joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Georgie Henley

Georgia "Georgie" Henley (sündinud 9. juulil 1995) on inglise lapsfilminäitleja.

Henley sai tuntuks filmis "Narnia lood: lõvi, nõid ja riidekapp" Lucy Pevensie't mängides. Hiljem on ta jätkanud sama rolli järgmistes Narnia-filmides. Ta on mänginud ka teistes filmides, näiteks 2006. aastal filmis "Jane Eyre" noort Jane Eyre'i.

Suurbritannia filminäitlejad
Sündinud 1995
Kailāsa

Kailāsa (sanskriti keeles कैलास, tiibeti keeles ke la sa) on hinduismis müütiline mägi, mida samastatakse Tiibetis asuva Kangrinboqê mäega. 

Ühe puraanades sisalduva kirjelduse järgi on Kailāsa mägi maailma kese, mille neli palet koosnevad kristallist, rubiinist, kullast ja lasuriidist. Ta on maailmasammas, on 84 000 tunniteekonda kõrge, on maailmamandala kese ning asub lootost sümboliseeriva kuue mäeaheliku südames. Kailāšāst välja voolavad neli jõge voolavad nelja ilmakaarde ning jaotavad maailma neljaks piirkonnaks. 

Paljud hinduismi harud peavad Kailāsat paradiisiks, mis asub maailma vaimses keskmes ja kuhu hinged lõpuks jõuavad.

Peale selle on Kailāsa mägi üks jumal Šiva elupaiku. Mõne pärimuse järgi on mägi Šiva linga ning allpool asetsev Mapam Yumco järv tema abikaasa jooni. 
 
Suurim ja tähtsaim kaljutempel, mis asub   Maharashtras Ellora koobastes, on nime saanud Kailāsa mäe järgi.  Paljud selle skulptuurid ja reljeefid kujutavad Šiva ja Pārvatīga seotud sündmusi, sealhulgas Rāvana katset Kailāsa mäge raputada.

Hinduism
Rinko Kikuchi

Rinko Kikuchi (菊地 凛子) (sündinud Yuriko Kikuchi (菊地 百合子), 6. jaanuaril 1981 Kanagawas  Jaapanis) on filmiauhinnale Oscar nomineeritud Jaapani filminäitleja. Ta on eelkõige tuntud 2006. aasta filmist "Paabel".

Välislingid

 Ametlik koduleht
 

Jaapani filminäitlejad
Sündinud 1981
Mihhail Lomonossov

Mihhail Lomonossov (vene keeles Михаил Васильевич Ломоносов; 19. november 1711 – 15. aprill 1765) oli vene teadlane, entsüklopedist, polühistor, luuletaja ja ühiskonnategelane.

Asutas Moskva ülikooli, mis kannab tänapäeval tema nime. Aleksandr Puškin nimetas Lomonossovit esimeseks vene ülikooliks.

Lomonossovile kuuluvad väljapaistvad tööd füüsikas, keemias, mäenduses ja metallurgias. Ta arendas edasi soojuse molekulaarkineetilist teooriat ning kasutas oma töödes varjatud kujul massi jäävuse seadust ja energia jäävuse seadust. Lomonossov on kirjutanud fundamentaalseid töid vene rahva ajaloost. Ta on nüüdisaegse vene keele grammatika rajaja.

1763. aastast kuulus ta Venemaa Teaduste Akadeemiasse. Ta oli läbi aegade esimene venelasest Venemaa Teaduste Akadeemia liige (eelmised olid üldjuhul sakslased).

Praegune Gonsiori tänav Tallinnas kandis aastatel 1950–1991 Lomonossovi tänava nime.

Juba vanaaja filosoofid oletasid, et soojusnähtused on tingitud keha osakeste liikumisest. Lomonossov omab suurt rolli soojuse molekulaarkineetilise teooria arendamises. Lomonossovi arvates olid soojusnähtused tingitud aineosakeste pöörlemisest. Oma teooria põhjal andis ta üldjoontes õige seletuse sulamisele, aurustumisele ja soojusjuhtivusele. Ta jõudis järeldusele, et on olemas suurim ehk viimane külmaaste, mis vastab aineosakeste liikumise lakkamisele. Hiljem sõnastati see aine absoluutse nulltemperatuurina.

Tunnustus 
Mihhail Lomonossov valiti 1761. aastal Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia välisliikmeks.

Kirjandus 
 Mihhail Muratov, "M. V. Lomonossov" [elu ja tegevus], Teaduslik Kirjandus, Tartu 1949, 280 lk.
 A. Jeromitski, "Teerajaja. Jutustus Mihhailo Lomonossovist" (kooliealiste vanemale astmele). Tõlkinud Friedrich Sikka; eessõna: J. Nuut. Eesti Riiklik Kirjastus, Tallinn 1950, 256 lk.
 Anatoli Mitt ja Endel Varep, "M. V. Lomonossov – vene loodusteaduse rajaja". Eesti NSV Poliitiliste Ja Teadusalaste Teadmiste Levitamise Ühing, Tartu Riiklik Ülikool, Tartu 1961, 27 lk.
 Aleksandr Morozov, "Lomonossov". Tõlkinud Gustav Reial ja J. Padari; värsid tõlkinud Raid Paavel. Eesti Riiklik Kirjastus, Tallinn 1961, 408 lk.
 Savvati Smirnov, "Mihhail Lomonossov vene keeleteaduse rajajana" – Keel ja Kirjandus 1965, nr 4, lk 218–224.
 Juri Lotman, "Lomonossovi "Iiobi valitud oodist"" – raamatus "Hirm ja segadus. Esseid kultuurisemiootikast", Varrak, Tallinn 2007, lk 7–22; ISBN 9789985314340.

Entsüklopedistid
Venemaa teadlased
Vene kirjanikud
Venemaa inimesed
Sündinud 1711
Surnud 1765
Jakov Frenkel

Jakov Frenkel (vene Яков Ильич Френкель; 10. veebruar (vkj. 29. jaanuar) 1894 Rostov Doni ääres – 23. jaanuar 1952 Leningrad) oli väljapaistev nõukogude füüsikateoreetik, kellel on väärtuslikke töid mitmesugustelt füüsikaaladelt. Frenkel on nüüdisaegse aine vedela oleku teooria ja ferromagnetismi teooria rajaja. Laialdaselt on tuntud Frenkeli tööd, mis käsitlevad atmosfäärielektri ja maamagnetismi küsimusi. Frenkel lõi ka esimese kvantitatiivse uraanituumade lõhustumise teooria.

Nõukogude Liidu inimesed
Füüsikateoreetikud
Venemaa füüsikud
Sündinud 1894
Surnud 1952
Polaarjaam

Polaarjaam on teaduslike eesmärkidega loodud uurimisasutus polaaraladel Arktikas ja Antarktikas. Polaarjaamu on rajatud nii maismaale (saartel, rannikutel, sisemaal) kui ka triivivatele jääpankadele (nt Põhja-Jäämeres). 

Põhjapoolkeral asuvad peaaegu kõik polaarjaamad põhjapolaarjoonest põhja pool, lõunapoolkeral asuvad nad 60° lõunalaiusest lõuna pool.

Praegu on Antarktikas 84 polaarjaama, mis kuuluvad 25 riigile.

Vaata ka 
Polaarjaamade loend
Tiit Kõrvits

Tiit Kõrvits (sündinud 3. oktoobril 1951 Tallinnas) on eesti muusik, arhitekt ja õpetaja.

Tiit Kõrvits lõpetas aastal 1970 Tallinna 22. Keskkooli ja aastal 1976 ERKI arhitektina.

Ta on mänginud palju aastaid ansamblis Rock Hotel ja Kukerpillid.

Isiklikku
Tiit Kõrvitsa isa Harri Kõrvits (1915–2003) oli muusikateadlane ja helilooja. Tema vennad Toomas, Tõnis ja Harry ning vennapoeg Tõnu Kõrvits on muusikud.

Viited 

Eesti muusikud
Eesti arhitektid
Eesti pedagoogid
Jakob Westholmi Gümnaasiumi vilistlased
Eesti Kunstiakadeemia vilistlased
Sündinud 1951
Silvi Liiva

Silvi Liiva (sündinud Luikoja 22. jaanuaril 1941 Värskas) on eesti graafik.

Aastatel 1958–1963 õppis ta Tartu Kunstikoolis ja 1963–1969 Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis.

Ta on töötanud kirjastuses Eesti Raamat kunstilise toimetajana. Aastatel 1978–1987 oli ta Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi õppejõud, pärast seda on olnud vabakutseline kunstnik.

Ta on alates 1972. aastast Eesti Kunstnike Liidu (end Eesti NSV Kunstnike Liit) liige, samuti on ta Eesti Vabagraafikute Ühenduse liige.

Tunnustus 
1973 Eesti NSV Kunstnike Liidu graafika aastapreemia
1979 Eesti NSV Kunstnike Liidu graafika aastapreemia
1982 Eesti NSV Kunstnike Liidu graafika aastapreemia
1985 Eesti NSV Kunstnike Liidu graafika aastapreemia
1986 Eesti NSV teeneline kunstnik
2003 Kristjan Raua preemia (G-galerii kunstisaalis eksponeeritud suureformaadiliste graafiliste lehtede sari)
2007 Wiiralti auhind
2013 Valgetähe IV klassi teenetemärk

Viited 

Eesti graafikud
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Eesti NSV teenelised kunstnikud
Sündinud 1941
Tartu Kunstikooli vilistlased
Eesti Kunstiakadeemia vilistlased
Eesti Kunstiakadeemia õppejõud
Hilda Moosberg

Hilda Moosberg (23. november 1903 Peterburi – 31. mai 1985 Tartu) oli eesti ajaloolane, Eesti NSV Teaduste Akadeemia liige (1951).

Haridus
Õppis Peterburi Eesti Hariduse Seltsi Algkoolis 1913–1918; lõpetas J. Marchlewski nimelise Lääne Vähemusrahvuste Kommunistlikus Ülikooli Leningradis 1926.

NSVL Teaduste Akadeemia Riikliku Materiaalse Kultuuri Ajaloo Instituudi aspirant 1933–1936; ajalookandidaat (1936).

NSV Liidu TA Ajaloo Instituudi doktorant 1949–1952; ajaloodoktor (1953).

Töökäik
Õppejõud Lääne Vähemusrahvuste Kommunistlikus Ülikoolis 1930–1936, NSV Liidu TA Arheoloogia Instituudi Leningradi osakonnas 1936–1940. 1941. aastal tegutses ta Eestis nõukogude okupatsioonivõimude tsensorina.

TPI-s 1940/1941: krediidi ja finantsmajanduse kateedri rahvamajanduse ajaloo professor 1940/1941 kevadsemestril.

Eesti NSV Riikliku Ajaloo- ja Revolutsioonimuuseumi direktor 1940/1941; sõja-aastail ajalooõpetaja Jaroslavli oblastis ja õppejõud Tomski Pedagoogilises Instituudis; Tartu Riikliku Ülikooli NSV Liidu ajaloo kateedri dotsent 1945–1955, professor 1956, kateedrijuhataja 1952–1963, hiljem konsultant-professor aastani 1974.

Eesti NSV TA Ajaloo Instituudi direktori asetäitja 1947–1952. 1951 valiti Eesti NSV TA korrespondentliikmeks ajaloo alal.

Teadustöö põhisuunad
Talurahva olukord Eestimaal 13.–14. sajandil, revolutsiooniline liikumine Eestis 20. sajandi algul ja töölisliikumise sidemed Venemaaga, Eesti ajaloo historiograafia probleemid. Osales 1937, 1938 ja 1939 arheoloogilistel väljakaevamistel Krimmis ja Doni ümbruses. Arendas Eesti NSVs skandinavistikaalast tegevust.
Avaldas ligi 50 publikatsiooni, sealhulgas populaarteaduslikke artikleid.

Tunnustus
1972, 1977 – Nõukogude Eesti preemia (kollektiivi liikmena)
1973 – Tööpunalipu orden 
1974 – Tartu Riikliku Ülikooli medal
1983 – Eesti NSV teeneline teadlane

Viited

Kirjandus
Tartu Ülikooli ajalugu 1632–1982. 3. kd. Tallinn 1982, lk 248–250
Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn 1986, lk 86, 330
Tartu Riikliku Ülikooli õppeteaduskoosseisu biobibliograafiline nimestik 1944–1980. Tallinn 1987, lk 40–41
Neevalinnast Emajõelinna : mälestusi. Tallinn 1989, 116 lk
ETBL 2. 2005
Universitas Tartuensis 1632–2007. Tartu 2007, lk 468, 524, 620, 622, 623, 628

Välislingid

Eesti ajaloolased
Eesti NSV tsensorid
J. Marchlewski nimelise Lääne Vähemusrahvuste Kommunistliku Ülikooli vilistlased
Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna professorid
Tallinna Tehnikaülikooli professorid
Eesti NSV Teaduste Akadeemia liikmed
Õpetatud Eesti Seltsi liikmed
Tööpunalipu ordeni kavalerid
Eesti NSV teenelised teadlased
Eestlased Venemaal
Ülikooli kalmistule maetud
Sündinud 1903
Surnud 1985
Polaarjaamade loend

Antarktikas ja Arktikas asub palju eri riikide polaarjaamu, kus toimub bioloogia,  geograafia, geoloogia ja meteoroloogia alane uurimistöö.

Antarktika lepingu järgi igal riigil on õigus teaduslikel eesmärkidel rajada  60. lõunalaiusest lõuna pool oma polaarjaam.

Polaarjaamad Antarktikas

Polaarjaamad Arktikas

 
Geograafia loendid
Wilhelm Gabriel

Wilhelm Ernst Karl "Wiga" Gabriel (8. august 1897 Berliin – 21. aprill 1964 Berliin) oli saksa helilooja ja muusikakirjastaja. 

Tuntuim tema kirjutatud laul on "In München steht ein Hofbräuhaus" (1935). Eestis teatakse seda laulu "Õllepruulija" nime all.

Välislingid 
 "Franzl Lang:In München steht ein Hofbräuhaus" (YouTube)

Saksa heliloojad
Sündinud 1897
Surnud 1964
Kristinestad

Kristinestad ehk Kristiinankaupunki on linn Soomes Pohjanmaa maakonnas. Asub Põhjalahe kaldal.

Linn asutati 1649 ja kandis alguses nime Koppö. 1651 sai uue nime Rootsi kuninganna Kristiina järgi.

Elanikest 57% on rootsikeelsed ja 41% soomekeelsed.

Viited

Välislingid 

 Kristinestadi koduleht

Soome linnad
Pohjanmaa maakonna vallad
Lembe Ruben

Lembe Ruben (sündinud Tallinnas 8. oktoobril 1974) on eesti graafik.

1999. aastal lõpetas ta Eesti Kunstiakadeemia graafika erialal. 2002. aastal kaitses samas magistritöö "Alateadlikud loomemeetodid ja -kujundid".

On õpetanud graafikat, kompositsiooni, joonistamist ja enda väljatöötatud loovust avavat meetodit Eesti Kunstiakadeemias, Viljandi Kultuuriakadeemias, Kumus, Kunstiosakond OÜ-s ja Graafikakojas.

Ta on kujundanud ja illustreerinud raamatuid ning kureerinud ja kujundanud näitusi. 

Alates 2020 Eesti Vabagraafikute Ühenduse esinaine.

2004. aastast on ta Eesti Kunstnike Liidu liige. Kuulub ka Eesti Vabagraafikute Ühendusse (alates 1999), kunstirühmitusse "Ydi" ja Eesti Autorite Ühingusse.

Isikunäitused
1999 Linnu religioon. Raatuse galerii, Tallinn
2001 Näitus seeriast: Sinu hinge ruum. Galerii Põlendruum, Tallinn
2002 Sissepääs/väljapääs. Linnagalerii. Tallinn
2003 Hunnitu joonetus (koos Kaupo Kanguriga). Draakoni galerii, Tallinn
2008 Graafilised võimumängud. Draakoni galerii, Tallinn
2013 Dilemma. Vabaduse galerii, Tallinn
2013 Joonega piiratud. Hop galerii, Tallinn
2015 Märkmeid ärikoolituselt. Kloostriait, Tallinn
2018 Spontaansuse kood. Draakoni galerii, Tallinn
2019 Planeet Kodu. Rakvere Teater
2020 Aleksander ja Rosalie on kodus! Salla seltsimaja – küüditatud vanavanemate kodu
2021 Mitte midagi. Haapsalu Linnagalerii
2021 Mitte midagi. TYPA Galerii, Tartu
2022 Distants. ARSi Projektruum, Tallinn

Tunnustus
2011 Eduard Wiiralti noore kunstniku preemia

Välislingid 
 Koduleht

Eesti graafikud
Sündinud 1974
Anna Ekston

Anna Ekston (aastani 1925 Epstein; 17. september 1908 Tartu – 24. detsember 1992 Tallinn) oli eesti baleriin, ballettmeister ja pedagoog.

Ta õppis Berliinis, Pariisis ja Moskva koreograafiakoolis. 

Aastatel 1925–1930 oli Antwerpenis Flaami Kuningliku Ooperiteatri balletisolist ning 1933–1935 Liepāja ooperiteatri ballettmeister ja tantsija.

Aastail 1940–1941 töötas ta Estonias balletipedagoogina, hiljem oli samas 1944–1951 balletijuht ja ballettmeister.

Teise maailmasõja ajal kuulus ta 1942–1944 Eesti NSV Riiklikesse Kunstiansamblitesse. 

Tema algatusel rajati Tallinna Koreograafiakool, hiljem oli ta samas direktor ja pedagoog.

Lavastusi 
1945 Assafjev "Bahtšisarai purskkaev"
1948 Tšaikovski "Luikede järv"
1949 Aleksander Krein "Laurencia"

Tunnustus 
1948 Eesti NSV preemia
1959 Eesti NSV teeneline kunstitegelane

Eesti balletitantsijad
Eesti tantsupedagoogid
Eesti NSV teenelised kunstitegelased
Sündinud 1908
Surnud 1992
Juris Kronbergs

Juris Kronbergs (9. august 1946 Stockholm – 6. juuli 2020) oli läti luuletaja, kes elas Rootsis. 

Lisaks luuletamisele mängis ta mitmes rokkansamblis.

Ta töötas kultuuriatašeena Läti suursaatkonnas Stockholmis.

Teoseid 
Iesnas un citi dzejoļi (1971)
Biszāles (1976)
Tagadnes (1990) 
Mana latviskā ikdiena (1994)
Vilks Vienacis ('Hunt ükssilm'; 1996)

Teosed eesti keeles 
"Maa-alune luule", Loomingu Raamatukogu 2007/6. Tõlkinud läti keelest Guntars Godiņš ja Livia Viitol.

Välislingid 

Artikkel Juris Kronbergsist Sirbis
Foto ja elulugu läti keeles

Läti luuletajad
Läti muusikud
Rootsi kirjanikud
läti diplomaadid
Sündinud 1946
Surnud 2020
Willie Nelson

Willie Nelson (õieti William Hugh Nelson; sündinud 29. aprillil 1933 Abbottis Texase osariigis) on USA kantrilaulja ja laulukirjutaja. Ta on 12 Grammy auhinna võitja, sealhulgas kategoorias muusikaline legend (1990) ja elutöö (2000). Tema nimi on kantud kantrimuusika kuulsuste halli (1993). 

Nelsoni muusikukarjäär algas 1956. aastal. Tema karjääri takistasid alkoholi joomine, marihuaana suitsetamine ning asjaolu, et ta kandis avalikes kohtades sageli loata relvi. Väsinud probleemidest seadusega, kolis ta 1965. aastal Texase osariiki Austinisse, mis oli tol ajal tuntud oma vaba moraali poolest. 1970. aastate alguses kasvatasid Nelson ja Waylon Jennings pikki juukseid, habet ja pleekinud teksaseid, kuulutades sõja kantrimuusikatööstusele, kus tollal domineerisid laitmatu lõikega jakkides poleeritud meelelahutajad. Nn outlaw-liikumise (outlaw-country) käigus kaitsesid nad kantrimuusika tagasipöördumist selle kauboiliku päritolu juurde. Selle suuna üks peamisi verstaposte oli Nelsoni album "Red Headed Stranger" (1975). Tema karjääri edukaimad singlid olid sel perioodil "Blue Eyes Crying in the Rain" (1975) ja "On the Road Again" (1980).

1980. aastatel hakkas Nelson aktiivselt tegutsema filmides. Muusikaliselt oli tema jaoks aeg duettide jaoks. Tüüpiline näide on laul "To All the Girls I've Loved Before", mis on salvestatud koos Julio Iglesiasega. Koos vana kamraadi Jenningsi, Kris Kristoffersoni ja Johnny Cashiga lõi ta eduka supergrupi The Highwaymen. Selleks ajaks pälvis esineja väga laialdast tunnustust väljaspool kantritööstust. 1982. aastal pälvis ta Grammy auhinna mainekas Aasta plaadi kategoorias (klassikalise loo "Always on My Mind" uue tõlgenduse eest). 

1990. aastal pidi Nelson kohtus võistlema siseriikliku maksuametiga, kes süüdistas teda süstemaatilises maksudest kõrvalehoidmises. Kuna võlgnevus ületas 16 miljonit dollarit, läks märkimisväärne osa laulja varast haamri alla. Võla tasumiseks salvestas ta isegi spetsiaalse topeltalbumi. Pärast legaalset eepost andis Nelson 1993. aastal välja duettide albumi teiste žanrite staaridega, sealhulgas Bob Dylani, Paul Simoni ja Sinead O'Connoriga.

1990. aastate teisel poolel oli Nelsoni (nagu ka teiste vanakooli esinejate) populaarsus kiiresti langemas. Tema mainet ei aidanud parandada ka eaka laulja aktiivne võitlus marihuaana legaliseerimise eest (ühes jutusaates teatas ta uhkelt, et suitsetas Valge Maja katusel president Jimmy Carteri korraldatud vastuvõtul "umbrohtu"). Püüdes meelitada kantrimuusika noorema põlvkonna kuulajaid, salvestas Nelson tugevate reggae-mõjutustega albumi. 2006. aastal naasis ta esimest korda üle aastate riigi edetabelite tippu ning aasta varem avaldas vastuolulise loo "Cowboys Are Frequently Secretly Fond of Other". 

Ameerika Ühendriikide lauljad
Sündinud 1933
Tiit Kaadu

Tiit Kaadu (sündinud 1944) on eesti töökaitse- ja kollektiivsete töösuhete spetsialist, Euroopa Tööohutuse ja Töötervishoiu agentuuri (EU-OSHA) Eesti koordinatsioonikeskuse juht.

Elulugu 
1963. aastal lõpetas ta Tallinna 20. Keskkooli.

1968. aastal lõpetas ta Tallinna Polütehnilise Instituudi energeetikateaduskonna maavarade kaevandamise eriala mäeinsenerina. 

On töötanud RPI Eesti Tööstusprojekt vaneminsenerina ja Eesti Ametiühingute Keskliidu töökaitsesekretärina.

Aastatel 1995–2000 oli ta Eesti Ametiühingute Keskliidu peasekretär. 

Tiit Kaadu on olnud Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC) Eesti ametiühingute eurokoordinaator, Rahvusvahelise Vabade Ametiühingute Konföderatsiooni (ICFTU) täitevkomitee aseliige. Ta on Eesti ILO Nõukogu liige selle loomisest peale (1992) ning 2004. aastast Euroopa Tööohutuse ja Töötervishoiu Agentuuri juhatuse liige, samuti Agentuuri rahvusliku koordinatsioonikeskuse juht. Aastatel 2004–2007 oli ta Euroopa Elu- ja Töötingimuste Parandamise Fondi haldusnõukogu liige.

Aastast 2000 töötab ta Sotsiaalministeeriumis. Algul töötas ta töökeskkonna osakonnas ja tööosakonnas juhatajana, seejärel tööelu arengu osakonnas nõunikuna.

Tunnustus
2006 Valgetähe IV klassi teenetemärk (töökaitse edendamise eest)
2010 Eesti Ametiühingute Keskliidu hõbedane teenetemärk

Isiklikku
Abielus, kahe tütre isa. Hobi on filmiajalugu.

Viited

Eesti insenerid
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1944
Järvepera

Järvepera on küla Palamuse kihelkonnas Tartumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Jõgeva vallas Jõgeva maakonnas.

1820. aasta paiku toodi terve Järvepera küla elanikud Mulgimaa Karksi, Helme ja Paistu kihelkonnast sisse.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Palamuse valda.

Järvepera külas on sündinud kirjanik Oskar Luts.

Vaata ka
Järvepera mõis

Viited

Palamuse kihelkond
Mulgimaa
Jõgeva vald
Jõgeva maakonna külad
Palamuse

Palamuse on alevik Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal oli alevik Palamuse valla halduskeskus.

Rahvakirjanik Oskar Lutsu teostes Paunverena kuulsaks kirjutatud Palamust mainiti esimest korda 1234. Alevikus asuvad Palamuse kirik, Oskar Lutsu Palamuse Gümnaasium, Palamuse O. Lutsu Kihelkonnakoolimuuseum, Palamuse raamatukogu ja Palamuse kalmistu. Pastoraadihoone, apteek, vesiveski ja kirikupark kuuluvad ühtsesse kultuurikompleksi. Kalmistul asub mälestussammas esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas langenud sõjameestele.

Palamusega sarnaneb suuresti Oskar Lutsu Tootsi-lugude sarja ("Kevade", "Suvi ja "Sügis") keskne sündmuskoht – väljamõeldud Paunvere alevik.

Alates 1997. aastast korraldatakse Palamusel Paunvere väljanäitust. Üritus toimub septembris kolmanda nädala laupäeval.

Vaata ka
"Kevade", kolhoos

Pildid

Viited

Eesti alevikud
Palamuse vald
Palamuse kihelkond
Trotskism

Trotskism on marksismist lähtuv ideoloogia, mis  pärineb Lev Trotskilt. Üks tuntumaid trotskismi doktriine on permanentne revolutsioon, mille teooria mõtlesid välja Karl Marx ja Friedrich Engels aastatel 1845 kuni 1850, kuid tuntuks sai see peamiselt Trotski kaudu.

Grigori Zinovjev: Minu väärastunud bolševistlikkus muutus antibolševismiks, trotskismi kaudu jõudsin ma fašismini. Trotskism ongi fašismi eriliik. (Edvard Radzinski, Stalin, 2000, lk 349.)

Algselt oli trotskism NSV Liidus  "vasakpoolne opositsioon", mis toetas "parteisisest demokraatiat". Aastal 1928 aastal saatis Stalin Trotski eksiili ja vangistas tema poolehoidjad. Järgnevatel protsessidel süüdistati kõiki Stalini oponente salajases Trotskiga sidepidamises ja tema vaadete jagamises, kuni Trotski eluspüsimine polnud Stalinile enam vajalik ja ta tapeti.  

Trotski teostas ja pooldas punast terrorit, sõjakommunismi ja töölaagreid, olles vastu majanduselu normaliseerimisele NEPi kasutades. Stalin muutis tema pooldajaskonna tähtsusetuks massvärbamistega parteisse, puhastustega ja uutel parteiliikmetel põhineva bürokraatia asutamisega. Seda tüüpi bürokraatia taastab uuesti kapitalismi. Trotskistide vaadete järgi juhtus nii ka NSV Liidus perestroika ja glasnosti ning Hiinas turumajandusliku sotsialismi käivitamise ajal. Sellist muutumise nimetus on "kapitalistlik kontrrevolutsioon". 

Stalinistid mõtlesid sõna "trotskist" all reeturit. Hispaanias kasutati väljendit "trotskist" Hispaania kodusõja ajal, mõeldes selle all kedagi, kes on P. O. U. M.-i liige või lihtsalt Lev Trotski ning tema ideede pooldaja. 

Tuntud antitotalitaarne kirjanik George Orwell, kes kirjutas raamatu "Loomade farm" (Animal Farm) ja kus on allegooriana räägitud Oktoobrirevolutsioonist on Trotski karakterina kujutatud tegelast nimega "Lumepall" ja Stalin kui "Napoleon." Trotski esineb tegelaskujuna ka Orwellli raamatus "1984" Goldsteini nime all.

Tänapäeval on trotskismi mõningad ideed muutunud ühiskonna muutumise käigus ja maailmast võib leida mitmeid parteisid ja poliitikuid, keda kutsutakse või kes kutsuvad end ise trotskistideks. Neid leidub nii demokraatlikes kui ka mittedemokraatlikes riikides.

Ideoloogiad
Tallinn pimeduses

"Tallinn pimeduses" on 1993. aasta Eesti-Soome-USA koostöös valminud poliitiline põnevik, mille režissöör on Ilkka Järvi-Laturi. 

Film esilinastus Toronto Filmifestivalil 12. septembril 1993.

Tallinnas esilinastus film Coca-Cola Plazas 8. veebruaril 2008.

Osatäitjad
 Elina Aasa – viiulimängija
 Milēna Gulbe – Maria
 Jüri Järvet – Anton
 Kristel Kärner – statist
 Kadri Kilvet – põetaja
 Enn Klooren – Mihhail
 Ulvi Kreitsmann – põetaja
 Väino Laes – Andres
 Kristel Leesmend – ärinaine
 Anna-Liisa Lehtimetsä – Extra
 Leida Paju – koristaja
 Külli Palmsaar – statist
 Salme Poopuu – põetaja
 Kerstin Raidma – gängitüdruk
 Salme Reek – müüja
 Garmen Tabor – Diana
 Ivo Uukkivi – Toivo

Välislingid
 Filmist lehel Jarvilaturi.com

Eesti filmid
Poliitilised trillerid
1993. aasta filmid
Kalevi keskstaadion

Kalevi keskstaadion on mitmeotstarbeline staadion Tallinnas aadressil Staadioni 3 // Toonela tee 2a. Staadion on rajatud 1955. aastal, kuni 1989. aastani kandis see nime Komsomoli staadion. Kuigi staadionit on kasutatud erinevate spordialade jaoks, mängitakse seal peamiselt jalgpallimatše. Staadion mahutab 12 000 inimest.

SÜ Kalev Komsomoli nim. Staadioni projekteeris arhitekt Eerika Nõva ja see avati 12. juulil 1955. Staadionil on alates 1960. aastast toimunud üle-eestilised tantsupeod, lisaks korraldatakse staadionil võimlemispidusid, koertenäitusi jm üritusi.

Kalevi keskstaadioni jalgpalliväljak
11. juulil 2007 tunnistati Kalevi staadioni muru mõneks ajaks jalgpallivõistlusteks kõlbmatuks ning seetõttu tõsteti osad mängud teistele staadionitele.

Kalevi keskstaadion on jalgpalliklubi JK Tallinna Kalev koduväljak.

Vaata ka
Kalevi kunstmurustaadion

Viited

Välislingid 

Staadionist Eesti Spordiseltsi Kalev kodulehel

Eesti jalgpallistaadionid
Eesti staadionid
Tallinna spordiehitised
Juhkentali
Stephen Covey

Stephen R. Covey (24. oktoober 1932 Salt Lake City, Utah – 16. juuli 2012 Idaho Falls, Idaho) oli ameerika juhtimiskonsultant, raamatu "Väga efektiivse inimese 7 harjumust" (1989) autor. 

Covey sai bakalaureusekraadi ärijuhtimises Utah' ülikoolist, magistrikraadi ärijuhtimises (MBA) Harvardi ülikoolist ja doktorikraadi Mormooni kirikujaloos ja -doktriinis Brigham Youngi ülikoolist.

Ta elas oma naise Sandra ja perekonnaga Utah' osariigis Provos, kus ta oli enne "Seitsme harjumuse" avaldamist õppejõud. Tal on üheksa last ja viiskümmend kaks lapselast.

Pühendunud mormoonina avaldas Covey ka mitu otseselt religioosse sisuga raamatut.

Eesti keelde tõlgitud teoseid
"Väga efektiivse inimese 7 harjumust: tagasipöördumine karakteri eetika juurde." Tallinn: Ilo, 1999, ISBN 9985-57-254-8
"Esmatähtis esikohale: elada, armastada, õppida, jätta endast jälg." (Koos A. Roger Merrilli ja  Rebecca R. Merrilliga.) Tallinn: Ilo, 2000, ISBN 9985-57-273-4
"Printsiipidekeskne juhtimine." Tallinn: Ilo, 2004, ISBN 9985-57-564-4

Ameerika Ühendriikide inimesed
Sündinud 1932
Surnud 2012
Lapua

Lapua on linn Soomes Lääne-Soome läänis Lõuna-Pohjanmaa maakonnas.

Lapua on tuntud 19. sajandil ja 20. sajandi alguses seal tekkinud kristlike äratusliikumiste poolest.

14. juulil 1808 toimus linna lähedal Lapua lahing Rootsi ja Vene vägede vahel.

Seal tekkis 1920-ndate lõpus paremradikaalne lapualaste liikumine.

1976. aastal toimunud padrunitehase plahvatus oli Soome rahuaja ohvriterikkaim õnnetus.

Lapual on sündinud Anneli Jäätteenmäki ja Jutta Urpilainen.

Vaata ka 
 Lapua liikumine

Viited

Välislingid 

 Lapua koduleht

Soome linnad
Lõuna-Pohjanmaa maakonna vallad
Pikk Hermann

Pikk Hermann on Tallinnas Toompeal asuva Toompea linnuse edelatorn. See paikneb Eesti Vabariigi parlamendi Riigikogu hoone läheduses ning torni tipus lehvib Eesti lipp.

Riigilipp heisatakse igal päikesetõusul (mitte varem kui kell 7.00) ning langetatakse igal päikeseloojangul. Lipu heiskamisel kasutatakse muusikalise signatuurina Eesti hümni algusfraase ning langetamisel Gustav Ernesaksa Lydia Koidula sõnadele loodud laulu "Mu isamaa on minu arm" katkendi põhjal loodud signatuuri. Kuni aastani 2009 mängiti lipu langetamisel laulu "Mu isamaa armas". Kõik tornis lehvinud lipud nummerdatakse, neile lisatakse tornis lehvimise aeg ning need säilitatakse Riigikogu väärikate kingitustena. Lippe on kingitud eestluse säilitajatele, olümpiavõitjatele ja maailmaränduritele.

Ajalugu 

Torni esimene osa ehitati aastatel 1360–1370 ning seda täiendati 16. sajandil, mil torn sai oma praeguse kõrguse: 45,6 meetrit. 

Esimest korda heisati sinimustvalge lipp Pika Hermanni torni 12. novembril 1918, juba enne seda, kui Eesti Ajutine Valitsus määras sinimustvalge riigilipuks. 

Keskmiselt kulus aastas 15 lippu hinnaga kokku 420 krooni. Sügiseti, tormide ja sadude ajal räbaldus lipp sageli ühe päeva jooksul, hea suveilmaga pidas vastu kuni neli nädalat. Kokkuhoiu eesmärgil parandati kannatada saanud lippe.

Eesti lipp võeti Pikast Hermannist maha pärast juunipööret 21. juunil 1940. Järgmisel päeval heisati küll sinimustvalge uuesti, kuid selle kõrvale pandi lehvima punalipp. Eesti lipp eemaldati tornist 27. juulil 1940.

Saksa okupatsiooni vägede lahkudes tõmmati veel Eesti lipp korraks lehvima, kuid see asendati 22. septembril 1944 Nõukogude vägede Tallinna jõudmisel punaplaguga. Taas tõusis sinimustvalge Pika Hermanni tippu Eesti Vabariigi aastapäeval, 24. veebruaril 1989.

Vaata ka
Tallinna vanalinna tornistik
Toompea Väike-Ordukindlus

Viited

Kirjandus
Pikk-Hermann. Professor Kjellin uurimas, Päevaleht 15. juuni 1926
Tornikaev valgustab Tallinna minevikku. Prof. Kjellini uurimistööd. Hulk muinasasju leitud. Vaba Maa 18. juuni 1926
„Pika Hermani“ torni saladus. Prof. Kjellini kaevamiste tulemused: leitud 117 vanaaegset asja. Torni kasutatud piinakambriks. Päevaleht 24. juuli 1926
Stud. phil. Uurimistöid Pikas Hermannis. Täiendavad tööd lõpule viidud. Leitud asjad Kadrioru muuseumi välja pandud. Päevaleht 16. oktoober 1926

Välislingid 

Kesklinna linnaosa ehitised
 Tallinna linnamüüri tornid‎
Tallinna vanalinn
Toompea
15. sajand Tallinnas
Kuressaare lennujaam

Kuressaare lennujaam (IATA lennujaamakood: URE, ICAO lennujaamakood: EEKE) on Saare maakonna ainuke lennujaam, Kuressaarest 3 km kaugusel Roomassaare poolsaarel. Lennujaama terminal asub Kullimäel.

Esimene lennurada ehitati 1930. aastate teisel poolel. Ametlikult avati lennujaam 6. märtsil 1945. Aastail 1949–1953 toimus Kuressaare ja Tallinna lennujaama vahel 10–14 lendu päevas. Sel perioodil sõitis Kuressaarde ja vastupidi umbes 400 inimest päevas. 

Lennujaam elektrifitseeriti 1958. aastal. Praegune lennuterminal ehitati 1962. aastal. Lennurada pikendati 1976. aastal, teine lennurada ehitati samal aastal. Moderniseeritud ja renoveeritud terminalihoone avati 12. juunil 2000 ning laiendustööd lõppesid 2007. aasta märtsi lõpus. Kevadel 2010 pikendati maandumisrada 1518 meetrilt 2000 meetrini. Lennuradade kandevõime on kuni 100 tonni.

5. juunil 2004 maandus Kuressaare lennujaamas esmakordselt Estonian Airi Boeing 737-500.

21. juulil 2015 maandus Kuressaare lennujaamas esmakordselt Estonian Airi Bombardier CRJ900NG.

AS-i Kuressaare Lennujaam haldusse kuulub ka Ruhnu lennuväli, mis hõlmab 31,6 hektarit.

Lennufirmade teenused 

Seisuga talv 2020

Lennuliikluse statistika

Välislingid 

Koduleht

Eesti lennujaamad
Lennujaam
Roomassaare
Bill Monroe

Bill Monroe (õieti William Smith Monroe; 13. september 1911 Rosine, Kentucky osariik – 9. september 1996 Springfield, Tennessee osariik) oli USA bluegrass'i laulja, laulukirjutaja ja muusik. Teda nimetatakse ka "bluegrass'i isaks".

Nimetus "bluegrass" on tulnud Bill Monroe bändi Blue Grass Boys nimest.

Ameerika Ühendriikide lauljad
Sündinud 1911
Surnud 1996
Seksound

Seksound on Eesti independent-muusika plaadifirma. 2004.a väikese sõpruskonna poolt asutatud Seksound on välja andnud albumeid sellistelt artistidelt nagu Pia Fraus, Honey Power, Ans. Andur, Shelton San, Bad Apples, Dreamphish, Imandra Lake, Mirabilia, Picnic, TPRI, Lack of Eoins, Popidiot, Wolfredt . 

2015. aasta alguses tähistas plaadifirma 10 tegevusaasta täitumist, korraldades sel puhul kontserdi ning andes välja Eesti indie-muusika kogumiku "Kohalik ja kohatu" järjekorras juba neljanda osa. Esimene sellenimeline kogumik ilmus aastal 2005.

Kohalik Kohatu 
Seksound on välja andnud 4 Eesti indie-muusikat tutvustavat kogumikku Kohalik ja Kohatu. Neist esimene ilmus plaadifirma teise väljalaskena 2005. aastal. Teine kogumik ilmus aastal 2007, kolmas 2010 ja seni viimane Kohalik ja Kohatu ilmus 2015. aastal.

Viited

Välislingid 
Seksoundi koduleht

Eesti plaadifirmad
Saku suurhall

Saku suurhall on Eesti suurim kontserdi- ja spordihall.

See asub Tallinnas Haabersti linnaosas aadressil Paldiski maantee 104B.

Hall ehitati 2001. aastal, see mahutab (koos seisukohtadega) kuni 10 000 inimest. Suurim võimalik istekohtade arv on 7200. Saku suurhallis peetakse lisaks kontsertidele, spordivõistlustele ja messidele ka asutuste üritusi, seminare ja galaüritusi. Saku suurhalli nimisponsor on Saku Õlletehas.

Toimunud üritusi

Suurüritused 
 2002. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus
 2010. aasta Euroopa meistrivõistlused iluuisutamises
 2013. aasta U20 Euroopa meistrivõistlused korvpallis

Tuntud esinejaid 
Bryan Adams, Irina Allegrova, Backstreet Boys, James Blunt, OneRepublic, The Bravery, Sarah Brightman, Cascada, Ray Charles, Joe Cocker, Phil Collins, Alice Cooper, Toto Cutugno, Deep Purple, Def Leppard, Depeche Mode, Bob Dylan, Flyleaf, Foreigner, Good Charlotte, Gregorian, Darren Hayes, Hurts, Enrique Iglesias, Elton John, Judas Priest, Patricia Kaas, Mark Knopfler, Korn, Avril Lavigne, Lenny Kravitz, Limp Bizkit, Lordi, Vanessa-Mae, Marilyn Manson, Massive Attack, Metallica, Kylie Minogue, Nazareth, Ozzy Osbourne, Pet Shop Boys, Phil Collins, P!nk, Placebo, The Prodigy, Suzi Quatro, Rammstein, R.E.M., Chris Rea, REO Speedwagon, Rihanna, Demis Roussos, Roxette, Ruslana, Scorpions, Seal, Simple Minds, Simply Red, Smokie, Sting, Styx, Sweet, t.A.T.u., Underworld, Vanilla Ninja, Vaya Con Dios, Whitesnake, Yes, Muse, 30 Seconds To Mars, Ed Sheeran, Bring Me The Horizon, 5 Seconds of Summer, Bastille, Sabaton

Lavastused ja sõuetendused 
 muusikal "ABBA"
 muusikal "Chicago "
 mustkunstnik David Copperfield
 Riverdance

Festivalid ja muud üritused 
 Iga-aastane Simpel Session
 Baltic Basketball League 2006. aasta finaal
 Pirate Station Future (22. november 2008) & Immortal (18. detsember 2009)
 Iga-aastane Tallinn International Horse Show (alates 2002. aastast)

Välislingid 
 Saku suurhalli koduleht
 "Korvpalliliit tahab EMi Eestisse saamiseks Saku halli suuremaks ehitada" ERR, 13. august 2021

Tallinna spordiehitised
Eesti spordihallid
Kuldlõige

Kuldlõige (ka jumalik proportsioon, kuldne lõige, kuldne suhe) tähendab lõigu sellist jaotamist kaheks osaks, et suurem osa oleks kogu lõigu ja selle väiksema osa keskmine võrdeline (geomeetriline keskmine).

Seda suhet saab väljendada matemaatilise konstandiga  (fii), mis on irratsionaalarv järgmise ligikaudse väärtusega:

Seda konstanti nimetatakse kuldlõike suhtarvuks.

Arvutamine 

Kaks positiivset arvu a ja b on kuldlõikes , kui

See võrrand defineerib üheselt .
Parempoolne võrrand näitab, et , ning saab teha asenduse vasakpoolses osas, saades

Taandades b, saame tulemuseks

Võrrandi mõlema poole korrutamine -ga ning liikmete ümberpaigutamine annab:

Selle ruutvõrrandi ainus positiivne lahend on

Omadused 

 Kuldlõige rahuldab positiivsete reaalarvude hulgas unikaalset samasust

 :

 Kuldlõige on irratsionaalarv, kuid mitte transtsendentne arv.

Fibonacci jada 

Fibonacci jada algab arvudega 0 ja 1 ning ülejäänud liikmed leitakse rekursiivselt kahe eelneva liikme summast. Jada esimesed liikmed on 0 1 1 2 3 5 8 13 21 34 55 89 ... . Saab näidata, et Fibonacci jada liikme jagatis sellele vahetult eelneva liikmega läheneb kuldlõikele, kui piki jada edasi liikuda. Seega käitub Fibonacci jada asümptootiliselt kui geomeetriline jada, mille teguriks on kuldlõige.

Fibonacci jada ja kuldlõike vaheline tihe seos väljendub samuti asjaolus, et Fibonacci jada liige  kohal  on esitatav kujul

 

kus  on kuldlõige.

Esteetika 

Kuldlõige on loodusest sageli leitav suhe. Nii on näiteteks päevalill ja inimese keha kuldlõikes . Ja seepärast pole mingi ime, et seda hakati kasutama mujal. Renessansi aegadest saati on paljude kunsti ja arhitektuuri teoste kavandamisel lähtutud kuldlõikest. Kasutati seda küll tunduvalt varem – näiteks juba Egiptuse püramiidide puhul. Antiikajast tuntud ehitisest kasutati kuldlõiget näiteks Parthenoni juures. Hilisemast ajast on tuntumad kuldlõiget kasutavad teosed arhitektuuris Notre Dame'i katedraal, kunstis Leonardo da Vinci "Vitruviuse mees" ning "Püha õhtusöömaaeg". Ka Stradivariuse viiulid on kuldlõikes. Tänapäeval andis kuldlõikele müstilise varjundi Dan Brown oma "Da Vinci koodiga".

Vaata ka 
 Kompositsioon
 Pentagramm

Viited

Välislingid

Arvud
Nõmme tee

Nõmme tee on tänav Tallinnas Kristiine ja Mustamäe linnaosas (Siili).

Saab alguse Kotka ja Tulika tänava ühinemiskohast ning lõpeb A. H. Tammsaare teel.

Nõmme teega ristuvad Tiiva, Spordi, Tihase, Leevikese, Luige, Tedre, Rästa, Siidisaba, Räägu, Kajaka, Käo, Tüve ja Siili tänav ning Linnu tee.

1930–1989 kandis tänav nime Nõmme tänav. Teise maailmasõja ajal kasutati ka saksakeelset nimekuju Heidestraße. Alates 1989. aastast on see Nõmme tee.

Pargid
Nõmme tee äärde jäävad Räägu ja Dunteni (Kristiines) ning Mustamäe Siili asumis Parditiigi park.

Asutused Nõmme teel
 www.Ecotoner.ee - Ökoloogia ja kokkuhoidlikkus! Nõmme tee 2
 Eesti Kurtide Liit. Nõmme tee 2
 Eesti Kurtide Spordiliit. Nõmme tee 2
 Kurtide Spordiselts Talkur. Nõmme tee 2
 Eesti Viipekeele Tõlkide Ühing. Nõmme tee 2  
 Ehe Koolitus OÜ. Nõmme tee 2
 Maaema Messi Infokeskus. Nõmme tee 2
 Antalya Restoran. Nõmme tee 7
 Tallinna Tihase Lasteaed. Nõmme tee 9
 SRD Spordiklubi MTÜ. Nõmme tee 19

 Kristiine Gümnaasium. Nõmme tee 32
 Tallinna Tehnikakõrgkooli Üliõpilashotell. Nõmme tee 47
 Eesti Jazzliit. Nõmme tee 48
 Tallinna Tervishoiu Kõrgkooli Üliõpilaskodu. Nõmme tee 49
 Suliko Restoran. Nõmme tee 51
 Eesti Squashiföderatsioon. Nõmme tee 54
 Cosmos Jalgrattaklubi. Nõmme tee 91
 Tallinna Linna Turvakeskus. Nõmme tee 99

Viited

Välislingid
 Kristiine linnaosa kaart (koos Mustamäe linnaosa põhjaosaga)

Kristiine linnaosa tänavad
Guntis Ulmanis

Guntis Ulmanis (sündinud 13. septembril 1939 Riias) on Läti poliitik, ta oli Läti Vabariigi president aastatel 1993–1999.

Kārlis Ulmanis, kes oli Läti president 1930. aastatel, oli Guntis Ulmanise vanaonu.

Ulmanis veetis lapsepõlve Siberis Krasnojarski krais, kuhu tema vanemad olid küüditatud. 1946. aastal lubati perel Lätisse tagasi tulla. Perekonnal keelati Riias elada ja sellepärast asusid nad Kuldīgasse. 1949. aastal küüditati kogu nende suguvõsa uuesti, aga Guntis Ulmanis pääses sellest, sest tema ema oli vahepeal uuesti abiellunud ning võtnud endale ja oma pojale uue perekonnanime Rumpītis. Seejärel kolis perekond Jūrmalasse. Pärast keskkooli lõpetamist astus Rumpītis Läti Riikliku Ülikooli majandusteaduskonda, mille lõpetas 1963. aastal. Seejärel võeti ta ajateenistusse Nõukogude armees, millest vabanes 1965. aastal. 

1965. aastal astus Rumpītis NLKP-sse. Ta hakkas töötama ehituses raamatupidajana. Hiljem edutati ta tööle Riia Trammi- ja Trollibussivalitsusse. Edasi tõusis ta Riia linna täitevkomitee plaaniosakonna aseesimeheks. Kuid 1971. aastal avastati tema sugulus Kārlis Ulmanisega ja ta vallandati. Siis töötas ta Riia kommunaalsüsteemis madalamatel kohtadel. Ta töötas ka Riia Polütehnilises Instituudis ehituse majanduse ja Läti Riiklikus Ülikoolis majanduse planeerimise õppejõuna.

Pärast seda, kui Läti iseseisvuma hakkas, astus Rumpītis 1989. aastal NLKP-st välja ja võttis oma õige perekonnanime Ulmanis tagasi. 1992. aastal määrati ta Läti Panga nõukogu liikmeks.

1992. aastal astus Ulmanis Läti Talurahvaliitu. 1993. aastal valiti ta parlamenti ja samal aastal Läti presidendiks: üldjärjestuses viiendaks, aga pärast taasiseseisvumist esimeseks. Sealjuures saavutas ta presidendivalimiste avavoorus kolmanda koha Gunārs Meierovicsi ja Aivars Jerumanise järel, aga pääses teise ringi, kui Meierovics loobus, ning võitis teise ringi.

1996. aastal valiti ta presidendiks teiseks ametiajaks. Ta valiti esimeses ringis, edestades seimi eesistujat Ilga Kreituset, Imants Liepat ja Läti Kommunistliku Partei esimeest Alfrēds Rubiksit, kes parajasti vanglakaristust kandis.

2010. aastast on ta taas parlamendi liige.

Tunnustus
1996 Maarjamaa Risti ketiklassi teenetemärk

Läti presidendid
Läti Ülikooli õppejõud
Läti Ülikooli vilistlased
Maarjamaa Risti ketiklassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1939
Sofia

Sofia on Bulgaaria pealinn. Riigi suurim linn asub Vitosha mäe jalamil.

Rahvastik 

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Sofia elanikest bulgaarlasi 96,46%, mustlasi 1,53%, türklasi 0,55% ja venelasi 0,18%.

Vaata ka 

 Sofia metroo
 Sofia linna piirkond
 Sofia lennujaam
 Universiada
 Aleksander Nevski katedraal
 Sofia ülikool
 Sofia tehnikaülikool

Viited

Välislingid 

 Sofia koduleht

Bulgaaria linnad
Pealinnad
Butaan

Butaan (C4H10, mille struktuurivalem on CH3CH2CH2CH3, inglise butane) on nelja süsinikuaatomiga alkaan, värvusetu ja väga kergesti süttiv gaas. Butaani keemistemperatuur on –0,5 ja sulamistemperatuur –138.

Butaan on laialdaselt kättesaadav kui välgumihkligaas. Butaan leiab noorte seas tarvitamist rekreatiivsetel eesmärkidel, põhjustades eufooriat. Samas on gaasi sissehingamine ohtlik, sest see takistab tarvitamise järel õhust hapniku normaalset omastamist. Hapnikuvaeguse ja muude kõrvalmõjude tagajärjed võivad olla eluohtlikud. Näiteks 15. augustil 2013 suri Pärnus välgumihkligaasi hinganud 13-aastane poiss.

Vaata ka
 Butaani ja propaani segu

Viited 

Alkaanid
Gaasid
Viru-Jaakobi kogudus

EELK Viru-Jaakobi kogudus (ka Viru-Jaagupi kodugus) on luterlik kogudus Viru-Jaagupis.
Kogudus kuulub Viru praostkonda. 

Koguduse õpetaja on Tarmo Linnas, Juhatuse esimees on Juhani Seilenthal.

Jumalateenistused on iga kuu teisel ja neljandal pühapäeval algusega kell 12.00 Viru-Jaakobi kirikus.

Viru-Jaakobi koguduse pastorid
Conrad Lapicidia, 1581-1598
Simon Päss, 1598-
Andreas Lundius 
Johann Christoph Selmerus 
Christian Kelch, 1697–1706, Viru-Jaakobi koguduse pastor ja Alutaguse praost 1706–1710
Carl Philipp Knieper, 1711–1718, Viru-Jaakobi koguduse pastor
Axel Julius Herlin, 1719–1737, Viru-Jaakobi koguduse pastor
Reinhold Johann Wetterstrand, 1737–1786, Viru-Jaakobi koguduse pastor
Carl Conrad Rauch, 1786–1798, Viru-Jaakobi koguduse pastor
Friedrich August Hörschelmann, 1798–1850, Viru-Jaakobi koguduse pastor ja 1838. aastast Viru praostkonna praost
Carl Friedrich Sigismund Walther, 1850–1870, Viru-Jaakobi koguduse pastor
Hugo Wilhelm Hoffmann, 1870–1904, Viru-Jaakobi koguduse pastor ja 1891. aastast Viru praostkonna praost
Arthur Friedrich Wilhelm Hoffmann, 1904–1933, Viru-Jaakobi koguduse pastor
Jaan Kiivit seenior, 1933–1940, Viru-Jaakobi koguduse õpetaja
Ferdinand Jürgenson, 1946-1960, Viru-Jaakobi koguduse õpetaja
Madis Oviir, 1959–1994, Viru-Jaakobi koguduse õpetaja
Peeter Kaldur, 1994–1997, Viru-Jaakobi koguduse õpetaja
Avo Kiir, 1997–2002, Viru-Jaakobi koguduse õpetaja
Tarmo Linnas, 2002– Viru-Jaakobi koguduse õpetaja ja Viru vangla kaplan, 2011–

Välislingid
 EELK Viru-Jaakobi kogudus Facebookis
 Koguduse lugu: Viru-Jaagupi kogudus

Välislingid
 EELK Kodulehekülg

EELK Viru praostkond
Vinni vald
Viru-Jaagupi kihelkond
Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku kogudused
Sehmet

Sehmet ehk Sahmet 'vägev' on egiptuse mütoloogias, sõja, haiguse ja tervenemise jumalanna, kurjuse eest kaitsja.

Teda kujutatakse metsiku, sõjaka ja hirmuäratava lõvipeaga naisena, kes kannab peas päikeseketast. Tema lõvisuust väljuvad kõrbetuuled. 
   
Ta on sõjakas jumalanna, kes kehastab kõrvetavat päikest. Re maksab tema kaudu kätte mässulistele inimestele. Sehmeti hõõguv keha ja säravad nooled hävitavad kuninga vaenlasi. 

Ta võis tuua konflikte, epideemiaid ja surma, kuid preestrid võisid teda palvetega leebeks teha, nii et ta oma ähvardused tagasi võttis. 

Egiptuse jumalad
Osiris

Osiris on Vana-Egiptuse allmaa ja ülestõusnute jumal.
Ta on allmaailmas surmamõistmise kohtunik.

Tema pojad on surnutejumal Anubis ja taevajumal Horos.

Osirist kujutati vaaraona. Karjasekepi ka koodiga. Ta oli surnute riigi valitseja.

Surm
Osirise mõrvas kurjuse kehastus Seth, kes oli ta vend. Ta sulges Osirise kavalusega kasti ja viskas kasti Niilusesse. Osirise naine viljakuse ja emaduse jumalanna Isis otsis tema säilmeid, kuni ta need puutüvesse peidetuna leidis. Puu hoidis üleval Byblose palee katust. Isis otsustas kirstu avada, aga Osiris oli juba surnud. Ühe müüdi järgi kasutas Isis oma isalt õpitud loitsu Osirise ellu äratamiseks, et temaga laps saada. Hiljem suri Osiris uuesti ja Isis mattis ta laiba kõrbe. Hiljem leidis laiba Seth, kes lõikas selle neljateistkümneks tükiks ja mööda maad laiali laotas. Isis otsis kõik kehaosad üles, sidus need kokku ja mattis Osirise. Jumalad olid Isise pühendumisest üllatunud ja taaselustasid Osirise allmaailma jumalana.

Kohus 

Egiptlased uskusid, et kõik inimesed peale vaarao peavad läbi käima Osirise kohtu eest. Seal kaaluti südant. Kui süda oli kergem kui kõrval kaalul asuv maat, sai isik igavese elu osaks.

Vaata ka
Apis

Egiptuse jumalad
Elin Pelin

Elin Pelin (sünninimega Dimităr Ivanov Stojanov ; 8. juuli 1877 Bajlovo – 3. detsember 1949 Sofia) oli bulgaaria kirjanik, kes on eelkõige tuntud maaelu kujutavate jutustustega.

"Kirjandus puhastab hinge ja sunnib mõtlema ülevatele asjadele, juhib mõistuse kõrgematele ideelistele ja moraalsetele radadele, kutsub laiemalt ja sügavamalt haarama elu ja selle salapärast ilu, kinnitab inimese usku sellesse, mida me nimetame ideaaliks," - selline on Elin Pelini kirjanikukreedo.

Teosed eesti keeles 
 "Kloostri viinapuu all" (Под манастирската лоза; mõistujutud, legendid). Bulgaaria keelest tõlkinud ja järelsõna: Mare Zaneva. Sari Klassikalised lood, Eesti Raamat, Tallinn 1987, 102 lk

Viited

Välislingid 
 Lühijutt Pihtimus mõistujuttude-legendide tsüklist Kloostri viinapuu all, tõlkinud Mare Zaneva – Sari Klassikalised lood, Eesti Raamat, Tallinn 1987, lk 33-42

Bulgaaria kirjanikud
Sündinud 1877
Surnud 1949
Riiassaare

Riiassaare on küla Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas. Küla paikneb 15 km kaugusel Suure-Jaanist ja 20 km kaugusel Viljandist.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Suure-Jaani valda.

Elanikkond on Riiassaares viimastel aastatel vähenenud. Kui 2006. aastal elas külas 35 elanikku, siis näiteks 2012. aastal oli see kahanenud 28 elanikule.

Ametlikku valitud külavanemat Riiassaares pole. Aastaid on koostööd tehtud Aimla külaga.

Viited 

Põhja-Sakala vald
Viljandi maakonna külad
Eesti Entsüklopeedia

"Eesti Entsüklopeedia" oli esimene eestikeelne üldentsüklopeedia, mis ilmus aastail 1932–1937 ja viidi põhiosas lõpule. 

"Eesti Entsüklopeedia" ilmus kaheksas köites Tartus kirjastusühisuse Loodus väljaantuna. Selle peatoimetaja oli Richard Kleis. 7. augustil 1930 võttis kirjastusühisuse Loodus juhatus (Paul Kogerman, Hans Männik, Johannes Voldemar Veski) vastu otsuse anda välja "Eesti Entsüklopeedia". Esimene "Eesti Entsüklopeedia" sisaldab 75 754 artiklit ja selle väljaandmisega tegeles eri aegadel kokku 417 kaastöölist. Kaarte ja tahvleid oli 509, neist värvilisi 77. Teatmeteose tellijaid registreerus 6888, kuid kogu teose ostis välja 5205 tellijat. 

Esimene "Eesti Entsüklopeedia. Täiendusköide" otsustati välja anda aastatel 1937–1939, kui selgus, et täiendused ei mahu VIII köitesse, nagu algul oli planeeritud. Täiendusköitesse oli kavandatud 8 vihku. 1938. aasta algul ilmus ka lisaköite esimene vihk. Välja jõuti anda lisaköite 4 vihku kuni sõnani Kongolo. Nõukogude okupatsioonivõimud peatasid väljaandmise. 

Aastal 1936 võttis kirjastusühisus Loodus juhatus vastu otsuse anda välja "Väike entsüklopeedia" kahes köites mahuga 30 000 artiklit, mille esimene vihk ilmus detsembris 1937. 

Kogu "Eesti Entsüklopeedia" trükiti Carl (Karl) Gottlieb Mattiesenile kuulunud o/ü K. Mattieseni trükikojas. Entsüklopeedia trükkimiseks sisseveetav paber (16 250 kg neto) vabastati Vabariigi Valitsuse otsusega sisseveotollimaksust.

Vaata ka 
 Eesti rahvaleksikon
 entsüklopeedia
 Eesti entsüklopeedia
 Eesti nõukogude entsüklopeedia
 Väike entsüklopeedia

Viited

Kirjandus 

 Eessõna 1932–1937 väljaantud Eesti Entsüklopeediale. 
 O. Liiv. Eesti Entsüklopeedia I. Päevaleht, 2. november 1931, nr 299, lk 6.
 "Eesti Entsüklopeedia" valmis. Uus Eesti, 1. mai 1937, nr 118, lk 7.

Eesti entsüklopeediad
Wladimir Köppen

Wladimir Peter Köppen (vene Владимир Петрович Кёппен; 25. september 1846 Peterburi – 22. juuni 1940 Graz, Austria) oli Venemaalt pärit geograaf, meteoroloog, klimatoloog ja botaanik.

Peaaegu kogu oma elu elas ja töötas ta Saksamaal ja Austrias. Tema kõige olulisem panus teadusele oli laialdaselt kasutatava Köppeni kliimaklassifikatsiooni arendus. Köppen oli üks viimastest teadlastest, kes töötas edukalt mitmes teadusharus.

Wladimir Köppeni isa Peter Köppen oli tuntud geograaf, ajaloolane ja vanade vene kultuuride etnograaf. 
Wladimir käis koolis Krimmis Simferopolis ja alustas taimede uurimist 1864. aastal Peterburi Ülikoolis. Ta sõitis tihti Peterburist oma pere juurde Krimmi poolsaare rannikule, samuti Simferopolisse.

Välislingid 
Wladimir Köppeni portree

Sündinud 1846
Surnud 1940
Klimatoloogid
Venemaa geograafid
Saksamaa geograafid
Austria teadlased
Venemaa botaanikud
Saksamaa botaanikud
Meteoroloogid
Tartu ülikooli audoktorid
Vissuvere

Vissuvere on kahe Eesti küla nimi:

 Vissuvere on küla Viljandi maakonnas Kolga-Jaani vallas
 Vissuvere on küla Järva maakonnas Türi vallas

Vaata ka
 Vissuvere järv
 Vissuvere karjamõis
 Vissuvere raba