joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Valentin Kuik

Valentin Kuik (sündinud 27. jaanuaril 1943 Venemaal Novgorodi lähistel Zabolotje külas) on eesti kirjanik, filmilavastaja ja stsenarist. 

Ta on lõpetanud 1961 Puurmani keskkooli. Töötas Kabala 8-klassilises koolis kehalise kasvatuse õpetajana. Pärast sõjaväeteenistust läks Tallinna. 1966–1968 töötas Eesti Televisioonis valgustajana ning 1968–1970 Tallinnfilmis nukujuhina.

1970. aastail astus Kuik Üleliidulisse Riiklikku Kinematograafiainstituuti, õppis režiiteaduskonnas professor Mihhail Rommi kursusel. 1975 lõpetas ta instituudi cum laude. Diplomitööks oli lühimängufilm "Löö vastu" (peaosas Jüri Aarma). 

Aastatel 1975–1992 oli Luik Tallinnfilmi režissöör ja stsenarist, hiljem on teinud dokumentaalfilme Eesti Telefilmis ja teistes stuudiotes. 

1998. aastal asutas ta koos Dorian Supini, Sulev Keeduse, Reet Sokmanni, Mart Otsa, Kadri Kanteri ja Kaie-Ene Rääguga stuudio F-Seitse OÜ. 

Kuik on kirjutanud novelle, jutustusi ja stsenaariume.

Looming

Filmid

Lavastajana
"Löö vastu" (1975) (lühifilm)
"Teaduse ohver" (1981)
"Lurich" (1983)
"Perekonnapildid" (1989)
"Armastuse lahinguväljad" (1992)
"Fair play" (1994)
"Lurjus" (1999)

Stsenaristina
"Reigi õpetaja" (1977)
"Keskea rõõmud" (1986)
"Doktor Stockmann" (1988)
"Kõrini!" (2005) (esilinastus 3. veebruaril 2006)

Raamatud 
 "Ja sinu kätes on põrgutuli" (2014) (romaan)
 "Geiša" (novellikogu) (1998)
 "Poegade mäss" (1997) (romaan, 1996. aasta romaanivõistluse I auhind)

Tunnustus 
 1997 Suure Vankri auhind
 2000 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (tõsielufilm "Kuju")
 2002 stipendium "Ela ja sära"
 2021 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali elutööpreemia (audiovisuaalse kunsti sihtkapitali elutööpreemia aastatepikkuse viljaka töö eest stsenaristi ja režissöörina)

Välislingid
 IMDb: Valentin Kuik

Eesti filmilavastajad
Sündinud 1943
Jaan Kolberg

Jaan Kolberg (sündinud 21. novembril 1958 Pärnus) on Eesti dokumentaal- ja mängufilmirežissöör, stsenarist, operaator, monteerija ja produtsent. Jaan Kolbergi idee on pakkuda läbi filmi elule ja teemadele huvitavaid vaatenurki ning otsida teistsuguseid lähenemisi.

Haridus
Jaan Kolberg lõpetas 1976. aastal Pärnu 2. keskkooli ja läks seejärel Tartu Ülikooli inglise filoloogiat õppima. Ülikoolipäevil, aastatel 1977–1979 osales ta näitlejana Vanemuise teatri juures tegutsenud Evald Hermaküla lavastuudio töös. Filoloogiaõpingud Tartus jäid 1980. aastal pooleli. Aastal 1985 läks ta Üleliidulisse Riiklikku Kinematograafiainstituuti Moskvas V. Naumovi meistriklassi tudeerima mängufilmi ja telerežiid. Ta lõpetas kooli 1990. aastal.

Looming

Filmograafia
õppetöö "Vanaisa surm" (1987, 10 min, stsenarist ja režissöör), VGIK/Tallinnfilm
lühimängufilm "Õnnelik lapsepõlv" (1988, režissöör), Tallinnfilm
lühimängufilm "Mardipäev" (1989, režissöör), Tallinnfilm 
mängufilm "See kadunud tee" (1990, stsenarist ja režissöör), Tallinnfilm
mängufilm "Võlausaldajad" (1992, stsenarist ja režissöör), Arcadia
mängufilm "Jüri Rumm" (1994, režissöör), stuudio ZZZ Produktsioon
dokumentaalfilm "Uuesti elus" (2002, monteerija ja produtsent), Alpic OÜ, režissöör Olev Remsu
dokumentaalfilm "Orjus Eestis" (2003, monteerija), RRK-Wellesto, režissöör Olev Remsu
mängufilm "Kiirrong number 34" (2003, off-line monteerija), Venemaa, režissöör Oleg Fessenko
dokumentaalfilm "Laulud mere tagant" (2003, monteerija), Eesti Tõsielufilm, režissöör Veiko Taluste
dokumentaalfilm "Prohvet" (2004, produtsent ja monteerija), Stuudio Tristan, režissöör Kadriann Kibus 
dokumentaalfilm "Unistaja" (2004, produtsent ja monteerija), Stuudio Tristan, režissöör Mart Taevere 
dokumentaalfilm "Teejuht" (2004, stsenarist, režissöör ja produtsent), Stuudio Tristan
mängufilm "Nõid" (2005, line producer), Venemaa, režissöör Oleg Fesenko
dokumentaalfilm "Värvivalgus" (2005, produtsent), sari "Eesti lood", režissöör E. Veber
mängufilm "Karujaht" (2006, line producer), Venemaa, režissöör Valeri Nikolajev
dokumentaalfilm helilooja Arved Haugist: "Armuigatsus" (2007, stsenarist, režissöör ja operaator)
dokumentaalfilm Arnold Rüütlist: "Pahavalla poiss" (2008, stsenarist, režissöör ja operaator)
dokumentaalfilm Pirita kloostrist: "Etüüd palvest" (2009, kaasrežissöör, operaator ja montaažirežissöör)
dokumentaalfilm Andres Põderist: "Via avium" (2009, stsenarist, operaator ja režissöör)
dokumentaalfilm Viimsi puuetega lastest: "Vaikuse laul" (2009, stsenarist, režissöör ja operaator)
"Rahva vabadus" (2010), Stuudio Navona
"Teelised" (2010)
dokumentaalfilm "Kaks päeva augustis" (2011), Stuudio Navona

Lavastajatöö teatris
Leonid Andrejevi "Juudas Iskariot" (1980), Tartu Tudengiteater
Bernard Kangro "Kohtumine vanas majas" (1991), Rakvere teater
Harold Pinteri "Armuke" (1993), Von Krahli teater

Auhinnad 
1989: XVIII Venemaa telefilmide festival Dušanbes: parima lühidebüütfilmi auhind (mängufilm "Mardipäev")

Isiklikku 
Ta abiellus 1991. aastal näitleja Terje Penniega.

Välislingid

Jaan Kolbergi CV – tristan.ee

Eesti filmilavastajad
Sündinud 1958
1536

1536. aasta (MDXXXVI) oli 16. sajandi 36. aasta.

Sündmused maailmas

 ...

Sündmused Eestis
5. veebruar – verine lööming linnakodanike ja aadlike vahel Tallinna turul värske ordumeistri Hermann von Brüggenei vastuvõtu ajal.
 ...

Sündinud

 ...

Surnud

 ...

Viited
1539

1539. aasta (MDXXXIX) oli 16. sajandi 39. aasta.

Sündmused maailmas
Prantsuse kuningas François I kirjutas alla Villers-Cotterêts määrusele, mille järgi muutus prantsuse keel ametlikuks kohtumõistmise ja asjaajamise keeleks (enne oli see roll ladina keelel).
Tänapäeva Arizona ala uuris esimese eurooplasena Hispaania frantsiskaan Marcos de Niza.
14. jaanuar – Hispaania annekteeris Kuuba.
4. august – Gent alustas avalikku mässu Madalmaade regendi Austria Maria vastu.
 ...

Sündmused Eestis

 ...

Sündinud

...

Surnud

 ...
1378

1378. aasta

Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand

Aastakümned: 1320. aastad 1330. aastad 1340. aastad 1350. aastad 1360. aastad - 1370. aastad - 1380. aastad 1390. aastad 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad

Aastad: 1373 1374  1375  1376  1377 - 1378 - 1379 1380 1381 1382 1383

Sündmused maailmas 

 ...

Sündmused Eestis 

 ...

Sündinud 
 ...

Surnud 
 27. märts – Gregorius XI, paavst
 29. november – Karl IV, Saksa-Rooma keiser

1378
1487

1487. aasta

Sündmused maailmas 

 August – Bartolomeus Diasi ekspeditsioon väljus Lissabonist.

Sündmused Eestis 

 ...

Sündinud

 ...

Surnud 

 ...

1487
1488

1488. aasta

Sündmused maailmas 

 6. jaanuar – Bartolomeu Diasi ekspeditsioon võttis suuna Walvis Bayst lõuna poole.
 3. veebruar – Bartolomeu Diasi ekspeditsioon maabus esmakordselt Aafrika lõunarannikul, arvatavasti Mossel Bay (Mosselbaai) juures. 
 12. märts – Bartolomeu Dias laskis püstitada vapiposti Algoa lahe äärde. 
 Mai – Bartolomeu Dias silmas Hea Lootuse neeme. 
 Detsember  – Bartolomeu Diasi ekspeditsioon jõudis Lissaboni tagasi.

Sündmused Eestis 

 ...

Sündinud

 ...

Surnud 

 ...

1488
1475

1475. aasta

Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand

Aastakümned: 1420. aastad 1430. aastad 1440. aastad 1450. aastad 1460. aastad - 1470. aastad - 1480. aastad 1490. aastad 1500. aastad 1510. aastad 1520. aastad

Aastad: 1470 1471 1472 1473 1474 - 1475 - 1476 1477 1478 1479 1480

Sündmused maailmas 

 ...

Sündmused Eestis 

 ...

Sündinud 

 ...

Surnud 

 ...
1475
1531

1531. aasta (MDXXXI) oli 16. sajandi 31. aasta.

Sündmused maailmas 
26. jaanuar – maavärin Portugalis, Lissabonis, hukkus mitu tuhat inimest.

Sündmused Eestis 
 Ropka mõisa esmamainimine.

Sündinud 

 ...

Surnud 

 ...
1533

1533. aasta (MDXXXIII) oli 16. sajandi 33. aasta.

Sündmused maailmas 

 ...

Sündmused Eestis 
 Arvatavasti Rootsi ja Soome kaudu tulnutena jõuavad Eestisse esimesed mustlased.
 ...

Sündinud 

 7. september – Elizabeth I, Inglismaa kuninganna 1558–1603.

Surnud 
 3. detsember – Vassili III, Moskva suurvürst
Franz Ferdinand

Franz Ferdinand (18. detsember 1863 Graz – 28. juuni 1914 Sarajevo) oli Austria-Este ertshertsog ja Austria-Ungari troonipärija alates 1896 kuni surmani. Ta oli ka Modena hertsogliku perekonna pea viimase Modena hertsogi Francesco V testamendi alusel (Austria-Este ertshertsog) alates 1875. aastast.

Franz Ferdinandi elu muutus oluliselt 1889, kui tema onupoeg Rudolf tappis oma armukese ja seejärel ka enese. Kuna tal poegi polnud, vaid ainult tütar, sai Austria-Ungari troonipärijaks Franz Ferdinandi isa Karl Ludwig. Franz Ferdinand oli oma isa vanim poeg. 1896, pärast oma isa surma, sai ta Austria-Ungari troonipärijaks.

Franz Ferdinand oli tülis oma onu Franz Josephiga oma seisusevastase abielu tõttu Sophie Chotekiga. Kuigi Chotek oli aadlik, ei olnud ta pärit kuninglikust perekonnast, mistõttu Austria-Ungari seaduste järgi oli see morganaatiline abielu. Abielu sõlmiti 1. juulil 1900 Böömimaal Reichstadtis (tänapäeval Zákupy). Sellest abielust sündisid tütar Sophie (1901-1990), poeg Maximilian (1902-1962) ja poeg Ernst (1904-1954). Viimane poeg sündis 1908 surnult. Lastel ei olnud keisritrooni pärimise õigust ja nad kandsid ema perekonnanime (von Hohenberg). Sellegipoolest oleks Franz Ferdinand ise saanud keisriks, kui ta oleks oma onust kauem elanud. 

Franz Ferdinandil oli Tšehhimaal Konopištes mõis ja loss, kus ta oma perega elas. 

Franz Ferdinand plaanis riiki reformida, oletatavasti muuta Horvaatia Austria ja Ungari kõrval kolmandaks riigi osaks ehk ta oleks loonud Austria-Ungari-Horvaatia (või Jugoslaavia) kolmikmonarhia. Seetõttu on isegi irooniline, et ta just lõunaslaavlase Gavrilo Principi käe läbi hukkus, kuid serblaste vastumeelsust võib mõista, kuna see oleks keisririigis pingeid maandanud ja nõrgendanud lõunaslaavlaste toetust Serbia kavale luua Jugoslaavia riik. Tema mahalaskmine Sarajevos oli Esimese maailmasõja puhkemise otsene ajend.

Franz Ferdinandi järel sai Austria-Ungari troonipärijaks tema vennapoeg Karl, kes Franz Josephi surma järel ka keisriks sai.

Jaroslav Hašeki romaan "Vahva sõduri Švejki juhtumised maailmasõja päevil" algab lausega: ""Nii nad tapsidki meie Ferdinandi.""

Viited

Välislingid
 

Austria inimesed
Habsburgid-Lotringid
Sündinud 1863
Surnud 1914
1504

1504. aasta (MDIV) oli 16. sajandi 4. aasta.

Sündmused maailmas 
Rootsi kuningaks sai Svante Sture
Hispaania kuningaks sai Philipp Ilus
Roomas valmis San Pietro in Montorio kabel
Iirimaa parlament kolis Dublinisse
8. september – Michelangelo esitles oma Taaveti kuju.
17. detsember – rajati Santiago ülikool
 ...

Sündmused Eestis 
Hakati ehitama Kõpu tuletorni
Halliste kihelkonna ja Abja küla esmamainimine
 ...

Sündinud 
Patrick Hamilton, šoti reformija
17. jaanuar – paavst Pius V
5. mai – Stanislaus Hosius, poola kirikutegelane, diplomaat ja riigiametnik
4. september – Johann IV, saksa vürst
 ...

Surnud 
Filiberto II, Savoia hertsog
2. juuli - Ştefan cel Mare, Moldaavia vürst
26. november – Isabel I, Kastiilia kuninganna
 ...
1507

1507. aasta (MDVII) oli 16. sajandi 7. aasta.

Sündmused maailmas 
Algas Moskva-Leedu sõda.
Martin Waldseemüller valmistas suure gloobuse ja maailma kaardi, kus oli esmakordselt peal sõna "Ameerika".

Sündmused Eestis 
Vana-Liivimaa talupoegadel keelati kanda relva.
 ...

Sündinud 
14. jaanuar – Hispaania Catarina, Portugali kuninganna
15. august – Georg III, Anhalt-Dessau vürst
 29. oktoober – Fernando Álvarez de Toledo Alba, Hispaania väejuht

Surnud 
Konrad von Vietinghoff, Pärnu komtuur
12. märts – Cesare Borgia, paavst Aleksander VI vallaspoeg
2. aprill – Francesco di Paola, Itaalia rändmunk
23. august – Jean Molinet, prantsuse luuletaja, kroonik ja helilooja

Viited
1512

1512. aasta (MDXII) oli 16. sajandi 12. aasta.

Sündmused maailmas 
Juunis tegi Volmari maapäeval Riia peapiiskop Jasper Linde ettepaneku hakata asutama toom- ja kloostrikoolidest kõrgemaid koole ehk nn partikulaarkoole.
1. november – Avati Michelangelo laemaalid Vatikani Sixtuse kabelis.

Sündmused Eestis 

 ...

Sündinud 

 ...

Surnud 

 ...

Viited 

 1512
1513

1513. aasta (MDXIII) oli 16. sajandi 13. aasta.

Sündmused maailmas 
 Avastati Panama maakitsus.
 2. aprill - Hispaanlane Ponce de Leon avastas igavese nooruse aliika otsinguil Florida, kuid ei taibanud, et see on osa Põhja-Ameerika mandrist.

Sündmused Eestis 

 ...

Sündinud 

 ...

Surnud 

 ...

 1513
Karl I

Karl I on olnud mitme monarhi nimi:

Karl I oli Rootsi kuningas
Karl I oli Austria-Ungari keiser 1916–1918
Karl I oli Rothenburgi hertsog 1182–1209 
Karl oli Hessen-Kasseli maakrahv 1670–1730 
Karl oli Liechtensteini vürst 1808–1813 
Karl oli Hohenzollern-Sigmaringeni vürst 1831–1848 
Karl I oli Badeni markkrahv 1453–1475 
Karl I oli Liechtensteini krahv 1608–1627 
Karl Ludwig oli kuurvürst ja Reini pfaltskrahv 1649–1680 
Karl I oli Braunschweigi hertsog 1735–1780 
Karl I oli Württembergi kuningas 1864–1891 
Karl I oli Münsterbergi hertsog 1498–1536
Karl I oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Wolfenbütteli vürst 1735–1780
Karl I oli Zweibrücken-Birkenfeldi hertsog 1569–1600
Frangi kuningas ja keiser Karl I oli Karl Suur 778/800–814 
Karl Paks oli Rooma keiser Karl III 876/879–887
Norra kuningas Karl I oli Rootsi kuningas Karl VIII
Karl Provence'ist ehk Charles Provence'ist

Vaata ka 
Böömi kuningas Karel I oli Saksa-Rooma keiser Karl IV 
Károly Róbert oli Ungari kuningas 1308–1342 
Karel van Egmond oli Gelderni hertsog 1492–1538

Charles I (täpsustus)

Karl II
Karl III
Karl IV (täpsustus)
Karl V (täpsustus)
Karl VI (täpsustus)
Karl VII
1030

1030. aasta oli 11. sajandi 30. aasta.

Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand

Aastakümned: 980. aastad 990. aastad 1000. aastad 1010. aastad 1020. aastad - 1030. aastad - 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad 1080. aastad

Aastad: 1025 1026 1027 1028 1029 - 1030 - 1031 1032 1033 1034 1035

Sündmused maailmas 
 ...

Sündmused Eestis 
 Kiievi-Vene vürst Jaroslav Tark tegi sõjakäigu tšuudide vastu, võitis neid ja rajas Tartu kohale Jurjevi linnuse (peetakse Tartu esmamaininguks). Pole teada, kas seni sel kohal olnud linnus vallutati või oli see tolleks ajaks maha jäetud.

Sündinud 
...

Surnud 

 ...

Viited
Sigismund

Sigismund on olnud mitme monarhi nimi:
Sigismund Püha oli Burgundia kuningas
Sigismund oli Rootsi kuningas 1592–1599 ning Poola kuningas Zygmunt III Waza 1587–1632.
Sigismund von Luxemburg oli Saksa-Rooma keiser 1410–1437.
Sigismund Wittelsbach oli Baieri hertsog 
Sigismund von Habsburg oli Tirooli hertsog 1439–1490.
Sigismund Bàthory oli Transilvaania vürst

Sigismundiks on Lääne-Euroopas nimetatud ka Poola kuningaid Zygmunt I Vana ja Zygmunt II Augustit.
Wilhelm Gottsreich Sigismund von Ormstein on Cassel-Felsteini suurvürst ja Böömimaa kuningas. Fiktiivne tegelaskuju Arthur Conan Doyle'i jutustuses "Skandaal Böömimaal".
Karl X Gustav

Karl X Gustav (8. november 1622 – 13. veebruar 1660) oli Rootsi kuningas 1654–1660.

Riigivalitsemine ja välispoliitika
Pärast kuninganna Kristiina loobumist Rootsi troonist 1654. aastal sai Rootsi kuningaks ning võimule tuli tema tädipoeg, Pfalzi-Zweibrückenide dünastiast Pfalzi vürst, kes kuningana sai nimeks Karl X Gustav. Kuningas Karl X Gustav oli sunnitud sõdima nii Rzeczpospolita kui ka Taaniga. Taanlased tahtsid tagasi vallutada Brömsebro rahuga kaotatud Skåne, Hallandi, Blekinge ja Jämtlandi maakondi ning Saaremaad. 

Karl X Gustav pidi sõdima ka Poola kuningatega (Teine Põhjasõda, Uputus (Poola), kes Vasade suguvõsa liikmetena ja Zygmunt I järglastena pidasid end juriidiliselt Rootsi kuningateks ja unistasid Rootsi troonist, sest Poola kuninga ja Karl X Gustavi ühine vanaisa Karl IX oli tõuganud Rootsi troonilt oma vennapoja Zygmunt III Waza tema katoliku usu tõttu.

Energilise kuninga varajane surm 1660. aastal peatas igasuguse arengu kümmekonnaks aastaks nii riigis, kirikuelus kui sõjajõududes, sest tema alaealise poja Karl XI eestkostjad ei näidanud riigi valitsemise alal üles erilist aktiivsust ning riigi sissetulekud vähenesid aja jooksul märkimisväärselt

Vaata ka
Marss üle Beltide

Rootsi monarhid
Rootsi väejuhid
Sündinud 1622
Surnud 1660
Pfalzi-Zweibrückenid
Ferdinand I (Austria)

Ferdinand I (Ferdinand Karl Leopold Joseph Franz Marchlin; 19. aprill 1793 Viin – 29. juuni 1875 Praha) oli 1835–1848 Austria keiser. Ta kuulus Habsburgide-Lotringite dünastiasse.  

Ferdinand sündis keiser Franz I ja tema teise naise Marie Therese vanima pojana. Lapsepõlvest peale oli ta haiglane, kannatades nii vesipäisuse kui ka langetõve käes. Samuti puudusid tal riigi juhtimiseks vajalikud vaimsed võimed ja arstid kinnitasid, et Ferdinand ei ole võimeline saama järeltulijaid. Kõigi nende puuduste tõttu ei peetud teda tõenäoliseks troonipärijaks ja arvati, et Franz I surma järel läheb troon Ferdinandi vennale Franz Karlile.

Vaatamata sellele otsustas keiser Franz I koos oma mõjuka kantsleri Klemens Wenzel von Metternichiga vanima poja kasuks. 1830 tõusis Ferdinand Ungari troonile ja 1831 abiellus ta Sardiinia printsessi Maria Annaga. Nii nagu arstid hoiatasid, lapsi sellest abielust kunagi ei sündinud. 1832 tabas teda raske langetõvehoog, millest toibumist peeti väikeseks imeks. Küll süvenesid selle hoo tulemusel tema kõne- ja kuulmishäired.

Franz I surma järel 2. märtsil 1835 krooniti Ferdinand Austria keisriks. Austria keisrina oli ta ühtlasi Ungari, Böömimaa ja Lombardia-Venezia kuningas. Kuigi Ferdinandi ei tunnistatud teovõimetuks, valitses riiki siiski regendinõukogu, kuhu kuulusid teised Habsburgide perekonna liikmed ja kantsler Metternich. 

Keiser Franz I nõuanne oma pojale surivoodil oli olnud: valitse ja ära midagi muuda. Riigi tegelik valitseja Metternich jätkaski vana keisri jäika ja konservatiivset poliitikat, mis oli osaliselt 1848. aasta revolutsiooni põhjuseks. Rahutuste laienedes astus Metternich 13. märtsil 1848 mässajate nõudel ametist tagasi ja põgenes välismaale. Keiser lahkus õukonnaga Viinist Innsbrucki.

Keiser Ferdinand oli vaatamata oma puudustele rahva hulgas populaarne ja suhtus ka ise rahvasse heatahtlikult. 1848. aasta revolutsiooni ajal ei olnud ta nõus rahva vastu relvi kasutama ja leidis, et võimaluse piires tuleb inimeste soovidele vastu tulla. Kui konservatiivid kehtestasid oktoobris 1848 Viinis sõjaseisukorra ja taastasid keskvõimu, kerkis päevakorda keisri väljavahetamine. Metternichi kaitseta ei olnud Ferdinandil võimalust trooni säilitada ja 2. detsembril 1848 loobus ta võimust oma 18-aastase vennapoja Franz Josephi kasuks.

Pärast troonist loobumist kolis ta koos abikaasaga Böömimaale, mida ta väga armastas, ja veetis kogu oma ülejäänud elu Praha kindluses, kus ta tegeles botaanika, muusika ning heraldikaga. Ka tšehhid tundsid keisri vastu sümpaatiat ja andsid talle hüüdnime Ferdinand Hea. 

Oma varanduse pärandas ta samuti keiser Franz Josephile. Ferdinand on maetud Viini kaputsiinide kirikus asuvasse keiserlikku krüpti.

Välislingid 
Ferdinand of Austria (ingliskeelne)

Austria monarhid
Habsburgid-Lotringid
Sündinud 1793
Surnud 1875
1479

1479. aasta

Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand

Aastakümned: 1420. aastad 1430. aastad 1440. aastad 1450. aastad 1460. aastad - 1470. aastad - 1480. aastad 1490. aastad 1500. aastad 1510. aastad 1520. aastad

Aastad: 1474 1475 1476 1477 1478 - 1479 - 1480 1481 1482 1483 1484

Sündmused maailmas 
 1. juuni – Asutati Kopenhaageni Ülikool.

Sündmused Eestis 
 ...

Sündinud 
 25. märts - Vassili III, Moskva suurvürst

Surnud 
 ...

1479
Molekulmass

Molekulmass ehk suhteline molekulmass (vananenud nimetus molekulkaal) on arv, mis näitab, mitu korda on ühe molekuli mass suurem kui aatommassiühik (amü). 

Molekulmassi tähis on Mr.

Selleks et leida molekulmass, tuleb liita antud molekuli koostises olevate elementide aatommassid. 
Näiteks kaltsiumkarbonaadi (CaCO3) molekulmass  Mr = 40×1+12×1+16×3 = 100.

Vaata ka
Aatommass
Molaarmass
Mool

Keemia
1438

1438. aasta

Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand

Aastakümned: 1380. aastad 1390. aastad 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad - 1430. aastad - 1440. aastad 1450. aastad 1460. aastad 1470. aastad 1480. aastad 

Aastad: 1433 1434 1435 1436 1437 - 1438 - 1439 1440 1441 1442 1443

Sündmused maailmas 

 ...

Sündmused Eestis 
Vene kiriku delegatsioon koos metropoliit Isidorosega läheb Tartu kaudu Ferrara-Firenze kirikukogule. Reisist on säilinud üsna põhjalikud reisimuljed, kus näiteks kiideti Tartut.
 ...

Sündinud 

 ...

Surnud 

 12. september – Johann I Schutte, Saare-Lääne piiskop

Viited 

1438
1442

1442. aasta

Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand

Aastakümned: 1390. aastad 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad - 1440. aastad - 1450. aastad 1460. aastad 1470. aastad 1480. aastad 1490. aastad 

Aastad: 1437 1438 1439 1440 1441 - 1442 - 1443 1444 1445 1446 1447

Sündmused maailmas 

 ...

Sündmused Eestis 
Liivi ordu lõpetas Vasknarva kindluse ehituse endisele kohale. Kindlust kutsuti Vastne-Narva, alamsaksa keeles Nyslot.
Stralsundi hansapäeval nenditi, et Tartul ja Tallinnal on juhtiv osa Novgorodi kaubakontoris.
 Mainiti esmakordselt Ristiküla
 ...

Sündinud 

 28. aprill – Edward IV, Inglismaa kuningas, Iirimaa lord

Surnud 

 ...

Viited
Kithairónas

Kithairónas (uuskreeka Κιθαιρώνας ehk Όρος Κιθαιρώνας; Vana-Kreeka kontekstis Kithairon (vanakreeka Κιθαίρων)) on mäeahelik Euroopas Balkani poolsaarel Kreekas. 

Kulgeb ida-lääne suunas, eraldab Boiootiat (põhjas) Atikast ja Megaris (lõunas). 

Kõrgus kuni 1409 meetrit.

Kithairónaselt saavad alguse jõed Asopos ja Kifisós (Kephisos). 

Vana-Kreekas oli Kithairon kui Atika ja Boiootia vaheline piir kindlustatud vahitornide ja linnustega (näiteks  Panakton, Drymos, Phyle). 

Mitmesuguste kultustega austati seal Dionysost, Zeusi, Herat ja nümfe. 

Kõrgeimal tipul peeti pidustusi (daidaaliaid). 

Põhjanõlval leidis aset Plataia lahing.

Mütoloogia
Mäeaheliku lõunaosas oli Dionysose müütiline sünnikoht Eleutherai. 

Kithaironil pidasid vanakreeka mütoloogia järgi karja nii Teeba kuningas Laios kui ka Korintose kuningas Polybos, ja kui Laios andis ühele karjasele ülesandeks Oidipus saatuse hooleks jätta, ei täitnud too käsku, vaid andis lapse üle Korintose karjasele.

Herakles pidi seal veiseid karjatama ja tappis Kithaironi lõvi. 

Apollon ja Artemis tapsid seal Niobe lapsed. 

Kithairon on ka Pentheuse, Aktaioni ja Antiopega seotud müütide tegevuspaik.

Euroopa mäestikud
Kreeka mäestikud
Franz II

Franz II (sündinud Franz Joseph Karl; Austria keisrina Franz I; 12. veebruar 1768 Firenze – 2. märts 1835 Viin) oli Habsburgide-Lotringite dünastiast viimane Saksa-Rooma keiser 1792–1806; kuulutas 1804 end esimeseks Austria keisriks Franz I nime all, kellena valitses surmani. 

Franzi vanemad olid keiser Leopold II (1747–1792) ja tema abikaasa, Hispaania printsess María Luisa (1747–1792).

Aastal 1804 sundis Napoleon I ta Saksa-Rooma keisri tiitlist loobuma.

Franz I suutis säilitada oma riigi suhtelise iseseisvuse isegi Napoleoni võimu kõrgperioodil, seda paljuski tänu teise keisritiitli võtmisele. Aastal 1809 püüdis ta teiste Saksa riikide solidaarsustundele rõhudes korraldada ühissõda Prantsusmaa vastu, kuid teised olulised Saksa riigid eelistasid toetada Napoleoni, olles moodustanud tema protektoraadi all Reini Liidu ning isegi Venemaa keisririik kuulutas Austriale sõja, olles parajasti vallutanud Rootsilt Soome). 

Wagrami lahingus said austerlased lüüa ja Franz pidi leppima juba teise alandava kaotusega (esimene oli Austerlitzi lahing 1805). Siiski suutis ta ka nüüd suhtelise iseseisvuse säilitada, peamiselt tänu osava poliitiku Metternichi abile, kelle ta samal aastal välisministriks määras. Metternich korraldas Franzi tütre Marie-Louise abielu Napoleoniga, et saavutada Prantsusmaa keisri soosing. 

Liit Napoleoniga oli siiski vaid olupoliitika sunnitud käik. Kui too Venemaal lüüa sai, oli Austria üks esimesi, kes talle sõja kuulutas ning 1815 taastati Viini kongressil Austria suurriigistaatus täielikult.

Pärast Viini kongressi jättis Franz riigiasjad enamasti Metternichi hooleks, ehkki valvas, et kantsler midagi talle vastumeelset ette ei võtaks. Nii blokeeris ta suure hulga reforme, takistades oluliselt riigi moderniseerimist. Teda on oma valitsusaja lõpus iseloomustatud kui melanhoolset, tegevusetut, kuid ka äärmiselt ranget monarhi, kes püüdis kogu riigivalitsemisele staatilisust peale suruda, valmistades sellega mõneti ette 1848. aasta revolutsiooni, eriti seetõttu, et määras oma järglaseks vanima poja Ferdinandi, kes oli sisuliselt teovõimetu.

Perekond
Franz abiellus 6. jaanuaril 1788 Württembergi printsessi Elisabethiga (21.04.1767 – 18.02.1790), kes oli Württembergi hertsogi Friedrich II Eugeni tütar.

Seejärel sõlmis ta abielu 19. septembril 1790 Napoli ja Sitsiilia printsessi Maria Teresaga (1772–1807), kes oli Napoli ja Sitsiilia kuninga Ferdinando IV tütar.

Kolmanda abielu sõlmis ta 6. jaanuaril 1808 Maria Ludovikaga (1787–1816), kes oli ertshertsog Ferdinandi tütar.

Neljanda abielu sõlmis keiser 10. novembril 1816 Baieri printsessi Charlotte Augustega (1792–1873), kes oli Baieri kuninga Maximilian I tütar.

Saksa-Rooma keisrid ja Saksa kuningad
Austria monarhid
Habsburgid-Lotringid
Sündinud 1768
Surnud 1835
Milano hertsogid
Jorge Luis Borges

Jorge Francisco Isidoro Luis Borges Acevedo ( audio) (24. august 1899 Argentina, Buenos Aires – 14. juuni 1986 Šveits, Genf) oli argentina kirjanik.

1914. aastal halvenes Jorge Luis Borgese isa nägemine ning perekond otsustas kolida Euroopasse, et pereisa silmi ravida. 
Kui algas esimene maailmasõda, kolis perekond Šveitsi.
1918. aastal lõpetas Jorge bakalaureusekraadiga Genfi kolledži, kus oli õppinud prantsuse ja saksa keelt.
Pärast I maailmasõda reisis perekond Euroopas ringi ning elas kolm aastat ka Hispaanias, kus Jorge liitus antimodernistliku kirjandusliikumisega.
1921. aastal kolis perekond tagasi Argentinasse, kus Borges jätkas kirjandustegevust, tehes kaastööd sürrealistlikele ajakirjadele.
Jorge nägemine halvenes 1950. aastatel ja ta jäi pimedaks.
1955. aastal määrati ta Argentina rahvusraamatukogu direktoriks ja Buenos Airese ülikooli kirjandusprofessoriks. 
Borges suri Genfis 1986. aastal.

Loometee algus 
Juba üheksa-aastaselt tõlkis Jorge Luis Borges hispaania keelde Oscar Wilde'i jutustuse “Õnnelik prints”. 1923. aastal avaldas ta esimese luulekogu “Fervor de Buenos Aires” ("Buenos Airese kuumus"). Ta oli kaasosanik ajakirja Prisma loomisel ja tegi kaastööd kirjandusajakirjale Sur ('lõuna'). 1938. aastal, pärast liiklusõnnetust, kirjutas ta niinimetatud uues stiilis esimese jutustuse "Pierre Menard, autor del Quijote". 1941. aastal kirjutatud "El jardín de senderos que se bifurcan" ("Hargnevate teede aed") oli raamatu ja labürindi kombinatsioon, millega Borges leiutas hüperteksti stiili.

Teosed 
Esikluulekogu "Buenos Airese kuumus" (1923)
Esimene esseekogu "Juurdlused" (1925)
"Universaalne nurjatuste ajalugu" (1935)

Lühijutu- ja novellikogud
"Hargnevate teede aed" (1941; eesti keeles 1972)
"Kunsttükid" (1944; eesti keeles 1972)
"Fiktsioonid" (1945; eesti keeles 2000)
"Aleph" (1949; eesti keeles 1987)

Pseudoteatmeteosed
"Fantastilise zooloogia käsiraamat" (1957; eesti keeles katkendeid: Eesti Loodus 1986, nr 12, lk 604–611; Vikerkaar 1996, nr 1-2, lk 67–84)
"Kujuteldavate olendite raamat" (1967, eesti keeles 2019, tõlkinud Ehte Puhang)

Kõik eesti keelde tõlgitud Borgese novellid on koondatud kogusse "Fiktsioonid. Aleph" (2000). ISBN 9985-3-0430-6. Eesti keeles on ilmunud ka Borgese esseekogu "Valik esseid" (2000).

Tunnustus
 1979 – Miguel de Cervantese auhind 
 1980 – Balzani auhind

Välislingid 

 Jüri Talvet "Borges igaviku hargnevatel teedel" Eesti Päevaleht, 2. veebruar 2001

Argentina kirjanikud
Sündinud 1899
Surnud 1986
Capoeira

Capoeira oli algselt Brasiilia neegerorjade võitluskunst, mis hakkas välja kujunema 18. sajandi lõpus, 19. sajandi algul Kirde-Brasiilias ja Rio de Janeiros. Sel ajal oli see rudimentaalne kahevõitlus, milles osalejad demonstreerisid oma jõudu päid pidi kokku joostes.
Ajapikku muude aafrika mõjutustega mängude/tantsude lisandudes arenesid selle tänapäevasemad jooned. 20. sajandi 30-ndail lisas Mestre Bimba (Manoel dos Reis Machado) sellele liigutusi batuquest ja idamaa võitluskunstidest, formeerides seega stiili Luta Regional Bahiana ehk Capoeira Regionali. Veidi hiljem akademiseeris oma teadmised Vincente Ferreira Pastinha ehk Mestre Pastinha, jäädvustades nii Centro Esportivo de Capoeira Angola ehk Capoeira Angola, mida peetakse kõige originaalilähedasemaks stiiliks.

Capoeira't iseloomustavad väledad keerukad liigutused, mida sooritatakse maas, hüppelt või kätel, pea alaspidi. Suur tähtsus on tehnikal ja tegevus toimub alati muusika saatel. 

Sõna capoeira kõige paikapidavam tähendus on 'puude põletamise või raiumise teel puhastatud metsa- või džungliala', kus linnas orjuses töötavad neegrid vabal ajal oma võitlusstiili harrastasid.

On kaks traditsioonilist capoeira stiili. Capoeira Angola stiilile on iseloomulik enamasti madal mäng erilise rõhuasetusega capoeira rituaalidele, rütmile ja traditsioonile. Stiilile Capoeira Regional on iseloomulik akrobaatiline mäng ning põhirõhk on energilistel löökidel ja kiirusel. Mõlemas stiilis kasutatakse petteliigutusi ja löökide eest põiklemist. Kasutatakse vaid pea- ja jalalööke. 

Breiktantsul, mis tekkis 1970. aastatel, on palju sarnaseid liigutusi. Seetõttu arvavad paljud, et ta pärinebki capoeira'st. Tol ajal tuligi New Yorki palju brasiillasi, kes tänaval capoeira't harrastasid.

Välislingid 

Escola Cajueiro de Capoeira Angola Eesti Capoeira Angola
 Capoeira Berimba Eesti Capoeira Tallinn
 Ginga Brasil Capoeira Ginga Brasil Capoeira kool Tallinnas
 Escola Cajueiro blogi  Tähtsat infot capoeira kohta emakeeles
  Maailma Capoeira Föderatsioon

Võitluskunstid
1460

1460. aasta

Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand

Aastakümned: 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad 1440. aastad 1450. aastad - 1460. aastad - 1470. aastad 1480. aastad 1490. aastad 1500. aastad 1510. aastad 

Aastad: 1455 1456 1457 1458 1459 - 1460 - 1461 1462 1463 1464 1465

Sündmused maailmas 

 ...

Sündmused Eestis 

 Esmakordselt mainiti Abja mõisa.

Sündinud 

 ...

Surnud 

 ...
1460
1462

1462. aasta

Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand

Aastakümned: 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad 1440. aastad 1450. aastad - 1460. aastad - 1470. aastad 1480. aastad 1490. aastad 1500. aastad 1510. aastad 

Aastad: 1457 1458 1459 1460 1461 - 1462 - 1463 1464 1465 1466 1467

Sündmused maailmas 

 ...

Sündmused Eestis 

 ...

Sündinud 

 27. juuni - Louis XII, prantsuse kuningas (1462-1515)

Surnud 
Guillebert de Lannoy, Burgundia sõjaväelane ja diplomaat (sündinud 1386)
 27. märts – Vassili II, Moskva suurvürst
1462
1492

1492. aasta (MCDXCII) oli 15. sajandi 92. aasta.

Sündmused maailmas 

 23. märts – Giovanni de' Medici, hilisem paavst Leo X pühitseti ametlikult kardinaliks.
 1. aprill – Riccio di Andrea sai San Marino kaptenregendiks.
 3. august – juudid pagendati inkvisitsiooni nõudel Hispaaniast.
 3. august – Christoph Kolumbus heiskas Palose sadamas purjed oma lipulaeval Santa Maria ja seilas avastama uut mereteed Indiasse.  
 11. august – Rooma paavstiks sai Aleksander VI.
 1. oktoober – Cristoforo di Cecco di Vita sai San Marino kaptenregendiks. 
 12. oktoober – Christoph Kolumbuse ekspeditsioon maabus Bahama saartel. Maadeavastaja uskus siiralt, et ta on jõudnud Ida-Aasia.
 28. oktoober – Kolumbus maabus Kuubal. 
 5. detsember – Kolumbus avastas Aytí saare, millele ta andis nimeks La Española. Laev Santa Maria jooksis karidele ja uppus.
 Alessandro Farnese, hilisem paavst Paulus III, sai kuuria varahoidjaks.
 Leedu suurvürstiks sai Aleksander Jagiellończyk.
 Poola kuningaks sai Jan I Olbracht.

Sündmused Eestis 

 Padise kloostri abt oli Hinrick Warnsbeck
 rajati Jaanilinna linnus

Sündinud 

 ...

Surnud 

 8. aprill – Lorenzo de Medici, riigimees, Firenze valitseja (sünd. 1449)
 12. juuli – Kazimierz IV, Poola kuningas (al. 1444/1447) ja Leedu suurvürst al. 1440 (sünd. 1427)
 25. juuli – Innocentius VIII, Rooma paavst alates 1484 (sünd. 1432)
 12. oktoober – Piero della Francesca, itaalia maalikunstnik (sünd. u 1420)

1492
1493

1493. aasta (MCDXCIII) oli 15. sajandi 93. aasta.

Sündmused maailmas 

 3. november - Christoph Kolumbus avastas Dominikaani saare.

Sündmused Eestis 

 ...

Sündinud 

 11. november – Bernardo Tasso, itaalia literaat

Surnud 

 ...

1493
1495

1495. aasta (MCDXCV) oli 15. sajandi 95. aasta.

Sündmused maailmas 

August, algas Vene-Rootsi sõda (1495–1497)
 ...

Sündmused Eestis 

 ...

Sündinud 

 ...

Surnud 

 25. oktoober – João II, Portugali kuningas
10. november – Brandenburgi Dorothea, Baieri Christopheri ja Taani kuninga Christian I abikaasa

1495
1496

1496. aasta (MCDXCVI) oli 15. sajandi 96. aasta.

Sündmused maailmas 

 ...

Sündmused Eestis 

 Koluvere mõisa mainitakse esmakordselt ajaloodokumentides.

Sündinud 

 12. mai – Gustav I Vasa, Rootsi kuningas

Surnud 

 ...

1496
1500

1500. aasta (MD) oli 15. sajandi 100. aasta.

Sündmused maailmas 
 26. jaanuar - Hispaania meresõitja Vicente Yáñez Pinzón avastas Brasiilia.
algas sõda Leedu ja Moskva suurvürstiriigi vahel.

Sündmused Eestis 
Saare-Lääne piiskop Johannes III Orghes andis loa Hiiumaale Kõpu tuletorni ehitamiseks.
 ...

Sündinud 
 24. veebruar – Karl V, Saksa-Rooma keiser

Surnud 
 29. mai – Bartolomeu Dias, portugali maadeavastaja (sündis umbes 1450)
 12. september – Albrecht, Saksimaa hertsog (sündis 1443)

Viited
1502

1502. aasta (MDII) oli 16. sajandi 2. aasta.

Sündmused maailmas 

 Saksa-Rooma keiser Maximillian I asutas Wittenbergi ülikooli, Saksimaa kuurvürstiriigis
Smolino lahing, Moskoovia ja Liivi ordu vägede vahel
 ...

Sündmused Eestis 
Jaanuaris toimus Liivimaa maapäev, kus ei suudetud kokku leppida, kuidas korraldada ühist sõjategevust Vene vastu (Liivimaa-Moskva sõda).
Augusti lõpp – Liivimaa-Moskva sõda: Wolter von Plettenberg vallutada Pihkvat, ent see ebaõnnestus.
13. september – Liivimaa-Moskva sõda: toimus Smolino lahing.
 ...

Sündinud 

 ...

Surnud 

 ...

Viited
Maximiliano (Mehhiko keiser)

Maximiliano (hispaania Fernando Maximiliano José María de Habsburgo-Lorena; saksa Ferdinand Maximilian Joseph von Habsburg; 6. juuli 1832 Schönbrunni loss, Viin – 19. juuni 1867 Cerro de las Campanas, Santiago de Querétaro, Mehhiko) oli Mehhiko keiser 1864–1867.

Ferdinand Maximilian Josephi noorus
Hilisem Mehhiko keiser Maximiliano sündis Ferdinand Maximilian Joseph von Habsburgina Austrias keisri Franz Josephi ja ertshertsogi Karl Ludwigi vennana. Ta oli 1850. aastatel Austria mereväe juht ja moderniseerija ning 1857–1859 Austria Itaalia-valduste asevalitseja. Teda peeti suhteliselt liberaalseks.

Ferdinand Maximilian Joseph von Habsburg lasi ta end aga meelitada Prantsuse keisri Napoleon III Mehhiko-avantüüri, mistõttu pidi loobuma troonipärimisõigusest Austrias. Tema vanem vend ja enamus ülejäänud perekonnast olid selle vastu, kuid Franz Josephi varjust iga hinna eest välja paista üritav andekas Maximilian sellest ei hoolinud. Maximilian läks koos Prantsuse vägedega Mehhikosse, kus ta keisriks kuulutati.

Maximiliano Mehhiko keisrina

Paari aasta pärast kukkus Napoleoni üritus seal läbi ning Maximilian jäi saatuse hooleks. Veebruaris 1867 said ta viimased väed Mehhiko vägedelt lüüa; ta võeti kinni ja paigutati Santiago de Querétaros vanglasse. Pärast ebaõnnestunud põgenemiskatset 11. mail mõisteti ta surma ja hukati. Hulk euroopa kultuuri- ja poliitikategelasi, sealhulgas Victor Hugo ja Giuseppe Garibaldi, palusid Mehhiko uue valitsuse juhilt Benito Juárezelt Maximilianile armu, kuid Juárez käskis Maximiliani hukata selle märgiks, et mehhiklased suhtuvad interventidesse halvasti. Temaga koos hukati ka kindralid Miguel Miramón ja Tomás Mejía Camacho. 

Ta surnukeha viidi hiljem Austriasse ja ta on maetud Viini Kaputsiinide kiriku Keiserlikku krüpti. Ta hukkamispaika on püstitatud mälestuskabel.

Isiklikku
Maximilian abiellus Belgia printsessi Marie Charlotte Amélie Augustine Victoire Clémentine Léopoldine Saxi-Coburg-Gothaga, keda hüüti Carlotaks. Neil ei olnud lihaseid lapsi, kuid nad lapsendasid Mehhiko eelmise keisri Agustín I pojapojad Agustín de Iturbide y Greeni ja Salvador de Iturbide y de Marzáni. 1866. aastal varises Carlota psüühiliselt kokku ja seda on nimetatud ka vaimuhaiguseks. Samal aastal sõitis ta Euroopasse poliitilist ja sõjalist toetust otsima; neid ta ei saanud, ent jäi ellu. Ka tema lapsed jäid ellu.

Välislingid 
The Royal Ark

Raamat 
Võitlus Mehhiko pärast : keiser Maximilian tema erasekretäri mälestustes. Koostanud ja toimetanud Konrad Ratz. Saksa keelest tõlkinud Vladimir Beekman. Tallinn, Olion, 2001

Monarhid
Habsburgid-Lotringid
Mehhiko ajalugu
Sündinud 1832
Surnud 1867
Julianus Apostata

Julianus Apostata [keisrinimi Dominus Noster Flavius Claudius Iulianus Nobilissimus Caesar (355–361) ja Dominus Noster Flavius Claudius Iulianus Augustus (361–363)] (ka Julianus Usutaganeja; sünninimi Flavius Claudius Julianus; 332 Konstantinoopol – 26. juuni 363 Ktesiphoni lähedal) oli Rooma keiser aastast 361 kuni surmani.

Ta oli üks esimesi Vana-Rooma keisreid, kes oli saanud range kristliku kasvatuse, ja viimane, kes püüdis riiki valitseda antiigi tavade järgi. Sellest sai ta hüüdnime Apostata (kreeka keeles 'taganeja'). Ka on teda nagu Marcus Aureliustki nimetatud filosoofiks keisritroonil.

Ta oli ka edukas väejuht, kuid innustatuna Aleksander Suure tegudest alustas aastal 363 sõda Pärsia vastu, lükkas tagasi soodsa rahupakkumise ja jätkas sõda, kuid ei suutnud vallutada Pärsia pealinna Ktesiphoni. Ta hukkus ratsaväepiigi torkest. Võimalik, et Julianuse reetis mõni kristlasest sõdur. Legendi järgi hüüdis ta enne oma surma: "Vicisti, Galilaee!" ('Võitsid, galilealane!' Julianus kutsus oma keelepruugis kristlasi galilealasteks.) Keskaegsetes allikates on väidetud, et tegemist oli taevaste jõudude sekkumisega.

 

Vana-Rooma keisrid
Sündinud 332
Surnud 363
Aki Kaurismäki

Aki Olavi Kaurismäki (sündinud 4. aprillil 1957 Orimattilas) on soome filmilavastaja.

Ka tema vanem vend Mika Kaurismäki on filmilavastaja.

Filmograafia
"Kuritöö ja karistus" (Rikos ja rangaistus; 1983)
"Calamari Union" (1985)
"Varjud paradiisis" (Varjoja paratiisissa; 1986)
"Hamlet ärimaailmas" (Hamlet liikemaailmassa; 1987)
"Ariel" (1988)
"Leningrad Cowboys läheb Ameerikasse" (Leningrad Cowboys Go America; 1989)
"Tuletikuvabriku tüdruk" (Tulitikkutehtaan tyttö; 1990)
"Ma tellisin palgamõrtsuka" (I Hired a Contract Killer; 1990)
"Boheemide elus" (La vie de bohème; 1992)
"Hoia rätikust kinni, Tatjana" (Pidä huivista kiinni, Tatjana; 1994)
"Leningrad Cowboys kohtavad Moosest" (Leningrad Cowboys Meet Moses; 1994)
"Pilved sõudvad kaugele" (Kauas pilvet karkaavat; 1996)
"Juha" (1999)
"Mees ilma minevikuta" (Mies vailla menneisyyttä; 2002)
"Äärelinna tuled" (Laitakaupungin valot; 2006)

"Jeanne d'Arc" (Jeanne d'Arc; 2009)
"Barzakh " (Barzakh ; 2011)
"Le Havre" (Le Havre; 2011)
"Teisel pool lootust" ("Toivon tuolla puolen"; 2016)

Tunnustus 
1994 Pro Finlandia
2006 Balti Täht
2006 PÖFFi elutööpreemia
2017 Parima lavastaja Hõbekaru (Berliini filmifestivalil)

Välislingid
IMDb: Aki Kaurismäki
Aki Kaurismäki Orimattila Linnaraamatukogu veebilehel

Soome filmilavastajad
Sündinud 1957
Jüri Sillart

Jüri Sillart (29. mai 1943 Tallinn – 10. september 2011) oli eesti filmilavastaja ja -operaator.

Tema eestvõtmisel loodi Tallinna Ülikooli juurde filmi- ja video õppetool ning tema algatusel lõi Tallinna Ülikooli senat 28. märtsil 2005 aastal ülikooli algse filmikursuse ja Concordia Rahvusvahelise Ülikooli Eesti kolledži meediaõppe kokkuliitmisel Balti Filmi- ja meediakolledži. Ta oli Balti Filmi- ja Meediakooli mängufilmirežii õppetooli esimene juhataja. Algselt katseks loodud ja Jüri Sillarti juhendatud filmi- ja video õppetooli legendaarsel teisel kursusel (filmi- ja videokursus 02, aastatel 2002 - 2005) õppisid mitmed tänaseks tuntud filmitegijad ja kirjanikud - Tanel Toom, Anu Aun, Jaanis Valk, Rasmus Merivoo, Kristin Kalamees, Margus Paju, Priit Pääsuke, Margus Müür, Meelis Veeremets, Moonika Siimets, Kaupo Kruusiauk, Margo Siimon jt.

Filmograafia

Operaatorina
"Tuli öös" (1973)
"Briljandid proletariaadi diktatuurile" (1975)
"Aeg elada, aeg armastada" (1976)
"Surma hinda küsi surnutelt" (1977)
"Hukkunud Alpinisti hotell" (1979)
"Metskannikesed" (1980)
"Karge meri" (1981)
"Nipernaadi" (1983)
"Reekviem" (1984)
"Bande" (1985)
"Saja aasta pärast mais" (1986)
"Varastatud kohtumine" (1988)

Režissöörina
"Äratus" (1989)
"Noorelt õpitud" (1991)
"Victoria" (1994)
"Griša" (1996)
"Leida lugu" (2002)
"Kuldrannake" (2006)

Tunnustus
 2001 – Valgetähe V klassi teenetemärk
 2001 – Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti aastapreemia (koos Peeter Toomingaga; dokumentaalfilm "Peeter")
 2006 – Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali elutööpreemia

Isiklikku 
Tema isa Aleksander Sillart (1906–1993) oli sidetehnika insener.

Viited

Välislingid
 IMDb: Jüri Sillart
 Katkend V. Barsukovi ja A. Fjodorovi raamatust Jüri Sillarti kohta (vene keeles)

Eesti filmilavastajad
Eesti filmioperaatorid
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1943
Surnud 2011
Jüri Garšnek

Jüri Garšnek (15. veebruar 1939 – 9. oktoober 1980) oli eesti filmioperaator.

Filmograafia
"Ühe küla mehed" (1961)
"Põrgupõhja uus Vanapagan" (1964)
"Me olime kaheksateistkümneaastased" (1965) 
"Keskpäevane praam" (1967)
"Viimne reliikvia" (1969)
"Valge laev" (1970)
"Tuuline rand" (1971)
"Maaletulek" (1972)
"Ukuaru" (1973)
"Suvi" (1976)
"Naine kütab sauna" (1978)
"Soolo" (1979) (lühimängufilm)
"Pulmapilt" (1980) (lühimängufilm)

Isiklikku
Tema abikaasa oli modell ja näitleja Mare Garšnek.

Välislingid
IMDb: Jüri Garšnek

Eesti filmioperaatorid
Tallinna Aleksander Nevski kalmistule maetud
Sündinud 1939
Surnud 1980
Mihhail Dorovatovski

Mihhail Dorovatovski (27. september 1925 – 3. november 1995) oli eesti filmioperaator.

Filmograafia
"Õhtust hommikuni" (1962) (lühimängufilm)
"Ühe katuse all" (1963)
"Jäljed" (1963)
"Mäeküla piimamees" (1965)
"Mis juhtus Andres Lapeteusega?" (1966)
"Kirjad Sõgedate külast" (1966)
"Inimesed sõdurisinelis" (1968)
"Gladiaator" (1969)
"Tuulevaikus" (1970)
"Don Juan Tallinnas" (1971)
"Verekivi" (1972)
"Tavatu lugu" (1973)
"Punane viiul" (1974)
"Indrek" (1975)
"Minu naine sai vanaemaks" (1976) (telemängufilm)
"Reigi õpetaja" (1977)

Välislingid
IMDb: Mihhail Dorovatovski
Haud Tallinna Liiva kalmistul

Eesti filmioperaatorid
Sündinud 1925
Surnud 1995
Liiva kalmistule maetud
Rein Kotov

Rein Kotov (sündinud 17. veebruaril 1965 Raasikul) on eesti filmioperaator.

Ta on lõpetanud 1983. aastal Tallinna 7. Keskkooli ja 1991. aastal Üleliidulise Riikliku Kinematograafia Instituudi operaatori erialal.

Filmograafia
"Õnnelik lapsepõlv" (1988, lühimängufilm)
"Mardipäev" (1989, lühimängufilm)
"Teenijanna" (1990, lühimängufilm)
"Igaühele oma" (1990, lühimängufilm)
"See kadunud tee" (1990)
"Armastuse lahinguväljad" (1992)
"Daam autos" (1992)
"Võlausaldajad" (1992)
"Tallinn pimeduses" ("Darkness in Tallinn", 1993)
"Jüri Rumm" (1994)
"Aaria" (1997, lühimängufilm)
"Georgica" (1998)
"Kõrbekuu" (1999, lühimängufilm)
"Karu süda" (2001)
"Ferdinand" (2002, lühimängufilm)
"Somnambuul" (2003)
"Fender Bender" (2003) lühimängufilm)
"Kõrini!" (2005, esilinastus 3. veebruaril 2006)
"Ruudi" (2006)
"Georg" (2007)
"Vasha" (2009)
"Kirjad Inglile" (2011)
"Seenelkäik" (2012))
"Mandariinid" (2013)
"1944" (2015)
"Luuraja ja luuletaja" (2016)
"Seltsimees laps" (2018)
“Tõde ja õigus”, mängufilm” (2019)
"Sea aasta", dokumentaalfilm (2021)

Tunnustus 
1998 – Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti aastapreemia (koos Evald Aaviku ja Sulev Keedusega; mängufilmi "Georgica" eest)
1999 – Eesti Vabariigi kultuuripreemia (koos Sulev Keeduse, Madis Kõivu, Evald Aaviku ja Roland Kolmaniga; mängufilmi "Georgica" eest)
1999 – Suure Vankri auhind
2003 – Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti aastapreemia (koos Sulev Keeduse ja Katariina Lauguga; mängufilmi "Somnambuul" eest)
2013 – Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti aastapreemia (koos Zaza Urušadze ja Ivo Feltiga; mängufilmi "Mandariinid" eest)
2014 – Valgetähe IV klassi teenetemärk
2018 – Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti aastapreemia (koos Riina Sildose ja Moonika Siimetsaga; aasta film 2018 – mängufilm "Seltsimees laps")
2018 – Minski rahvusvahelise filmifestivali Listapad diplom parima operaatoritöö eest ("Seltsimees laps")

Viited

Välislingid
IMDb: Rein Kotov

Eesti filmioperaatorid
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1965
Mait Mäekivi

Mait Mäekivi (sündinud 8. jaanuaril 1959) on eesti filmioperaator.

Filmid
"Ringhoov" (1987, lühimängufilm)
"Ma pole turist, ma elan siin" (1988)
"Äratus" (1989)
"Noorelt õpitud" (1991)
"Kass kukub käppadele" (1999)
"Ränk ja Kilk" (2001, lühimängufilm)
"Heinaloom" (2001, lühimängufilm)
"Majakas" (2001, lühimängufilm)
"Vanad ja kobedad saavad jalad alla" (2003, mängufilm)
"Kingapuu" (2003, lühimängufilm)
"Kurat tuleb sauna" (2004, lühimängufilm)
"Hirm" (2004, lühimängufilm)
"Vanameeste paradiis" (2005, lühimängufilm)
"Stiilipidu" (2005, mängufilm)
"Meeletu" (2006, mängufilm)
"Kuhu põgenevad hinged" (2007, mängufilm)
"Mina olin siin. Esimene arest" (2008, mängufilm)
"Soovide puu" (2008, mängufilm)
"Punane elavhõbe" (2010, mängufilm)
"Oleg" (2010, mängufilm)
"Ma elasin Eesti Vabariigis" (2010, dokumentaalfilm)
"Pärand" (2011, dokumentaalfilm)
"Monumentum kikilipsuga" (2011, dokumentaalfilm)
"Kormoranid ehk Nahkpükse ei pesta" (2011, mängufilm)
"Saarte värvid" (2012, dokumentaalfilm)
"Deemonid" (2012, mängufilm)
"Tashi Delek!" (2015, dokumentaalfilm)

Tunnustus
2007 Valgetähe V klassi teenetemärk

Välislingid

Mait Mäekivi Eesti Filmi Andmebaasis

Eesti filmioperaatorid
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1959
Arko Okk

Arko Okk (sündinud 25. detsembril 1967 Tallinnas) on eesti filmilavastaja ja filmioperaator.

Arko Okk lõpetas 1986. aastal Tallinna 44. Keskkooli. Aastatel 1987–1989 läbis Taškendis ajateenistuse Nõukogude armees. Lõpetas 1993. aastal Üleliidulise Kinematograafia Instituudi Moskvas (VGIK).

Filmograafia

Operaatorina
"Tulivesi" (1994)
"Minu Leninid" (1997)
"Perekondlik sündmus" (1998) (lühimängufilm)
"Lurjus" (1999)
"Agent Sinikael" (2002)
"Sigade revolutsioon" (2004)

Lavastajana
"Ristumine peateega" (1999)
"Monoloogid" (2011), dokumentaalfilm Lennart Merist

Tunnustus 
2002 – Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti aastapreemia (koos Marko Raadi ja Mait Malmsteniga; "Agent Sinikael")
2005 – Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti aastapreemia (koos Hardi Volmeri ja Toomas Kalliga; aasta film "Pärnograafia")

Välislingid
IMDb: Arko Okk

Eesti filmilavastajad
Eesti filmioperaatorid
Sündinud 1967
Agent Sinikael

"Agent Sinikael" on eesti film aastast 2002. 

Film esilinastus Tallinnas 19. septembril 2002, selle režissöör on Marko Raat ja peaosa mängib Mait Malmsten.

Sisu
Vana kooli tööstusspioon agent Sinikael hakkab maadvõtvale õhumüüjate hiilgeajale jalgu jääma. Spionaažifirmasse, kus ta töötab, toob värskeid tuuli karismaatiline sakslane Florian, kes ei hooli endisaegsete luurajate käsitööoskustest, vaid tegutseb moodsate äriteooriate vaimus. Uustulnuka sarmi ohvriks langevad nii Sinikaela kolleegid kui ka tüdruksõber.

Osades
Mait Malmsten – Hans
Kersti Heinloo – Monika
Florian Feigl – Florian
Andrus Vaarik – Raul
Kaido Veermäe
Mihkel Smeljanski
Aleksander Eelmaa
Toomas Suuman
Sten Zupping
Viire Valdma
Enn Klooren
Tiit Lilleorg
Tiit Ojasoo
Meelis Salujärv

Välislingid

Eesti filmid
2002. aasta filmid