joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Väike-Rootsi teatejooks

Väike-Rootsi teatejooks on kergejõustiku ala, kus osaleb 4 jooksjat ning nad kõik jooksevad erineva pikkusega distantsi. Esimene jookseb 100m, teine 200m, kolmas 300m ning viimane 400m.

Eesti rekord Väike-Rootsi teatejooksus meestele kulub 2016. aastast Tartu Ülikooli Akadeemilise Spordiklubi võistkonnale ajaga 1.54,39. Võistkonna koosseisus jooksid Mikk Mihkel Nurges, Rasmus Mägi, Markus Ellisaar ja Rivar Tipp.
 
U-18 Euroopa meistrivõistlustel Jeruusalemmas 2022. aastal jooksis Eesti teatenelik ajaga 1.56,74 Eesti U-18 ja U-20 vanuseklassi rekordi, mis tõi eestlastele finaalis viienda koha. Koosseisu kuulusid Raiko Kahr, Romet Kivi, Andreas Kase ja Robert Kompus.

Neiud püstitasid samal võistlusel U18, U20 ja U23 vanuseklassi Eesti rekordi ajaga 2:11.51. Selle tulemusega saavutasid nad üheksanda koha. Võistkond jooksis koosseisus: Anette Pets, Hege-Lee Pielberg, Viola Hambidge ja Mirtel Klaar.

Viited 

Jooksualad
Anita Anand

Anita Anand (sündinud 1. jaanuaril 1967 Kentville'is, Nova Scotias) on Kanada jurist ja poliitik. Ta kuulub Liberaalsesse Parteisse ja on alates 26. oktoobrist 2021 Kanada kaitseminister. Alates 2019 on ta Kanada parlamendi alamkoja saadik.

Enne parlamenti valimist töötas ta Toronto Ülikooli professorina.

Anand on lõpetanud Oxfordi Ülikooli. Ta räägib inglise, tamili ja prantsuse keelt. Ta on abielus ja nelja lapse ema.

Kanada kaitseministrid
Sündinud 1967
Operatiivväejuhatus Põhi

Operatiivväejuhatus Põhi (ukraina keeles Оперативне командування «Північ») on Ukraina maavägede üksus. Selle tegevuspiirkonnaks on määratud Žõtomõri, Kiievi, Poltava, Sumõ, Tšerkassõ ja Tšernihivi oblast.

Koosseis 
  1. üksik Siverski tankibrigaad - Hontšarivske
  26. suurtükiväebrigaad - Berdõtšiv
  30. üksik mehhaniseeritud brigaad - Zvjahel 
  58. üksik motolaskurbrigaad - Konotop
  72. üksik mehhaniseeritud brigaad - Bila Tserkva
  54. üksik Mõhhailo Tõša nimeline luurepataljon - Zvjahel
  1129. Bila Tserkva raketipolk - Bila Tserkva

Viited 

Ukraina sõjandus
Sõjaväeametnik

Sõjaväeametnik (Eestis kuni 1937. aastani kaitseväeametnik) on mittevõitlev sõjaväelane.

Sõjaväeametnikud kannavad vastavat vormiriietust ja eraldusmärke. Kuni 24. veebruarini 1936 jagunesid kaitseväeametnikud vastavalt ettevalmistusele kaitseväeametnikeks, sõjaaegseteks kaitseväeametnikeks ja kaitseväeametniku asetäitjateks.

Sõjaväeametnikel, vaimulikel, välisriikide sõjavägede esindajail, sõjakirjasaatjail jts pole õigust relva tarvitada, kuid neid võib võtta sõjavangi.

Viited
Dean Henderson

Dean Bradley Henderson (sündinud 12. märtsil 1997 Whitehavenis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib väravavahina Inglismaa Premier League'i klubis Nottingham Forest ja Inglismaa jalgpallikoondises.

Aastatel 2005–2011 kuulus ta Carlisle Unitedi noortesüsteemi. Seejärel liitus ta Manchester Unitediga.

Manchester Unitedi põhimeeskonda pääses Henderson esmakordselt hooajal 2020/21. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 22. septembril 2020 Inglismaa liigakarika mängus Luton Towni vastu.  Inglismaa kõrgliigas debüteeris ta sama aasta 29. novembril mängus Southamptoni vastu.

Manchester Unitedist on ta sageli olnud laenul teistes klubides. Hooaja 2015/16 teises pooles oli ta laenul Inglismaa tugevuselt kuuenda liiga klubis Stockport County, hooajal 2016/17 Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubis Grimsby Town, hooajal 2017/18 Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Shrewsbury Town ning aastatel 2018–2020 kaks hooaega Sheffield Unitedis (teisel hooajal Inglismaa kõrgliigas). Shrewsbury Townis mängides valiti ta League One'i hooaja sümboolsesse koosseisu. 2022. aasta juulis läks Henderson laenule äsja Inglismaa kõrgliigasse tõusnud Nottingham Foresti.

2017. aastal tuli Henderson Inglismaa kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Inglismaa jalgpallikoondises tegi Henderson debüüdi 12. novembril 2020 sõprusmängus Iirimaa vastu. Ta kuulus Inglismaa koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Viited

Välislingid 

 Profiil Manchester Unitedi kodulehel

Inglismaa jalgpallurid
Manchester United FC mängijad
Sheffield United FC mängijad
Nottingham Forest FC jalgpallurid
Premier League'i mängijad
The Championshipi mängijad
League One'i mängijad
League Two mängijad
Sündinud 1997
Giulian Biancone

Giulian Biancone (sündinud 31. märtsil 2000 Fréjusis) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Nottingham Forest.

Aastatel 2011–2015 kuulus ta kodulinnaklubisse Fréjus. Seejärel liitus ta Monacoga. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 28. novembril 2018 UEFA Meistrite Liiga alagrupimängus Madridi Atlético vastu. Prantsusmaa kõrgliigas tegi ta debüüdi sama aasta 22. detsembril mängus Guingamp'i vastu.

Aastatel 2019–2021 oli ta kahel hooajal laenul Belgia kõrgliigaklubis Cercle Brugge.

Hooajal 2021/22 mängis ta Prantsusmaa kõrgliigaklubis Troyes.

2022. aasta juulis sõlmis ta lepingu äsja Inglismaa kõrgliigasse tõusnud Nottingham Forestiga.

Aastatel 2018–2019 mängis Biancone Prantsusmaa kuni 19-aastaste koondises.

Viited 

Prantsusmaa jalgpallurid
AS Monaco FC jalgpallurid
Nottingham Forest FC jalgpallurid
Ligue 1 mängijad
Sündinud 2000
Jack Colback

Jack Raymond Colback (sündinud 24. oktoobril 1989 Newcastle upon Tyne'is) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjaana Inglismaa kõrgliigaklubis Nottingham Forest.

Ta alustas klubikarjääri Sunderlandis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 1999. aastal. Esimese profilepingu sõlmis ta klubiga 2008. aasta mais. Hooajal 2009/10 ja hooaja 2010/11 esimeses pooles oli Colback Sunderlandist laenul Inglismaa esiliigaklubis Ipswich Town. Sunderlandi meeskonnas debüteeris ta Inglismaa kõrgliigas 9. mail 2010 hooaja viimases mängus Wolverhampton Wanderersi vastu, kuid saadeti väljakult minema kahe kollase kaardi tõttu kõigest üheksa minutit pärast mängu sekkumist. Sunderlandi põhikoosseisu kuulus Colback aastatel 2011–2014. Inglismaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 26. detsembril 2011 mängus Evertoni vastu.

2014. aasta juunis siirdus ta Inglismaa kõrgliigaklubisse Newcastle United.

2018. aasta jaanuaris läks Colback Newcastle Unitedist laenule Nottingham Foresti. Ta oli seal laenul ka hooajal 2018/19. Nottingham Foresti läks püsivalt üle lõpuks 2020. aasta augustis.

2009. aastal mängis Colback ühel korral Inglismaa kuni 19-aastaste koondises. 2014. aasta augustis kutsuti Colback Inglismaa jalgpallikoondisse, kuid vigastuse tõttu pidi ta koondisekutsest loobuma.

Viited

Välislingid 

Inglismaa jalgpallurid
Sunderland AFC mängijad
Ipswich Town FC jalgpallurid
Newcastle United FC mängijad
Nottingham Forest FC jalgpallurid
Premier League'i mängijad
The Championshipi mängijad
Sündinud 1989
Ștei

Ștei (aastatel 1958–1996 Dr. Petru Groza, ungari keeles Vaskohsziklás) on linn Rumeenias Bihori maakonnas. Linn asub ajaloolises Krisaania piirkonnas, maakonnakeskusest Oradeast ligikaudu 70 km lõunakagus.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ștei elanikest rumeenlasi 90,32%, ungarlasi 2,95% ja teistest rahvustest inimesi 0,3%. Rahvus oli teadmata 6,41%-l elanikest.

Ștei linn ehitati aastel 1952–1956 samanimelise küla kohale. Linna rajas Nõukogude Liit lähedalasuva uraanimaardla ekspluateerimiseks. Linnaõigused sai Ștei 1956. aastal. Aastatel 1958–1996 kandis linn Rumeenia poliitiku ja kommunistliku riigitegelase Petru Groza järgi nime Dr. Petru Groza.

Viited 

Rumeenia linnad
Bihori maakond
Krisaania
Aleksander Kofkin

Alexander Kofkin (sündinud 11. mail 1941) on Austria kodakondsusega Eesti toiduaineärimees, kes tegeleb Tallinnas äritegevusega ning omas kuni aastani 2011 Viimsis eraresidentsi.

Eesti Rahvuskultuuri Fondi Alexander Kofkini fond toetab näitlejate ja lavastajate täiendusõpet välismaal. 

Tallinna Ülikooli Arengufondi vahenditest toetati Alexander Kofkini stipendiumiga TTÜ Tallinna Kolledži üliõpilasi, et aidata kaasa üliõpilaste õppimismotivatsioonile ja akadeemilise personali järelkasvule Tallinna Tehnikaülikoolis.

Tunnustus
2009 Tallinna teenetemärk Tallinna ettevõtluse, majanduse ja turismi arendamise eest

Viited

Välislingid
Kofkini varjus pool, Äripäev, 19. märts 2015

Eesti ettevõtjad
Sündinud 1941
Paadrema algkool

Paadrema algkool oli algkool Pärnu maakonnas Varbla vallas Paadrema külas. Kool suleti 2002. aastal.

Ajalugu 
Paadrema mõisahärra parun von Uexküll asutas Paadrema valla kooli 1858. aastal. 1908. aastal valmis Hallivanni koolimaja, milles tegutes kool aastatel 1908–1976 ja 1981–2002. Aastatel 1976–1981 oli kool suletud. Taasavatud kool kandis ajavahemikul 1981–1990 nime Mõtsu Algkool, seejärel sai kooli nimeks Paadrema Algkool. Paadrema kool on olnud 7-, 6-, 4-, 3-klassiline. 2002. aastal otsustas Varbla vald Paadrema Algkooli õpilaste vähesuse tõttu sulgeda. Majas tegutses seejärel mõnda aega laste mängurühm. 7. oktoobril 2009 asutati Paadrema koolimaja haldamiseks ja Paadrema piirkonna külade koostöö edendamiseks MTÜ Paadrema Külaselts.

Viited 

Eesti endised koolid
Varbla vald
Huljaipole lahing

Huljaipole lahing on Lõuna-Ukrainas Zaporižžja oblastis Huljaipoles 2022. aasta 5. märtsil alanud jätkuv lahingutegevus Venemaa ja Ukraina relvajõudude üksuste vahel.

Viited
Sindi Kergetööstuskool

Sindi Kergetööstuskool (kuni 1992. aastani Kutsekeskkool nr 7) oli kutsekool, mis tegutses aastatel 1978–2003 Sindis.

Ajalugu

Kutsekeskkool nr 7 (1978-1992) 
Kutsekeskkool nr 7 alustas Sindi 1. Detsembri nimelise Tekstiilivabriku uues administratiivhoones tegevust 1978. aastal. Tegemist oli ainsa eesti õppekeelega tekstiilitööstuskooliga Eesti NSVs, kus oli kolm põhikoolijärgset gruppi - kaks ketrus- ja üks kangrutegrupp ja lisaks üks keskkoolijärgne nn tehnikakooligrupp, kus keskkooli haridusega noored said õppida tekstiilitööstuse seadmete tehnikuks. 1980. aastal saab kool enda käsutusse Sindi Töölisnoorte Keskkoolile kuulunud kaks õppehoonet. 

Alates 1982. aasta sügisest lisandus uus eriala - kraasija-linditaja. 1983/1984. õppeaastaks sisustati ka masinõmbluse õppeklass ja alustati masinõmblejate koolitamisega. 1985. aasta septembrist lisandub viimistleja ja 1986. aasta septembrist jalatsi pealseõmbleja eriala.

Sindi Kergetööstuskool (1992-2003) 
1993. aastal läks Sindi 1. Detsembri nimeline Tekstiilivabrik pankrotti ja seetõttu tuli muuta ka kooli õppekavasid. Juba 1992. aastal oli Kutsekeskkoolist nr 7 saanud Sindi Kergetööstuskool. 

1993. aasta sügisest avatakse sekretäride-raamatupidajate eriala. 1996. aasta sügisest saavad põhihariduseta noored omandada põhihariduse ja masinõmbleja kutse. Vene õppekeelega noored saavad omandada teadmisi kodumajanduse erialal ja 2000. aastast individuaalõmblemise erialal. 

1998. aasta septembrist alustati laomajanduse eriala õpetamisega, avatakse taas tekstiili eriala - tekstiiliseadmete operaator ja kalkuleerimisoskusega kokk-kondiiter. 

1999. aastal avatakse ettevõtluse eriala ja järgmisel aastal avatakse ärikorralduse eriala.

Pärnumaa Kutsehariduskeskuse Sindi õppekoht (2003 september - 2006 detsember) 
Vabariigi valitsuse 11. veebruari 2003. aasta korraldusega nr 139 "Pärnu Kutseõppekeskuse, Sindi Kergetööstuskooli ja Tihemetsa Põllumajandustehnikumi ümberkorraldamine" lõpetati 31. augustist 2003 nimetatud kolme kooli tegevus ja moodustati nende baasil uus kutseõppeasutus – Pärnumaa Kutsehariduskeskus. Sindi Kergetööstuskoolist saab seega Pärnu Kutsehariduskeskuse osa - Pärnumaa Kutsehariduskeskuse Sindi õppekoht. Jätkatakse hariduse andmist ärikorralduse, sekretäritöö, laomajanduse, õmblemise ja kodumajanduse erialal, kokku 172 õpilasele. 

2005. aasta septembris alustasid Sindi õppekohas veel õpinguid ärikorralduse, laomajanduse ja koka (vene õppekeel) ning jätkasid ärikorralduse, laomajanduse ja kodumajanduse (vene õppekeel) eriala õpilased. 9. jaanuaril 2006 jätkasid Sindi õppekoha õppurid õpinguid Pärnumaa Kutsehariduskeskus Niidu pargi õppehoones ning Pärnumaa Kutsehariduskeskuse Sindi õppekoht suleti 14. jaanuaril 2006 Sindi.

Direktorid 

 1978-1980 Paul Kaldo
 1980-1982 Ain Tähe
 1982-1998 Mare Kask
 1999 Kersti Metsmaa (kt)
 2000 Indrek Alekõrs
 2001-2003 Kersti Metsmaa (kt)

Vilistlasi 
Kooli vilistlaste hulgas on teiste seas nt Marek Jürgenson, Jana Viherpuu, Ago Anderson, Margrit Kits, Ülle Miil, Meeli Kütimets.

Viited 

Eesti endised koolid
Dozor-B

Dozor-B (ukraina keeles Тактична Бойова Колісна Машина, lühendatult ТБКМ «Дозор-Б») on Ukrainas valmistatud soomusauto.

Galerii 

Soomusautod
Ukraina sõjandus
Sinakasroheline

Sinakasroheline ehk rohekassinine on värvus, mis hõlmab vahetoone nähtava valguse spektris sinise ja rohelise vahel, vahemikus umbes 486–493 nanomeetrit. HSV-mudelis on sinakasrohelise vahemik värvitooni (hue) teljel umbes 160° kuni 185°.

Värvitoonide näited 
Sinakasrohelised toonid on paabulinnuroheline, pardiroheline (vert canard, vert sarcelle, teal), viridiaanroheline (pigmendi kroomhüdroksiidrohelise värvus), vaseroosteroheline ja sinakam-külmem mereroheline, tumedatest toonidest mirdiroheline. Rohekassinised värvused on akvamariinsinine, türkiissinine, Tiffany sinine, lõunameresinine, Ostwaldi värvisüsteemi jääsinine, pardisinine (bleu canard), paabulinnusinine.

RAL Classic värvikaardi toon 5001 Grünblau on väga tume, petroolisinisega sarnanev sinine värvitoon, toon 6004 Blaugrün on mirdirohelise taoline tume külm sinaka varjundiga roheline.

Veebivärv Teal on tumedam sinakasroheline.

Viited 

Rohelised värvitoonid
Sinised värvitoonid
Kergejõustiku maailmameistrivõistluste rekordid

Kergejõustiku maailmameistrivõistlused on iga kahe aasta tagant toimuv üritus, mis sai alguse 1983. aastal Helsingis. Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu (IAAF) korraldatud maailmameistrivõistlused on kergejõustikuvõistlused, kus saab osaleda IAAF-i 214 riigi liikmesliidu mees- ja naissportlast. Meistrivõistluste rekordid püstitatakse siis, kui sportlane saavutab mõnel meistrivõistlustel parima tulemuse. Selle ajaloo jooksul on meistrivõistlustel püstitatud maailma-, ala- ja rahvusrekordeid.

Maailmameistrivõistluste osalejad on pärit üle maailma ja rekordeid on püstitanud sportlased kõigilt kuuelt kontinendilt. USA on olnud maailmameistrivõistluste edukaim maa nii medalite kui ka rekordite poolest.

Neljal sportlasel on mitu rekordit:

 Usain Boltile kuuluvad rekordid 100 ja 200 meetri jooksus ning 4 x 100 teatejooksus
 Michael Johnsonile kuuluvad 400 meetri individuaal- ja teatejooksu rekordid
 Jackie Joyner-Kersee purustas nii seitsmevõistluse kui ka kaugushüppe rekordi
 Jarmila Kratochvílová püstitas 1983. aasta avameistrivõistlustel rekordid 400 ja 800 meetri jooksus, mis on siiani löömata ja on meistrivõistluste kaks vanimat rekordit.

Mehed

'Tabelite selgitus:

Märkus: 'paksus' maailmarekordid on praegused maailmarekordid, 'paksus kaldkirjas' on endised maailmarekordid
Statistika on õige 2019. aasta oktoobri seisuga

Viited 

Kergejõustik
Rekordid
Kergejõustiku maailmameistrivõistlused
Valentin Kordas

Valentin Kordas (sündinud 31. detsembril 1998) on Eesti võrkpallur.

Alates 2021. aastast on Valentin olnud kaastatud Eesti võrkpallikoondise tegevusse.

Hooajaks 2022/23 sõlmis ta oma esimese välislepingu, suundudes Itaalia esiliigaklubisse Pallavolo Motta diagonaalründajaks.

Sportlaskarjäär

Eesti võrkpallikoondis
Kordas teenis esmakordselt kutse Eesti võrkpallikoondisesse 2021. aasta suvel, kui sai koosseisu kontrollmängudes Läti võrkpallikoondisega, kuid suurematel turniiridel koosseisu ei mahtunud. 2022. aastal kutsuti ta Eesti võrkpallikoondise laagrisse ning kuulus koondise koosseisu ka Euroopa Kuldliiga alagrupimängudel.

Klubivõrkpall

2017–2021 Taltech
Kordas alustas klubivõrkpallikarjääri TTÜ (hiljem TalTechi) võrkpallimeeskonnas nurgaründajana. Alates hooajast 2020/21 sai ta olude sunnil võimaluse mängida põhikohta diagonaalründaja positsioonil. Medalid jäid tal meeskonnaga võitmata.

2021–2022 Bigbank Tartu
Hooajaks 2021/22 vahetas Kordas Eesti siseselt klubi ning siirdus Tartu klubisse Bigbank Tartu põhi diagonaalründajaks.
2021/22  Eesti karikavõistlused
2021/22  Credit24 Meistriliiga
2021/22  Eesti meistrivõistlused

Viited

Välislingid
Volleybox
Eesti Võrkpalli Liit

Eesti võrkpallurid
Sündinud 1998
Babadag

Babadag (varem Babatag, türgi keeles Babadağ) on linn Rumeenias Tulcea maakonnas. Babadag paikneb ajaloolises Põhja-Dobrudža piirkonnas, maakonnakeskusest Tulceast ligikaudu 32 km lõunas. Linna lähedal asub Babadagi järv.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Babadagi elanikest rumeenlasi 69,91%, mustlasi 13,63%, türklasi 4,41% ja teistest rahvustest inimesi 0,64%. Rahvus oli teadmata 11,38%-l elanikest.

Rooma riigi ajal asus praeguse Babadagi kohal asula nimega Vicus Novus. Babadagi on esmamanitud 1263. aastal. Alates 15. sajandist oli Babadag Osmanite riigi võimu all. Aastatel 1677–1678 omandas asula linnastaatuse ja sai Dobrudža halduslikuks ja poliitiliseks keskuseks. Rumeenia koosseisu läks Babadag 1878. aastal.

Viited 

Rumeenia linnad
Tulcea maakond
2S34

2S34 Hosta (vene keeles 2С34 «Хоста») on Venemaal toodetud liikursuurtükk.

Liikursuurtükid
Venemaa relvad
BTR-MD Rakuška

BTR-MD Rakuška (vene keeles БТР-МД «Ракушка») on Venemaal valmistatud soomustransportöör.

Soomustransportöörid
Venemaa militaarsõidukid
Venemaa sõjandus
Polina Bratuhhina-Pitou

Polina Bratuhhina-Pitou (kuni 2014 Polina Bratuhhina; sündinud 7. detsembril 1987 Narvas) on Eesti saali- ja rannavõrkpallur. 

Polina kuulus Eesti võrkpallikoondisesse aastatel 2012–2020.

Ta on mänginud edukalt rannavõrkpalli koos Mari-Liis Graumanni ja Natalja Bratuhhinaga.

Isiklikku
Tema kaksikõde on saali- ja rannavõrkpallur Natalja Bratuhhina. Ta lõpetas 2006. aastal Audentese Spordigümnaasiumi ning 2010. aastal EBSi.

Tunnustus
Hooaeg 2005/06 Eesti parim noorvõrkpallur neidudest
Hooaeg 2005/06 Eesti parim noorte rannavõrkpalli paar neidudest koos Kadri Puriga
Hooaeg 2006/07 Eesti parim noorte rannavõrkpalli paar neiudest koos Natalja Bratuhhinaga
Hooaeg 2007/08 Eesti parim naisjuunioride rannavõrkpalli paar koos Kadri Puriga
Hooaeg 2008/09 Eesti parim naisjuunioride rannavõrkpalli paar koos Natalja Bratuhhinaga
Hooaeg 2008/09 Eesti parim naiste rannavõrkpalli paar koos Mari-Liis Graumanniga
Hooaeg 2009/10 Eesti parim naisvõrkpallur
Hooaeg 2010/11 Eesti parim naisvõrkpallur
Hooaeg 2011/12 Eesti parim naiste rannavõrkpalli paar koos Natalja Bratuhhinaga

Välislingid
Sissekanne FIVBi andmebaasis
esbl
volleybox

Viited

Eesti naisvõrkpallurid
Eesti rannavõrkpallurid
Sündinud 1987
Henrique Adriano Buss

Henrique Adriano Buss (tuntud lihtsalt kui ka Henrique; sündinud 14. oktoobril 1986 Marechal Cândido Rondonis) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Coritiba. Ta võib mängida ka paremkaitsja või kaitsva poolkaitsja positsioonil.

Ta alustas Coritibas ka klubikarjääri. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2006. aastal Brasiilia esiliigas.

2008. aasta alguses asus ta mängima Brasiilia kõrgliigaklubis Palmeiras. 2008. aasta juulis siirdus ta Hispaania kõrgliigaklubisse FC Barcelona, kuid ei mänginud seal kordagi. Hooajal 2008/09 oli ta Barcelonast laenul Saksamaa kõrgliigaklubis Leverkuseni Bayer ja aastatel 2009–2011 kaks hooaega  Hispaania kõrgliigaklubis Racing Santander. 2011. aasta juulis naasis ta laenule Palmeirasesse. Aasta hiljem sõlmis ta Palmeirasega püsiva lepingu.

2014. aasta jaanuaris sõlmis Henrique lepingu Itaalia kõrgliigaklubiga Napoli. 2014. aastal võitis ta Napoliga Itaalia karikavõistlused ja Itaalia superkarikafinaali.

Aastatel 2016–2017 mängis ta Brasiilia kõrgliigaklubis Fluminense, 2018–2019 Brasiilia kõrgliigaklubis Corinthians, 2019–2020 Araabia Ühendemiraatide klubis Ittihad Kalba ja 2020–2021 Portugali kõrgliigaklubis Belenenses.

2021. aasta juunis naasis Henrique Coritibasse.

Brasiilia jalgpallikoondises mängis Henrique aastatel 2008–2014 kokku kuus korda. Ta kuulus Brasiilia koondisse 2014. aasta maailmameistrivõistlustel.

Saavutused 
Coritiba;
Campeonato Brasileiro Série B: 2007
Palmeiras
Campeonato Paulista: 2008
Copa do Brasil: 2012
Campeonato Brasileiro Série B: 2013
Napoli
Coppa Italia: 2013–14
Supercoppa Italiana: 2014
Corinthians
Campeonato Paulista: 2018, 2019

Viited 

Brasiilia jalgpallurid
Coritiba Foot Ball Clubi mängijad
Sociedade Esportiva Palmeirase mängijad
Leverkuseni Bayeri mängijad
SSC Napoli mängijad
Fluminense Football Clubi mängijad
Sport Club Corinthians Paulista mängijad
Bundesliga mängijad
La Liga mängijad
Serie A mängijad
Primeira Liga mängijad
Sündinud 1986
Sângeorz-Băi

Sângeorz-Băi (varasemas kirjaviisis ka Sîngeorz-Băi, saksa keeles Sankt Georgen, ungari keeles Oláhszentgyörgy) on linn Rumeenias Transilvaanias Bistrița-Năsăudi maakonnas. Sângeorz-Băi asub Rodna mäestiku jalamil, maakonnakeskusest Bistrițast 

Linna haldusalasse kuuluvad kaks küla: Cormaia (Kormája) ja Valea Borcutului (Borpatak).

Sângeorz-Băi on kuurortlinn. Sanatooriumis kasutatakse raviks balneoklimaatilisi meetodeid. Linnas on ka palju mineraalveeallikaid.

Asulat on esmamainitud 1245. aastal.

Viited 

Rumeenia linnad
Transilvaania
Uberi toimikud

Uberi toimikud on 10. juulil 2022 Guardianile lekitatud andmekogu Uberi tegevuse kohta aastatel 2013–2017. Guardian jagas enam kui 124 000 failist koosnevat andmekogu Uurivate Ajakirjanike Rahvusvahelise Konsortsiumi (ICIJ) ja mitme muu meediaväljaandega.

Viited

Välislingid
 Harry Davies, Simon Goodley, Felicity Lawrence, Paul Lewis, Lisa O'Carroll The Uber files  Uber broke laws, duped police and secretly lobbied governments, leak reveals. TheGuardian.com, 10 juuli 2022
 By Sydney P. Freedberg, Nicole Sadek, Brenda Medina, Agustin, Karrie Kehoe. How Uber won access to world leaders, deceived investigators and exploited violence against its drivers in battle for global dominance  When the ride-hailing giant called, powerful politicians answered, leaked text messages and emails reveal. ICIJ, 10. juuli 2022

Uuriv ajakirjandus
64. üksik motolaskurbrigaad

64. üksik kaardiväe motolaskurbrigaad (64-я отдельная гвардейская мотострелковая бригада) on Venemaa Föderatsiooni maavägede väüksus.

Vaata ka 
Azatbek Omurbekov
Butša massimõrv

Viited 

Venemaa Föderatsiooni maaväed
Beclean

Beclean (saksa keeles Bethlen, ungari keeles Bethlen) on linn Rumeenias Transilvaanias Bistrița-Năsăudi maakonnas. Beclean asub Someșul Mare jõe ääres, maakonnakeskusest Bistrițast ligikaudu 24 km läänes.

Linna haldusalasse kuulub kolm küla:  Coldău (Goldau, Várkudu), Figa (Füge) ja Rusu de Jos (Alsóoroszfalu).

Beclean on raudteesõlm.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Becleani elanikest rumeenlasi 78,5%, ungarlasi 13,6%, mustlasi 3,83% ja teistest rahvustest inimesi 0,21%. Rahvus on teadmata 3,83%-l elanikest.

Becleani on esmamainitud 1235. aastal. 1305. aastal läks asula Bethleni perekonna valdusesse, kes etendasid Becleani ajaloos olulist rolli. Linnaõigused sai Beclean 17. veebruaril 1968.

Viited 

Rumeenia linnad
Transilvaania
Bistrița-Năsăudi maakond
Măgurele

Măgurele on linn Rumeenias Ilfovi maakonnas. Măgurele asub ajaloolises Munteenia piirkonnas, Bukaresti kesklinnast ligikaudu 11 km edelas.

Linna haldusalasse kuulub neli küla: Alunișu, Dumitrana, Pruni ja Vârteju.

Măgureles asuvad mitmed teadusasutused. Siin asuvad muuhulgas Aatomifüüsika Instituut (Institutul de Fizică Atomică) ja Bukaresti ülikooli füüsikateaduskond.

Măgurelet on esmamainitud 1853. aastal. 1950. aastal ühendati Măgurele Bukarestiga. 1981. aastal eraldati Măgurele Bukaresti koosseisust ja viidi Ilfovi Põllumajandusliku Sektori (Sectorul agricol Ilfov) koosseisu, millest 1997. aastal sai Ilfovi maakond. Linnaõigused anti Măgurelele 2004. aastal.

Viited 

Rumeenia linnad
Ilfovi maakond
Munteenia
Kevin Jörg

Kevin Jörg (sündinud 11. septembril 1995 Zürichis) on Šveitsi autovõidusõitja ja endine Renault' Spordiakadeemia liige.

Karjäär

Kardisõit 
Jörg alustas esmakordselt kardispordiga 2007. aastal, osaledes arvukatel meistrivõistlustel üle Šveitsi.

Madalamad valemid 
2011. aastal lõpetas Jörg üheistmeliste autodega, võisteldes neljal Formula Abarthi võistlusel koos Jenzer Motorspordiga koos Patric Niederhauseri, Robert Vișoiu ja Samin Gómeziga, kus ta saavutas Euroopa meistrivõistlustel üheksateistkümnenda ja itaallase kahekümne teise koha. Samal aastal võistles Jörg Formula BMW Talent Cupil, kus saavutas neljanda koha. Järgmisel aastal jäi ta koos Samin Gómezi ja Gregor Ramsayga koos Jenzeriga Formula Abarthis täiskohaga, saavutades mõlemal meistrivõistlustel kuuenda koha.

Vormel Renault 
2012. aastal osales Jörg koos Alexander Alboni, Christof von Grünigeni ja Dennis Wüsthoffiga nii Vormel Renault Eurocup 2.0 meistrivõistluste kui ka Põhja-Euroopa karikavõistluste ühes etapis vastavalt EPIC Racingu ja Dalteciga. Järgmisel aastal siirdus Jörg koos Jenzeriga koos Denis Kornejevi, Max Schaumburg-Lippe, Andrew Tangi, Marcos Sieberti ja Levin Amvegiga täiskohaga Eurocupi, kus saavutas üldarvestuses neljateistkümnenda koha. Ta võistles ka Alpide sarjas, kus saavutas kolm poodiumit ja saavutas neljanda koha.

2014. aastal vahetas Jörg koos Gustav Malja, Ryan Tveteri ja Louis Delétraziga Josef Kaufmann Racingule, kus võitis oma esimese Eurocupi võidu ja saavutas kuuenda koha. Ta võitis NEC-is kaks lisavõitu, kolm pooluskohta ja kiireimaid ringe ning saavutas üldarvestuses neljateistkümnenda koha. Järgmisel aastal jäi ta Josef Kaufmanni juurde, kus saavutas Eurocupis kolmanda koha ja NEC-i asemeistrina Louis Delétrazi, Nikita Mazepini ja Dries Vanthoori kõrval.

GP3 Series 
2016. aastal teatati, et Jörg võistleb oma esimesel hooajal DAMS-i meeskonnaga koos Santino Ferrucci ja Jake Hughesiga. Kokkuvõttes saavutas ta neljateistkümnenda koha.

2017. aasta jaanuaris vahetas Jörg koos Giuliano Alesi, Ryan Tveteri ja Dorian Boccolacciga Tridenti.

Vormel 1 
2016. aasta veebruaris oli Jörg nelja sõitja hulgas, kes liideti vastloodud Renault Spordiakadeemiasse. Järgmisel aastal langes Jörg programmist välja.

Välised lingid 

 Ametlik koduleht (saksa keeles)
 Kevin Jörg karjääri kokkuvõte saidil DriverDB.com (inglise keeles)

Sündinud 1995
Šveitsi sportlased
2B16 Nona-K

2B16 Nona-K (vene keeles 2Б16 «Нона-К») on Nõukogude Liidus valmistatud kahur.

See töötati välja Permis Motovilihha tehases ja seda toodeti 188 tükki aastatel 1986–1989.

Nõukogude Liidu relvad
Cranfieldi Ülikool

Cranfieldi Ülikool on tehnoloogia ja juhtimise õpetamisele spetsialiseerunud magistri- ja doktoriõpingute (postgraduate) ülikool Suurbritannias.

Ülikoolil on kaks linnakut. Põhilinnak asub Cranfieldis ja teine linnak Shrivenhamis Suurbritannia Kaitseakadeemias. Cranfieldi põhilinnak on Suurbritannias ja Euroopas ainulaadne, kuna sellel on oma lennujaam.

Suurbritannia ülikoolid
Tartu raudteejaama veetorn

Tartu raudteejaama veetorn on Tartu raudteejaama kompleksi kuuluv ehitis, mille algne funktsioon oli tagada auruvedurite veevarustus. 

Vaksali tänavas asuv historitsistlikus stiilis Tartu raudteejaama veetorn on ehitatud 1950. aastate alguses. See on kantud kultuurimälestiste registrisse ja on Tartu linna omandis. Veetornina oli see kasutusel 1980. aastateni. Alates sellest ajast ei ole  ehitisele sobivat funktsiooni leitud.

Kirjeldus

Välimus 
Tartu raudteejaama veetorn on 6,32 m läbimõõduga ja umbes 25 m kõrge punastest tellistest laotud ümartorn. Hoone fassaadil on simsid ja kaarsillusega uks, torni ülemine osa on laiem. Torn on Tartu ainuke historitsistlike detailidega veetorn.

Sisemus 
Hoone sisemuses on ca 20 m kõrgune teenindusruum, hoone üleval laiendatud osas asub raudbetoonist veepaak. Veepaagi juurde viib alt metalltrepp. Hoone all on maakivist laotud seintega umbes 2 m kõrgune kelder. Hoone kogupind on 99,5 m2, veetorn ise hõlmab enda alla 43 m2.

Ajalugu 
Veetornid võeti kasutusele 19. sajandil seoses raudteeliikluse hoogustumisega. Veetornide peamine funktsioon seisnes auruvedurite varustamises veega. Hiljem toitsid need ka asulate ühisveevärke. 

Tartu raudteejaama esimene veetorn ehitati aastal 1880 pärast seda, kui 1876. aastal valmis Paldiski-Peterburi raudtee Tapa-Tartu haru.  Esimese veetorni, mille asukoht oli veduridepoo juures, lasid taganevad vene väed 1941. aastal õhku. Sakslased taastasid veetorni, kuid 1944. aastal lasid selle omakorda taganedes õhku. Praegune historitsistlikus stiilis veetorn ehitati peale sõda 1950. aastate algul. Vahepeal töötas selle asemel puust pumbajaam.

Tänapäev 
Ehitis oli veetornina kasutusel 1980. aastateni. Veetorn on kantud kultuurimälestiste registrisse kui stalinistliku-historitsistliku ilmega hoone ja on võetud muinsuskaitse alla. Alates aastast 2000 kuulub veetorn Tartu linna omandisse ning seisab tühjana, sest sellele ei ole leitud sobivat funktsiooni. 

Hoone kuulub ühtsesse miljööalasse Tartu raudteejaama jaamahoonega ja omaaegsete raudteetööliste elamutega Vaksali tänavas. Samal miljööalal asuvad ka magasiait, veemaja ja mitmed teised kunagi raudtee toimimisega seotud olnud hooned.

Viited 

Tartu ehitised
Luke Garbutt

Luke Samuel Garbutt (sündinud 21. mail 1993 Harrogate'is) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib Inglismaa esiliigaklubis Blackpool. Ta mängib põhiliselt vasakkaitsjana, kuid võib mängida ka äärepooliku positsioonil.

Aastatel 2001–2009 kuulus ta Leeds Unitedi noorteakadeemiasse. Seejärel liitus ta Evertoniga. Profidebüüdi tegi ta hooajal 2011/12 Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubis Cheltenham Town, kus ta mängis Evertonist laenul. Evertoni põhimeeskonnas debüteeris Garbutt 29. augustil 2012 Inglismaa liigakarika mängus Leyton Orienti vastu. Inglismaa kõrgliigas debüteeris ta Evertoni meeskonnas 2014. aasta aprillis mängus Southamptoni vastu. Evertoni meeskonnas mängis Garbutt veel ka hooajal 2014/15.

Hooajal 2013/14 oli Garbutt Evertonist laenul Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Colchester United, hooajal 2015/16 Inglismaa esiliigaklubis Fulham, hooajal 2016/17 Inglismaa esiliigaklubis Wigan Athletic, hooajal 2018/19 Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Oxford United ja hooajal 2019/20 Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Ipswich Town.

2020. aasta septembris sõlmis ta lepingu Blackpooliga. 2021. aasta juunis pikendas ta klubiga lepingut kahe aasta võrra.

Aastatel 2008–2015 mängis Garbutt Inglismaa noortekoondistes. 2010. aastal tuli ta Inglismaa kuni 17-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistriks.

Viited 

Inglismaa jalgpallurid
Everton FC mängijad
Fulham FC mängijad
Wigan Athletic FC mängijad
Ipswich Town FC jalgpallurid
Blackpool FC mängijad
Premier League'i mängijad
The Championshipi mängijad
League One'i mängijad
League Two mängijad
Sündinud 1993
Loomarünnak

Loomarünnakuteks loetakse loomade rünnakud inimeste ja neile kuuluvate kodu- ja kariloomade vastu. Rünnakute tagajärjel hukub iga-aastaselt tuhandeid inimesi ning miljonid saavad tõsiselt viga.

Levinud rünnaku viisiks on hammustamine, putukatel ka putukapisted. Skorpionilised võivad aga salvata. Kõige sagedasem looma poolt inimesele tekitatud vigastus on koerahammustus. Inimestel esineb aastas kümneid miljoneid koerahammustusi ja ligi viis miljonit maohammustust. Palju esineb ka kassi- ja ahvihammustusi.

Eestis põhjustavad valdava osa loomarünnakuid koerad ja kassid. Vähesel määral registreeritakse rünnakuid rottidelt, hiirtelt ja teistelt loomadelt. Rästikuhammustusi registreeritakse Eestis aastas alla saja ning putukatest võivad elule ohtu kujutada eelkõige ainult kiletiivalised (mesilased, herilased). Hundi- ja karurünnakud on potentsiaalselt kõige ohtlikumad, aga neid esineb väga harva.

Kuigi rünnak ise ei pruugi olla surmav, siis võib rünnatu selle käigus nakatuda haiguste või parasiitidega. Nii võivad näiteks sääsed edasi kanda malaariat ja teisi inimestele ohtlikke haigusi. Koerad võivad aga edasi kanda marutaudi, tsetsekärbsed unitõbe ja puugid puukentsefaliiti. Ründajalt edasi kandunud suu mikrofloora või rünnatava nahalt haava sattunud bakterid võivad aga tekitada infektsioone.

Maismaaselgroogsetest on vähemalt 262 liigi puhul esinenud konflikti inimesega, kus nad on rünnanud inimest, koduloomi või viljasaaki. Selliste konfliktide puhul võivad inimesed püüda ründajaid endid hävitada, mis on probleemiks aga ohustatud liikide puhul. Seejuures on inimesed juba põhjustanud paljude suurimetajate (nagu mõõkhambulised tiigrid) väljasuremise.

Vaata ka 
 Inimesi ründavad lülijalgsed

Viited 

Traumatoloogia
Parma kannikese lilla

Parma kannikese lilla (prantsuse keeles parme) on särav helelilla värvitoon, sirelilillast küllastatum, kassinaerilillast lillakama ja jahedama tooniga. Värvuse karakter on õrn ja delikaatne. Värvinimetust on kasutatud Eesti 1930. aastate moesõnavaras.

Pildid

Ajaloost 
19. sajandi esimese poole moeartiklitesse ilmub värvinimetus couleur la violette de Parme kangaste kirjeldamiseks.

Parfümeeria vajadusteks kasvatati kannikesi 1755. aastal Grasse'i piirkonnas ja Parma kannikeseks hakati lõhnavat kannikest nimetama keisrinna Marie-Louise'i auks, kellest sai 1814. aastal Parma hertsoginna.

1829. aasta ajakirjas "La Mode" kirjeldatakse couleur la violette de Parme värvi sametkleiti, aastal 1834 nimetatakse seda värvitooni hetke lemmikvärviks - "[...] est la préférée en ce moment.".

19. sajandi keskel oli värvinimetus lühenenud ühesõnaliseks. Värvainet selle jaoks toodeti orsellist: "C'est à l'aide de l'orseille que l'on produit cette magnifique couleur parme [...]" ('Just orselli abil toodame seda suurepärast värvi parme'i')". Aastatel 1850–1865 olid moes violetid -  purpurlilla, kassinaerililla ja kannikeselilla - mille tootmisega nähti rohkelt vaeva; kergesti pleekuva orselli asemel hakati peatselt kasutama erksamaid ja püsivamaid toone andvaid aniliinvärvaineid.

Variatsioonid 
ISCC-NBS-i värvisõnaraamatu "Color: Universal Language and Dictionary of Names" järgi on värvitoon Parma Violet murtud lilla (Strong Violet)  ja Parme keskmine lilla (Moderate Violet)  .

Vaata ka 
 Kannikesesinine
 Kassinaerililla
 Heliotroobililla
 Kanarbikuroosa

Viited 

Lillad värvitoonid
Tobias Figueiredo

Tobias Pereira Figueiredo (sündinud 2. veebruaril 1994 Sátãos) on Portugali jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Inglismaa esiliigaklubis Hull City.

2006. aastal liitus ta Lissaboni Sportingu noorteakadeemiaga. Hooajal 2012/13 debüteeris ta klubi reservmeeskonnas Portugali esiliigas. Hooaja 2013/14 teises pooles mängis ta laenul Hispaania tugevuselt kolmanda liiga klubis Reus. Sportingu põhimeeskonnas debüteeris Figueiredo Portugali kõrgliigas 18. jaanuaril 2015 mängus Rio Ave vastu. Esimese värava Portugali kõrgliigas lõi ta sama aasta 1. veebruaril mängus Arouca vastu. Kuigi ta pikendas 2015. aasta aprillis Sportinguga lepingut, sai ta alates hooajast 2015/16 klubi põhimeeskonnas mänguaega harva. Hooajal 2016/17 oli ta laenule Portugali kõrgliigaklubis Nacional.

2018. aasta jaanuaris läks ta Sportingust laenule Inglismaa esiliigaklubisse Nottingham Forest. 2018. aasta juulis läks ta Nottingham Foresti püsivalt üle.

2022. aasta juunis sõlmis ta kaheaastase lepingu Hull Cityga.

Aastatel 2009–2016 mängis Figueiredo Portugali noortekoondistes, kogudes neis kokku 66 mängu. 2015. aastal võitis ta Portugali kuni 21-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistrivõistlustel hõbemedali. 2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril osales ta Portugali olümpiavõistkonna koosseisus. Olümpiaturniiri teises alagrupimängus lõi ta värava Hondurase vastu. 

Tema vanem vend Cristiano on jalgpalliväravavaht.

Saavutused 
Sporting CP
Taça de Portugal: 2014–15
Taça da Liga: 2017–18
Supertaça Cândido de Oliveira: 2015

Viited 

Portugali jalgpallurid
Lissaboni Sportingu jalgpallurid
Nottingham Forest FC jalgpallurid
Hull City AFC jalgpallurid
The Championshipi mängijad
Primeira Liga mängijad
Sündinud 1994
Rūstuži

Rūstuži on küla (mazciems) Lätis Limbaži piirkonnas Viļķene vallas. Küla asub valla kaguosas ja jääb valla keskusest Viļķenest 5 km kaugusele. Külas asub Rūstuži bussipeatus.

Asulat on esmakordselt mainitud aastal 1681; toona kuulus see  Viļķene mõisale. Hiljem, XIX sajandi alguses, rajati sinna  Rūstuži mõisa hoonetekompleks.

Aastal 1824 rajati külla õigeusu vallakool. Kool tegutses külas aastani 1928. Aastal 1853 sai külast valla keskus, vallamaja asus seal aastani 1870. Aastal 1945 sai küla külanõukogu keskuseks, ent aastal 1954 sealne külanõukogu likvideeriti.

Aastal 1949 moodustati külas Vorošilovi nimeline põllumajanduslik artell, mis aga aastal 1957 Viļķene sovhoosiga ühendati.

Küla asub kahe soo - Rūstuži Suursoo ja Rūstuži-Blome soo vahel. Looduskaitse all on külas kasvav mets-õunapuu, Rūstuži mõisa pärn ümbermõõduga 4 meetrit, Jaunpori saar ümbermõõduga 3,9 meetrit, Lāšase pärnad, Lāšase paju ümbermõõduga 6,1 ja Lāšase kask ümbermõõduga 3 meetrit.

Aastal 2007 oli külas 85 elanikku.

Viited

Limbaži piirkonna külad
Uniszowice

Uniszowice on küla Poolas Lublini vojevoodkonnas Lublini maakonnas Konopnica vallas. Uniszowice asub Lublini kesklinnast ligikaudu 8,5 km läänes.

Viited 

Lublini vojevoodkonna külad
Boris Kivi

Boris Kivi (31. detsember 1914 Pöide kihelkond, Kärneri – 8. oktoober 2006) oli eesti koolijuht ja õpetaja.

Ta on lõpetanud Tornimäe algkooli ja Läänemaa Õpetajate Seminari ning teinud Tallinna Pedagoogiumi juures läbi kooliõpetajate kursused.

1935. aastal asus ta tööle õpetajana Kärla koolis. Seejärel töötas õpetajana Randvere, Mändjala ja Haamse koolis. Teises maailmasõjas osales ta Eesti laskurkorpuse ohvitserina (nooremleitnant). 

Aastatel 1951–1963 oli Boris Kivi Leisi Keskkooli direktor ja alates 1963. aastast kuni pensionile jäämiseni Kingissepa Keskkooli direktor. 

1966. aastal lõpetas Boris Kivi Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele ja kirjanduse alal.

Tunnustus 
 1997 Saare maavalitsuse teeneteplaat
 1999 Valgetähe V klassi teenetemärk
 2001 Kuressaare linna teenetemärk

Isiklikku 
Ta sündis koolmeistri perekonnas. Tema isa Anton Kivi oli pikaaegne Tornimäe kooli õpetaja ja direktor. Õpetaja ja koolidirektor oli ka vanem vend Aleksander Kivi. Boris Kivi õde Marta Kivi oli samuti Tornimäe kooli direktor. Marta Kivi oli alates 10. detsembrist 2018 kuni 23. augustini 2020 vanim eestlane ja teadaolevalt kõigi aegade vanim saarlane.

Viited 

Eesti pedagoogid
Eesti koolijuhid
 Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
8. Eesti Laskurkorpuse koosseis
Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna vilistlased
Sündinud 1914
Surnud 2006
Baden (piirkond)

Baden ([ˈbɑːdən]) on ajalooline territoorium Lõuna-Saksamaal ja Põhja-Šveitsis Reini ülemjooksu mõlemal kaldal.

Ajalugu 
Badeni markkrahvid pärinesid Zähringite kojast. Baden on oma nime saanud markkrahvide elukoha, Hohenbadeni lossi järgi Baden-Badenis. Badeni Hermann II sai esmakordselt Badeni markkrahvi tiitli 1112. aastal. Ühendatud Badeni markkrahvkond eksisteeris sellest ajast kuni 1535. aastani, mil see jagati kaheks: Baden-Durlachi ja Baden-Badeni markkrahvkonnaks. Pärast 1689. aastal Baden-Badenis puhkenud hävitavat tulekahju viidi pealinn Rastatti.

Kaks osa taasühendati 1771. aastal markkrahv Karl Friedrichi ajal. Taastatud markkrahvkond pealinnaga Karlsruhes ülendati 1803. aastal kuurvürstkonnaks. 1806. aastal sai Badeni kuurvürstkond territooriumilisa ja ülendati Badeni suurhertsogkonnaks.

Badeni suurhertsogiriik oli osariik Saksa Liidus 1866. aastani ja Saksa keisririigis 1918. aastani, sellele järgnes Badeni vabariik Weimari vabariigis ja Natsi-Saksamaal. Aastatel 1945-1952 olid Lõuna-Baden ja Württemberg-Baden vastavalt Prantsuse ja Ameerika okupatsiooniterritooriumid. Nad ühendati 1952. aastal koos Württemberg-Hohenzollerniga tänapäevaseks Baden-Württembergi liidumaaks.

Geograafia 
Baden asub Edela-Saksamaal, enamik suuremaid linnu asub Ülem-Reini tasandikul. Lõunas Bodeni järvega ning lõunas ja läänes Reini jõega piirnev Badeni piirkond ulatub Linzgaust, Lörrachist ja Freiburgist Karlsruheni ja sealt edasi Mannheimini, mis viib Maini ja Tauberi jõgedeni.

Sellest läände jääb Prantsusmaa ajalooline Alsace'i piirkond, lõunasse jääb Šveits, Pfalz jääb loodesse, Hessen põhja ja Baieri osad kirdesse. Selle idapiir Württembergi piirkonnaga kulgeb Kraichgaust läbi Schwarzwaldi ja mõnest metsaosast Gaggenau lähedal niinimetatud "Wespentailles" Reinini ulatuvad vahemaad on vaid 18 km.

Vaata ka 
 Baden-Württembergi ajalugu
 Saksa-Rooma riigi territooriumite loend

Baden-Württemberg
Saksamaa ajaloolised piirkonnad
Webbi esimene süvavaade

Webbi esimene süvavaade on töökorda seatud James Webbi kosmoseteleskoobi pildistatud esimene foto, mis kujutatub galaktikaparve SMACS 0723 selliselt nagu see oli 4,6 miljardit aastat tagasi.

Foto pildistas Webbi teadusseade NIRCam. Mitmed pildil kujutatud objektid on märkimisväärse punanihkega, sest neilt lähtuv valgus on väga vana. Webbi esimene süvavaade on kõrgeima resolutsiooniga foto, mis on tehtud infrapunas ning sellel on kujutatud mitmed kõige tuhmimad objektid, mida infrapunas on vaadeldud.

Foto avalikustati 11. juulil 2022 Valges Majas.

Viited

Välislingid 
 "JOONISTASIME VÄLJA | Mida näeb NASA kosmosepildil? Kus on galaktikad, kus tähed" Eesti Päevaleht, 12. juuli 2022

Kosmoseteleskoobid
Kosmoloogia
Fotograafia
2022
Steven Gardiner

Steven Gardiner (sündinud 12. septembril 1995 Abacol) on Bahama jooksja, olümpiavõitja ja maailmameister.

Ta kuulus 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros pronksmedali võitnud Bahama 4x400 meetri teatemeeskonda.

2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis oli ta 400 meetri jooksus Wayde van Niekerki järel teine.

2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas võitis ta Anthony Zambrano ja Fred Kerley ees kuldmedali Bahama rekordiga 43.48.

2020. aasta suveolümpiamängudel Tokyos tuli ta tulemusega 43.85 Zambrano ja Kirani Jamesi ees olümpiavõitjaks.

2022. aastal jooksis ta uue 300 meetri sisemaailmarekordi 31.56.

Isiklikud rekordid 
Väljas

Sees

Välislingid 
 

Bahama jooksjad
Sprinterid
Sündinud 1995
Maamme kirja

"Maamme kirja" (rootsi keeles "Boken om vårt land") on Zacharias (Sakari) Topeliuse kirjutatud raamat, mis ilmus algselt 1875. aastal rootsi keeles ja milles ta kirjeldab Soomet, selle provintse, loodust, inimesi ja ajalugu. Algklasside õpikuks koostatud teost loeti koolides aastakümneid, kuni 1940. aastateni. 1907. aastaks müüdi raamatut 240 000 eksemplari, mis tegi sellest kirjastuse Edlund müügiedu.

Kooliõpikud muutusid vajalikuks siis, kui Soome hakkas kasvama ühtsema majandusliku, liikluse ja poliitilise üksuse suunas. Ehitati Saimaa kanal (1856) ja raudteed (aastast 1862), oluliseks mõjutajaks sai ajakirjandus, hakkasid kokku tulema parlamendid ja laienes koolisüsteem. Topelius toetas kakskeelset Soomet, mainides seda näiteks 1848. aasta Helsingfors Tidningari 6. numbris. Lisaks lubas ta sellel ilmuda "Maamme kirjas": "Nüüd ma saan sellest aru. See riik on minu kodumaa. Kas ma nimetan seda soome keeles Suomenmaaks või rootsi keeles Soomeks, see on ikka sama maa."

Koolisüsteemi roll muutus oluliseks, sest see pidi tõstma kodanike patriootilist teadlikkust ja tootma riigi jaoks tööjõudu. Topeliuse kontseptsioon isamaast keskendus nende eesmärkidega kooskõlas olevale tööle. Tema arvates oli Soome vaene ja viljatu ning ei pakkunud kerget elu. Isamaa oli nagu karm tööandja, kes "peksis" oma laisku kodanikke ja tõi neist välja parimad küljed. Topelius sidus oma kodanike töö isamaa teenimisega. Selle ajendiks oli Soome tugev majanduskasv 1870. aastatel. Rahvusvaheline tõus ei olnud veel järele jõudnud Soomele, mida koormas suurte nälja-aastate pärand.

Topeliuse kuvandit Soomest on pikka aega peetud ideaalseks. Seda õhutab patriotism ja religioosne vaim. Tõepoolest, Topelius kirjeldas "Meie maa raamatus", et soomlastel on kalduvus laiskusele. Soome hobune osutus paremaks tööhobuseks kui tema peremees. Topelius kirjeldas just soome hobust kui rahvuse eeskuju. 

Topeliuse "Maamme kirja" on oma nime ja käsitlusmeetodiga inspireerinud ka teisi soome kirjanikke. Aastal 1967 andis Jörn Donner välja raamatu "Uusi maammekirja: Lukukirja for aiksui suomalli" ja 1992. aastal raamatu "Uusin Maammekirja". Erkki Pulliainen andis välja "Uudempi Maammekirja" 1982 .

Allikad

Viited

Välislingid 

 Maamme kirja, 38. painos, 1934
 Maamme kirja, 1. painos, 1876
 Maamme kirja, Wikisource
Venemaa Föderatsiooni maaväed

Venemaa Föderatsiooni maaväed (Сухопутные войска Российской Федерации) on Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude maaväe ülesandeid täitev väeliik.

Koosseis

Armeed 
  1. tankiarmee
 2. ühendarmee
 5. ühendarmee
  6. ühendarmee
  8. ühendarmee
  20. ühendarmee
 29. ühendarmee
  35. ühendarmee
  36. ühendarmee
  41. ühendarmee
  49. ühendarmee
  58. ühendarmee

Vaata ka 
 Venemaa merejalavägi

Välislingid 
 

Venemaa relvajõud
World Series

World Series on Põhja-Ameerika pesapalliliiga Major League Baseball (MLB) finaalseeria. Esimest korda toimus see võistlus 1903. aastal. Finaalseerias osalevad National League'i meister ja American League'i meister. World Series on toimunud igal aastal, välja arvatud 1904. aastal, kui National League'i meister New York Giants keeldus mängimast American League'i meistri Boston Americansiga, ning 1994. aastal seoses mängijate streigiga.

World Seriesi võitja saab auhinnaks Commissioner's Trophy. Mängijad, treenerid ja muud meeskonnaga seotud isikud saavad võidu eest mälestuseks World Seriesi sõrmuse. World Seriesi võitjaks tulnud meeskond kutsutakse traditsiooniliselt Valgesse Maja USA presidendiga kohtuma.

2021. aasta seisuga on World Series toimunud 117 korral, millest 51 korral on võitnud National League'i meister ja 66 korral American League'i meister. Kõige enam on World Seriesil osalenud American League'i klubi New York Yankees, kes on osalenud 40 korral ja tulnud võitjaks 27 korral, samuti rohkem kui ükski teine klubi. Kõige enam kordi on World Seriesi kaotanud Los Angeles Dodgers (kokku 14 korral). Võitute arvult on teisel kohal St. Louis Cardinals, kes on 11 võiduga kõige edukam National League'i meeskond.

Seattle Mariners on ainus praegune Major League Baseballi meeskond, mis pole kunagi World Seriesil osalenud. 2019. aastal võitis World Seriesi esimest korda Washington Nationals (endine Montreal Expos), mis võitis samal aastal ühtlasi esimest korda National League'i. San Diego Padres, Colorado Rockies, Texas Rangers, Tampa Bay Rays ja Milwaukee Brewers on World Seriesil küll osalenud, kuid pole seda kunagi võitnud.

Tulemused

Märkused

Välislingid 
 Tulemused baseball-reference.com lehel

Pesapall
Hansle Parchment

Hansle Parchment (sündinud 17. juunil 1990 Port Morantis) on Jamaica kergejõustiklane, 110 m tõkkejooksu olümpiavõitja.

Ta õppis Lääne-India ülikoolis ning võitis 2011. aasta suveuniversiaadil Shenzhenis 110 meetri tõkkejooksus kuldmedali.

2012. aastal pääses ta Jamaica olümpiakoondisesse ning võitis Londoni olümpial pronksmedali ameeriklaste Aries Merritti ja Jason Richardsoni järel. 

2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis oli ta tulemusega 13.03 Sergei Šubenkovi järel teine.

2018. aastal võitis ta 110 meetri tõkkejooksu 2018. aasta Rahvaste Ühenduse mängudel Gold Coastis.

2020. aasta suveolümpiamängudel Tokyos tuli Parchment Grant Holloway ja Ronald Levy ees olümpiavõitjaks ajaga 13.04.

Isiklikud rekordid

Allikas: World Athletics

Viited

Välislingid 
 

Jamaica jooksjad
Tõkkejooksjad
Sündinud 1990
Miljonilinn

Miljonilinn on suurlinn, kus elab üle miljoni inimese.

Maailmas on umbes pooltuhat miljonilinna.

Miljonilinnad
Märkus: Antud nimekiri ei ole täielik.

Aafrika

Aasia

Ida-Aasia

Lõuna-Aasia

Kagu-Aasia

Lääne- ja Kesk-Aasia

Venemaa

Euroopa

Põhja-Ameerika

Lõuna-Ameerika

Austraalia ja Okeaania

Välislingid 
 World City Populations 2022

Linnad
SMW Group

AS SMW Group on Läti rahvusvaheline auto- ja kosmosetööstuse ettevõte, mille peakontor asub Riias. See on üks suurimaid autoosade tootjaid Lätis. AS SMW Group esindused asuvad USA-s ja Lätis. Kuni 2004. aastani oli selle tütarettevõte SMW Engineering seotud Solikamsk Magnesium Worksiga, mis on maailma vanim magneesiumi sulatus- ja uurimiskeskus (primaarse magneesiumi ja sulamite, titaanvahu ja haruldaste muldmetallide derivaatide tootja). Ettevõtte insenertehniline osa eraldati 2004. aastal ja alustas oma tegevuse kolimist Euroopasse.

Ettevõtte struktuur 
Kontserni emaettevõttel AS SMW Group on tütarettevõtted:

 SMW Wheels
 SMW Aerospace

Viited

Välised lingid 
Koduleht
Läti ettevõtted
Edvin ja Lembe Hiedeli nimeline toimetajaauhind

Edvin ja Lembe Hiedeli nimeline keeletoimetajaauhind on alates 2015. aastast Eesti Kirjanike Liidu ja Eesti Keeletoimetajate Liidu eraldatav tunnustus, mille eesmärk on tõsta esile ja väärtustada keeletoimetajate panust ja tööd ilukirjanduslike ja/või mõttelooalaste teoste juures. Auhind antakse pikaajalise, viljaka ja tähelepanuväärse toimetamistöö eest.

Auhinna suurus on 2000 eurot ja seda rahastab Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapital.

Laureaadid 

 2015 Maiga Varik
 2016 Triin Kaalep
 2017 Anu Saluäär
 2018 Linda Targo
 2019 Asta Põldmäe
 2020 Kajar Pruul
 2021 Mart Orav

Viited 

Eesti auhinnad