Vitantonio Liuzzi

Vitantonio Liuzzi (sündinud 6. augustil 1981 Apuulias Locorotondos) on Itaalia Vormel 1 sõitja.

Enne Vormel 1 

Liuzzi alustas 9-aastaselt kardisõitjana. 1993 tuli ta sel alal Itaalia meistriks, 1995 maailmameistrivõistlustel 2. ja Euroopa meistrivõistlustel 5. kohale.

2001. aasta kardispordi MM-il osales ka Michael Schumacher, kes saavutas teise koha. Liuzzi tuli maailmameistriks, edestades Schumacherit 56 sekundiga. 

Samal aastal osales Liuzzi Vormel Renault' 2000 Saksamaa meistrivõistlustel. 8 etapist võitis ta 1, sõitis 3 korda välja kiireima ringi, võitis 1 kvalifikatsiooni ja oli kokkuvõttes 2.

2002 sõitis Liuzzi Itaalia Vormel 3 meistrivõistlustel ainult ühe etapi ning võitis sellel nii kvalifikatsiooni kui etapi. Saadud punktid andsid talle hooaja kokkuvõttes 8. koha.

Samal aastal sõitis ta Saksamaa Vormel 3 meistrivõistlustel 18 etappi, 2 korda õnnestus tal võita kvalifikatsioon, aga ühtki etapivõitu ega kiireimat ringi ei tulnud, poodiumikohti ka üksnes 3 ning sarja kokkuvõttes oli Liuzzi 9.

2003. aasta Vormel 3000 maailmameistrivõistlustel sõitis Liuzzi Red Bulli meeskonnas. Ta osales kõigil 10 etapil, saavutas korra 2. ja korra 3. koha ning võitis korra kvalifikatsiooni. Sarja kokkuvõttes tuli ta 4. kohale. Teistest hilisematest vormelisõitjatest oli Giorgio Pantano 3., Patrick Friesacher 5. ja Zsolt Baumgartner 14. Meeskondlikult olid Liuzzi ja Friesacher Ardeni meeskonna järel teised. Omavahelises arvestuses jäi Liuzzi 39:36 peale, hoolimata sellest, et Friesacher saavutas ühe etapivõidu, 2 teist ja 1 kolmanda koha ning 1 kiireima ringi.

Samal aastal Nissani maailmasarjas sõitis Liuzzi kaasa 2 etappi, aga kokkuvõttes jäi 25. kohale. Võitis Franck Montagny Heikki Kovalaise ees, Narain Karthikeyan oli 4.

2004 sõitis Liuzzi Vormel 3000 sarjas tiitlit kaitsvas Ardenis ja tema kaaslane oli Richard Doombos. Liuzzi võitis sarja ülekaalukalt, võites 10 etapist 9 kvalifikatsiooni ja 7 etappi ning sõites välja 3 kiireimat ringi. Doombos sai samuti 1 etapivõidu ja 1 kiireima ringi ning oli 3. Friesacher oli 5. (võitis 1 etapi) ja José María López 6. (2 kiireimat ringi).

Vormel 1

2005: Red Bull 

Nii vägeva esituse peale Vormel 3000 sarjas sai Liuzzi 2005. aastaks lepingu vormelimeeskonnaga Red Bull. See oli uus meeskond, mis oli rajatud Jaguari nii-öelda varemetele. Tiimi põhisõitja oli David Coulthard, teisi sõitjaid seevastu kaks: Christian Klien ja Liuzzi. Vastavalt lepingule võis kumbki osaleda vähemalt 3 etapil. Klien alustas ning sõitis välja 7. ja 8. koha. Neljandast seitsmenda etapini sõitis Liuzzi ning saavutas 8. ja 9. koha. Klieni esitusi peeti paremaks ja hooaja lõpuni sõitis Klien. Hooaja kokkuvõttes oli Liuzzi 24. ja eelviimane nendest, kes vähemalt ühe sõidu lõpetasid, oma läinudaastase meeskonnakaaslase Doombosi ees. Klien oli 9 punktiga 15., Coulthard 24 punktiga 12. Kumbki ei jõudnud esikolmikusse ja Red Bull oli meeskondlikult 7.

2006–2007: Toro Rosso 

2006. aastaks sai Liuzzi lepingu Toro Rosso meeskonnaga, mis oli Red Bulli duubelmeeskond. Seegi oli uus meeskond, mis oli rajatud Minardi asemele. Liuzzi meeskonnakaaslane oli Scott Speed. Testsõitja oli Neel Jani. Mõlemad sõitjad lõpetasid 18 sõidust 14, aga kokku saadi üksainuke punkt USA Grand Prix'lt. Sellega oligi Toro Rosso 11 meeskonna hulgas 9. Kõigi kolme sõitjaga pikendati lepingut.

2007. aasta hooaeg algas eelmisest veelgi hullemini. 10 etapi järel olid mõlemad sõitjad katkestanud enam kui pooled etapid, Speed oli saanud parimatena 9. ja 13. koha, Liuzzi 14. ja 16. koha. Sellegipoolest lasti lahti just Speed ja tema asemele tuli Sebastian Vettel. Järelejäänud 7 etapist 5 etapil sai Liuzzi parema tulemuse kui Vettel, ent eelviimasel etapil Hiinas saavutas Vettel 4. ja Liuzzi 6. koha. Need jäidki Toro Rosso ainsaiks punktideks hooajal ning 11 meeskonna hulgas andsid need koguni 7. koha.

2008: väljaspool Vormel 1 

2008. aastaks ei soovinud Toro Rosso Liuzzit oma meeskonnas näha. Lepingu said Vettel ja Sébastien Bourdais. Liuzzi ei suutnud ühtegi vormelitiimi isegi testsõitjaks saada. Ta pidi leppima Araabias sõidetava sarjaga Speedcar Series, kus lõid kaasa paljud endised vormeliässad. 9 etapist võitis Liuzzi 2 kvalifikatsiooni ja 3 etappi ning sõitis 4 korda kiireima ringi. Siiski andis see kõigest kolmanda koha Gianni Morbidelli ja Johnny Herberti järel. Järgnesid Heintz-Harald Frentzen ja Jean Alesi, eksmaailmameister Jacques Villeneuve oli 11. Tänu meeskonnakaaslase 7. kohale oli Liuzzi meeskond 2.

Sel aastal osales Liuzzi veel A1 Grand Prix' sarjas, kus iga riiki esindab igal etapil 1 sportlane. Liuzzi sõitis Itaalia eest 4 viimast etappi ning neist esimesel võitis kohe kvalifikatsiooni ja lõpetas 4. kohaga – eelmistel etappidel polnud Itaalia esikuuikussegi saanud. Järgnesid katkestamine, 10. ja 9. koht, kokkuvõttes oli Itaalia 21 riigi hulgas 16. kohal. Võitis Iirimaa (kõik etapid sõitis Adam Carroll) Šveitsi (kõik etapid sõitis Neel Jani) ja Portugali ees, Saksamaa jäi viimaseks.

2009–2010: Force India 

2009. aastaks sai Liuzzi koha Force India testsõitjaks. Põhisõitjad olid Adrian Sutil ja Giancarlo Fisichella. Kui Ferraris sõitnud Felipe Massa vigastada sai, võeti tema asemele Fisichella ja temast vabanenud kohal sõitis hooaja lõpuni Liuzzi. Fisichella sai Force India eest sõites kirja 2. koha ja Sutil kiireima ringi, Liuzzi parimaks kohaks jäi 11. Hooaja kokkuvõttes oli Fisichella 15., Sutil 5 punktiga 17. ja Liuzzi 0 punktiga 22. Meeskond oli eelviimane, 9. (Toro Rossost eespool).

Viletsatest kohtadest hoolimata jätkasid nii Sutil kui Liuzzi 2010. aastal Force Indias. Juba hooaja avaetapil Bahreinis sai Liuzzi 9. koha eest 2 punkti.

Viited

Välislingid 

Kodulehekülg

Itaalia Vormel 1 piloodid
Itaalia motosportlased
Sündinud 1981