joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Püha Joosepi kirik

Püha Joosepile pühendatud kirikuid on palju:

Eestis
Ahtme Püha Joosepi kirik

välismaal
Kėdainiai Püha Joosepi kirik, Leedus
Püha Joosepi roomakatoliku kirik (Sighișoara), Rumeenias
Hugo Junkers

Heinrich Hugo Junkers ( 3. veebruar 1859 Rheydt – 3. veebruar 1935) oli saksa insener ja ettevõtja. 

Hugo Junkers sündis Preisi linnas Rheydt, tekstiiliettevõtte omaniku perekonnas. Pärast gümnaasiumi lõpetamist astus Hugo kutsekooli ja omandas seejärel kõrgema tehnilise hariduse Berliinis, siis Karlsruhes ja Aachenis, mille lõpetas 1883. aastal. 1895. aastal asutas Hugo Dessaus gaasiseadmeid tootva tehase Junkers & Co. H. Junkers oli Motorenbau GmbH ja Junkers Flugzeugwerk AG omanik kuni 1932. aastani.

Tunnustatud soojusenergetika spetsialistina konstrueeris H. Junkers  gaasiboileri. Hiljem tegeles juba Aacheni kõrgkooli tehnikumi professorina töötav H. Junkers lennundusprobleemidega ja konstrueeris maailmas esimesed üleni metallkonstruktsiooniga lennukid. Lisaks tootis tema ettevõtete grupp ka lennukimootoreid. 

1930. aastate Saksamaa militaristlik vaim muutus üha süngemaks, vankumatu liberaal H. Junkers keeldus natsidega koostööd tegemast, ehkki selleks ajaks oli tema Dessau tehases juba käivitatud sõjalennukite ehitamine. Sel põhjusel natsionaliseeriti Junkersi tehased, H.Junkers suri koduarestis 1935. aastal oma 76. sünnipäeval, ta maeti  Müncheni metsakalmistule.

Saksamaa leiutajad
Sündinud 1859
Surnud 1935
Ferdinand von Zeppelin

Ferdinand Adolf Heinrich August Graf von Zeppelin (8. juuli 1838 – 8. märts 1917) oli Saksa kindral ja hiljem tsepeliini  leiutaja. 

Ta asutas ettevõtte Luftschiffbau Zeppelin.

Württembergi sõjaväelased
Saksamaa leiutajad
Sündinud 1838
Surnud 1917
Kranenburg (Oste)

Kranenburg on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Stade kreisis, asudes Oste jõe ääres. Valda kuuluvad Kranenburgi ja Brobergeni külad. Valla pindala on 14,21 km². 31. detsembril 2017 elas seal 734 inimest.

Mõlemad külad asuvad Oste jõe paremkaldal, kuid osa vallast, "Hollander Höfe", asub vasakkaldal, mis oli "von Brobergenite" aadlisuguvõsa vana esivanemate asupaik. Brobergenis on Ostet ületav parvlaev, mis ühendab "Hollander Höfe" ja Brobergeni küla. See on "Deutsche Fährstraße" jaam.

Paik asub padura piiril Oste lähedal. Oste lisajõe Mehe estuaar on Brobergeni lähedal.

Ajalugu 

Kranenburg, esmakordselt mainitud 1375. aastal kui Kronesborg, kuulus 1180. aastal loodud vürstlikku Bremeni peapiiskopkonda. Brobergen oli kõigepealt maastiku nimi, mis viitas suuremale piirkonnale Oste ääres Gräpeli ja Burwegi vahel. 1141. aasta hartas öeldakse, et Rudolf von Freckleben kui Stade krahv Rudolf II (1135. aastast kuni oma surmani aastal 1144) andis Brobergeni lääniks ühele kolmest vennast Dudo, Adiko ja Ricbert, pärast seda, kui nad asutasid Stades benediktlaste Jumalaema mungakloostri.

1286. aastal on esmakordselt mainitud, et lossi juures oli küla, mis oli von Brobergeni perekonna asupaik. 1380. aastal püüdsid von Mandelsloh perekond ning teised Bremeni ja Verdeni võlausaldajad vägivallaga saada pärandit, mille pankrotis vürstlik peapiiskop Albert II lubas krediidi eest. Võlausaldajad rüüstasid Bremeni linna ja kogu vürstlikku Bremeni peapiiskopkonda. Bremeni linn sõlmis pakti teiste linnade, kapiitli, paduri vabade talupoegade Landsgemeinde ning põliste aadliperekondade ja ministeriaalidega, et võidelda von Mandelsloh ekspedeerimisega. 1381. aastal vallutasid Bremeni linna väed Kranenburgi lossi.

Lossi omanud von Brobergeni perekond kestis 1618. aastani, mil see hääbus. Siis müüdi mõis Hamburgi kaupmeestele. 1648. aastal muudeti vürstlik peapiiskopkond, sealhulgas Kranenburg, Bremeni hertsogkonnaks, mida valitseti esmalt personaalunioonis Rootsi – mille katkestas Taani okupatsioon (1712–1715) – ja 1715. aastast Hannoveri krooniga.

1807. aastal annekteeris hertsogkonna üürike Vestfaali kuningriik, 1810. aastal annekteeris selle Prantsusmaa. 1813. aastal anti hertsogkond tagasi Hannoveri kuurvürstkonnale, mis – pärast ülendamist Hannoveri kuningriigiks 1814. aastal – liidendas hertsogkonna reaaluniooni ja hertsogkonna territooriumist, sealhulgas Kranenburgis, sai 1823. aastal loodud Stade regiooni osa. 1837. aastal, pärast paljusid omanikuvahetusi, ostsid lossi ja sellega seotud maa Brobergeni talupojad, kes koondasid kokku, et vabaneda oma maa omandiõigusest teistele isikutele.

Viited 

Alam-Saksi vallad
Stade kreis
Grigori

Grigori (vene Григорий) on kreeka päritolu vene mehenimi.

2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Grigori 550 mehel. Grigori on populaarsuselt 256. mehenimi.

Nime kandjaid
Grigori (Krug)
Grigori (Tšukov)
Grigori Javlinski, Venemaa poliitik ja majandusspetsialist
Grigori Kromanov, eesti lavastaja
Grigori Kulik, Venemaa sõjaväelane
Grigori Kusmin, Eesti astronoom
Grigori Orlov, Venemaa riigitegelane
Grigori Perelman, Venemaa matemaatik
Grigori Potjomkin, Venemaa riigitegelane ja sõjaväelane
Grigori Zinovjev, Venemaa kommunistlik revolutsionäär
Grigori Petrovitš Volkonski, Venemaa riiginõunik ja õukondlane

Viited 

Mehenimed
Konstantin Muhhin

Konstantin Nikiforovitš Muhhin (vene keeles Константин Никифорович Мухин; 1918 Moskva – 2016) oli vene füüsik ja teaduskirjanik, füüsika-matemaatikadoktor, Venemaa Föderatsiooni teeneline teadustegelane. 

Ta lõpetas 1941. aastal Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli füüsikateaduskonna. Muhhin oli 35 aastat Moskva Füüsika-Tehnika Instituudi professor; pidas eksperimentaalse tuumafüüsika kursust. Paralleelselt õppejõu tööga töötas Kurtšatovi-nimelises Aatomienergeetika Instituudis laborijuhatajana. Muhhini peamised uurimisalad on tuumafüüsika ja osakestefüüsika.


Tunnustus
NSV Liidu riiklik preemia teaduse ja tehnika valdkonnas (1977, kaheköitelise kõrgkooliõpiku "Eksperimentaalne tuumafüüsika" eest)
Venemaa Föderatsiooni teeneline teadustegelane (2005)
Venemaa Föderatsiooni teeneline konstruktor

Teosed
1969 – "Занимательная ядерная физика"
1974 – "Экспериментальная ядерная физика". (3. väljaanne, kõrgkooliõpik)
2011 – "Российская физика Нобелевского уровня" (240 lk; kaasautorid Aleksandr Sustavov ja Viktor Tihhonov)

Tõlked eesti keelde
1976 – Huvitav tuumafüüsika. Tõlkinud Helje Heinoja. Kirjastus Valgus, 320 lk

Viited

Venemaa füüsikud
Teaduskirjanikud
Sündinud 1918
Surnud 2016
FK Sūduva

Futbolo klubas Sūduva (ka FK Sūduva) on Leedu jalgpalliklubi, mis tegutseb Marijampolės. 

Klubi loodi 1968. aastal.

Sūduva on mänginud Leedu kõrgliigas alates 2002. aastast. Aastatel 2017–2019 on tulnud kolmel aastal järjest Leedu meistriks. Hooaegadel 2017–18, 2018–19 ja 2019–20 on UEFA Euroopa Liigas jõutud play-off-ringi.

Saavutused
A lyga 
 Võitja (3): 2017, 2018, 2019

Leedu karikas 
 Võitja (3): 2006, 2009, 2019

Leedu Superkarikas 
 Võitja (4): 2009, 2018, 2019, 2022

Statistika ja loendid

Mängijad

Praegune koosseis
Seisuga 4. aprill 2022

  
  
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"
  
  
  
  
  
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"
  
  

  
  
  
  
  
  
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

Staadion
FK Sūduva kodustaadion – Marijampolės futbolo arena (Hikvision arena).

Viited

Välislingid
fksuduva.lt lehel
alyga.lt lehel

Sūduva
Marijampolė
FK Panevėžys

Futbolo klubas Panevėžys (ka FK Panevėžys) on Leedu jalgpalliklubi, mis tegutseb Panevėžysis.

Ajalugu
Klubi loodi 2015.

Saavutused
Pirma lyga 
 Võitja (1): 2018
Leedu karikas 
 Võitja (1): 2020

Statistika ja loendid

Mängijad

Praegune koosseis
Seisuga 3. september 2021.

  
  
  
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"
  
  
  
  
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"
  
  
  
  
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

Viited

Välislingid
fk-panevezys.lt
alyga.lt lehel

Panevėžys
Panevėžys
FK Riteriai

Futbolo klubas Riteriai (ka FK Riteriai) on Leedu jalgpalliklubi, mis tegutseb Vilniuses.

Ajalugu
Klubi loodi 2005 (Futbolo klubas Trakai).

Saavutused
A lyga 
 Võitja (0): 
 2. positsioon (2): 2015, 2016.
 3. positsioon (3): 2017, 2018, 2019.

Leedu karikas 
 Võitja (0): 
 Finalist (1): 2015/16.

Leedu Superkarikas 
 Võitja (0): 
 Finalist (2): 2016, 2017

Statistika ja loendid

Mängijad

Praegune koosseis
Seisuga 23. juuli 2022

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"
  
  
  
  
  
  
  
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"
  
  

  
   (kapten)
  
  
  
  
  
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

Viited

Välislingid
fkriteriai.lt
alyga.lt lehel

Riteriai
Vilnius
Vilniuse FK Žalgiris

Futbolo klubas Žalgiris (ka FK Žalgiris) on Leedu jalgpalliklubi, mis tegutseb Vilniuses.

Ajalugu
Klubi loodi 1947 (Futbolo klubas Dinamo). 

2009 Vilniaus miesto futbolo draugija "Žalgiris" (VMFD Žalgiris).

Saavutused
A lyga 
 Võitja (10): 1991, 1992, 1999, 2013, 2014, 2015, 2016, 2020, 2021, 2022
 2. positsioon (12): 1990, 1994, 1995, 1997, 1998, 2000, 2010, 2011, 2012, 2017, 2018, 2019

Leedu karikavõistlused 
 Võitja (14): 1991, 1993, 1994, 1997, 2003, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016 (s), 2016 (a), 2018, 2021, 2022
 Finalist (6): 1990, 1992, 1995, 2000, 2001, 2017

Leedu Superkarikas 
 Võitja (7): 2003, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2020
 Finalist (3): 2019, 2021, 2022

Statistika ja loendid

Mängijad

Praegune koosseis
Seisuga 30. septembril 2022.

  
  
  
  
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"
  
  
  
  
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"
  
  

  
  
  
  
  
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

Viited

Välislingid
fkzalgiris.lt
alyga.lt lehel

Žalgiris
Vilnius
FK Kauno Žalgiris

Futbolo klubas Kauno Žalgiris (ka Kauno Žalgiris) on Leedu jalgpalliklubi, mis tegutseb Kaunases.

Ajalugu
Klubi loodi 2004.

Saavutused
A lyga 
 Võitja (0): 
 3. positsioon (2): 2020, 2021

Statistika ja loendid
 FK Spyris

FK Kauno Žalgiris

Mängijad

Praegune koosseis
Seisuga 25. septembri 2022.

  
  
  
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"
  
  
  
  
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"
  
  

  
  
  
  
  
  
  
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

Viited

Välislingid
kauno Žalgiris lehel
alyga.lt lehel

Kauno Žalgiris
Kaunas
FK Jonava

Futbolo klubas Jonava (ka Jonava) on Leedu jalgpalliklubi, mis tegutseb Jonavas.

Ajalugu
Klubi loodi 1991.

Saavutused
A lyga 
 Võitja (0): 
 4. positsioon (1): 2017
Pirma lyga 
 Võitja (4): 1992–93, 1998–99, 2012, 2015

Statistika ja loendid

Mängijad

Praegune koosseis
Seisuga 23. juuli 2022

  
  
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"
  
  
  
  
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"
  
  

  
  
  
  
  
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

Viited

Välislingid
fkjonava.lt
alyga.lt lehel

Jonava
Jonava rajoon
Heinrich Georg Eduard von Ungern-Sternberg

Heinrich Georg Eduard von Ungern-Sternberg (9. oktoober 1782 Kuuste – 17. august 1861 Kõrgessaare) oli baltisaksa mõisaomanik ja Venemaa sõjaväelane.

Vabahärra Heinrich Georg Eduard von Ungern-Sternbergile kuulusid Kõrgessaare mõis Hiiumaal ja Nõva mõis Harjumaal.

1829. aastal asutas ta koos vend Peter Ludwig Konstantin von Ungern-Sternbergiga Hiiu-Kärdla kalevivabriku.

Isiklikku
Ungern-Sternberg abiellus 1810. aastal Maria Stella Petronella Wynniga (sünninimi Chiappini), kes pidas ennast Orléansi hertsog Louis Philippe'i äravahetatud lapseks. Abielust sündis üks poeg, Nõva mõisnik vabahärra Edward (Ned) James Archibald Percival von Ungern-Sternberg (1811–1842)

Viited

Kirjandus
 Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil 2, 1.2: Estland. Görlitz 1930, lk 457–458.

Ungern-Sternbergid
Eestimaa aadlikud
Eestimaa mõisnikud
Baltisaksa sõjaväelased
Sündinud 1782
Surnud 1861
Jorginho (sündinud 1991)

Jorge Luiz Frello Filho (enam tuntud kui Jorginho; sündinud 20. detsembril 1991 Imbitubas) on Brasiilia päritolu Itaalia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Premier League'i klubis Chelsea ja Itaalia jalgpallikoondises.

Ta sündis Brasiilias ja kolis Itaaliasse 15-aastaselt.

Ta alustas profikarjääri Veronas, mille noorteakadeemiaga liitus 2007. aastal. Hooajal 2010–11 mängis ta laenul Itaalia tugevuselt neljanda liiga klubis Sambonifacese. Hooajal 2011–12 tegi ta debüüdi Verona põhimeeskonnas Itaalia esiliigas.

2014. aasta jaanuaris liitus ta Itaalia kõrgliiga klubiga Napoli. 2014. aastal võitis ta klubiga nii Itaalia karika kui ka superkarika. Ta mängis klubis kokku neli ja pool hooaega.

2018. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Chelseaga. Üleminekusumma oli 50 miljonit naelsterlingit. Hooajal 2018–19 võitis ta klubiga UEFA Euroopa Liiga.

Itaalia jalgpallikoondises tegi Jorginho debüüdi 24. märtsil 2016 sõprusmängus Hispaania vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 7. septembril 2018 UEFA Rahvuste Liiga mängus Poola vastu.

Saavutused 
Napoli
Coppa Italia: 2013–14
Supercoppa Italiana: 2014
Chelsea
UEFA Euroopa Liiga: 2018–19

Viited

Välislingid 

 Profiil Chelsea F.C. kodulehel

Itaalia jalgpallurid
Chelsea FC mängijad
SSC Napoli mängijad
Serie A mängijad
Premier League'i mängijad
Sündinud 1991
Kurista roosiaed

Kurista roosiaed oli Kurista metsamajandi maadele rajatud aiand.  1957. aastast tegutses aiandis   iluaednik Ferdinand Laaser, kes sai tuntuks  rooside aretaja ja  kasvatajana. Ferdinand Laaseri aretatud roosisordid on näiteks Juubel, Kurista, Kase valge.

Kurista roosiaed pakkus haljasaladele ning  koduaedadesse haruldaste  ja kaunite püsilillede ning ilupuude ja põõsaste  liikide-sortide istikuid, 4,3 ha suuruses roosiaias kasvas üle 250 sordi. Tippaegadel müüdi kuni kümme tuhat roosiistikut aastas, samuti lõikelilli, korve ja kimpe. Kuristal toimusid populaarsed rooside päevad, kuhu kogunesid aednikud ja lillehuvilised.

Ferdinand Laaseril oli ka suur kaktuste kollektsioon, kiviktaimla ning huvi ratsuritähtede vastu, mis aiandisse rohkelt külastajaid tõi.

Viited

Eesti aiandus
Jõgeva maakonna ajalugu
Madis Salum (muusik)

Madis Salum (25. oktoober 1955 – 21. november 2009) oli Eesti muusik (peamiselt kitarrist), helilooja ja muusikaprodutsent.

Ta lõpetas 1974. aastal Tallinna 4. Keskkooli. 

Ta oli ansambli Hübriid asutajaliige ja enamasti ka kitarrist. Ta oli ka ansambli omaloomingu peamine autor. Ta on kirjutanud muusikat ka teistele lauljatele.

1992. aastal asutas ta muusikaproduktsiooni ettevõtte OÜ SALUMuusik ja oli üks selle omanikke.

Teoseid ansambli Hübriid esituses
"Võõra linna tuled"
"Sügise kirjad"
"Uus lehekülg"
"Taevas ja maa"
"Armastuse pärast"

Viited

Välislingid
Madis Salumi helilooming
Madis Salum lehel Discogs. Inglise keeles
Ansambel Hübriidi plaadi autorid 1997
Päevasüda. Madis Salum. "1980. aastate menuansambli Hübriid liige Madis Salum meenutab kunagisi pillimeheaastaid ja räägib oma tegevusest muusikakirjastajana. Hiljaaegu valmis plaat, kus klassikalist muusikat esitab Andres Uibo koos eesti jazzmuusikutega. Küsitleb Vello Mikk". 10. detsember 2004
Haud Tallinna Rahumäe kalmistul

Eesti muusikud
Eesti kitarristid
Eesti muusikaprodutsendid
Tallinna Kristiine Gümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1955
Surnud 2009
Rahumäe kalmistule maetud
Aa (perekonnanimi)

Aa on perekonnanimi.

Nime kandjaid
 Abraham Jacob van der Aa, hollandi kirjamees (1792–1857)
Adolf van der Aa, hollandi aadlik (suri 1568)
Albert von der Aa, Šveitsi poliitik ja ajakirjanik (1894–1978)
Cees van der Aa (Cornelis Johannes van der Aa), hollandi kunstnik ja kunstikaupmees (1883–1950)
Christianus Carolus Henricus van der Aa (Christiaan Carolus Henricus van der Aa), hollandi teoloog (1718–1793)
Christianus Petrus Eliza Robidé van der Aa, hollandi jurist ja kirjamees (1791–1851)
Cornelis van der Aa, hollandi raamatukaupmees ja kirjamees (1749–1815) 
Dirk van der Aa, hollandi kunstnik (1731–1809)
Herman Aa, hollandi loomaarst (1943–)
Hillebrand van der Aa, hollandi graveerija ning joonistaja (17.–18. sajand)
Huibert Cornelis van der Aa, hollandi orelimeister (1828–1897)
Jacob van der Aa, hollandi maalikunstnik (1730–1776)
Jan van der Aa, kartograaf (16. sajand)
Jan Simon van der Aa, hollandi jurist (1865–1944)
Johannes van der Aa, hollandi orelimeister (1824–1860)
Karl von der Aa, saksa majanduspedagoog (1876–1937)
Martinus Wilhelmus van der Aa, hollandi publitsist (1831–1905)
Michel van der Aa, hollandi helilooja (1970–)
Petrus van der Aa, Brabandi hertsogkonna jurist (1530–1594)
Philips van der Aa, Madalmaade ja Hollandi Vabariigi poliitik (16. sajand)
Pierre Jean Baptiste Charles van der Aa, hollandi jurist ja kirjamees (1770–1812)
Pieter van der Aa, hollandi kirjastaja ja raamatukaupmees (suri 1733)
Rudolf von der Aa, saksa loomaarst (1913–1991)
Simon van der Aa, hollandi jurist (1865–1944)
Terje Aa, norra bridžimängija (1961–)
Willem Pince van der Aa, hollandi raamatukaupmees, võltsgenealoog (20.–21. sajand) 

Perekonnanimed
Haldusjaotuste loend riigiti

'Siin loetletakse haldusjaotuseid riigiti.''
Afganistani haldusjaotus
Angola haldusjaotus
Araabia haldusjaotus
Argentina haldusjaotus
Austria haldusjaotus
Bangladeshi haldusjaotus
Belgia haldusjaotus
Benini haldusjaotus
Boliivia haldusjaotus
Bosnia ja Hertsegoviina haldusjaotus
Brasiilia haldusjaotus
Burkina Faso haldusjaotus
Colombia haldusjaotus‎
Costa Rica haldusjaotus
Dominikaani Vabariigi haldusjaotus
Ecuadori haldusjaotus
Eesti haldusjaotus
El Salvadori haldusjaotus
Elevandiluuranniku haldusjaotus
Eritrea haldusjaotus
Etioopia haldusjaotus
Fääri saarte haldusjaotus
Gaboni haldusjaotus
Gröönimaa haldusjaotus
Guatemala haldusjaotus
Guinea haldusjaotus
Hiina Rahvavabariigi haldusjaotus
Hispaania haldusjaotus
Hollandi haldusjaotus
Hondurase haldusjaotus
Horvaatia haldusjaotus
Iisraeli haldusjaotus
India haldusjaotus‎‎
Islandi haldusjaotus‎
Itaalia haldusjaotus‎‎
Jaapani haldusjaotus
Jeemeni haldusjaotus
Kambodža haldusjaotus‎
Kameruni haldusjaotus
Katari haldusjaotus
Kongo Demokraatliku Vabariigi haldusjaotus
Kuuba haldusjaotus‎‎
Küprose haldusjaotus
Leedu haldusjaotus
Luksemburgi haldusjaotus
Madagaskari haldusjaotus
Makedoonia haldusjaotus
Mali haldusjaotus
Malta haldusjaotus
Mehhiko haldusjaotus
Mongoolia haldusjaotus
Mosambiigi haldusjaotus
Myanmari haldusjaotus
Nepali haldusjaotus
Nicaragua haldusjaotus
Nigeri haldusjaotus
Norra haldusjaotus
Pakistani haldusjaotus
Panama haldusjaotus
Paraguay haldusjaotus
Peruu haldusjaotus
Poola haldusjaotus
Portugali haldusjaotus
Roheneemesaarte haldusjaotus
Rootsi haldusjaotus
Rumeenia haldusjaotus
Rwanda haldusjaotus
Saksamaa haldusjaotus
Serbia haldusjaotus‎
Slovakkia haldusjaotus‎
Sloveenia haldusjaotus
Soome haldusjaotus
Sri Lanka haldusjaotus
Sudaani haldusjaotus
Suriname haldusjaotus
Süüria haldusjaotus
Tai haldusjaotus
Tšiili haldusjaotus
Tuneesia haldusjaotus
Türkmenistani haldusjaotus
Ungari haldusjaotus
Uruguay haldusjaotus
Valgevene haldusjaotus
Venezuela haldusjaotus
Vietnami haldusjaotus
Kalju Komissarovi nimeline stipendium

Kalju Komissarovi nimeline stipendium on stipendium Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia teatrikunsti, tantsukunsti ja etenduskunstide visuaaltehnoloogia erialade üliõpilastele erialaseks enesetäienduseks välismaal. Stipendiumi suurus kokku on 2000 eurot (rahastab Eesti Kultuurkapitali näitekunsti sihtkapital ja toetab puidust käekelli tootev ettevõte Wooch OÜ), mis jaguneb kahe stipendiaadi vahel, ja seda saavad üliõpilased taotleda alates teisest õppeaastast.

Stipendium tuleb ära kasutada ühe aasta jooksul alates kättesaamisest ning stipendiaat peab kultuuriakadeemia etenduskunstide osakonnale esitama stipendiumi kasutamise aruande.

Kalju Komissarovi nimelist stipendiumi antakse välja alates 2018. aastast. Stipendium algatati Garmen Tabori, Tartu Ülikooli ja Eesti Teatriliidu ettepanekul ning Eesti Kultuurkapitali näitekunsti sihtkapitali toel.

Stipendiumi laueraadid
 2018 – näitleja eriala üliõpilane Karolin Jürise ja valguskujundaja eriala üliõpilane Jari Matsi
 2019 – multimeedia üliõpilane Johanna Mägin ja tantsukunsti üliõpilane Katrin Kubber
2020 – tantsukunsti üliõpilased Liisbeth Horn ja Helina Karvak
2021 – näitleja eriala üliõpilane Maria Paiste ja valguskujundaja eriala üliõpilane Fredi Karu

Viied

Stipendiumid
Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia
Elga

"Elga" on Artur Lemba ooper kolmes vaatuses, viies pildis proloogi ja epiloogiga Julius Oengo (Õngo) vabatõlkelisele tekstile, mis lähtus vene näitleja ja ooperiprodutsendi Dmitri Arbenini libretost Gerhart Hauptmanni samanimelisest unenäolisest draamast (1896).  

Helilooja viimane, kõige rohkem kritiseeritud ja tagasihoidlikuma publikumenuga ooper. Faabula poolest võõrapärane ja sünge, kuid sisaldab meloodilist ja sügavat muusikat. Ooperi komponeerimine lõppes 1932. aastal, kuid teater nõudis viimistlemist ja muusikalugude kohendamist vastavalt solistide soovidele. Pärast väljatulekut pole taaslavastamist leidnud. 

Esiettekanne toimus 15. märtsil 1934 Tallinna teatris Estonia. Peaosi esitasid Olga Torokoff-Tiedeberg (Elga), Karl Viitol (Starzenski ja Munk), Antonina Romanova (eestindatult Niina Loona) (Mariina), Aleksander Tamm (Rüütel), Arnold Wisman (eestindatult Aarne Viisimaa) (Oginski). Dirigent Artur Lemba ja Raimund Kull. Lavastas Hanno Kompus.

Peamised osad: Starzenski naine Elga (sopran), Starzenski ja Munk (bass-bariton), Oginski (tenor), Rüütel (bariton), Teener (tenor), Starzenski ema Mariina (metsosopran), majavalitseja Timoszka (bass), Elga vend Dimitri (bariton), Elga vend Griszka (tenor). 

Tegevus toimub 17. sajandi teisel poolel Poolas San­domiri maakonnas. Saksa rüütlid leiavad öömaja kloostris. Üks rüütel näeb seal und, milles talle ilmuvad krahv Starzenski ja tema naine Elga. Rüütlile avaneb Elga ja krahvi suhete lugu. 

Poola aadlik krahv Starzenski on abiellunud ilusa noore neiu Elgaga. See abielu pole aga õnnelik, sest Elga ei armasta oma meest, kes on temast palju vanem. Elgat armastab noort aadlik Oginski ja Elga vastab noormehe tunnetele. Armastus areneb niikaugele, et Elga petab oma meest Oginskiga. Krahv aimab, et Elga petab teda. Põhjuse selleks annab ta poja suur sarnasus Oginskiga. 

Krahv meelitab Oginski oma lossi ning kuuleb temalt, et Elga on tõesti temaga rikkunud abielu. Meeleheitel vana krahv laseb oma majavalitseja Timoszkal Oginski une pealt ära kägistada. Kui Elga oma armsama laipa näeb, kaotab ta mõistuse. Krahv kahetseb oma kuritegu, muudab oma lossi kloostriks ja hakkab ise mungaks. Unenägu katkeb ja rüütel ärkab. Ta saab vanalt mungalt teada, et tema ongi krahv Starzenski.

Eesti ooperid
Leho Tedersoo

Leho Tedersoo (sündinud 3. aprillil 1980) on eesti mükoloog ja mullaökoloog. 

Tema uurimisvaldkonnad on mükoriisat moodustavate seente globaalne elurikkus, molekulaarne mullaökoloogia ja seente biogeograafia. Ta kuulub oma valdkonnas maailmas enim viidatud teadlaste hulka.

Tedersoo on Eesti Noorte Teaduste Akadeemia liige.

Elulugu 
Ta lõpetas 1998. aastal Tallinna Üldgümnaasiumi ja 2002. aastal Tartu Ülikooli bioloogina cum laude. Kaitses 2003. aastal Tartu Ülikoolis magistriväitekirja "Fine scale distribution of ectomycorrhizal fungi and roots across substrate layers including coarse woody derbis in a mixed forest" (juhendaja Urmas Kõljalg) ja sai magistrikraadi botaanika ja mükoloogia alal.

Kaitses 2007. aastal Tartu Ülikoolis doktoriväitekirja "Ectomycorrhizal fungi: diversity and community structure in Estonia, Seychelles and Australia" (juhendaja Urmas Kõljalg) ja sai doktorikraadi botaanika ja mükoloogia alal. Oli aastatel 2008–2011 Tartu Ülikooli Loodusmuuseumi järeldoktor.

Ta töötab alates 2005. aastast Tartu Ülikoolis (esmalt botaanika ja ökoloogia instituudis), 1. oktoobrist 2018 on ta ökoloogia ja maateaduste instituudi mükoriisauuringute juhtivteadur, alates 2021. aastast mükoriisauuringute professor.

Teadusartikleid
Kaarin Parts, Leho Tedersoo, Andreas Schindlbacher, Bjarni D. Sigurdsson, Niki I. W. Leblans, Edda S. Oddsdóttir, Werner Borken, Ivika Ostonen. "Acclimation of Fine Root Systems to Soil Warming: Comparison of an Experimental Setup and a Natural Soil Temperature Gradient". Ecosystems. 2019 SpringerLink
Rolf Henrik Nilsson, Karl-Henrik Larsson, Andy F. S. Taylor, Johan Bengtsson-Palme, Thomas S. Jeppesen, Dmitry Schigel, Peter Kennedy, Kathryn Picard, Frank Oliver Glöckner, Leho Tedersoo, Irja Saar, Urmas Kõljalg, Kessy Abarenkov. "The UNITE database for molecular identification of fungi: handling dark taxa and parallel taxonomic classifications". Nucleic Acid Research, 47. 2019 Link

Liikmesus
2003 Eesti Loodusuurijate Selts
2003 Eesti Mükoloogiaühing
2010 Eesti Mikrobioloogide Ühing

Tunnustused
2015 Vabariigi Presidendi Kultuurirahastu Noore teadlase preemia
2014 Eesti Vabariigi teaduspreemia uurimuste tsükli "Seente elurikkuse ja biogeograafia globaalsed mustrid" eest
Korduvalt loetud maailma mõjukamate teadlaste sekka.

Viited

Välislingid
ETIS

Riin Aljas. "Eesti seeneteadus on maailma tipus. Vägevaid teadlasi on kodumaal ka muudel aladel". EPL, 11. oktoober 2013
"Leho Tedersoo: müstiline seeneteadus uurib kõike õlletegemisest kahjuritõrjeni". Postimees, 17. märts 2019

Eesti mükoloogid
Eesti mikrobioloogid
Eesti ökoloogid
Tartu Ülikooli loodus- ja täppisteaduste valdkonna professorid
Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna vilistlased
Tallinna Kristiine Gümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1980
Käsikäes

"Käsikäes" on Gustav Ernesaksa koomiline ooper kolmes vaatuses Paul Rummo ja Kersti Merilaasi tekstile. 

Esmaettekanne toimus 14. märtsil 1955 Tallinna teatris Estonia. Peaosades Aaro Pärn või August Sepp (Mihkel), Meta Kodanipork või Silvia Urb (Tiiu), Olga Lund, Linda Sellistemägi või Marta Rungi (Mari), Georg Ots, Vootele Veikat või Ants Aasma (Toomas). Dirigent Vallo Järvi. Lavastaja Kaarel Ird. 

Teater Vanemuine lavastas ooperi Ardi Liivese ümber töötatud versiooni, mida nimetati laulumänguks ja kandis pealkirja "Mari ja Mihkel ehk kuidas Uuspere ja Vanavere laulupeole läksid". Selle redaktsiooni esmaettekanne toimus Tartus 28. märtsil 1965. Peaosi esitasid Lehte Mark, Leida Jürgens ja Helju Koppa (Mari), Endel Aimre ja Aavo Hinno (Mihkel), Aino Seep, Aida Truu ja Helju Meier (Tiiu), Lembit Soone (Toomas), Elmar Salulaht (Vooster) ja Johannes Lükki (Kolhoositaat). Dirigent Jaan Hargel. Lavastas Kaarel Ird.

Peamised osad: Vanavere kolhoosi esimees Mihkel (bass), Mihkli tütar Tiiu (sopran), Ühispere kolhoosi esimees Mari (sopran), elektriinsener Toomas (bariton), ametiühingu esimees Andres (tenor), Kolhoositaat (bariton), agronoom Prill (tenor), endine veskiomanik Vooster (bass), endine artist Madleen (metsosopran), endine artist  Alfredo (buffo).

Tegevus 
Tegevus toimub Eesti NSV-s kolhooside loomise esimestel aastatel. Käib võitlus uue tehnika saamise, uute töövõtete juurutamise ja nõukogude kultuuri kehtestamise eest. On maainimesi, kes on selle vastu. Ei taheta maisi külvata.  Kuid progressiivne kolhoosirahvas rajab tammi, teeb usinasti tööd ja unistab elektrist. Noored soovivad laupäeviti lõbutseda. Elektriinsener Toomas räägib Ühis­pere kolhoosi esimehele Marile oma soovist tuua külla elekter. Esimees on selle poolt, kuid konser­vatiivne Vanavere kolhoosi esimees Mihkel võitleb vastu. Domineerib eesrindlike inimeste soov kasvatada eelarvamuste küljes rippuv Mihkel teadlikuks kolhoosnikuks. Selles on tubliks abiks Toomas, kes on armunud Mihkli tütres­se Tiiusse. Kuid eriti suure töö teeb ära hea organiseerimisvõimega Ühispere kolhoosi sõnakas juht Mari. Kesksel kohal on ka Tiiu ja Toomase armastusvahekord, mis annab toimuvale lüürilise kõrvalkõla. Tööpatriotismi, kolhoosirahva lõbut­semise, noorte vahel kujuneva armastuse ning inimlike vastuolude ning intriigide taustal kuju­nev patriootiline faabula areneb lõpuks nii kau­gele, et hea võidab kurja. Noored armastajad saavad oma tahtmise nii töös kui igapäevases elus.

Muusikalugusid 
Mihkli laul "Eks laupäeva lusti minagi tunne"; koorid "Lähme lauldes läbi metsa", "Tulnud ilus õitseaeg", "Eks vaata neid nurjatuid", "Nüüd a'ab lehti lehepuusse" ja "Viiul virgalt vingutab"; Tiiu ja Tooma duett "Sain kinni su, vallatu neiu"; Tiiu aaria "Suvi sirutab käed"; ansambel "Kes on süüdi"; Tooma laul "Mis viga oli vanasti me esiisadel"; laste mängulaul "Ööbik laksutab, kägu vastu kukub"; laadavalss "Puurattad, kaskaisad"; Mihkli nutulaul "Kurb on süda, hale meel"; Prilli ja Voosteri stseen "Viska kärakat"; finaal "Touat-touat torupill".

Välislingid 
 Info ooperi käsikirja kohta Eesti Muusika Infokeskus

Eesti ooperid
Kranshoek

Kranshoek on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Garden Route'i ringkonnas. Kranshoek asub India ookeani rannikul.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kranshoeki elanikest värvilisi 53,46%, mustanahalisi aafriklasi 8,97%, India või Aasia päritolu inimesi 1,00%, valgeid 0,48% ja teisi 36,11%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 87,90% inimesi, koosa keelt 4,09%, inglise keelt 3,95% ja tsvana keelt 1,00%.

Viited

Lõuna-Aafrika Vabariigi asulad
Cornelia (LAV)

Cornelia on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Fezile Dabi ringkonnas Mafube vallas.

Cornelia on asutatud 1894. aastal. Cornelia on saanud nime Oranje Vaba Riigi presidendi Francis William Reitzi teise naise Cornelia Mulderi järgi. Linnaõigused sai Cornelia 1923. aastal.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Cornelia elanikest mustanahalisi aafriklasi 97,3%, valgeid 1,9%, India või Aasia päritolu inimesi 0,7% ja teisi 0,1%. Sotho keelt pidas emakeeleks 57,8% inimesi, suulu keelt 33,7%, afrikaani keelt 2,7%, inglise keelt 1,6% ja teisi keeli 4,2%.

Viited

Free State'i provintsi linnad
Suderburg

Suderburg on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Uelzeni kreisis. Valla pindala on 129,48 km². 31. detsembril 2017 elas seal 4602 inimest. Vald asub umbes 11 km Uelzenist edelas.

Valda kuuluvad peale Suderburgi veel järgmised külad: Bahnsen, Böddenstedt, Hamerstorf, Hösseringen, Holxen ja Räber.

Ajalugu 

Sutherburgi on esmakordselt mainitud 1004. aastal.

1847. aastal avati raudteeliin Celle – Uelzen – Lüneburg – Harburg – Wilhelmsburg ja 1850. aastal avati Suderburgi raudteejaam ning seda laiendati 1859. aastal.

1957. aastal liideti Suderburgiga Graulingeni, Oldendorf I ja Suderburgi külad.

Tuntud inimesi 

 Sophus Schmidt (1792–1841), Hannoveri vabadusvõitleja, kohtutäitur Bleckedes ja maaomanik Suderburgis
 Heinrich Christoph Wilhelm Hillmer (1831–1916), ehitusmeister
 Karl Hillmer (1869–1944), Wiesenbauschule direktor
 Carsten Kadach (1964–), endine FIFA assistent

Viited

Välislingid 

 www.suderburg.de

Alam-Saksi vallad
Uelzeni kreis
Mustafa Džemiljev

Mustafa Abduldžemiljoglu Džemiljev (Kõrõmoglu) (krimmitatari keeles Mustafa Abdülcemil oğlu Cemilev (Qırımoğlu); ukraina keeles Мустафа Джемілєв; sündinud 13. novembril 1943 Mižrittšjas Krimmi ANSV-s Vene NFSV-s) on Ukraina poliitik, krimmitatarlaste rahvusliku liikumise juhte, inimõigusaktivist, endine dissident ja poliitvang.

18. mail 1944 küüditati tema pere koos teiste krimmitatarlastega Krimmist Usbeki NSV-sse. 1962. aastal astus Taškendi maaparanduse instituuti, kust ta 1965. aastal eksmatrikuleeriti poliitilistel põhjustel. Ajavahemikus 1966–1986 korduvalt istunud vangilaagrites (kokku 15 aastat). Pärast Ukraina iseseisvumist 1991. aastal lülitus poliitilisse ellu. Aastatel 1991–2013 oli Krimmitatari Rahva Medžlisi esimees. Alates 1998. aastast on Ülemraada liige ja 2014. aastast Ukraina presidendi volinik krimmitatari rahva asjades. 

2013. aastal Ülemraadas toimunud arutelus armeenlaste genotsiidi tunnistamise seaduse eelnõu üle esines Džemiljev selle kriitikaga.

Tunnustus

1996 – Konyas Konya provintsis asuva Selçuki Ülikooli audoktor
1998 – Nanseni pagulaste auhind 
2001 – Vürst Jaroslav Targa V järgu orden 
2003 – Vürst Jaroslav Targa IV järgu orden 
2005 – Victor Gollanczi auhind 
2011 – Auhind Õigluse Valgus 
2014 – Vabariigi orden (Türgi)
2014 – Çanakkales Çanakkale provintsis asuva Çanakkale 18. Märtsi Ülikooli audoktor
2014 – Bursas asuva Bursa Uludagi Ülikooli audoktor
2015 – Leedu orden Teenete eest Leedu ees 
2016 – Vilniuses asuva Mykolo Romerio Ülikooli audoktor
2018 – Vabaduse orden

Viited

Välislingid

Мустафа Джемілєв гість програми "Кисельов. Авторське". Intervjuu Jevgeni Kisseljovile. YouTube, 9. oktoober 2018 (vene keeles)

Ukraina poliitikud
Inimõiguslased
Krimm
Sündinud 1943
Tomáš Petříček

Tomáš Petříček (sündinud 27. septembril 1981 Rokycanys) on Tšehhi poliitik (Tšehhi Sotsiaaldemokraatlik Partei).

2004. aastal sai ta Prahas Karli ülikoolis bakalaureusekraadi politoloogia ja rahvusvaheliste suhete alal ning 2006. aastal samas magistrikraadi rahvusvaheliste suhete alal. 2009. aastal omandas ta Brüsselis Rahvusvaheliste ja Strateegiliste Uuringute Keskuses (CERIS) magistrikraadi riigijuhtimise ja arengupoliitika alal ning 2010. aastal omandas Warwicki Ülikoolis magistrikraadi rahvusvahelise poliitilise ökonoomia alal. Doktorikraadi sai ta Karli ülikoolis 2014. aastal rahvusvaheliste suhete alal. 2012–2014 töötas ta mittekoosseisulise õppejõuna Karli ülikoolis. 2014–2017 töötas ta Euroopa Parlamendis nõunikuna. 2017. aasta maist kuni detsembrini töötas ta töö- ja sotsiaalministri asetäitjana. 2018. aasta jaanuarist kuni juulini oli ta Euroopa Parlamendi nõunik. 2018. aasta augustist oktoobrini oli ta Tšehhi välisministri asetäitja.

Alates 16. oktoobrist 2018 kuni 12. aprillini 2021 oli Tomáš Petříček Tšehhi välisminister.

Viited

Tšehhi välisministrid
Sündinud 1981
Vechta kreis

Vechta on kreis (Landkreis) Saksamaal Alam-Saksi liidumaal. Sellega külgnevad (põhjast ja päripäeva) Oldenburgi, Diepholzi, Osnabrücki ja Cloppenburgi kreis. Kreisi pindala on 813 km². 31. detsembril 2017 elas seal 140 540 inimest.

Ajalugu 

13. sajandil omandas piirkonna Münsteri piiskop ja sellest sai osa tema vaimulikust riigist. Kui Saksamaa vaimulikud riigid 1803. aastal kaotati, anti Vechta Oldenburgile, kuigi vaimulikult kuulus see endiselt Münsterisse. Sellest tulenevalt kasutatakse piirkonna jaoks ka nime Oldenburger Münsterland (koos Cloppenburgi kreisiga). Praegune kreis loodi 1945. aastal ja sellest sai osa äsjaloodud Alam-Saksi liidumaast.

Loodus 

Maastik on üldiselt tasane. Ainult lõuna pool on Damme linna lähedal mäeahel, mida kutsutakse Damme mäed (Dammer Berge). Dümmeri järve läänekallas koos külgnevate soodega on samuti kreisi osa.

Linnad ja vallad

Viited

Välislingid 

 Kreisi veebileht

Alam-Saksi kreisid
Eustratius (Zorja)

Eustratius (ukraina keeles Євстратій; kodanikunimega Іван Зоря Ivan  Zorja; sündinud 21. oktoobril 1977 Tšerkassõs) on Ukraina Õigeusu Kiriku Tšernigivi ja Nižõni ülempiiskop (ukraina keeles Архієпископ Чернігівський і Ніжинський).

Teenistus vaimulikuna 
2019. aasta veebruari alguses sai temast UÕK Püha Sinodi mittealaline liige. UÕK eestseisja Epifanius nimetas ta 6. märtsil 2019 enda kui kiriku välissuhete osakonna juhi üheks asetäitjaks.

Vaata ka 
Ukraina Õigeusu Kiriku piiskop

Viited 

Sündinud 1977
Ukraina õigeusu piiskopid
Kiievi Püha Vladimiri katedraal

Kiievi Püha Vladimiri katedraal (ukraina keeles Собор святого рівноапостольного великого князя Володимира) on Kiievi suurvürstile Vladimir Pühale pühendatud õigeusu kirik Ukraina pealinnas Kiievis.

Ukraina kirikud
Kiiev
Metsade elupaigad

Metsade elupaigad on Loodusdirektiivi I lisas määratletud üks elupaigatüüpide rühm.

Eestis on metsaelupaigatüüpe 11. Seejuures kuulub neist üks ranniku- ja sisemaaluidete elupaikade rühma (koodiga 2180), teised metsade rühma (koodnimetused algavad numbriga 9). Metsaelupaikade inventeerimiseks koostatud täpsemad juhised asuvad Keskkonnaministeeriumi kodulehel.

Metsaelupaikade pindalast annab ülevaate Keskkonnaagentuuri koostatav Aastaraamat "Mets". Viimaseil andmeil on kõige ulatuslikumalt levinud vanad loodusmetsad, siirdesoo- ja rabametsad ning soo-lehtmetsad.

Eestis on esindatud järgmised metsaelupaigatüübid:

 2180   Luitemetsad
 9010 Vanad loodusmetsad
 9020 Vanad laialehiste puuliikidega metsad
 9050   Rohundirikkad kuusikud
 9060   Okasmetsad moreenikõrgendikel (oosimetsad)
 9070   Puiskarjamaad
 9080  Soostuvad ja soo-lehtmetsad
 9180   Laialehised rusukaldemetsad
 91D0  Siirdesoo- ja rabametsad
 91E0   Lammi-lodumetsad
 91F0   Uhtlammimetsad

Eestis võib leiduda veel kaht metsaelupaigatüüpi (ranniku esikmetsad [9030] ja Kesk-Euroopa nõmmemetsad [91T0]), mida praegu teistest kooslustest ei eristata.

Viited
Josh Murphy

Joshua Murphy (sündinud 24. veebruaril 1995 Wembleys) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Premier League'i klubis Cardiff City.

Ta alustas klubikarjääri Norwich Citys, mille noorteakadeemiaga liitus 2006. aastal. Klubi põhimeeskonnas tegi ta Inglismaa kõrgliigas debüüdi hooajal 2013–14. Hooaegadel 2014–15 ja 2015–16 mängis ta laenul esiliiga klubides Wigan Athletic ja Milton Keynes Dons. Hooajal 2015–16 valiti ta mängijate poolt Milton Keynes Donsi hooaja parimaks mängijaks. Hooaegadel 2016–17 ja 2017–18 mängis Murphy Norwich Cityga Inglismaa esiliigas.

2018. aasta juunis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Cardiff Cityga. Arvatav üleminekusumma oli 11 miljonit naelsterlingit. 30. septembril 2018 lõi ta mängus Burnley vastu oma esimese värava Inglismaa kõrgliigas.

Tema kaksikvend Jacob Murphy on samuti jalgpallur.

Viited

Välislingid 

Inglismaa jalgpallurid
Norwich City FC jalgpallurid
Wigan Athletic FC mängijad
Cardiff City FC jalgpallurid
Premier League'i mängijad
The Championshipi mängijad
Sündinud 1995
Heinz-Christian Strache

Heinz-Christian Strache (sündinud 12. juunil 1969 Viinis) on Austria poliitik, ta kuulub Austria Vabaduspartei ridadesse, olles 23. aprillist 2005 kuni 18. maini 2019 partei liider. Ta oli 18. detsembrist 2017 kuni 18. maini 2019 Austria asekantsler. Lisaks oli ta 8. jaanuarist 2018 kuni 18. maini 2019 Austria spordiminister.

Ta on väljaõppelt hambatehnik.

Isiklikku 
Ta on usutunnistuse poolest katoliiklane. Ta on teist korda abielus ning ta on kolme lapse isa.

Välislingid 
Heinz-Christian Strachest (Austria Vabaduspartei kodulehel (saksa keeles))

Austria poliitikud
Sündinud 1969
Neugrund

Neugrund (ka Neugrundi madal(ik)) on madal Lääne maakonnas Soome lahes Osmussaare lähedal Neugrundi meteoriidikraatri juures.

Vaata ka
Nygrund

Lääne maakonna geograafia
Eesti madalad
Tor Mikkel Wara

Tor Mikkel Wara (sündinud 27. detsembril 1964 Kárášjohka vallas) on Norra poliitik. Ta kuulub Progressiparteisse. Ta on 4. aprillist 2018 Norra justiits-, avaliku julgeoleku ja sisserände minister.

Ta sündis aastal 1964 Kárášjohka vallas Finnmargi maakonnas. Ta oli aastatel 1987–1989 Oslo volikogu liige. Samaaegselt oli ta ka Progressipartei noorsoo-organisatsiooni eestseisja. Aastatel 1989–1993 oli ta Stortingi liige.

4. aprillist 2018 on ta Norra justiits-, avaliku julgeoleku ja sisserände minister.

Välislingid 
Tor Mikkel Wara elulugu (Stortingi kodulehel, norra keeles)

Norra poliitikud
Sündinud 1964
Marina Diamandis

Marina Lambrini Diamandis (sündinud 10. oktoober 1985), esinejanimega Marina (stiliseeritult MARINA), varem ka Marina and the Diamonds, on Inglismaa laulja ja laulukirjutaja. 

Ta on eelkõige tuntud tänu oma 2012. aasta hittsinglile "Primadonna". 

2016. aastal teatas lauljatar, et võtab muusikast pausi. 2018. aasta novembris andis Clean Bandit koos Marina ja Puerto Rico laulja Luis Fonsiga välja singli "Baby". Pärast seda tuli lauljatar ka pausilt tagasi ja andis välja singli "Handmade Heaven", mille muusikavideo on filmitud Eestis Lahemaa rahvuspargis ja Viru rabas.

Albumid

"The Family Jewels", 2010

"Electra Heart", 2012

"Froot", 2015

"Love + Fear", 2019 
Albumil on 16 singlit ja see ilmus kahe osana, millel mõlemal on 8 singlit.

Isiklik elu

Diamandise ema on pärit Walesist, isa on aga kreeklane. 2016. aastast on Diamandis suhtes inglise elektroonilise muusika bändi Clean Banditi bassisti Jack Pattersoniga.

 Inglismaa lauljad
 Sündinud 1985
Ellinton Antonio Costa Morais

Ellinton Antonio Costa Morais  (enam tuntud kui Liliu; sündinud 30. märtsil 1990 Baurus) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründajana Eesti Meistriliiga klubis Tallinna FCI Levadia.

Ta alustas klubikarjääri 2009. aastal Belgia kõrgliigaklubis Westerlo. Seejärel mängis ta Brasiilia klubides CRB ja Rio Verde (kummagi klubiga ei mänginud ta Brasiilia üleriigilisel liigatasandil), Küprose kõrgliigas Ethnikos Achnas ja Nea Salamis Famagustas, Iisraeli kõrgliigas Hapoel Ra'ananas ning Malta kõrgliigaklubides Birkirkara ja Gżira United.

2017. aasta juulis liitus ta Eesti Meistriliigasse kuuluva Nõmme Kaljuga. 2017. aasta hooaja teisel poolel lõi ta Meistriliigas 18 mänguga 16 väravat. 2018. aastal tuli ta Nõmme Kaljuga Eesti meistriks. Ta lõi sel hooajal 31 väravat ja oli liiga suurim väravakütt.

2019. aasta augustis liitus ta Rootsi esiliiga klubiga IF Brommapojkarna, kus lõi üheksa mänguga ühe värava. 2020. aastal siirdus ta Soome kõrgliigaklubisse Turu Inter. Esimese ja ainsa värava Soome kõrgliigas lõi ta 26. juulil 2020 mängus Haka vastu. 2021. aastal mängis ta Peruu kõrgliigaklubis Sport Huancayo, lüües 19 mänguga viis väravat. 2022. aasta jaanuaris naasis ta Eesti Meistriliigasse, liitudes Levadiaga.

Saavutused 
Birkirkara
Maltese FA Trophy: 2014/2015
Malta superkarikas: 2014/2015

Nõmme Kalju
Meistriliiga: 2018
Eesti superkarikas: 2019

Levadia
Eesti superkarikas: 2022

Viited

Välislingid 
 Ellinton Antonio Costa Morais Eesti Jalgpalliliidu kodulehel

Brasiilia jalgpallurid
Nõmme Kalju FC jalgpallurid
Tallinna FCI Levadia jalgpallurid
Meistriliiga mängijad
Välismaa jalgpallurid Eestis
Sündinud 1990
François (Orléans'i hertsog)

François Gaston Michel Marie d’Orléans (15. august 1935 Woluwe-Saint-Pierre, Belgia – 11. oktoober 1960 Iferhounène, Alžeeria) oli Prantsusmaa sõjaväelane (alamleitnant).

Tema vanemad olid Prantsusmaa (Orléansi) kuningliku perekonna pea, Pariisi krahv Henri (1908–1999) ja Orléans-Bragance'i printsess Isabelle (1911–2003). Kuni 1949. aastani elas ta koos vanematega eksiilis Belgias, Marokos, Hispaanias ja Portugalis. 1949. aastal lõpetas ta Beauvais' põllumajandusinstituudi ja 1959. aastal Cherchelli sõjakooli. Langes Alžeerias. Isa nimetas ta postuumselt Orléansi hertsogiks ja vabariigi president Charles de Gaulle Auleegioni rüütliks. 

Maetud Dreux' kabelisse 16. jaanuaril 1961.

Orléans'i hertsogid
Orléans'id
Auleegioni rüütlid
Sündinud 1935
Surnud 1960
Bakuu Riiklik Ülikool

Bakuu Riiklik Ülikool (aserbaidžaani keeles Bakı Dövlət Universiteti) on ülikool Aserbaidžaanis Bakuus. 

Ülikool kuulub Euroopa Ülikoolide Assotsiatsiooni.

Ülikool on asutatud 1919. aastal.

Ülikoolis õpib umbes 22 500 üliõpilast. Õppejõude on umbes 1300 ja neist umbes 250 on doktorikraadiga.

Välislingid
Koduleht

Bakuu
Aserbaidžaani ülikoolid
Maamess

Maamess on Tartu messikeskuses toimuv maaelule ja maamajandusele keskenduv üritus (mess). Messi korraldab AS Tartu Näitused.

Messi raames toimub neli alanäitust: põllumajandusnäitus, aiandusnäitus, metsandusnäitus ja toidumess.

2018 osales messil 470 ettevõtjat (eksponenti) ja messi külastas 44 305 inimest.

Viited

Välislingid
 Koduleht

Maaelu
Tartu üritused
Eesti põllumajandus
Messid
Rajalane

Rajalane oli aastatel 1919-1921 Valgas ilmunud, oma sõnate järgi, "demokraatline ajaleht, wäljaspool kõiki poliitilisi parteisid". 

Ajaleht oli peamiselt Valga ja teiste Eesti-Läti piiriäärsete alade eestlaste häälekandja ning oluline ametlikke ja avalikke teadete vahendaja. Esimene number ilmus 22. veebruaril 1919 pärast Valga vabastamist enamlaste käest. Algselt ajaleht ilmus kord nädalas ja siis kolm korda nädalas: teisipäeval, neljapäeval ja laupäeval.

Ajalehte väljastas Adamsoni trükikojas "Valga Eesti Kirjastuse-Ühisus", mille moodustasid Artur Karl Kokkult, Johannes Kreideberg, Jaan Pommer ja August Kõiv. Lehe algataja oli Valga komandant Karl-Friedrich Kornel ja selle vastutav toimetaja oli alguses August Kõiv ning alates 1919. aasta aprillist Jaan Pommer. 

Algselt toimetus asus aadressis Pihkva tänav 5 "Ühistöö", alates 23. augustist Moskva tänav 15/17 teisel korrusel ja alates oktoobrist 1919  Valga linna komandantuuri uutes ruumides saksa seltsi "Musse" maja, Riia tänav 5, teisel korrusel. Jaanuaris 1920 toimetus kolis Vassili majja aadressil Pihkva tn 5, Valga  Maakonnavalitsuse ruumidesse.

Jaan Pommer alustas uue ajalehe Lõuna-Eesti toimetamise 19. septembril 1921. Rajalase viimane number oli ilmunud 1. septembril.

Viited 

Eesti endised ajalehed
Valga ajalugu
Eesti Idapartnerluse Keskus

Eesti Idapartnerluse Keskus (lühend EIPK) on Eesti sihtasutus, mis tegeleb idapartnerlusega seonduvaga.

1. jaanuaril 2011 loodi Eesti Diplomaatide Kooli (EDK) ja Eesti Välisministeeriumi koostöös Eesti Idapartnerluse Keskus (EIPK). Keskust rahastatakse nii Välisministeeriumi arengukoostöö vahenditest kui ka üha rohkem mitmepoolsetest koostööprogrammidest samameelsete doonoritega. 

EIPK korraldab eelkõige idapartnerluse partnerriikide keskmise ja vanema astme ametnikele suunatud koolitusi, tugevdamaks nende riikide haldussuutlikkust ja võimekust teha koostööd Euroopa Liiduga, pakub IP partnerriikide noortele diplomaatidele, riigiametnikele, kodanikuühenduste ja meediaesindajatele koolitusi ning korraldab idapartnerlust ja IP partnerriike puudutavaid uuringuid, seminare, ümarlaudu ja konverentse.

2015. aasta novembris registreeriti EIPK eraldiseisva sihtasutusena. Alates 2016. aasta oktoobrist juhib Eesti Idapartnerluse Keskuse Sihtasutust Välisministeeriumi Idapartnerluse erivolitustega diplomaatiline esindaja Jaan Reinhold.

2017. aasta Eesti eesistumise Euroopa Liidu Nõukogus raames oli EIPK peakorraldajaks Tallinnas toimuvatele Idapartnerluse tippkohtumist toetavatele konverentsidele, milleks oli Idapartnerluse Vabakonna konverents (25.–27. oktoobril), Idapartnerluse Ärifoorum (26.–27. oktoobril) ja e-Partnerluse konverents (4. oktoobril). Kõik eelnimetatud üritused toimusid kaaskorraldusel Euroopa Komisjoniga, kaasatud olid ka Eesti vabakonna organisatsioonid, EAS, KTK, e-Akadeemia jt. Kokku osales eelnimetatud konverentsidel üle tuhande osaleja EL ja partnerriikidest. 
Eelnimetatuist oli Idapartnerluse Ärifoorum üks suurima osavõtjate arvuga eesistumis-üritusi, kus osales üle 550 ettevõtja ja âriorganisatsioonide esindaja. Ärifoorumi raames toimus üle 500 B2B-kohtumise ja äridelegatsioonide visiidid Tartusse ja Ida-Virumaale. 
2017. aasta Idapartnerluse tippkohtumine toimus 24. novembril Brüsselis.

Eesti Idapartnerluse Keskus on algatanud ka idapartnerluse aastakonverentside traditsiooni, mille peamiseks eesmärgiks on päevakajaliste idapartnerluse poliitikat mõjutavate teemade tutvustamine Eestis, kaasates aruteludesse ka tunnustatud rahvusvahelisi eksperte, diplomaate ja arvamusliidreid EL ja idapartnerluse riikidest ning ka väljastpoolt. Nimetatud konverentsid on kindlustanud endale koha idapartnerluse iga-aastases tegevuskalendris ja huvi sellel osalemise vastu on aasta-aastalt suurenenud. Märtsis 2018 Tallinnas toimunud 5. idapartnerluse aastakonverentsil osales kokku 230 delegaati. Konverentsi peakorraldaja on Eesti Idapartnerluse Keskus, seda rahastatakse Eesti arengukoostöö vahenditest.

Viited

Välislingid
Koduleht

Eesti sihtasutused
Eesti välispoliitika