joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Urve Tauts

Urve Tauts (sündinud 2. novembril 1935 Pärnus) on eesti ooperilaulja (metsosopran).

Elukäik 

Urve Tauts lõpetas Pärnu 1. Keskkooli ja õppis Pärnus laulmist Klaudia Taevi juures.

1963. aastal lõpetas ta Tallinna Riiklikus Konservatooriumi laulu erialal Alice Roolaiu klassis.

Aastatel 1955–1960 laulis Estonia ooperikooris, 1960. aastast oli sealsamas solist.

Aastail 1974–1978 töötas ta Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis, aastast 1978 Eesti Muusikaakadeemias laulupedagoog.

Tautsi hääl on suure ulatusega ja kaunitämbriline, seetõttu on ta laulnud ka sopranipartiisid, kammer- ja oratooriumiteoseid.

Aastatel 1985–1990 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseisu liige. 

Urve Tauts on korporatsiooni Lembela liige aastast 1990.

Rolle 
Wolfgang Amadeus Mozart "Reekviem"
Giuseppe Verdi "Reekviem"
Johann Sebastian Bach "Johannese passioon"
Rudolf Tobias "Joonase lähetamine"
Igor Stravinski "Kuningas Oidipus"
Gustav Mahler II, IV ja VIII sümfoonia

Tunnustus 
1968 Eesti NSV teeneline kunstnik
1974 Eesti NSV rahvakunstnik 
1980 Georg Otsa nimeline auhind
2015 Eesti Rahvuskultuuri Fondi eristipendium

Isiklikku 
Urve Tautsi abikaasa oli Ülo Raudmäe (hukkus oktoobris 1990), neil oli kaks last, poeg Jukka ja tütar Ave.

Eesti ooperilauljad
Eesti NSV XI Ülemnõukogu liikmed
Korporatsioon Lembela liikmed
Eesti NSV teenelised kunstnikud
Eesti NSV rahvakunstnikud
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia õppejõud
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia vilistlased
Sündinud 1935
Nashville

Nashville on linn USA-s, Tennessee osariigi pealinn ja rahvaarvult suurim linn.

Linn asub Cumberlandi jõe ääres Davidsoni maakonnas. 1963. aastal ühines Nashville Davidsoni maakonnaga konsolideeritud linnmaakonnaks, moodustades omavalitsus- ja haldusüksuse "Metropolitan Government of Nashville and Davidson County".

Nashville'i peetakse kantrimuusika pealinnaks. Ingliskeelne hüüdnimi on Music City USA ('USA muusikalinn'). Linnas tegutseb palju plaadifirmasid ja helistuudioid, samuti Kantrimuusika Kuulsuste Hall ja muuseum.

Ajalugu 
Linn on asutatud 1779. aastal. Linnaõigused sai see 1806. aastal. Tennessee osariigi pealinnaks sai Nashville 1843. aastal.

Haridus 
Linnas tegutseb arvukalt kõrgkoole, neist tuntumad on Tennessee Osariigi Ülikool ja Vanderbilti Ülikool.

Sport 
Ameerika jalgpallis esindab linna Tennessee Titans. Meeskond alustas 1960. aastal mängimist nime alla Houston Oilers, kuid kolis 1990ndatel ümber Tennessee osariiki ja muutis nime.

Kohalik jäähokiklubi on Nashville Predators. Nende kodusaaliks on Bridgestone Arena.

Linna esindusmeeskond jalgpallis on Nashville SC, kes peab oma kodumänge Geodis Park staadionil.

Linnas tegutseb ka pesapalliklubi Nashville Sounds.

Sõpruslinnad 

  Belfast, Põhja-Iirimaa
  Caen, Prantsusmaa
  Chengdu, Hiina
  Edmonton, Kanada
  Kamakura, Jaapan

  Magdeburg, Saksamaa
  Mendoza, Argentina
  Tamworth, Austraalia
  Taiyuan, Hiina

Viited

Välislingid

 Linna koduleht

 
Tennessee linnad
Sopron

Sopron on komitaadi õigustega linn Ungaris Győr-Moson-Soproni komitaadis. Asub riigi loodeosas, Austria piiri lähedal, 60 km kaugusel Viinist.

Ajalugu 

Soproni kohal asus rooma asula Scarbantia. Rahvasterändamise ajal jäi linn tühjaks. 9.-11. sajandil tugevdasid saabunud ungarlased linnamüüre ja rajasid oma asula, mida 1153. aastal mainitakse tähtsa linnana. 1676. aastal laastas linna suur tulekahju.

Linna ajalooline saksakeelne nimi on Ödenburg.

Sport 

Jalgpalliklubi FC Sopron võitis Ungari karikavõistlused 2005. aastal.

Vaatamisväärsused 

Soproni üks tuntumaid ehitisi on barokkstiilis Tulevaatlustorn (Tűztorony). Sopronis on elanud Ferenc Liszt, seal on tema majamuuseum. Sopronis on vana sünagoog ja muid juutide ehitisi. Juudid aeti linnast välja 16. sajandil. Peaväljaku ääres asub Kecske kirik.

Viited

Välislingid 

Soproni koduleht (ungari, saksa, inglise keeles)

Ungari linnad
Szekszárd

Szekszárd on komitaadi õigustega linn Ungaris, Tolna komitaadi keskus.

Linna on esmakordselt mainitud 1015. aastal.

Szekszárd on väikseima elanike arvuga linn, mis on komitaadi keskus.

Szekszárdis on sündinud Mihály Babits.

Viited

Välislingid 

 Szekszárdi koduleht

Ungari linnad
Székesfehérvár

Székesfehérvár on komitaadi õigustega linn Ungaris, Fejéri komitaadi keskus. Linna nimi kõnekeeles on Fehérvár ('valge loss').

Linna rajas suurvürst Géza 972. aastal. 

Keskajal oli Székesfehérváris ungari kuningate residents, aastatel 1038–1526 krooniti seal 37 kuningat. Linna on maetud 15 Ungari valitsejat, nende seas mitmed Ungari esimesed kuningad.

1543. aastal vallutasid linna türklased ning lõhkusid kirikud ja kuningate hauad ning ehitasid asemele mošeed. 

Elanike arv on 2021. aasta seisuga 95 545. 2011. aasta rahvaloenduse kohaselt oli elanikke 100 570. Székesfehérvár on elanike arvult Ungari suuruselt üheksas linn.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Székesfehérvári elanikest ungarlasi 98,9%, mustlasi 0,4%, sakslasi 0,3%, sloavkke 0,04% ja teistest rahvustest inimesi 0,36%.

Linnas tegutseb jalgpalliklubi Fehérvár FC, mis on kolmekordne Ungari meister.

Linnas on sündind Ungari peaminister Viktor Orbán.

Sõpruslinnad 

 Alba Iulia, Rumeenia
 Biograd na Moru, Horvaatia
  Tuzla, Bosnia ja Hertsegoviina
 Birmingham, USA
 Blagoevgrad, Bulgaaria
 Bratislava, Slovakkia
  Sokobanja, Serbia
 Cento, Itaalia
 Chorley, Suurbritannia
 Erdenet, Mongoolia
  Delčevo, Põhja-Makedoonia
 Kemi, Soome
 Kocaeli, Türgi
 Luhansk, Ukraina
 Miercurea Ciuc, Rumeenia
 Opole, Poola
 Schwäbisch Gmünd, Saksamaa
 Zadar, Horvaatia

Viited

Välislingid 

Székesfehérvári koduleht

Ungari linnad
Fejéri komitaat
Allikjärv

Allikjärv asub Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Kurtna järvestikus.

Vaata ka 
Eesti järvede loend

Alutaguse valla järved
Kurtna järvestik
Kaksikdiagnoosiga Klientide Päevakeskus

Kaksikdiagnoosiga Klientide Päevakeskus on loodud 2005. aastal Sotsiaalministeeriumi, Tervise Arengu Instituudi ja Tallinna linna ühistööna.

Kaksikdiagnoosiga Klientide Päevakeskuse eesmärgiks on osutada ühte erihoolekandeteenust: igapäevaelu toetamise teenust.

Päevakeskuses töötavad:
Psühhiaater - Imre Rammul
Sotsiaaltöötaja

Välislingid
Kaksikdiagnoosiga Klientide Päevakeskuse kodulehekülg

Eesti hoolekandeasutused
Tallinna asutused
Tartu Vaimse Tervise Hooldekeskus

SA Tartu Vaimse Tervise Hooldekeskus on sotsiaalteenuseid osutav asutus Tartus.

Sihtasutus Tartu Vaimse Tervise Hooldekeskus on Vaimse Tervise Hooldekeskuse õigusjärglane. Sihtasutuse asutamisotsuse tegi Tartu linnavolikogu 13. veebruaril 2003.

Teenused
Tartu Vaimse Tervise Hooldekeskuse tegevuse eesmärk on psüühikahäiretega ja eakate inimeste elukvaliteedi parandamine või säilitamine. Sel eesmärgil osutab Tartu Vaimse Tervise Hooldekeskus järgmiseid teenuseid:
Eakate hooldus
Igapäevaelu toetamise teenus
Toetatud elamise teenus
Töötamise toetamise teenus
Rehabilitatsiooniteenus

Rehabilitatsiooniteenuse osutamiseks töötab Tartu Vaimse Tervise Hooldekeskuses rehabilitatsioonimeeskond.

Teadustegevus
31. oktoober – 1. november 2007 toimus rahvusvaheline konverents teemal "Rehabilitatsiooni tulemuslikkuse mõõtmine". Ettekannetega esinesid rehabilitatsiooni arendajad järgmistest asutustest:
Elva Haigla, Elva, Eesti
Tartu Emajõe Kool, Tartu, Eesti
Helsingi Rehabilitatsiooni Sihtasutus, Helsingi, Soome
Jelgava Sotsiaalhooldekeskus, Jelgava, Läti
Lundi Ülikool, Lund, Rootsi
Malmö Ülikool, Malmö, Rootsi
Šiauliai Psühhiaatriahaigla, Šiauliai, Leedu
Sotsiaalkindlustusamet, Tallinn, Eesti
Tartu Ülikool, Tartu, Eesti
Tervise Arengu Instituut, Tallinn, Eesti
Tartu Vaimse Tervise Hooldekeskus, Tartu, Eesti

27.–28. novembril 2008 toimus rahvusvaheline konverents teemal "Rehabilitatsioon ja toetavad teenused. Parimad näited Eestis, Soomes ja Rootsis".

Välislingid
 Tartu Vaimse Tervise Hooldekeskuse kodulehekülg

Eesti sihtasutused
Erihoolekandeteenus
Rehabilitatsioon
Ülejõe
Eesti hoolekandeasutused
Erihoolekandeteenus

Erihoolekandeteenus on hoolekandeteenus, mis on ette nähtud psüühikahäiretega inimeste toimetuleku toetamiseks ja parandamiseks.

Eesti Vabariigis on aastal 2007 järgmised erihoolekandeteenused:
Juhtumi korraldamine
Igapäevaelu toetamine
Toetatud elamine
Elamine kogukonnas
Töötamise toetamine
Ööpäevaringne hooldamine
Ööpäevaringne tugevdatud toetusega hooldamine
Ööpäevaringne tugevdatud järelevalvega hooldamine

Välislingid
Erihoolekandeteenused Sotsiaalministeerium

Vaegurlus
Tervise Arengu Instituut

Tervise Arengu Instituut (TAI) on valitsuse asutatud teadus- ja arendusasutus, mis kogub, ühendab ja pakub eri allikatest pärit usaldusväärset teavet Eesti rahvastiku tervise kohta.

TAI tegeleb rahvatervishoiu teadustöö ning terviseedenduse ja haiguste ennetusprogrammide ja -tegevuste väljatöötamise ning elluviimisega. Lisaks vastutab ta Eesti riikliku tervisestatistika ning viie rahvastikupõhise registri ja andmekogu (Eesti Meditsiiniline Sünniregister ja Raseduskatkestusandmekogu, Surmapõhjuste register, Tuberkuloosiregister, Vähiregister ja Narkomaaniaravi andmekogu) haldamise eest.

Instituudi peamised tegevusvaldkonnad on järgmised:
 rahvastiku terviseseisundi ja tervisemõjurite uurimine ning hindamine, 
 tervise edendamine, 
 tervise- ja sotsiaalteenuste korraldamine, 
 tervisepoliitika nõustamine ja mõjutamine. 

Tervise Arengu Instituut on Maailma Terviseorganisatsiooni ning Euroopa Liidu rahvatervise programmide ja projektide koostööpartner. Instituut on ka rahvusvahelise rahvatervise instituutide assotsiatsiooni (IANPHI) asutajaliige.

TAI loodi mais 2003 kolme asutuse – Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi, Eesti Tervisekasvatuse Keskuse ning Rahvatervise ja Sotsiaalkoolituse Keskuse – ühendamisel.

Asukoht
Tervise Arengu Instituut asub Tallinnas aadressil Hiiu 42.

Välislingid
Tervise Arengu Instituudi koduleht
Tervisestatistika sõnastik (eesti-inglise, seletustega)

Tervise Arengu Instituudi hallatavad veebilehed
 www.alkoinfo.ee 
 www.hiv.ee
 www.narko.ee
 www.nutridata.ee
 www.terviseinfo.ee
 www.toitumine.ee 

Eesti teadusasutused
Kiwa

Kiwa (õieti Jaanus Kivaste; sündinud 11. septembril 1975) on eesti kunstnik, helilooja, kuraator ja literaat, kirjastuse ;paranoia asutaja.

Ta on õppinud Tartu Kunstikoolis ja Eesti Kunstiakadeemias skulptuuri.

Raamatud
 "Lastehaiglast põgenenud mänguasjad" (Eesti Keele Sihtasutus, 2002) ISBN 9985-811-89-5
 "Roboti tee on nihe ; Salatühik" (Eesti Kunstimuuseum, 2004) ISBN 9985-9527-5-8
 "metabor:skid mark of the force before the shape" [text by Kiwa ; design by Kaarel Kurismaa, 2005]
 "Tekstilääts : Kangelasema toitepiim" (koostaja, ID Salong 2006) ISBN 9949-13-745-4
 "spiral of void" (;paranoia publishing, 2017) ISBN 9789-9499-75-98-3 
 "Autoportree tundmatuga" (Tartu Kunstimuuseum, 2015) ISBN 9789949951758
 "Lennuki kõrval toas" (;paranoia publishing, 2014) ISBN 978-9949-9519-7-0
 "enter the untitled" (Paranoia, 2014) ISBN 978-9949-30-970-2

Cabaret Derrida 
Cabaret Derrida on Kiwa kureeritud eksperimentaalne multimeediaetendus, mis pretendeerib video, multimeedia, muusika, moe ja performance'i ühendamisele seninägematuks suurvormiks, ja mille nimi on tuletatud dada Cabaret Voltaire'ist.

Tunnustus 

 2022 aasta kirjanik ("Kummiliimiallikad")

Viited

Välislingid

 Kiwa: iga olendi tekst on ainulaadne, Eesti Päevaleht, 20. september 2008
 Tartu kunstimuuseumis avati Kiwa heliinstallatsioon, ERR, 1. märts 2013

Eesti kunstnikud
Eesti literaadid
Tartu Kunstikooli vilistlased
Sündinud 1975
Eesti Kunstiakadeemia vilistlased
Eesti heliloojad
Eesti kirjanikud
Toetatud elamine

Toetatud elamise teenus on üks erihoolekande teenustest, mida pakutakse psüühikahäirega inimestele toimetuleku parandamiseks.

Toetatud elamise teenuse saamiseks peab inimese toimetulek niipalju alanenud olema, et ta ei ole suuteline iseseisvalt lahendama igapäevaelu keerulisemaid probleeme. Keerulisemad probleemid oleksid:
tuleviku planeerimine;
keerulisemate finantstehingute olemusest arusaamine.

Toetatud elamise teenuse saamisel peab klient olema võimeline igapäevaselt enda eest hoolitsema – toitu valmistama, enesehügieeniga edukalt hakkama saama, kommunaalmakseid maksma.

Toetatud elamise teenuse osutamise korral klient saab elamispinnana kas toa korterist või ühetoalise korteri. Teenuse osutaja ei saa eraldatud elamispinna eest mingit kasumit, mis tähendab seda, et ei sõlmita klassikalist üürilepingut (lepingut, mille puhul on üürileandja eesmärk saada elamispinna üürimisest kasumit).

Toetatud elamise teenus sisaldab regulaarset juhendamist, mille tulemusena klient viib ellu elamisega seotud tulevikunägemused. Juhendamise maht on umbes üks tund päevas. Juhendamine sisaldab nii motiveerimist kui ka õpetamist.

Seega täidab toetatud elamise teenus kahte eesmärki:
sotsiaalabi, sest klient saab elamispinna üürida omahinna eest. Reeglina on kliendi sissetulekud ebapiisavad, et üürida elamispinda turuhinnaga;
kõrvalabi osutamine, mille tulemusena klient saab igapäevaeluga paremini hakkama.

Toetatud elamise teenuse osutaja on tavaliselt mittetulundusühing, mis saab riigilt toetatud elamise teenuse osutamise eest riiklikult fikseeritud tasu.

Erihoolekandeteenus
Meilen Tu

Meilen Tu (sündinud 17. jaanuaril 1978) on endine USA tennisist. Tema vanemad on pärit Taiwanilt.

Ta on võitnud üksikmängus ühe WTA-turniiri (2001 Aucklandis) ja neli WTA-turniiri paarismängus. Tema parim koht WTA edetabelis oli 35. (11. juuni 2007). 18. jaanuari 2008 seisuga oli ta 46. kohal.

Ta on mänginud paarismängus koos Maret Aniga. 2008. aasta Austraalia lahtistel meistrivõistlustel jõudsid nad kolmandasse ringi, kus kaotasid Serena ja Venus Williamsile 4:6, 1:6.

Välislingid 

Meilen Tu andmed Sony Ericsson WTA Touri ametlikul kodulehel

Ameerika Ühendriikide tennisistid
Sündinud 1978
Tatabánya

Tatabánya on komitaadi õigustega linn Ungaris, Komárom-Esztergomi komitaadi halduskeskus. Asub 52 km Budapestist läänes.

Linnas asuv Turuli monument on Euroopa suurim linnumonument.

Tatabánya on endine kaevanduslinn, raudtee- ja maanteesõlmpunkt.

Viited

Välislingid 

 Tatabánya koduleht 

Ungari linnad
Zalaegerszeg

Zalaegerszeg (saksa keeles Egersee; sloveeni keeles Jageršek; horvaadi keeles Jegersek; hüüdnimena Egerszeg või Zeg) on komitaadi õigustega linn Ungari lääneosas, Zala komitaadi halduskeskus.

Viited

Välislingid 

 Zalaegerszegi koduleht 

Ungari linnad
Ungari komitaadid
Geenitehnoloogiakomisjon

Geenitehnoloogiakomisjon (lühendatult GTK) on Keskkonnaministeeriumi juures toimiv komisjon, mille töö eesmärgiks on anda soovitusi uute geenitehnoloogiliselt muundatud liikide osas.

Alates 2004 kuuluvad komisjoni ka Eesti Põllumajandusülikooli, Tallinna Tehnikaülikooli ja keskkonnaorganisatsioonide esindajad. Uues GTK-s on 17 liiget, neist kaks keskkonnaministri, üks majandus- ja kommunikatsiooniministri, kaks põllumajandusministri, üks sotsiaalministri, kaks Tartu Ülikooli rektori, kolm liiget Teaduste Akadeemia presidendi, üks Eesti Põllumajandusülikooli rektori, üks Tallinna Tehnikaülikooli rektori ja neli liiget keskkonnaorganisatsioonide ettepanekul (liikmete nimed on esitatud allpool).

Koosseis

Keskkonnaministri ettepanekul:
Lilika Käis, Keskkonnaministeeriumi looduskaitse osakonna peaspetsialist
Hanno Zingel, Keskkonnaministeeriumi looduskaitse osakonna juhataja

Majandus- ja kommunikatsiooniministri ettepanekul:
Helle Aruniit, Tarbijakaitseameti peadirektor

Põllumajandusministri ettepanekul:
Merjan Savila, Põllumajandusministeeriumi põllumajandusosakonna juhataja asetäitja;
Mati Koppel, Jõgeva Sordiaretuse Instituudi direktor

Sotsiaalministri ettepanekul:
Heli Laarmann, sotsiaalministeeriumi rahvatervise osakonna kemikaaliohutuse juht

Tartu Ülikooli rektori ettepanekul:
Ain Heinaru, Tartu Ülikooli geneetika professor
Andres Mäe, Tartu Ülikooli geneetika dotsent

Eesti Põllumajandusülikooli rektori ettepanekul:
Kadri Järve, EPMÜ Eksperimentaalbioloogia Instituudi taimegeneetika osakonna juhataja

Tallinna Tehnikaülikooli rektori ettepanekul:
Priit Kogerman, Tallinna Tehnikaülikooli geenitehnoloogia instituudi professor

Teaduste Akadeemia presidendi ettepanekul:
Raivo Uibo, akadeemik, Tartu Ülikooli immunoloogia professor
Erkki Truve, Tallinna Tehnikaülikooli geenitehnoloogia professor
Toomas Veidebaum, Tervise Arengu Instituudi teaduskeskuse juhataja

Keskkonnaorganisatsioonide ettepanekul:
Toomas Frey, Eesti Põllumajandusülikooli emeriitprofessor
Lauri Lutsar, bioloogiamagister
Henri Laupmaa, Eestimaa Looduse Fondi esindaja
Juhan Särgava, Eesti Biodünaamika Ühingu esindaja, mahetalunik.

Välislingid
GMO Keskkonnaministeeriumi lehel
Geenitehnoloogiakomisjoni põhimäärus
Keskkonnaministeerium
Puue

Puue on organismi struktuuri või funktsiooni puudumine või anomaalia. Anomaaliaks nimetatakse olulist kõrvalekallet üldtunnustatud statistilistest normidest (st kõrvalekallet populatsiooni keskmisest, mida peetakse standardnormiks). Puude tagajärjel on organismi tegevus häiritud.

Rahvusvaheline funktsioneerimisvõime, vaeguste ja tervise klassifikatsioon (RFK) eristab järgmisi puudeastmeid:
 ei ole puuet – 0–4% (juhul kui struktuuri või funktsiooni puude mõõtmiseks on olemas kalibreeritud mõõtmisvahendid või muud standardid);
 kerge puue – 5–24%;
 mõõdukas puue – 25–49%;
 raske puue – 50–95%;
 täielik puue – 96–100%.

Struktuuripuuded võivad kätkeda anomaaliat, defekti, puudumist või muud olulist kõrvalekallet organismi struktuurides. Puudeid on määratletud vastavuses praeguste teadmistega kudede, rakkude, rakuosade või molekulaarbioloogia kohta.

Puuded ei ole sama, mis on nende põhjuseks olev patoloogia, pigem on need selle patoloogia ilmingud.

Puuded kujutavad endast kõrvalekallet mingist organismi biomeditsiinilise seisundi ja selle funktsioonide üldtunnustatud standardist. Puude osade definitsioon pärineb eelkõige neilt, keda on õpetatud füüsilise ja psüühilise talitluse üle otsustama nende standardite järgi.

Puuded võivad olla ajutised või püsivad; progresseeruvad, regresseeruvad või stabiilsed; vahelduvad või pidevad. Kõrvalekalle populatsiooni normist võib olla väike või suur ning võib aja jooksul kõikuda.

Puuded ei olene etioloogiast ega sellest, kuidas need on kujunenud, näiteks nägemise või jäseme puudumine võib tekkida vigastuse või geneetilise anomaalia tõttu. Puude olemasolu vihjab paratamatult põhjusele, siiski võib põhjus olla sellest tuleneva puude selgitamiseks ebapiisav.

Eesti tervishoiu- ja sotsiaalsüsteem
Eestis jagatakse puuded kolme raskusastmesse lähtuvalt inimese toimetulekust:
 sügav puue – inimene vajab pidevat kõrvalabi, juhendamist või järelevalvet ööpäev ringi;
 raske puue – inimene vajab kõrvalabi, juhendamist või järelevalvet igal ööpäeval;
 keskmine puue – inimene vajab regulaarset kõrvalabi või juhendamist väljaspool oma elamiskohta vähemalt korra nädalas.
Puude astme määrab arstliku ekspertiisi komisjon.

Vaata ka
 Eripedagoogika
 Kehapuue
 Kuulmispuue
 Kõnepuue
 Liitpuue
 Nägemispuue
 Sotsiaaltöö
 Vaegus
 Vaimupuue

Välislingid
Rahvusvaheline funktsioneerimisvõime, vaeguste ja tervise klassifikatsioon
RFK klassifikaator
Disability History Museum
Õnne otsinguil

"Õnne otsinguil" (originaalpealkiri "The Pursuit of Happyness") on Oscarile nomineeritud 2006. aasta biograafiline draamafilm Christopher Gardneri püüdlustest edukusele ja õnnele. Filmi lavastas itaalia filmirežissöör Gabriele Muccino, kelle jaoks see oli esimene ingliskeelne lavastustöö.

Peategelast Chris Gardnerit kehastab Will Smith ja tema poega Christopheri Jaden Smith.

Süžee
Filmi tegevus leiab aset 1981. aastal USA-s San Franciscos ja keskendub intelligentsele, kuid edutule müügimehele Chris Gardnerile (Will Smith). Chris on investeerinud kõik oma säästud, et osta innovaatilisi röntgeniseadmeid ja neid haiglatele edasi müüa. Tema müügitöö ei kulge aga edukalt ja Chrisil on raskusi oma naise Linda (Thandie Newton) ning 5-aastase poja Christopheri (Jaden Christopher Syre Smith) ülalpidamisega. Ühel hetkel saab Lindal kõigest kõrini ja ta otsustab Chrisi juurest lahkuda ning New Yorki kolida. Chris nõuab, et poeg tema juurde jääks, ning nii peabki ta nüüd lisaks poja eest hoolt kandma. 

Samal ajal õnnestub tal saada tasumata kuuekuune praktikakoht prestiižikas investeerimisfirmas, mille lõppedes üks 20t praktikandist sinna tööle võetakse. Chris näeb selles võimalust vaesusest välja tulla ning otsustab žongleerida oma müügitöö vahel, et veidikegi raha teenida, samal ajal teistest praktikantidest parem olla ning lisaks veel poja eest hoolt kanda. Siis saab tal aga raha otsa ja ta tõstetakse koos pojaga kodust välja, mille tagajärjel nad peavad ööbima kodutute varjupaikades. Hoolimata vastukäimistest peab mees kinni oma lubadusest olla armastav ja hoolitsev isa, ammutades jõudu oma poja usaldusest. Praktika lõppedes osutubki Chris valituks ning talle pakutakse firmas börsimaaklerina tööd.

Osatäitjad
Will Smith – Christopher Gardner 
Thandie Newton – Linda 
Jaden Christopher Syre Smith – Christopher 
Dan Castellaneta – Alan Frakesh 
Brian Howe – Jay Twistle 
James Karen – Martin Frohm 
Kurt Fuller – Walter Ribbon

Välislingid
 Koduleht 

 The Pursuit of Happyness At Box Office Mojo

Ameerika Ühendriikide filmid
2006. aasta filmid
Ajattara (ansambel)

Ajattara on black metali bänd Soomest. Bänd on oma nime saanud Soome mütoloogilise vaimolendi Ajattara järgi.

Bändi lõi 1996. aastal Pasi Koskinen, kes on endine Amorphise laulja ning lisaks Ajattarale tegutseb veel bändides Shape of Despain, Seperate the Flesh from the Bones ja Mannhai.

Aastal 2006. vallandas Koskinen kõik bändiliikmed, kuid juba 2007. aastal andis uuendatud koosseisus Ajattara välja uue albumi "Kalmanto".

Koosseis
Ruoja (Pasi Koskinen) – laul/kitarr
Tonmi Lillman – trummid
Juha Harju – basskitarr
Vesa Wahlroos – kitarr
Janne Immonen – klahvpillid

Endised liikmed
Atoni (Toni Laroma) – bass
Malakias III (Atte Sarkima) – trummid
Irstas (Kalle Sundström) – süntesaator
Samuel Lempo (Tomi Koivusaari) – kitarr
Ismonster (Ismo Liljelund) – kitarr
Malakias (Pekka Sauvolainen) – trummid
Malakias II (Jan Rechberger) – trummid
Akir Kalmo (Aki Räty) – süntesaator
Ikkala (Jarmo Ikala) – süntesaator

Diskograafia

Albumid 
 Itse  (2001)
 Kuolema  (2003)
 Tyhjyys  (2004)
 Äpäre  (2006)
 Kalmanto  (2007)
 Noitumaa  (2009)
 Joululevy  (2009)
 Murhat  (2011)
 Lupaus  (2017)

Singlid 
 ”Ilon juhla” (2004)
 ”Joulu-single 2005” (2005)
 ”Sika” (2006)
 ”Tulppaani” (2007)
 ”Aura” (2011)
 ”Ave satana” (2017)

Välislingid
Ajattara Metal from Finland lehel

Soome ansamblid
Altruism

Altruism on tahtlik teise heaolu või teise huvide järgimine ilma omapoolset otsest kasu taotlemata. 

Sõna võttis kasutusele Auguste Comte. 

Altruism on egoismi vastand.

Altruistliku käitumise soodustamine (lastel) 

Mitmed uurimused on näidanud, et  väikelapsed abistavad spontaanselt võõraid inimesi. Laste altruismi  arengus on oluline  roll vanemlikul kasvatusstiilil (Pilivian, 2009) ja et laste prosotsiaalne käitumine (sisaldab altruismi, abistamist, jagamist ja lohutamist) on hiljem positiivselt seotud  nende akadeemiliste tulemuste ja sotsiaalsete eelistustega. Artiklis "Plasticity of Altruistic Behavior in Children"  kirjeldatakse uurimust, mis viidi läbi esimese klassi õpilaste hulgas. Uuringus püüti lastes altruistlikku käitumist soodustada erinevate loovate tegevuste abil, seda nimetatakse sekkumiseks.  Sekkumine tähendas 10 nädala kestel toimunud 50-minutilist sessiooni, millest esimese 30 min jooksul viidi läbi programm ning ülejäänud ajal jälgiti ja täheldati üles laste käitumine, mil nad tegelesid kunstiga. 

Selline sekkumise programm edendas suurepäraselt muutusi laste käitumises, mis peegeldus märkimisväärselt altruistlikkust mõõtvas testis ja samuti võimes säilitada rahu.

Samalaadseid tulemusi on ka saadud teiste erinevate uuringute puhul, mis on läbi viidud algklassi laste hulgas (5-7 aastased) ja on loodud laste koostoimimise jälgimiseks mingite tegevuste juures. Need näitavad, et ka sel juhul suureneb lapse eneseusk, loovus ja prosotsiaalne käitumine  (Garaigodobil, 2004, 2005; Garaigodobil & Berrueco, 2007).

Kasutatud kirjandus 
Garaigordobil, M., & Berrueco, L. (2007). Effects of an intervention program in children aged 5-6 years: Assessment of proactive change in behavioural and cognitive development factors. Summa Psicologica, 4, 3–19. 

Piliavin, J. A. (2009). Altruism and helping: The evolution of a field: The 2008 Cooley-Mead presentation1. Social Psychology Quarterly, 72, 209–225.

Lozada, M., D'Adamo, P., & Carro, N. (2014). Plasticity of Altruistic Behavior in Children. Journal Of Moral Education,43(1), 75-88.

Vaata ka

Retsiprookne altruism
Tänulikkus ja altruism
Efektiivne altruism

Kirjandus
 Felix Warneken , Brian Hare, Alicia P Melis jt, Spontaneous Altruism by Chimpanzees and Young Children, 26. juuni 2007, DOI: 10.1371/journal.pbio.0050184

Filantroopia
Psühholoogia
Sotsioloogia
Moraal
Arno Veimer

Arno Veimer (Arch) on ansambli Terminaator endine kitarrist (ansambli liige aastatel 1987–1995).

Tema pakkus välja ansambli nime "Terminaator". Kuigi ka Jaagup Kreem ise on väitnud, et just Arno (Arch) Veimer oli see mees, kes tegelikult pani alguse Terminaatorile, ei teata teda kui Terminaatori loojat. Jaagupit teatakse rohkem sellepärast, et tema on ainuke liige, kes on ansamblis olnud terve selle tegutsemise aja.

Terminaator
Eesti kitarristid
Sünniaeg puudub
Riasrannik

Riasrannik on rannikutüüp, mille puhul rannajoonde on lõikunud väikesed lehtrikujulised lahed, mis Biskaia lahe rannikul kannavad hispaania ja galeegi keeles nimetust ría. Need lahed on tekkinud jõeorgude üleujutusel kohtades, kus mäeahelikud paiknevad rannajoonega risti. 

Riasrannik on iseloomulik muu hulgas Pürenee poolsaare loodeosale (Galicia), Suurbritannia saarele (Cornwalli poolsaar), Iirimaa saare edelarannikule ja Mustale merele (Krimm).

Vaata ka 
Dalmaatsia rannik
Deltarannik
Fjordrannik
Laidrannik
Limaanrannik
Padumere rannik
Skäärrannik

Rannikutüübid
Mati Majass

Mati Majass (14. november 1938 Võru maakond – 17. juuni 2007 Laulasmaa) oli eesti arst.

Ta lõpetas 1968. aastal Tartu Riikliku Ülikooli meditsiiniteaduskonna, spetsialiseerudes dermato-veneroloogia erialale. Aastal 1972 sai ta meditsiiniteaduste kandidaadi kraadi.

Aastaid töötas ta Tallinna Nahahaiguste Haiglas, olles selle kauaaegne ülemarst. Viimastel eluaastatel töötas Mati Majass nahaarstina kaubamärgi Medicum all tegutsevas Lasnamäe Tervisekeskuses, esialgu selle Kassisaba ja hiljem Sadama filiaalis.

Mati Majass oli Eesti Maarahva Erakonna liige ja osales 1999. aasta Riigikogu valimistel.

17. juuni 2007 varahommikul hukkus ta oma Laulasmaal asuvas suvilas puhkenud põlengus.

Välislingid
Lauri Birkan. Tuntud nahaarst hukkus Laulasmaal oma suvemaja leekides. SL Õhtuleht, 18. juuni 2007
Virve Liivanõmm. Võtkem suvelt seitse nahka. Terviseleht, nr 23, 2002

Eesti dermatoloogid
Rahumäe kalmistule maetud
Sündinud 1938
Surnud 2007
Paula Modersohn-Becker

Paula Modersohn-Becker (8. veebruar 1876 Dresden – 21. november 1907) oli saksa maalikunstnik, kes esindas varajast ekspressionismi.

Elukäik 
Esimesed joonistamisõpetused sai ta Londonis. Bremenis õppis ta Bernhard Wiegandti käe all. 

Aastal 1896 siirdus Berliini, kus tudeeris Naiskunstnike Ühingu joonistamis- ja maalimiskoolis. Hiljem jätkas õpinguid Pariisis, kus külastas Carlo Rossi akadeemiat ja École des Beaux-Arti.

Aastal 1901 abiellus ta kunstnik Otto Modersohniga.

Paula suri 1907 aastal embooliasse, olles kolm nädalat varem sünnitanud tütre. Väidetakse, et tema viimased sõnad olevat olnud: "Kui kahju."

Tema tööd leidsid suuremat vastukaja postuumselt. Ehkki Natsi-Saksamaa perioodil olid tema tööd põlu all, siis tänapäeval loetakse teda 19. ja 20. sajandi vahetuse tähtsaimate kunstnike hulka.

Töid 
u 1900 "Portree maastikul"
1906 "Autoportree 6"
1906–1907 Autoportree lillega paremas käes

Välislingid 

Saksamaa maalikunstnikud
Sündinud 1876
Surnud 1907
Fiat Tipo 3000

Fiat Tipo 3000 oli Itaalia versioon Prantsuse tankist Renault FT-17. Ühtlasi oli see esimene Itaalias seeriatootmisse lastud tank.

Renault FT-17-st pidi saama Itaalia standardtank Esimeses maailmasõjas, selleks oli Prantsusmaalt tellitud 1400 masinat. Tellimuse lõpptähtaeg oli 1919. aasta mais, kuid sõja lõppedes, olles kätte saanud 100 masinat, lõppes ka tellimuse leping. Itaalias hakati välja töötama oma tanki, mille eeskujuks oli Renault FT-17. Esimesed masinad valmisid 1921. aastal, nende ametlik nimi oli "Carro d' assalto Fiat Tipo 3000, mod. 21". Masinad olid relvastatud kahe 8 mm kuulipildujaga.

1929. aastal moderniseerimise käigus relvastati osa masinaid 37 mm suurtükiga. Uue relvastusega masin läks tootmisse 1930. aastal nimega "Carro d' assalto Fiat Tipo 3000, mod. 30". Uus mudel sai uue, võimsama mootori, paksema soomuse ja täiustatud veermiku, muudetud oli ka kere kuju.

Fiat 3000 tehti ka ekspordiks ning kuni 1930. aastateni oli neid eksporditud Albaaniasse, Lätti ja Abessiiniasse (Etioopiasse).

Enne Teise maailmasõja algust viidi Itaalias sisse uus tankide nimetuste süsteem ning mudel 21 sai nimeks L.5/21 ja mudel 30 – L.5/30.

Esmakordselt oli lahingutegevuses Fiat 3000 1926. aastal Liibüas ja 1935. aastal Etioopias. Teise maailmasõja alguses saadeti mõningad masinad 1940. aastal Kreeka-Albaania rindele. Viimane kasutus oli 1943. aasta juulis Sitsiilias, kuhu tol ajal maabusid liitlasväed; Sitsiilias oli Fiat 3000-ga relvastatud kaks Itaalia kompaniid.

Välislingid 

Itaalia tankid
Kergetankid
Rita Raave

Rita (Riita) Raave (aastast 1976 Kaldoja; sündinud 6. aprillil 1951 Mõisakülas) on eesti näitleja.

Aastal 1974 lõpetas ta Tallinna Riiklikus Konservatooriumi lavakunstikateedri näitlejana. 

Aastatel 1974–1998 töötas ta Eesti Draamateatris ja aastatel 1998–2004 Vanalinnastuudios.

Ta on mänginud ka filmides ("Corrida", "Nipernaadi", "Üks mu sõber") telelavastustes ("Millegi lõpp") ja seriaalides ("Salmonid").

Isiklikku
Tema abikaasa oli 1976-2004 Hans Kaldoja. Aastast 2004 on abielus Enn Põldroosiga. Tema isa oli Kalev Raave, ema Lydia Raave, vennad Raivo J. Raave ja Riho Raave ning õde Anneli Raave-Sepp.

Välislingid
 Harda Roosna, "Näitlev kunstnik Rita Raave" Hiiu Leht, 11. aprill 2008
 Harda Roosna, "Rita Raave lemmikpildid" Hiiu Leht, 8. aprill 2008
 "Rita Raave, näitleja Eesti Ekspress, 26. juuli 2007
 "Rita Raave armastab kortse" EPL Online, 5. aprill 2001
 Meelis Kapstas, "Näitleja Rita Raave hammustas koera" Eesti Päevaleht, 14. september 1998

Eesti näitlejad
Eesti filminäitlejad
Sündinud 1951
Limaan

Limaan (kreeka keeles limēn 'sadam, abajas') on jõeoru suudmealal moodustunud pikk kitsas merelaht, mida merest eraldab tavaliselt maasäär või barr.

Limaanid moodustuvad aeglaselt vajuval rannikul. Maasäär või barr võivad moodustuda merelainete kokkukuhjatud rannasetetest või jõeveega kaasa liikunud uhtainete settimisel suudmealale. Viimasel juhul on tegemist fluviaalse pinnavormiga.

Merest täielikult eraldatud limaani nimetatakse limaanijärveks. Enamasti on limaanid riimveelised, kuid magevee juurdevoolu kahanedes võivad olla ka üsna soolased.

Rohkelt leidub limaane Musta mere ja Aasovi mere rannikul (Dnepri limaan, Bugi limaan, Dnestri limaan jt). 

Limaaniga väga sarnane rannikutüüp on laguun, mille põhimõtteline erinevus on nende geneesis.

Vaata ka
Limaanrannik
Abajas
Fjord
Laguun
Laht

Lahed
Carl August Tanton

Carl August Tanton (10. aprill või 10. august 1801 Haapsalu – 13. juuni (vana kalendri järgi 31. mai) 1890) Paldiski oli Eesti orelimeister.

Carl August Tantoni säilinud orelid
Nissi kiriku orel II/19 (1840)
Martna kiriku orel I/4+2 (1846)
Lihula kiriku orel I/6 (?)
Kullamaa kiriku orel I/12 (1854)
Carl August Tanton oli ehitanud ajavahemikul (1840-1859) paljudesse kirikutesse oreleid, kuid nad pole säilinud originaalsel kujul.

Isiklikku
Carl August Tanton oli abielus Henriette Bergiga, kellega tal oli 5 last. Tema vanaisa oli kingsepp Daniel Cristoph Tanton (sündinud 1742 Stralsundis) ja isa Christian Daniel Tanton (sündinud 1. veebruaril 1779 Haapsalus).

Carl August Tanton suri kopsupõletikku. Ta on maetud Paldiski kalmistule.

Viited

Eestimaa inimesed
Eesti orelimeistrid
Sündinud 1801
Surnud 1890
Keefir

Keefir ehk kefiir on täis- või poolkooritud piim, mida on kääritatud mitme bakteriliigi ja pärmiga. Hapuka maitsega keefir on pisut gaasiline ja selles leidub vähesel määral (tavaliselt 1–2%) alkoholi.

Valmistamine
Keefiri valmistamiseks on vaja piima pastöriseerida ja jahutada. Hiljem lisatakse keefiriseen ehk juuretis ning sobivas soojuses toimubki hapnemine. Keefiri valmistatakse lehma-, kaameli-, kitse- või lambapiimast. 

Keefiriseene moodustavad kääritavad pärmid (Saccharomyces kefir ja Candida kefir) ning bakterid (Lactobacillus caucasicus, Lactobacillus casei, Lactococcus lactis subsp lactis ja Streptococcus diacetilactis). Bakterid toodavad piimhapet, mis annab keefirile selle iseloomuliku maitse. Pärm teisendab laktoosi süsihappegaasi ja alkoholi seguks. Alkoholi kogus keefiris ning toote paksus ja viskoossus sõltuvad kääritamise pikkusest.

Toime
Keefir põhjustab tarbimisel allergiat oluliselt vähem kui piim, kuna hapnemise käigus kalgenduvad piimavalgud, mis enne joogi lõplikku valmimist mikroorganismide ensüümide poolt juba osaliselt lõhustatakse. Et tegemist on happelise joogiga (keefiri pH jääb vahemikku 4,2–4,6), siis on joogil seedenäärmete tegevust ergutav toime, mis mõjub positiivselt neile, kes kannatavad mao alahappesuse all.

Ajalugu
Väidetavalt pärineb keefir Elbruse jalamil asuvast mägikülast. Palju aastaid osati keefiri valmistada ainult Osseetias ja Karabahhias. Legendi järgi andis keefiriseened mägilastele prohvet Muhamed.

Vaata ka
 hapupiim
 jogurt
 kohupiim
 kumõss
 okroška
 pett

Viited

Välislingid

 Keefir

Piimatooted
George III

George III (4. juuni (24. mai) 1738 London, Norfolk House – 29. jaanuar 1820 Windsori loss) oli esimene Inglismaal sündinud Hannoveri dünastia monarh ja Suurbritannia ja Iirimaa kuningas aastatel 1760–1801 ning hiljem pärast liitmisseadusi (Acts of Union 1800) Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigi kuningas aastatel 1801–1820. Veel oli ta lisaks Hannoveri kuurvürst 1760–1814 ja Hannoveri kuningas 1814–1820.

George III valitsusajal lõi Suurbritannia Seitsmeaastases sõjas Prantsusmaad ning tõusis Põhja-Ameerikas ja Indias domineerivaks võimuks. Ameerika iseseisvussõja tõttu kaotati siiski suur osa Põhja-Ameerika kolooniaid. Tema võimu ajal sõditi ka revolutsioonilise Prantsusmaa ja hiljem Prantsuse esimese keisririigiga.

1. jaanuaril 1801 ühendati Suurbritannia kuningriik ja Iirimaa kuningriik, mille tulemusel tekkis Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriik.

Aastal 1806 suri peaminister William Pitt ja uueks peaministriks sai lord Grenville, kelle valitsust hakati nimetama kõigi talentide valitsuseks. See valitsus soovitas 1807. aasta veebruaris kehtestada riigis usuvabaduse, muuseas lubades katoliiklastel sõjaväes kõiki ametikohti pidada. George III pidas niisugust soovitust ennekuulmatuks ja saatis kõigi talentide valitsuse laiali. Uueks peaministriks sai William Cavendish.

Elu lõpus jäi George III vaimuhaigeks. On arvatud, et see võis tulla arseenimürgitusest, porfüüriast või enneaegsest vanadusnõtrusest. Seetõttu asus juba 1810. aastal George III eest regendina valitsema tema poeg George IV. Abikaasa Charlotte suri 18 kuud enne George'i, aga kuna George oli oma elu lõpul pime, peaaegu kurt ja mõistuse kaotanud, ei saanudki ta sellest teada. Ta ei saanud teada sellestki, et 1814 oli Hannoveri vürstiriik kuulutatud kuningriigiks ja tema selle kuningaks.

Perekond

George III abiellus 8. septembril 1761 Charlotte von Mecklenburg-Strelitziga. Sellest abielust sündis 15 last, kellest 13 said täiskasvanuks, 10 abiellusid, 7 said lapsi ja 4 järeltulev sugu kestab tänapäevani.
George IV (12. august 1762 – 26. juuni 1830), Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigi kuningas 1820–1830
Frederick (16. august 1763 – 5. jaanuar 1827), Yorki hertsog
William IV (21. august 1765 – 20. juuni 1837), Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigi kuningas 1830–1837 
Charlotte (29. september 1766 – 6. oktoober 1828), kuninglik printsess
Edward Augustus (2. november 1767 – 23. jaanuar 1820), Kenti hertsog
Augusta Sophia (8. november 1768 – 22. september 1840)
Elizabeth (22. mai 1770 – 10. jaanuar 1840)
Ernst August I (5. juuni 1771 – 18. november 1851), Hannoveri kuningas
Augustus Frederik (27. jaanuar 1773 – 22. aprill 1843), Sussexi hertsog
Adolphus (24. veebruar 1774 – 8. juuli 1850), Cambridge'i hertsog
Mary (25. aprill 1776 – 30. aprill 1857), Gloucesteri hertsoginna
Sophia (3. november 1777 – 27. mai 1848)
Octavius (23. veebruar 1779 – 3. mai 1783)
Alfred (22. september 1780 – 20. august 1782)
Amelia (7. august 1783 – 2. november 1810)

George III ei pidanud armukesi, erinevalt oma vanaisast ja poegadest.

Sugupuu

Suurbritannia monarhid
Sündinud 1738
surnud 1820
Hannoveri dünastia
Mark A Whippet

Mark A Whippet oli Suurbritannias Esimese maailmasõja ajal toodetud keskmine tank.

Masina projekteerimistööd algasid 1916. aasta oktoobris ning prototüüp valmis järgmise aasta märtsis. Tank oli varustatud kahe mootoriga, mis paiknesid korpuse esiosas, korpuse tagaosas oli aga kõrgem meeskonnaruum koos relvastusega. Erinevalt tolleaegsetest rasketankidest olid Whippeti roomikud madalad ja pikad ning ta oli ka kiirem, kui rasketankid. Kumbki roomik töötas oma mootori pealt ning masina pööramiseks pidurdati ühe roomiku kiirust, tänu sellele oli masina juhtimine väga raske. Järskudes kurvides kippus üks mootor välja surema ning see põhjustas kogu masina äkilise seiskumise. Ka käigukaste ja transmissioone oli kaks, kuid neid sai lukustada ja kasutada mõlemaid sünkroonselt masina otse sõitmisel.

Esimeseks seeriaks määrati 200 masinat ning nende tootmine algas detsembris 1917. Esmakordselt läksid Whippetid lahingusse Põhja-Prantsusmaal 1918. aasta märtsis Herbetune lahingus.

Välislingid 

Esimese maailmasõja tankid (vene keeles)

Suurbritannia tankid
Peugeot 607

Peugeot 607 on 1999-2010 aastatel toodetud Peugeot' autotehase toodetud prantsuse luksusauto. Tema eelkäija oli Peugeot 605. 

Sõltumata mudelist on kõik 607 variandid neljaukselised sedaanid. Automaatkäigukastiga uuemate mudelite käigukasti on välja töötanud Porsche. 

Aastal 2011 vahetas 607 (ja ka väiksema 407) välja uus 508.

Mudelid

607
Sõiduautomudelid
Haapsalu Gümnaasium

Haapsalu Gümnaasium oli eesti õppekeelega kool Läänemaal Haapsalus. 

Koolis õppis umbes 700 õpilast. Kooli viimane direktor oli Anne Mahoni, aadress Kuuse tänav 1, Haapsalu. 

2007–2011 oli kooli direktor Andres Ammas.

Kool lõpetas tegevuse 2013, kui Haapsalu Gümnaasiumi ja Haapsalu Wiedemanni Gümnaasiumi baasil moodustati Läänemaa Ühisgümnaasium.

Tuntud vilistlasi 
 Vaiko Vooremaa, eesti jääpurjetaja

Viited

Välislingid 
Koduleht
Kaie Ilves, "Haapsalu gümnaasium tähistab kooli 90. aastapäeva", Lääne Elu 11. detsember 2008

Lääne maakonna koolid
Haapsalu
Tartu Ülikooli arstiteaduskond

Tartu Ülikooli arstiteaduskond kuulub Tartu Ülikooli koosseisu alates ülikooli asutamisest 1632. aastal.
 
Arstiteaduskonda kuulub 8 prekliinilist instituuti, farmaatsia instituut ning 17 kliinikut. Lisaks neile on teaduskonna struktuuris õendusteaduse osakond, meditsiinitehnoloogia keskus, molekulaarse ja kliinilise meditsiini keskus ja vivaarium.

Arstiteaduskond on töötajate arvult ülikooli suurim teaduskond: 2005. aasta lõpus oli arstiteaduskonnas 207 õppejõudu, kellest 30 olid professorid. Teadureid ja vanemteadureid oli teaduskonnas 92.
 
Õppeaastal 2005/2006 õppis arstiteaduskonnas kokku 1923 õppurit:
põhiõppes 1237, 
magistriõppes 96, 
doktoriõppes 118, 
residentuuris 472.

1991–2005 on arstiteaduskonnast doktorikraadi saanud 114 inimest.

Teaduskonna dekaan oli aastatel 2009–2015 Joel Starkopf.

Arstiteaduskonnas õpetatavad erialad

Põhiõpe
Arstiteaduse eriala
Hambaarstiteaduse eriala
Proviisori eriala

Magistriõpe
Biomeditsiin
Rahvatervishoid
Õendusteadus (osakoormusega)

Doktoriõpe
Neuroteadused
Farmaatsia
Arstiteadus

Arstiteaduse õppekava sisesed erialad 2007. aastal sisseastujatele
anatoomia
anestesioloogia ja intensiivravi
biokeemia
endokrinoloogia
farmakoloogia
füsiaatria ja taastusravi
histoloogia ja embrüoloogia
immunoloogia
kohtumeditsiin
lastehaigused
meditsiiniline rakubioloogia
mikrobioloogia ja viroloogia
naistehaigused
närvihaigused
patoloogiline anatoomia
psühhiaatria
sisehaigused

Vaata ka
Tartu Ülikooli biomeditsiini instituut
Tartu Ülikooli psühhiaatria õppetool

Välislingid
Tartu Ülikooli Arstiteaduskonna koduleht
Biomeedikum
EAÜS
SA TÜK Kliinikum

 Õppevahendid arstiteaduskonna üliõpilastele 
 Oivi Uibo, Heli Grünberg, Eha Kallas, Tiina Talvik, "LASTEHAIGUSTE PROPEDEUTIKA ALGTÕED. Õppevahend arstiteaduskonna üliõpilastele", Tartu Ülikooli Kirjastus, 2010
Oskar Ruut

Oskar Ruut (sünninimega Oskar Rosenstock; 24. aprill 1916 Valga – 4. august 1944 Sinimäed, Eesti) oli Eesti (lipnik) ja Saksa sõjaväelane (Hauptsturmführer) ning jurist.

Elulugu
Oskar Ruut õppis Valga Algkoolis ja aastatel 1932–1935 Valga Ühisgümnaasiumis. 

Pärast gümnaasiumi lõpetamist astus Ruut kohustusliku ajateenistuse läbimiseks sõjaväkke, kus teenis 3. Üksikus Jalaväepataljonis noorteaega. Pärast noorteaja läbimist ülendati ta kapraliks ja viidi üle 7. Jalaväerügementi. Ta lõpetas 1936. aastal sõjakooli aspirantide klassi. 

Ta õppis Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas 1936-1943, kuid ei lõpetanud stuudiumi. 

Ta ülendati 24. veebruaril 1937 lipnikuks.

Ta töötas Raudteevalitsuses.

Teises maailmasõjas
1941. aastal organiseeris ta Tallinnas põrandaaluse relvastatud rühma võitluseks nõukogude võimu vastu ning osales oma rühmaga linna vabastamisel Punaarmeest.

1942. aasta algul astus ta politseipataljoni ning saadeti 3. märtsil 1942 Leningradi rinde tagalasse. Suvel 1942 autasustati teda vapruse eest Idarindel Idarahvaste medaliga.

Eesti Leegioni moodustamisel astus leegionisse ning saadeti Bad Tölzi ohvitseride kooli. Ohvitseride kooli lõpetas ta väga heade eksamitulemustega ja ülendati kohe obersturmführeriks (leitnandiks) ning saadeti Eesti Vabatahtlike Soomusgrenaderide SS-pataljoni Narva (Estnisches SS-Freiwilligen Panzergrenadier Bataillon "Narva") 4. kompanii ülemaks Dnepri äärde.

Ta tegi kaasa kõik pataljoni Narva lahingud Harkovi piirkonnas, mille eest teda 8. veebruaril 1944 autasustati II klassi Raudristiga ning jäi koos väeosaga Tšerkassõ kotti. Kotist väljamurdmisel näidatud vapruse eest autasustati Ruutu I klassi Raudristi ning jalaväerünnaku märgiga, samuti esitati ta Hauptsturmführeri auastme saamiseks, kuid auastme kinnitus saabus pärast tema surma.

Oskar Ruut, olles pataljoniülema kohustes, tõi pataljoni Narva Ukrainast Tallinna paraadile ja viis sealt Kehrasse ümberformeerimisele.

1. augustil hävitas Ruut kaks vaenlase tanki saades seejuures kolm haava pähe ja paremasse õlga, kuid kahe päeva pärast oli ta jälle rivis.
Oskar Ruut langes 3. augustil 1944 Sinimägede lahingus, olles hävitanud kolm vaenlase tanki, kui neljas T-34 sõitis talle peale.

Tunnustus
1942 – Idarahvaste medal
1944 – Raudristi II klass (8. veebruar 1944)
1944 – Raudristi I klass
1944 – Jalaväe Rünnakumärk
1945. aasta 15. veebruar. Pärast langemist ülendati ta postuumselt SS-Hauptsturmführeriks
1945. aasta 15. veebruar Jalaväe Auplaat (ainsa eestlasena)

Isiklikku
Tema isa Krisch Rosenstock sündis Härgmäel 4. mail 1876 ja oli Valga jaamaülem, ema Grete Hendrik sündis 23. novembril 1880 Lukes (Lugaži).

Oskar Ruut on maetud Toila Saksa sõdurite kalmistule.

Viited

Välislingid
Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Oskar Ruut Eesti ohvitseride andmekogus
"Venelased Sinimägedest läbi ei murra!"

3. Üksiku Jalaväepataljoni koosseis
7. Jalaväerügemendi koosseis
Eesti sõjaväelased Saksa sõjaväes Teises maailmasõjas
Raudristi kavalerid
Eesti juristid
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1916
Surnud 1944
BMW 7. seeria (E23)

BMW E23 oli BMW 7. seeria esimene põlvkond. Autosid valmistati 10 aasta jooksul 1977–1986. Tegu oli suure tagaveolise sedaankerega luksusautoga, mis oli varustatud R6 bensiinimootoritega ning mis oli mõeldud asendama BMW E3 (tuntud ka kui BMW New Six) seeria sedaani. Esimene 7. seeria BMW sai järglase juba 1986. aastal kui hakati tootma E23 järglast E32, aga Põhja-Ameerika turul müüdi E23 veel ka 1987. aastal.

Disain ja lisad

Kõik seitsmenda seeria E23-d olid 12-klapiliste 6-silindriliste M30-tüüpi mootoritega, mida oldi eelnevalt kasutatud ka E3-l ja E9-l. Põhiliselt oli E23 varustatud sissepritsega mootoriga, kuid 728 ja 730 olid saadaval ka Solexi karburaatoriga 1979. aastani, mil ka need asendati sissepritsega. Esimestel sissepritsega mudelitel oli Boschi L-jetronic süsteem (elektrooniline analoogsissepritse), aga hiljem kasutati digitaalset Bosch Motronic süsteemi.

Oma aja kohta oli E23 tehnika viimane sõna - auto teavitas juhti võimalikest tehnilistest vigadest ning andis teada, millal on aeg teenindusse minna. E23-s oli ka kliimaseade. Pardaarvuti ja ABS-pidurid olid esialgu valikulised lisad, kuid hiljem juba kõigil autodel. Valikulisteks lisadeks olid ka nahkpolster, puitdekoor, elektriliselt liigutatavad istmed, istmesoojendus ning elektrilised aknatõstukid ja peeglid. Hilisematele mudelitele pandi ka juhi turvapadi. Saadaval oli nii nelja- ja viiekäiguline manuaalkäigukast (sõltuvalt aastast), kui ka kolme- ja neljakäiguline automaatkäigukast.

1983. aasta mudeliuuenduse (autod alates 1982. aasta september) käigus muudeti auto nii "nina" (neerukujuline iluvõre, spoiler, kaitseraud jne) kui ka armatuurlauda ning tekkis uus lisapakett, mida pakuti Ühendkuningriigis. 735i sai Motronic 3430 cm3 mootori ja muudetud esivedrustuse ning veel palju väikseid muutusi.

Mudelid

1979. aasta augustis mudeliuuenduse käigus karburaatormootorid kadusid ja tulid uued mootorid koos uute mudelitähistega

725i toodeti ainult eritellimusel Lääne-Saksamaa valitsusasutuste jaoks, kuna valitsusametnikud ei tohtinud omada autosid suurema kui 2,5-liitrise mootoriga.

Erimudelid

BMW 745i oli eriliselt suure võimsusega, mida müüdi Euroopas vasakpoolse rooliga aastatel 1979–1986. Sellel oli 3,2-liitrine M30-tüüpi 6-silindriline turbolaaduriga mootor, mis arendas 185 kW / 252 hj. 1982. aastal asendati see 3,4-liitrise M106 mootoriga, mille võimsusnäitaja aga jäi samaks seoses väiksema ülelaaderõhuga.

Välislingid 

 

7._seeria_(E23)
Sõiduautomudelid
Luksusautod
Triin Loide

Triin Loide (varjunimi Nirti, varem Triin Põldra; sündinud 29. veebruaril 1988) on eesti kirjanik, ajakirjanik ja blogija. Trükis on temalt avaldatud üks romaan, kolm juttu ja raamatuarvustusi.

Ta lõpetas 2008. aastal Tartu Descartes'i Lütseumi ja 2014. aastal Tallinna Ülikooli kultuuriteaduse eriala.

Ta on alates 2018. aasta juulist ulmeajakirja "Reaktor" peatoimetaja. Alates 2019. aasta oktoobrist töötab ta ajalehe Sakala arvamustoimetajana.

Publikatsioonid

Romaan
"Ja anna meile andeks meie võlad..." (2009)

Jutud
Viies ratsanik. – Värske Rõhk, 2006, nr 4, lk 52–57.
100 dollarit. – Värske Rõhk, 2007, nr 2, lk 42–45.

Artiklid 
 "Hübriid laste- ja suurte raamatust, halvas mõttes" – Postimees, 13. september 2008
 "Kas vähem on rohkem?" – Postimees, 11. oktoober 2008
"Hikikomori katkine aluspesu" - Postimees, 05. oktoober 2013
„Disco Elysium“: hümn saamatusele ja lunastusele - Vikerkaar, veebruar 2020

Tunnustus
2010 Betti Alveri kirjandusauhind ("Ja anna meile andeks meie võlad...")

Viited

Välislingid 
Nirti blogi

Eesti kirjanikud
Eesti ajakirjanikud
Sündinud 1988
Eesti blogijad
Eesti kirjanduskriitikud
Ateena harta

Ateena harta (inglise keeles Athens Charter) on kolme olulise dokumendi nimi, mis on heaks kiidetud Ateenas. See on 1931. aastal ajalooliste ehitusmälestiste arhitektide ja tehnikute esimese rahvusvahelise kongressi heaks kiidetud ürik.

1933. aasta Rahvusvahelise Kaasaegse Arhitektuuri kongressi CIAM-i (Congrès internationaux d'architecture moderne) seisukohti sõnastav harta alapealkirjaga "Funktsionaalne linn".

1998. aastal koostatud "Uus Ateena harta", mis sündis tänu CIAM-i IV kongressil (harta avaldati 12 aastat hiljem). Harta propageeris linnaplaanide funktsionaalset tsoneerimist.

Vaata ka
 Veneetsia harta
 Firenze harta – Firenzes 21. mail 1981 kogunenud ICOMOS-IFLA Ajalooliste Parkide Rahvusvaheline Komitee otsustas koostada ajalooliste parkide kaitse harta. 
 Barcelona harta
 Le Corbusier

Viited

Välislingid
 Eesti Planeerijate Ühing
 Eesti Arhitektide Liit
 Euroopa linnaplaneerijate nõukogu

Arhitektuur
Planeerimine
Rahvusvaheline õigus
Hartad