) on kirikumõis Lätis Jēkabpilsi linnas Krustpilsis,  Madonas iela 19A.

Kirikla asub Krustpilsi luteri kirikust veidi põhja pool. Aastal 1940 võõrandati kirikla hooned ja neid ei ole kogudusele tagastatud. Elumaja on tunduvalt ümber ehitatud ja alates XX sajandi kaheksakümnendatest aastatest pole enam ära tuntav. Peahoone vastas asuv ait on aga oma endisaegse ilme peaaegu täielikult säilitanud ja Jēkabpilsi linn on selle arhitektuurimälestisena kaitse alla võtnud.

Välislingid
Sissekanne Läti mõisate saidil (läti keeles)

Läti mõisad
Latgale
Lachesis (perekond)

Lachesis on maoperekond.

Klassifikatsioon
Käesoleval ajal klassifitseeritakse perekonda Lachesis roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
 Lachesis acrochorda (Garcia, 1896)
 Lachesis melanocephala Solórzano & Cerdas, 1986 
 Lachesis muta (Linnaeus, 1766) - bušmeister
 Lachesis stenophrys Cope, 1876

Mürgisus

Lachesis perekonda liigitatud maoliigi bušmeister (Lachesis muta ka Lachesis mutus) isendi hammustus võib antiseerumi puudumisel inimesele  surmav olla (suremus 10 - 12%).

Vaata ka
Gripp-Heel''®

Viited

Välislingid 
Sissekanne AWD-s
Sissekanne ITIS-es
Sissekanne IUCN-is
Sissekanne NCBI-s
Sissekanne ReptileDB-s 
Sissekanne saidil Wikispecies

Rästiklased
Metsakaitse

Metsakaitse on metsanduse haru, mis muu hulgas tegeleb looduslike (nt metsakahjurid, puuhaigused) ja inimtekkeliste metsakahjustuste uurimise, vältimise ja tõrjega.

Eesti metsakaitse
Eestis on metsakaitselist uurimistööd teinud  Eesti Metsainstituut, EMÜ metsandus- ja maaehitusinstituut. Metsakaitsega tegeles Eestis 2010. aastani ka Metsakaitse- ja Metsauuenduskeskus. Eestis on metsakaitse korraldamisega tegelenud muuhulgas Keskkonnateabe Keskus ja Keskkonnaagentuur.

Vaata ka
Eesti Metsa Abiks
mahemetsandus

Viited 

Metsandus
Kasemahlake

Kasemahlake, ka Glamuurbänd Kasemahlake, on Tartus popmuusikat viljelev ansambel.

Ajalugu
Ametlikult loodi ansambel 2001. aasta kevadel, et osaleda Tartu ja Tallinna tudengipäevadel. Enne seda tegutseti poole aasta vältel nime „Black Dog Project“ all. Ansambli tuumiku moodustasid kammerkoori Camerata Universitatis lauljad. Esimestel aastatel esitati peamiselt retrokavereid Eesti artistidelt, näiteks „Veenus“, „Rock on popp“, „Ulila“, „Järgnen sulle“, „Kui neid on kolm“ jt. Ansambli koosseisust tulenevalt pandi suurt rõhku mitmehäälsele laulule, instrumentaalse tausta moodustasid saksofon, akordion, klaver ja kitarr. Olulisel kohal olid ekstravagantsed kostüümid ja hoogne lavaline liikumine.

Esimestel tegutsemisaastatel esineti valdavalt tudengi- ja korporatsioonide üritustel. Aastatel 2003–2005 lahkus mitu senist liiget, kelle asemele võeti uued pillimehed. 2006. aastaks kujunes koosseis, millega järgnenud aastatel anti välja kaks LP-d. Valmis hulk videoid ja anti kontserte.

Professionaalsuse ja kõlapildi arenedes hakati aina enam esitama omaloomingut. Nüüdseks moodustavad Kasemahlakese repertuaari peamiselt originaallood, mille autorid on ansambli praegused ja endised liikmed Urmet Arus, Anne Õuemaa, Andreas Kalkun, Eero Tonka, Anneli Tarkmeel. Repertuaar on stiililiselt olnud üsna eklektiline. Kuigi põhirepertuaari moodustavad pop-rokklood, on ansambel läbi aegade olnud aldis eksperimentideks muudes žanrites. Esitatud on estraadimuusikat, diksiländi, funk'i, instrumentaalmuusikat ja a cappella seadeid, aga ka lugusid pungi ja baroki võtmes.

Ansambli koosseis
2014. aastal olid algkoosseisust alles lauljad Edith Eskor ja Anne Õuemaa ning klahvpillimängija Urmet Arus.

Asutajaliikmetest osaleb ansambli töös veel Andreas Kalkun, seda eeskätt laulusõnade kirjutajana, aga ka stuudiomuusiku ja konsultandina. Bassist Lauri Eskor mängib Kasemahlakeses 2004. ja trummar Alar Pallon 2005. aastast. Kitarrist Angela Aak liitus 2013.

Varem on lauljatest kaasa löönud Ingrid Sahk, Anneli Tarkmeel, Piret Vaher, Hedvig Priimägi, Maarja Hunt. Pikki aastaid kuulusid ansamblisse kitarrist Taavi Toomere ja saksofonist Eero Tonka. Kasemahlakeses on lühemat aega mänginud ka Naatan Haamer saksofonil, Alar Haukanõmm akordionil, Tamur Tensing bassil, Enno Andvere kitarril.

Diskograafia

LP "Kasemahlake", 2007 
 Vastandite ühtsus ja võitlus
 Rock on popp
 Olin üks vaid teiste seas
 Veenus
 Mis on mu süü
 Kes meist
 Nukker pühapäev
 Sügis
 Ulila
 Vanas stiilis
 Kui neid on kolm
 Järgnen sulle
 Ei ma tea
 Lähme jalutama
 Oodates sind

LP "Kadunud süütus", 2008 
 Too, tuul, väike vihmahoog
 Maalaul
 Tuttav tango
 Lumekuninganna
 Virmalised
 SOS
 Tango
 Kaunid baleriinid
 Karge hommik
 Elav veel
 Mina ise
 Automobiil
 Kuna meid on kaks
 Süütus Pariisis
 Unemati

LP "Asja sai", 2014 
 Hommik
 Linnud taeva alla
 Laul Valgast
 Torm
 Asja sai
 Sõber Edith
 Käib proov
 Peateel
 Tasakaal
 Ole kohal
 Lugu ühest mehest ja kahest nüüdseks tülis olevast Tartu naisest

Viited

Välislingid
Koduleht
Kasemahlake last.fm kodulehel 
Kasemahlake ohmytracks.com kodulehel

Eesti ansamblid
Kibuvitsa tänav (Tartu)

Kibuvitsa tänav on tänav Tartus Maarjamõisa linnaosas. See algab Tervise tänavalt, kulgeb põhjaloodesse ja lõpeb Palsami tänaval ning on ca 165 meetri pikkune. 

2013. aasta lõpul oli suurim majanumber Kibuvitsa tänaval 11.

Tartu tänavad
Maarjamõisa
Toomas Urb

Toomas Urb (sündinud 2. detsembril 1958 Tartus) on eesti laulja ja näitleja.

Haridus
Ta lõpetas 1978. aastal Tartu õhtukeskkooli ja 1984. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri.

Töö
Aastatel 1984–1987 töötas ta Tallinna Riiklikus Akadeemilises Draamateatris. Aastast 1989 elab Ameerika Ühendriikides, Screen Actor's Guildi liige.

Muusikaline tegevus
Juba aastakümneid on vennad Toomas ja Tarmo Urb nii Eestis kui ka Ameerikas esinenud lüüriliste kammerlike lauludega. 

Üks nende armastatumaid laule on "Imeline laas" (viis: Tarmo Urb). Selle laulu sõnadeks sai pargist juhuslikult leitud luuletus, mille autoriks osutus Jaan Kross, kes oli selle 1957. aastal kirjutanud tulevasele abikaasale Ellen Niidule. Vennad Urbid esitasid seda laulu Jaan Krossi mälestuseks muusikalise järelehüüdena pärast tema surma nii Kaarli kirikus kui ka matusetalitusel Metsakalmistul, samuti Jaan Krossi 100. sünniaastapäeva tähistamisel Tallinnas veebruaris 2020.

Ekslik surmakuulutus ajalehes Postimees 
17. veebruaril 2020 kuulutas Postimehe kultuuritoimetus Toomas Urbi ekslikult surnuks.

Isiklikku 
Oli abielus Viire Valdmaga aastatel 1982–1987. Abielust sündisid poeg Tom-Olaf Urb ja tütar Maria Urb. 

Toomas Urbi vend on Tarmo Urb. Nende isa õde oli Silvia Urb. Toomas Urbi vennapoeg on Johann Urb.

Rolle 

 1984 Jaan Kross "Taevakivi" (Otto Wilhelm Masing)
 1984 Heljo Mänd "Hõbejänesed" (Mõmmi)
 1985 Mats Traat "Pommeri aed" (Kulpson)
 1985 Alan Ayckbourn "Norman Vallutaja" (Tom)
 1985 Aljaksei Dudarav "Reamehed" (Buštets)
 1985 Aleksandr Mišarin "Seoses üleminekuga teisele tööle" (Gei)
 1986 Shakespeare "Torm" (Pootsman)

Viited

Kirjandus 
 Eesti teatri biograafiline leksikon. Tallinn 2000.

Välislingid
 Laul "Imeline aas" (viis: Tarmo Urb, sõnad: Jaan Kross, esitavad vennad Urbid) YouTube'is 
 Tarmo ja Toomas Urb pakkusid Leigol maailmaklassi kontserdielamuse. Buduaar, 10. august 2011

Eesti lauljad
Eesti näitlejad
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia vilistlased
Sündinud 1958
Maagen-klassi valvelaev

Maagen-klassi laevad olid külma sõja ajal Taanis ehitatud patrull-laevad ehk valvelaevad. Laevu oli kokku kaks ning need ei ole enam militaarkasutusel.

Ajalugu 
Maagen-klassi laevad ehitati ja võeti teenistusse 1960. aastal Taanis Helsingøris. Kiilud pandi 15.01.1960, vettelaskmine toimus 19.03.1960 ja teenistusse arvamine 19.05.1960. Laevade ülesanne oli patrullteenistus Gröönimaa rannikul. 

1991. aasta detsembris arvati mõlemad laevad teenistusest välja. Neist üks läks esialgu erakätte ja teine kingiti paari aasta pärast vastloodud Eesti mereväele, kust ta on praeguseks samuti teenistusest välja arvatud.

Kirjeldus 
Et laevade ülesanne oli teenistus karmides Põhjamere tingimustes, ehitati nad üsna merekindlateks. Külmade ja jäiste olude jaoks oli jäätugevdusega kere, mis võimaldas ühtlasi murda kuni poole meetri paksust jääd. Lisaks mootorile oli võimalik liikuda ka purjejõul. Vöörimastil oli mastikorv. 

Alguses paigaldati relvastuseks laevade vööribakile 40 mm Boforsi automaatkahurid, mis osutusid liiga raskeks ja vahetati mõne aasta pärast 2–20 mm Orelikoni automaatkahuri vastu tekiehitise külgedel. Eestile kingitud laeval relvastust ei olnud ja kohapeal paigaldati 2-25 mm automaatkahur 2M3, mis hiljem siiki demonteeriti.

Laevad 
 Maagen Y384 – alates 1992. aasta juulist Nordane Shippingu omanduses, 1997 müüdud edasi USA-sse ja registreeritud Briti Neitsisaartel.
 Mallemukken Y385 – alates 29.03.1994 Eesti mereväes Ahti nime all, hiljem müüdud eraomandiks.

Välislingid
 Flådens Historie (taani keeles)

Eesti sõjalaevaklassid
Taani sõjalaevad
Gunta Randla

Gunta Randla (sündinud 9. juunil 1943) on läti päritolu Eesti teatri- ja telekunstnik.

Ta on lõpetanud Riias tarbekunstikooli ja pärast seda Eesti Kunstiinstituudis maali- ja teatrideko­rat­siooni eriala.

1968. aastal alustas ta kunstnikutööd Eesti Televisioonis. 

Aastatel 2000–2007 oli ta Musta­mäe laste loomingu maja teatrinukuringi õpetaja.

Kujundatud lavastusi 

 "Õnnelik lõpp" (1972)
 "Mõmmi ja aabits" (1973–1976) 
 "Väike nõid" (1975)
 "Meie maja tsirkus" (1977)
 "Onu Tik-Taki seiklused" (1981)
 "Kõige suurem sõber" (1988)
 Hei, pöialpoisid (1988)
 "Kadekops" (1990)

Tunnustus

 1993 Eesti Teatriliidu kunstnikuauhind
 2019 Valgetähe V klassi teenetemärk

Viited

Välislingid 

Vürtsikas lätlanna, Postimees, 11. mai 2013 
Gunta Randla: Lastega koos nukke tehes õppisin ka ise, Õpetajate Leht, 20. märts 2015
„Öeldi, et „Kõige suurem sõber“ võiks minna nii Soomes, Saksamaal kui ka Ameerikas, ainult mitte Nõukogude Eesti televisioonis!“, Õhtuleht, 29. detsember 2017 
Kunstnik Gunta Randla: „Telenukkude päästmiseks on praegu tagumine aeg!”, Õhtuleht, 13. juuni 2018
Galerii: Gunta Randla juubelinäituse avamine, ERR, 18. juuni 2018
Galerii | Gunta Randla pani oma telenukud viimast korda näitusele, Õhtuleht, 16. detsember 2018
TEENETEMÄRK 2019 | Gunta Randla: „Mul ei ole lihtsalt sõnu! Süda kohe klopib, mis ta siis ei klopi!”, Õhtuleht, 29. jaanuar 2019 
Teenetemärgi pälvinud Gunta Randla: loodetavasti pöörab see tähelepanu telemuuseumile, ERR, 29. jaanuar 2019
Gunta Randla lavastusest "Mõmmi ja sõbrad": ma loodan, et teatrisse tulevad vanaemad, ERR, 11. oktoober 2019

Eesti teatrikunstnikud
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Eesti lätlased
Sündinud 1943
Jaunbūve

Jaunbūve (vene keeles Новое Строение) on Läti linna Daugavpilsi kõige suurema elanikkonnaga osa.

Jaunbūve hakkas kujunema XIX sajandi keskpaigas. Peatänavaks oli Peterburi suunas viiv maantee, toona Шоссейная улицa (tõlkes Maantee tänav), praegune 18. novembra iela. 

Piirkonda rajati tehased, kerkisid kirikud. Linnaosas on valdavalt puithooned, aga peatänava ääres on ka kivimaju. XIX sajandi kahekümnendatel aastatel rajati linnaosa jaoks tuletõrjedepoo. Teise maailmasõja ajal hävisid paljud hooned. Linnaosa läbivad kõik Daugavpilsi trammiliinid. 

Püha Nikolai vanausuliste palvemaja ehitati aastail 1908–1928, uusgooti stiilis Daugavpilsi Martin Lutheri nimeline luteri kirik aastal 1893, Neitsi Maarja Patuta Eostamise katoliku kirik aastail 1902–1905, Daugavpilsi Borisi ja Glebi katedraal (Läti suurima külastajate arvuga õigeusu kirik) valmis aastal 1905. Vanim kirik piirkonnas on Jumalaema Maarja kannatuste õigeusu kirik, mis valmis aastal 1877.

Viited

Daugavpils
Svēte

Svēte on asula Lätis Jelgava piirkonnas, Svēte valla halduskeskus. Esimest korda mainiti aastal 1350. Asulas asub Svēte  mõisa (Swehthof) keskus. Lisaks on seal veel raamatukogu ja põhikool.

Läti külad
Ovophis

Ovophis on maoperekond.

Klassifikatsioon
Tänapäeval klassifitseeritakse perekonda Ovophis roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
 Ovophis monticola (Günther, 1864)
 Ovophis okinavensis (Boulenger, 1892)
 Ovophis tonkinensis (Bourret, 1934)
 Ovophis zayuensis (Jiang, 1977).

Viited

Välislingid 
Sissekanne AWD-s
Sissekanne ITIS-es
Sissekanne IUCN-is
Sissekanne NCBI-s
Sissekanne ReptileDB-s 
Sissekanne saidil Wikispecies

Rästiklased
Svēte mõis

Svēte mõis (Svētes muiža) on riigimõis Lätis Jelgava piirkonnas Svēte vallas Svētes. Saksa keeles Swehthof, ka Groß-Swehthof või Bewert-Swehthof.

Mõisa peahoone rajati 1730. aastal Svēte jõe kaldale. Kuramaa hertsog Peter von Biron lasi selle 1745. aastal oma suvemajaks ümber ehitada. Projekti autor oli Severin Jensen. Peahoone keskse osa kõrval tiibhoones oli kasvuhoone, kõrvalhoonetest asusid mõisa juures tall ja teenijate maja.  

Aastast 1795 paiknes mõisas sõjaväeosa. Mõis oli sõjaväe käsutuses pidevalt kuni Nõukogude Liidu vägede lahkumiseni Lätist aastal 1993. 

Pargi planeerimist alustati 1736. aastal. Aastast 1742 kujundas aeda K. Veiland, kes vastutas ka Rundāle lossi pargi ja aedade eest. Pargi serva rajati pärnaallee. Hiljem on pargi algset ilmet sõjaväeehitiste ja liiklusteedega tublisti rikutud.

Välislingid
Sissekanne Läti mõisate saidil; fotod (läti keeles)

Läti mõisad
Zemgale
Durbe mõis

Durbe mõis (läti keeles Durbes muiža, saksa keeles Durben) on karjamõis Lätis Tukumsi piirkonnas Tukumsis aadressil Mazā Parka ielā 7. 

Durbe mõisa on esimest korda mainitud aastal 1475 kui Šlokenbeka mõisa karjamõisa. Vahepeal ajalooannaalidest kadunud paik ilmus taas dokumentidesse aastal 1644. Mõis on kuulunud von Grotthußidele, Medemitele, von der Reckedele. Mõis võõrandati aastal 1920, aastail 1923–1929 kuulus maja Rainisele. Hiljem kasutati mõisa tuberkuloosi põdevate isikute haiglana. Mõisas asub praegu (aastast 1991) Tukumsi muuseum.

Mõisa peahoone rajati aastal 1821, mil mõis kuulus Jeannot Medemile. Johann Georg Adam Berlitzi projekti järgi valmis klassitsistlik peahoone. Mõisa juurde kuulub ka XIX sajandi esimesel poolel ehitatud teenijate maja.

Park rajati koos peahoonega. 24,8 hektari suurust parki kaunistavad rotund ja kaks kivisilda.

Välislingid
Sissekanne Läti mõisate saidil; fotod (läti keeles)
Video mõisast

Läti mõisad
Tukumsi kreis
Zemgale
Räägu tänav (Tartu)

Räägu tänav on tänav Tartus Tammelinna linnaosas. 

See algab Leevikese tänavalt, kulgeb lõunakagusse, pöördub seejärel kaarega lääneedelasse, ristub Tamme puiestee, Tammelehe, Tammeoksa ja Tammetõru tänavaga ning lõpeb enne Ringteeni jõudmist.

Tartu tänavad
Tammelinn
Teekäija

Teekäija oli Tallinnas, Haapsalus ja Keilas aastast 1904 ilmunud baptistlik ajakiri. Ajakiri ilmus üks või kaks korda kuus.

Viited

Välislingid
 Ajakiri Teekäija

Kristlus Eestis
Eesti endised ajakirjad
Eesti EKB Koguduste Liit
Luste loss

Luste loss (Lustes pils) on loss Lätis Dobele piirkonnas Jaunbērze valla ja Dobele valla piiril Dravniekis. Saksa keeles Lustschloss Friedrichslust. Tegemist oli Luste mõisa peahoonega.

Mõis kandis kunagi nime Vecpienava ja see rajati 1555. aastal. Esimesed omanikud olid Riviused. 

Alates 17. sajandist kuulus mõis Bironidele. Kui Bironid said Kuramaa hertsogiteks, sai mõisast riigimõis. Aastail 1910–1912 oli mõisa rentnik professor Paulis Lejiņš. 1936. aastal ostis mõisa Dobele pastor Johann Rivius, tuues lossi taas suguvõsa valdusesse.

Peahoone laskis 1770. aastal ehitada Peter Biron, arhitekt oli Severin Jensen. 1780. aastal andis Biron lossi külaskäigul viibinud toona veel kroonprintsi Friedrich Wilhelm II käsutusse, sellest ka lossi nimi. Peahoone on barokne, klassitsismi sugemetega. 

Prantsuse park rajati koos peahoonega, kaugemal läks see üle metsapargiks. Parki ehtis Hiina paviljon, sinna rajati tammesalu.

Teine maailmasõda laastas lossi ja see muutus elamiskõlbmatuks. 1950. aastal taastati küttesüsteem, aga korrastamine jäi pooleli. Tänapäeval seisab loss kasutuseta ja on osaliselt varemetes.

Välislingid
Sissekanne Läti mõisate saidil; fotod (läti keeles)

Läti mõisad
Zemgale
Kukšas

Kukšas on küla (vidējciems) Lätis Tukumsi piirkonnas Jaunsāti vallas. Küla asub valla keskusest Abavniekist 7,5, piirkonna keskusest Tukumsist 23 ja Riiast 85 kilomeetri kaugusel, merepinnast 58 meetri kõrgusel.

Esimest korda on asulat mainitud aastal 1530. Asulas on Kukšase mõisa (Kukschen) süda. Mõisa hoonetekompleks, park ja häärber on muinsusmälestistena riikliku kaitse all. Paik on nime saanud sellest, et mõis rajati paika, kus elasid kolm Kuki või Kucki nime kandvat venda.
 
Külas asub Kukšase bussipeatus..

Tukumsi piirkonna külad
Kukšase mõis

Kukšase mõis (Kukšu muiža) on mõis Lätis Tukumsi piirkonnas Jaunsāti vallas Kukšases. Saksa keeles Kukschen.

Mõis rajati aastal 1530 maadele, kus elasid kolm Kuki (Kucki) nimelist venda. Neist olevatki saanud mõisa esimesed omanikud. Wolter von Plettenbergil oli küll soov anda mõis rüütel Berndt Tidevicile, kuid see sai teoks aastal 1534. Omanike seas on olnud Tidevicid, Branelid, Heikingid, Gorad, Rennenkampffid, Bilteringid, Stenderid. Aastast 1822 olid mõisa omanikeks  Boetticherid. Viimase pere kätte jäi mõis kuni võõrandamiseni aastal 1920. 

Peahoone rajati aastal 1725. Hoone on segu barokist ja klassitsistlikust stiilist. Hoone renoveeriti aastal 2005, seal asub praegu võõrastemaja. Mõisa hoonetekompleks, park ja häärber on muinsusmälestistena riikliku kaitse all. Häärberis on sündinud ja elanud Werner Bergengrueni ema.

17.1 hektari suurune park on vabakujundusega. Boetticherid uuendasid lisaks mõisa peahoonele ka parki, istutades sinna mitmeid võõrliike.

Välislingid
Sissekanne Läti mõisate saidil; fotod (läti keeles)
Video mõisast

Läti mõisad
Kandava kihelkond
Zemgale
Maduhaugas

Maduhaugas (Spilornis) on haugaslaste sugukonda kuuluv lindude perekond.

Klassifikatsioon
Maduhauka perekonda liigitatakse järgmised liigid:   
 Spilornis cheela (Latham, 1790) – aasia maduhaugas
 Spilornis elgini (Blyth, 1863) – andamani maduhaugas
 Spilornis holospilus (Vigors, 1831) – filipiini maduhaugas
 Spilornis kinabaluensis (Sclater, 1919) – mägi-maduhaugas
 Spilornis klossi (Richmond, 1902) – nicobari maduhaugas
 Spilornis minimus (Hume, 1873) – väike-maduhaugas (ka aasia maduhauka alamliik Spilornis cheela minimus)
 Spilornis rufipectus (Gould, 1858) – sulawesi maduhaugas.

Eraldi liikidena on vaadeldud ka aasia maduhauka alamliike:
Spilornis abbotti (Spilornis cheela abbotti) – simeulue maduhaugas
Spilornis asturinus (Spilornis cheela asturinus) – niase maduhaugas 
Spilornis baweanus (Spilornis cheela baweanus) – baweani maduhaugas 
Spilornis hoya (Spilornis cheela hoya) – taivani maduhaugas 
Spilornis natunensis (Spilornis cheela natunensis) – hele-maduhaugas
Spilornis perplexus (Spilornis cheela perplexus) – ryukyu maduhaugas 
Spilornis sipora (Spilornis cheela sipora) – mentawai maduhaugas

Viited

Välislingid 
Sissekanne andmeebaasis ADW
Sissekanne andmeebaasis ITIS
Sissekanne andmeebaasis IUCN
Sissekanne andmeebaasis NCBI 
Sissekanne saidil Wikispecies
Aljaksei Dudarav

Aljaksei Dudarav (valgevene keeles Аляксей Ануфриевич Дудараў, vene keeles Алексей Ануфриевич Дударев; sündinud 6. juunil 1950 Dubrouna rajoonis Viciebski oblastis) on valgevene näitekirjanik.

Ta sündis aastal 1950 Kljanõ külas (Dubrouna rajoonis Viciebski oblastis). Aastal 1968 lõpetas ta Navapołackis naftatöötlejate kutsekooli. Aastatel 1968–1970 oli ta ajateenistuses Nõukogude Armees; aastal 1968 töötas ta sidemontöörina ja aastatel 1970–1972 lukksepana. Aastal 1976 lõpetas ta Valgevene teatriinstituudi.

Aastatel 1976–1979 töötas ta Valgevene noorsooteatris (Белорусский республиканский театр юного зрителя) näitlejana ja peanäitejuhi abina kirjanduse alal. Aastatel 1979–1983 oli ta Valgevene Televisiooni toimetuskolleegiumi liige.

Valgevene kirjanikud
Näitekirjanikud
Sündinud 1950
Seenekasvatus

Seenekasvatus on põllumajandusharu, mis tegeleb tehistingimustes väärtuslike söögi- ja söödaseente kasvatamisega.

Eesti seenekasvatus
Eestis on kasvatatud austerservikut ja kasvatatakse alates 2015 aastast Shiitake seent.

Viited 

Mükoloogia
Põllumajandus
Vircava

Vircava (vanasti ka Kroņvircava)  on asula Lätis, Jelgava piirkonnas. Vircava valla halduskeskus. Esimest korda mainiti aastal 1566. Asulas asub  Kroņvircava mõisa (Kron-Würzau) süda. Lisaks on seal veel raamatukogu, põhikool, postkontor.

Läti külad
Ziedoņi

Ziedoņi (vanasti ka Bornsminde)  on asula Lätis Rundāle piirkonnas Rundāle vallas. 

Esimest korda mainiti asulat aastal 1566. 

Asulas asub Bornsminde mõisa (Bornsmünde) süda. Ziedoņi ümbrus on rikas arheoloogiliste mälestiste poolest.

Läti külad
Bornsminde mõis

Bornsminde mõis (läti keeles Bornsmindes muiža, saksa keeles Bornsmünde) on mõis Lätis Rundāle piirkonnas Rundāle vallas Ziedoņis. 

Mõis rajati aastal 1462, mil Johann von Mengede andis selle Heidenite suguvõsale. XV sajandi lõpust kuni võõrandamiseni aastal 1920 kuulus mõis Schöppingite suguvõsale. Pärast võõrandamist tegutses mõisas aianduskool, aastast 2000 on see eravalduses.

Peahoone rajati aastal 1763 ühekorruselise barokkstiilis hoonena. Aastail 1805–1806 lisati teine korrus ning maja muudeti Pietro Poncino projekti järgi klassitsistlikuks. 1880. aastatel võeti mõisa ümberehitamine taas käsile, lisati torn ja muudeti häärber uusgooti stiilile vastavaks. Aastal 1962 remonditi peahoonet, mille käigus see kaotas nii välisilmes kui ka interjööris. Mõisa kõrvalhoonetest on säilinud teenijate maja.

Pargi rajamist alustati aastal XIX sajandi algul, XIX sajandi teisel poolel lisati dendropark. Parki ehtis hiinapärane teepaviljon. Park laskus Lielupe jõeni, jõe kaldal oli park vabakujundusega, seda ehtisid pärnaalleed.

Välislingid

Sissekanne Läti mõisate saidil; fotod (läti keeles)

Läti mõisad
Bauska kihelkond
Zemgale
Bolieria

Bolieria (Bolyeria) on välja surnud maoperekond, kuna andmed nende kohta lõpevad 1975. aastaga.

Klassifikatsioon

Bolieria perekond on roomajate andmebaasis ülemsugukonda klassifitseerimata (incertae sedis). Perekonda klassifitseeritakse  roomajate andmebaasis üksainus maoliik:
Bolyeria multocarinata (Boie, 1827) - roundi bolieria.

Viited

Välislingid 
Sissekanne ADW-s
Sissekanne ITIS-es
Sissekanne IUCN-is
Sissekanne Roomajate andmebaasis 

Alethinophidia
Mauritius
Väljasurnud loomad
Talivili

Talivili (ka taliteravili) on teravilja vorm, mis on võimeline talvituma. 

Eestis kasvatatakse taliviljadena eeskätt rukist (talirukis) ja nisu (talinisu), vähesemal määral ka otra ja tritikut.

Talivilja saagipotentsiaal on suvivilja omast u 1/3 võrra suurem.

Vaata ka
suvivili

Viited 

Teraviljad
Taimekasvatus
Talveaed

Talveaed on hoone või hoone osa, mis on suurte seina- ja laeakendega, ja kus on muu hulgas palju eksootilisi taimi, haljastuslikke väikevorme.

Eesti tuntumaid talveaedu on Estonia talveaed ja Viimsi talveaed.

Viited 

Ehitised
Aiandus