Soome Rahvaarmee

Soome Rahvaarmee (soome keeles Suomen kansanarmeija) 1939. aastal NSV Liidus formeeritud Punaarmeele allunud Soome Demokraatliku Vabariigi relvajõudude ametlik üldnimetus. 

Talvesõjas Punaarmee koosseisu kuulunud soomlastest, karjalastest ja teistest läänemeresoome päritolu NSV Liidu kodanikest moodustatud väeosa alus oli Punaarmee 106. laskurdiviis, mille baasil alustati NSV Liidu Kaitse Rahvakomissariaadi rahvakomissar Kliment Vorošilovi 1939. aasta 23. novembri korralduse alusel Petroskois mägilaskurdiviisi juhtkonna ja üksuste formeerimist.

Moodustatud rahvusväeosade eesmärk oli eelkõige propagandistlik ning väeosasid ei kasutatud Talvesõja lahingutes eesliinil, vaid need kavandati pärast Soome vallutamist riigi hõivamiseks ning ka järgnevalt Soome ja Rootsi–Norra riigipiiri valveks. Rahvaarmee üksused allusid otse rahva kaitsekomissar Vorošilovile, mitte aga armeejuhtidele, kelle rindelõigus nad asusid.

Üksikuid väeosi kasutati lahingutegevuses sõja I etapil, kuid nendepoolse sõjalise ettevalmistuse puudumise tõttu kandis väeosad suuri kaotusi ning nende kasutamiset loobuti ja väeosasi säilitati sõjajärgseks tegevuseks riigi sisejulgeoleku tagamiseks ja Soome DV valitsuse kaitseks Terijoki piirkonnas.

Talvesõja II etapis, 1940. aasta veebruaris kasutati väeosi osaliselt Viiburi linna vallutamisel.

Juhtkond ja koosseis 
Korpuseülem
divkom Akseli Anttila (Аксель Моисеевич Анттила), Kominterni Internatsionaalse Sõjakooli lõpetaja
Sõjakomissar
brigaadikomissar Filipp Jegorov (Филипп Иванович Егоров), kes kasutas soomepärast perekonnanime Aalto
Korpuse poliitosakond, polgukomissar Vladimir Tereškin (kes kasutas nime Tervonen), poliitosakonna ülema asetäitja (komsomoli alala) Fjodor Grigorjev), korpuse ajalehe «Kansan armeja» toimetaja Mihhail Melentjev, korpuse parteibüroo sekretär Pjotr Laitinen.
Staabiülem
brigkom Fjodor Romanov (Федор Николаевич Романов), kes kasutas nime Raikas

SDV relvajõudude koosseisus oli:
Mägilaskurkorpus
1. laskurdiviis, 7. armee tegevuspiirkonnas, Karjala kannasel. Diviisiülem polkovnik Aleksei Gretškin (Алексей Александрович Гречкин), komissar pataljonikomissar Nikolai Dildenkin (Николай Александрович Дильденкин), kes asendati 1939. aasta detsembris polgukomissar Aleksandr Kirilloviga;
1. laskurpolk
2. laskurpolk
2. laskurdiviis, 7. armee tegevuspiirkonnas, Karjala kannasel. Diviisiülem polkovnik Grigori Zverev, komissar vanempolitruk A. V. Kiuru, seejärel polgukomissar N. A. Zamkov.
3. laskurpolk
4. laskurpolk
1. suurtükiväepolk
Soomuspolk
12. üksik hävituslennukite eskadrill
Üksik sapööripataljon
Üksik sidepataljon
Üksik õhutõrjedivisjon
Korpuse eriosakond
Prokuratuur
Sõjatribunal

3. laskurdiviis, 9. armee tegevuspiirkonnas, Suojärvi rajoonis, Porajärvil. Diviisiülem alampolkovnik Т. Tommola (–2.1940), Toivo Vähä (fi (2.1940 –); komissar N. Dildenkin.
5. laskurpolk, polguülem Antikainen;
6. laskurpolk, polguülem major O. Ahonen;
7. üksik laskurpolk, 9. armee tegevuspiirkonnas, Uhtua piirkonnas. Polguülem kapten Tuominen (–2.1940);
Üksik laskurpolk (hiljem reorganiseeriti 4. piirivalvediviisiks), 14. armee tegevuspiirkonnas, Petsamo piirkonnas. Polguülem A. Allane

Likvideerimine
Pärast Talvesõja lõppu ning vallutatud maa-aladest Karjala-Soome NSV moodustamist saadeti Soome Rahvaarmee ÜK(b)P KK Poliitbüroo 1940. aasta 24. märtsi otsuse ja sellele järgnenud NSVL rahvakaitsekomissari käskkirjaga № 0015ga laiali ning selle väeosadest moodustati taas Punaarmee 71. laskurdiviis.

Viited

Välislingid
Сергей Геннадьевич Веригин /к.и.н., декан исторического факультета ПетрГУ). Формирование и боевые действия Финской народной армии (ФНА) в зимней войне 1939-1940 годов

Nõukogude Liit Teises maailmasõjas
Soome Teises maailmasõjas