joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Vitinho

Victor Vinícius Coelho dos Santos (mängijanimega Vitinho; sündinud 9. oktoobril 1993 Rio de Janeiros) on Brasiilia jalgpallur, ründaja või ründav poolkaitsja. Ta mängib Brasiilia kõrgliiga klubis Flamengo.

Ta alustas profikarjääri Botafogos. Botafogo särgis tegi ta Brasiilia kõrgliigas debüüdi 2013. aastal. Samal aastal tuli ta klubiga Rio de Janeiro osariigi meistrivõistluste Campeonato Carioca võitjaks.

2013. aasta septembris sõlmis ta viie aasta pikkuse lepingu Venemaa kõrgliiga klubiga Moskva CSKA. Esimesel kahel hooajal sai ta klubi esindusmeeskonnas mänguaega harva. 2015. aastal suundus ta laenule Brasiilia kõrgliiga klubisse Internacional. Samal hooajal lõi ta kõrgliigas 11 väravat, millega oli klubi parim mängija. Internacionalis veetis ta ka järgmise hooaja. Kuigi Internacional püsis 11. vooru ajal kõrgliigas teisel kohal, lõpetati hooaeg 17. kohaga, mis tähendas langemist esiliigasse.

Hooaja 2016–17 teisel poolel suundus ta tagasi Moskva CSKA-sse. 13 liigamänguga õnnestus tal lüüa viis väravat. Järgmisel hooajal lõi ta Venemaa kõrgliigas kümme väravat, millega oli sel hooajal klubi suurim väravakütt. Tema viimaseks mänguks Moskva CSKA särgis jäi Venemaa superkarikamäng juulis 2018 Moskva Lokomotivi vastu. Seejärel suundus ta 10 miljoni euro eest Flamengosse. Tegu oli Flamengo ajaloo suurim ostuga. Ta tuli 2019. aastal Flamengoga Brasiilia meistriks ja võitis lisaks Lõuna-Ameerika klubide meistrivõistlused.

Saavutused 
Botafogo
Campeonato Carioca: 2013
CSKA
Premjer Liga: 2013–14
Venemaa karikas: 2014, 2018
Internacional
Campeonato Gaúcho: 2015, 2016
Flamengo
Campeonato Brasileiro Série A: 2019
Copa Libertadores: 2019
Campeonato Carioca: 2019

Viited 

Brasiilia jalgpallurid
Botafogo de Futebol e Regatase mängijad
Moskva CSKA mängijad
Sport Club Internacionali mängijad
Clube de Regatas do Flamengo mängijad
Sündinud 1993
Oliver Uibo

Oliver Uibo (20. august 1925 Aiaste küla, Võrumaa – 19. november 2009) oli eesti ajakirjanik.

Ta alustas kooliteed Valgjärve koolis. 1944. aasta sügisel astus Väimela Põllumajandustehnikumi. 1945. aasta jaanuaris mobiliseeriti ta Nõukogude Armeesse. 

Pärast sõda lõpetas Tartu Töölisnoorte Keskkooli, seejärel õppis ajakirjandust ÜLKNÜ Keskkomitee koolis. 

1955–1956 oli ta Valga rajooni ajalehe Valga Kommunist toimetaja asetäitja, 1957. aastast kuni pensionile jäämiseni 1985. aastal selle ajalehe (1962. aastast ajaleht Kommunist) toimetaja. Ta oli ka ühingu Teadus Valga rajooniorganisatsiooni juhatuse esimees.

Ta on maetud Toogipalu kalmistule.

Tunnustus
1977 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane

Viited

Eesti ajakirjanikud
Eesti NSV teenelised kultuuritegelased
Toogipalu kalmistule maetud
Sündinud 1925
Surnud 2009
Georg Veting

Georg Veting (22. märts 1919 Narva – 16. jaanuar 2003 Tallinn) oli eesti laulja (tenor).

Alustas koorides laulmist enne II maailmasõda. Teise maailmasõja aastatel laulis Eesti NSV Riiklike Kunstiansamblite segakooris. Pärast sõda õppis koorijuhtimist Tallinna Muusikakoolis.

Ta oli RAM-i ja meeskvarteti RAM-1 asutajaliige ja kauaaegne laulja.

Ta on maetud Rahumäe kalmistule.

Tunnustus
1979 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane

Viited

Eesti Rahvusmeeskoori lauljad
Eesti NSV teenelised kultuuritegelased
Rahumäe kalmistule maetud
Sündinud 1919
Surnud 2003
Rudolf Zirk

Rudolf Zirk (23. jaanuar 1920 – 9. juuni 2018) oli eesti laulja (bariton).

Ta oli RAM-i asutajaliige, kauaaegne laulja ja kooriinspektor.

Ta on maetud Hiiu-Rahu kalmistule.

Tunnustus
1979 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane

Viited

Eesti Rahvusmeeskoori lauljad
Eesti NSV teenelised kultuuritegelased
Hiiu kalmistule maetud
Sündinud 1920
Surnud 2018
Mart Piirsalu

Mart Piirsalu (kuni 1936. aastani Meinhard Pillov; 20. november 1902 Virumaa – 4. oktoober 1981 Middletown Township, New Jersey) oli Eesti sõjaväelane (kapten, 1938).

Välislingid 
 http://prosopos.esm.ee/index.aspx?type=1&id=23216

4. Üksiku Jalaväepataljoni koosseis
5. Üksiku Jalaväepataljoni koosseis
Eestistatud nimega inimesed
Eestlased Ameerika Ühendriikides
Sündinud 1902
Surnud 1981
Sulev Kald

Sulev Kald (22. oktoober 1924 Võuküla, Toolamaa vald – 22. jaanuar 2000 Tartu) oli eesti dirigent, muusikapedagoog ja helilooja.

Aastatel 1945–1950 töötas Orava koolis õpetajana.

1951. aastal lõpetas ta Tartu Muusikakooli koorijuhtimise eriala.

Töötas Tartu 5. Keskkooli muusikaõpetajana.

Ta oli aastaid Tartu Plastmasstoodete Katsetehase segakoori "Kannel" dirigent. Juhatas ka Tartu Riikliku Ülikooli puhkpilliorkestrit.

Heliloojana kirjutas koorilaule.

Tunnustused
1975 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane

Viited

Eesti dirigendid
Eesti heliloojad
Eesti muusikapedagoogid
Eesti NSV teenelised kultuuritegelased
Vana-Jaani kalmistule maetud
Sündinud 1924
Surnud 2000
Vaike Oro

Vaike Oro (sünninimi Vaike Kaup; 15. oktoober 1936 Jõgeva – 5. detsember 2019) oli eesti raamatukogundustegelane.

Aastatel 1945–1951 õppis Aidu algkoolis, seejärel Jõgeval ja Kiviõlis. 1961. aastal asus õppima Tartu Riikliku Ülikooli kaugõppeosakonnas raamatukogundust ja bibliograafiat. 1968. aastal lõpetas sama eriala Tallinna Pedagoogilises Instituudis, kuhu see eriala oli vahepeal üle toodud.

1957. aastast töötas ta Põltsamaa linna lasteraamatukogus, 1958. aastal sai ta lasteraamatukogu juhatajaks. 

Aastatel 1970–2005 oli ta Jõgeva Rajooniraamatukogu (hilisemate nimetustega Jõgeva Keskraamatukogu ja Jõgeva Maakonna Keskraamatukogu) direktor.

Aastatel 1990–1994 oli ta Jõgeva maavolikogu liige, aastatel 1993–1996 ka Põltsamaa linnavolikogu liige.

Tunnustus
 1980 – Eesti NSV teeneline kultuuritegelane
 2002 – Põltsamaa linna teenetemärk
 2004 – Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu aastapreemia
 2005 – Eesti Kultuurkapitali Jõgevamaa elutööpreemia

Isiklikku
Abiellus 1963. aastal, poeg Margus Oro ja tütar Maris Oro.

Osales Põtsamaa isetegevuses, muuhulgas ka seal lavastatud operettides. Oli hinnatud kohaliku giidina ja lõi kaasa muinsuskaitseseltsi tegevuses.

Viited

Eesti raamatukogundustegelased
Eesti NSV teenelised kultuuritegelased
Sündinud 1936
Surnud 2019
Léo Moura

Leonardo da Silva Moura (sündinud 23. oktoobril 1978 Niteróis) on Brasiilia jalgpallur. Ta mängib Brasiilia kõrgliiga klubis Grêmio paremkaitsja positsioonil, kuid võib mängida ka poolkaitsjana.

Ta üks väheseid mängijaid, kes kuulunud Rio de Janeiro kõiki nelja suurklubi meeskonda: Botafogo, Vasco da Gama, Fluminense ja Flamengo.

Tema ainus mäng  Brasiilia koondises pärineb 6. veebruarist 2008, kui kohtuti Iirimaa vastu.

Saavutused 
Flamengo
Campeonato Brasileiro Série A: 2009
Copa do Brasil: 2006, 2013
Campeonato Carioca: 2007, 2008, 2009, 2011, 2014
Santa Cruz
Copa do Nordeste: 2016
Campeonato Pernambucano: 2016
Grêmio
Copa Libertadores: 2017
Recopa Sudamericana: 2018
Campeonato Gaúcho: 2018, 2019

Viited 

Brasiilia jalgpallurid
Botafogo de Futebol e Regatase mängijad
Club de Regatas Vasco da Gama mängijad
Sociedade Esportiva Palmeirase mängijad
São Paulo FC mängijad
Fluminense Football Clubi mängijad
SC Braga jalgpallurid
Clube de Regatas do Flamengo mängijad
Grêmio Foot-Ball Porto Alegrense mängijad
Primeira Liga mängijad
Sündinud 1978
Luan Vieira

Luan Guilherme de Jesus Vieira  (sündinud 27. märtsil 1993 São José dos Camposes) on Brasiilia jalgpallur, ründaja. Ta mängib Brasiilia kõrgliigaklubis Santos.

2013. aastal liitus ta Brasiilia kõrgliigaklubiga Grêmio. Debüüdi klubi esindusmeeskonnas tegi ta 19. jaanuaril 2014 Rio Grande do Suli osariigi meistrivõistlustel Campeonato Gaúcho võõrsilmängus São José vastu. Esimese värava lõi ta klubi särgis kümme päeva hiljem mängus Brasil de Pelotase vastu.

Debüüdi Brasiilia kõrgliigas tegi ta 2014. aasta 27. aprillis kodumängus Atlético Mineiro vastu. Esimese värava lõi ta Brasiilia kõrgliigas sama aasta 17. augustil penaltist Criciúma vastu.

2015. aasta hooajal lõi ta Grêmio meeskonnas kõrgliigas kümme väravat, millega oli Grêmio suurim väravakütt sel hooajal. Klubi sai kõrgliigas kolmanda koha. Samal hooajal valiti ta Brasiilia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.

2016. aastal tuli ta klubiga Brasiilia karikavõitjaks.

2017. aastal võideti Lõuna-Ameerika klubide meistrivõistlused Copa Libertadores. Finaalseerias kohtuti Argentina klubiga Lanús ning finaalseeria teises mängus lõi Luan värava, mis kindlustas Grêmio 3:1 üldvõidu. Kokku lõi ta selles sarjas hooaja jooksul kaheksa väravat ja valiti kogu sarja parimaks mängijaks.

2018. aasta veebruaris võideti Lõuna-Ameerika superkarikas Recopa Sudamericana, kui alistati Argentina klubi Independiente. Kaheseerialise superkarika esimeses mängus viigistas Grêmio tänu Luani tabamusele 1:1. Otsustav mäng peeti Grêmio kodustaadionil, kus Grêmio alistas Independiente viigiseisuga 0:0 lõppenud normaal- ja lisaajale järgnenud penaltiseerias, kus Luan lõi otsustava tabamuse. Sama aasta aprillis võideti pärast kaheksat aastat taas osariigi meistrivõistlused.

2019. aasta detsembris siirdus Luan Brasiilia kõrgliigaklubisse Corinthians. Klubi meeskonnas tegi ta debüüdi hooajaeelses sõprusmängus 16. jaanuaril 2020 New York City vastu, lüües 2:1 võidumängus Corinthianse mõlemad väravad. 23. jaanuaril lõi ta São Paulo osariigi meistrivõistluste esimeses mängus penaltist värava Botafogo vastu.

2022. aasta augustis läks ta Corinthiansest hooaja lõpuni laenule Santosesse.

Koondisekarjäär 
Debüüdi Brasiilia rahvuskoondises tegi ta 26. jaanuaril 2017 sõprusmängus Colombia vastu.

2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril tuli ta Brasiilia olümpiakoondise koosseisus olümpiavõitjaks. Ta lõi turniiril kaks väravat: esimese veerandfinaalis Colombia vastu ja teise poolfinaalis Hondurase vastu.

Saavutused 
Grêmio
Copa do Brasil: 2016
Copa Libertadores: 2017
Recopa Sudamericana: 2018
Campeonato Gaúcho: 2018, 2019

Viited 

Brasiilia jalgpallurid
Grêmio Foot-Ball Porto Alegrense mängijad
Sport Club Corinthians Paulista mängijad
Santos FC mängijad
Sündinud 1993
Luige Nokk

Luige Nokk huumorifestival, mis toimub alates 2018. aasta suvest Kiili vallas. 8.–10. juunini esines festivalil poolsada näitlejat, koomikut, luuletajat, režissööri, mustkunstnikku ja muusikut. Festivalialal oli lisaks pealavale kontserdilava, teatrisaal ja kino. Eesti suurimat huumorifestivali külastas 4500 inimest.

Festivalil esinesid: Sepo Seeman, Egon Nuter, Taniel Kasemägi, Margus Prangel, Tiit Sukk, Veikko Täär, Viktor Vassiljev, Kait Kall, Indrek Taalmaa, Jan Uuspõld, Robin Juhkental, Kaarel Nõmmik, Marta Vaarik, Piip ja Tuut, Mattias Naan, Kaisa Selde, Mart Müürisepp, Rasmus Merivoo, Tigran Gevorkjan, Märt Koik, Kristjan Oden, Jarek Kasar, Olavi Ruitlane, Risti Kongi, Peeter Oja, Tarmo Põiklik, René Vilbre, Charlekas & Kubo, Karl-Andreas Kalmet, Indrek Ojari, Indrek Vaheoja, Andres Maimik, Rain Tolk, Ott Sepp, Märt Avandi, Mart Juur, Andrus Kivirähk ja Contra. Reede ja laupäeva õhtu lõpetasid peosarjade "Raadio Kohila" ja "Ennu Ratas" tantsuõhtud. Toimusid raadiosaadete "Rahva Oma Kaitse" ja "Laupäeva hommik onu Veiko ja tädi Horroriga" avalikud salvestused.

Kontserdid: Minu isa oli ausus ise; Kurjam, Kuldne Trio; Tomahawk Brothers; Orelipoiss; Henry Kõrvits & Band; HU?

Etendused: "Ürgmees" (Jan Uuspõld); "Laval koos Ott Sepaga" (Improteater Impeerium); "Mees ja mootorratta õpik" (Sepo Seeman); "Oranžid tropid kõrvas" (Indrek Taalmaa)

Filmid / telesaated: "Tulnukas" (rež. Rasmus Merivoo); "Kreisiraadio" (režissöör Rene Vilbre); "Jan Uuspõld läheb Tartusse" (Andres Maimik; Rain Tolk); "Tujurikkuja" (Tõnis Lepp; Erik Moora); "Vanamehe mutltikad" (Mikk Mägi; Peeter Ritso).

Festivali koduleht: www.luigenokk.ee

Festivalist ilmus 2018. aasta suvel kokkuvõttev saade Tallinna Televisioonis: https://www.tallinnatv.eu/saated-sarjad/varia/17444-2018-06-16-luige-nokk-2018

Vahetult enne festivali jõudis telejaama Kanal 2 ekraanile humoorikas telesaade "Langevad maskid": https://kanal2.postimees.ee/pluss/video/?id=89459

Festivali arvustus ajalehes Postimees: https://kultuur.postimees.ee/4502707/hullud-paevad-luige-selveris?_ga=2.14371764.2043023665.1539350102-1627578974.1517078215

2019. aastal toimus festival Luige Nokk 7.-8. juunil Tallinnas, Lennusadama välialal.
Eris-parbelind

Eris-parbelind (Eubucco richardsoni) on Lõuna-Ameerikas elutsev parbelindlaste sugukonda kuuluv linnuliik.

Alamliigid 
Eris-parbelinnul on kirjeldatud kahte alamliiki:
 E. r. richardsoni (Gray, 1846)
 E. r. nigriceps (Chapman, 1928)

Kirjeldus 
Eris-parbelinnud on tavaliselt umbes 15,5 cm pikad ja kaalult 24,5–34 g.

Levila 
Liik elutseb Lõuna-Ameerikas, täpsemalt põhiliselt selle loodeosas. Levila ulatub Boliivia kaguosast kuni Kesk- ja Edela-Colombiani, piirdudes külgedelt Ida- ja Kirde-Peruu, Lääne-Ecuadori ning Lääne-Brasiiliaga.

Seisund 
Rahvusvahelise Looduskaitseliidu punase nimistu järgi on liik soodsas seisundis.

Viited

Välislingid 
 

1848
Rähnilised
Uuno-Arvid Sillajõe

Uuno-Arvid Sillajõe on eesti kirjastustegelane.

Ta oli kirjastuse Perioodika direktor, hiljem kuni pensionile jäämiseni 2002. aastal Perioodika AS juhatuse esimees.

Tunnustus
1988 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane

Viited

Eesti kirjastustegelased
Eesti NSV teenelised kultuuritegelased
Oranjeville

Oranjeville on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Fezile Dabi ringkonnas Metsimaholo vallas.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Oranjeville'i elanikest mustanahalisi aafriklasi 93,11%, valgeid 6,06%, India või Aasia päritolu inimesi 0,27%, värvilisi 0,25% ja teisi 0,33%. Sotho keelt pidas emakeeleks 72,36% inimesi, suulu keelt 8,01%, koosa keelt 7,67%, afrikaani keelt 7,12%, inglise keelt 1,92% ja viipekeelt 1,34%.

Viited

Free State'i provintsi linnad
Deneysville

Deneysville on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Fezile Dabi ringkonnas.

Deneysville on asutatud 1939. aastal.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Deneysville'i elanikest mustanahalisi aafriklasi 93,5%, valgeid 5,5%, värvilisi 0,5%, India või Aasia päritolu inimesi 0,1% ja teisi 0,3%. Sotho keelt pidas emakeeleks 76,4% inimesi, suulu keelt 6,8%, afrikaani keelt 5,3%, koosa keelt 4,6% ja teisi keeli 6,8%.

Viited

Free State'i provintsi linnad
Uinak

Uinak on lühiajaline magamine, mis enamasti võetakse ette päevasel ajal lisaks ööunele. Tavaliselt tehakse uinakuid ärkveloleku jooksul võimaliku väsimuse ja unisuse leevendamise eesmärgiga.

Uinakud moodustavad olulise osa juppune meetodist.

Eri maades ja kultuurides suhtutakse uinakutesse erinevalt. Lääne kultuuris eeldatakse, et lapsed ja vanemad inimesed teevad päevasel ajal uinakuid ning neile on selleks ette nähtud vastavad ajavahemikud ja magamiskohad (näiteks lastel lasteaias), kuid töötavate täiskasvanute puhul peetakse seda pigem ebatavaliseks.

Vaata ka
Taliuinak

Uni
Magnús Scheving

Magnús Örn Eyjólfsson Scheving (sündinud 10. novembril 1964 Borgarnesis Islandis) on Ameerika Ühendriikide näitleja.

Välislingid
 

Ameerika Ühendriikide koomikud
Ameerika Ühendriikide näitlejad
Sündinud 1964
Kohtla-Järve Täiskasvanute Gümnaasium

Kohtla-Järve Täiskasvanute Gümnaasium  on kool Kohtla-Järvel aadressil Tuuslari tänav 17. Kooli direktor on Valentina Lausmaa.

Kool asutati 1959.

Nimed:
1959 Kohtla-Järve Töölisnoorte Keskkool
1965 Kohtla-Järve Töölisnoorte Keskkool nr 2
1981 Kohtla-Järve Õhtukeskkool nr 2
1987 Kohtla-Järve Õhtukeskkool
2006 Kohtla-Järve Täiskasvanute Gümnaasium.

Viited

Välislingid
Koduleht

Kohtla-Järve koolid
Wakkerstroom

Wakkerstroom on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Mpumalanga provintsis Gert Sibande ringkonnas Pixley ka Seme vallas.

Wakkerstroom on asutatud 1859. aastal.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Wakkerstroomi elanikest mustanahalisi aafriklasi 87,86%, valgeid 10,19%, India või Aasia päritolu inimesi 1,34%, värvilisi 0,26% ja teisi 0,36%. Suulu keelt pidas emakeeleks 86,21% inimesi, inglise keelt 4,23%, afrikaani keelt 3,72% ja ndebele keelt 1,61%.

Viited

Mpumalanga provintsi linnad
Daggakraal

Daggakraal on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Mpumalanga provintsis Gert Sibande ringkonnas Pixley ka Seme vallas.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Daggakraali elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,34%, India või Aasia päritolu inimesi 0,33%, värvilisi 0,15%, valgeid 0,05% ja teisi 0,13%. Suulu keelt pidas emakeeleks 90,72% inimesi, svaasi keelt 3,97%, sotho keelt 2,50%, inglise keelt 0,49% ja ndebele keelt 0,49%.

Viited

Mpumalanga provintsi linnad
Volksrust

Volksrust on linn Lõuna-Aafrika Vabariigi Mpumalanga provintsis Gert Sibande ringkonnas, Pixley ka Seme valla halduskeskus.

Volksrust on asutatud 1888. aastal.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Volksrusti elanikest mustanahalisi aafriklasi 79,56%, valgeid 16,46%, India või Aasia päritolu inimesi 1,99%, värvilisi 1,65% ja teisi 0,34%. Suulu keelt pidas emakeeleks 72,39% inimesi, afrikaani keelt 15,77%, inglise keelt 4,41%, sotho keelt 1,74%, svaasi keelt 1,28% ja tsvana keelt 1,13%.

Viited

Mpumalanga provintsi linnad
Breyten

Breyten on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Mpumalanga provintsis Gert Sibande ringkonnas Msukaligwa vallas.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Breyteni elanikest mustanahalisi aafriklasi 94,43%, valgeid 4,00%, värvilisi 0,79%, India või Aasia päritolu inimesi 0,57% ja teisi 0,20%. Suulu keelt pidas emakeeleks 81,42% inimesi, svaasi keelt 4,51%, afrikaani keelt 4,35%, inglise keelt 2,89% ja ndebele keelt 2,47%.

Viited

Mpumalanga provintsi linnad
Delmas

Delmas on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Mpumalanga provintsis Nkangala ringkonnas, Victor Khanye valla halduskeskus.

Delmas on asutatud 1907. aastal.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Delmase elanikest valgeid 55,97%, mustanahalisi aafriklasi 40,19%, värvilisi 1,61%, India või Aasia päritolu inimesi 1,03% ja teisi 1,20%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 56,84% inimesi, suulu keelt 16,22%, ndebele keelt 8,50%, inglise keelt 7,18%, pedi keelt 2,57%, koosa keelt 1,57%, sotho keelt 1,51% ja tsvana keelt 1,13%.

Viited

Mpumalanga provintsi linnad
Richard Vasard

Richard Martin Vasard (perekonnanimi kuni 1935 Hammer; 18. detsember 1903 Valga – 10. mai 1987 New York) oli eesti skulptor.

Elukäik
Õppis Ants Laikmaa ateljeekoolis ja Tallinna Kunsttööstuskoolis. 

Ta leiutas 1930. aastae algul uue mehaanilise kivitöötlemisviisi. Ta läks 1939. aastal Itaalia kaudu Ameerika Ühendriikidesse, et taotleda endaleiutatud kivitöötlemismasinale patenti, kuid jäi Teise maailmasõja sündmuste tõttu sinna elama.

Looming
Ta on üks tuntumaid Vabadussõja mälestusmärkide kujureid.
maal:
"Klubi" (akrüül, papp). Toronto Eesti Maja kunstikogu
portreeskulptuur:
"Ema" (1926, kips). Eesti Kunstimuuseum
Vabadussõja mälestusmärgid:
Jüri Vabadussõja mälestussammas (1926)
Simuna Vabadussõja mälestussammas (1927)
Järvakandi Vabadussõja mälestussammas (1930)
Nissi Vabadussõja mälestussammas (1933)
Vigala kirikutorn-mälestussammas (1933)
Lihula Vabadussõja mälestussammas (1935)

Viited

Kirjandus 
Leinakuulutus. Vaba Eesti Sõna nr 22, 4. juuni 1987. Lk 12
Tiina Pikamäe. "Vasard (a-ni 1935 Hammer), Richard Martin, kujur". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 576

Välislingid
Kultuurimälestis nr 27154 "Vabadussõja mälestussammas" 
Kultuurimälestis nr 27122 "Vabadussõja mälestussammas" 
Kultuurimälestis nr 27091 "Vabadussõja mälestussammas" 
Kultuurimälestis nr 27089 "Vabadussõja mälestussammas"
Kultuurimälestis nr 27138 "Vabadussõja mälestussammas"

Eesti skulptorid
Eestistatud nimega inimesed
Eestlased Ameerika Ühendriikides
Sündinud 1903
Surnud 1987
Witfontein

Witfontein on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Limpopo provintsis Sekhukhune ringkonnas Elias Motsoaledi vallas.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Witfonteini elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,82%, India või Aasia päritolu inimesi 0,07% ja teisi 0,07%. Pedi keelt pidas emakeeleks 45,20% inimesi, ndebele keelt 34,57%, suulu keelt 8,30%, svaasi keelt 3,11%, tsvana keelt 2,79%, sotho keelt 2,75% ja tsonga keelt 1,27%.

Viited

Limpopo provintsi linnad
Vivian Traks

Vivian Traks (sündinud 4. juuni 1930 Tallinnas) on eesti koorijuht ja muusikapedagoog.

1966. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhtimise eriala Gustav Ernesaksa õpilasena.

Aastatel 1961-1992 oli ta Mihkel Lüdigi nimelise Pärnu Meeskoori peadirigent.

Aastatel 1963-1985 töötas ta Pärnu Muusikakoolis klaveriõpetajana. Aastatel 1980–1985 oli ta Pärnu Muusikakooli direktor.

Tunnustus
1989 – Eesti NSV teeneline kultuuritegelane
2008 – Pärnu vapimärk (pikaajalise pedagoogitöö ja meeste laulukultuuri edendamise eest)

Viited

Eesti koorijuhid
Eesti NSV teenelised kultuuritegelased
Sündinud 1930
Eesti muusikapedagoogid
Soltau mänguasjamuuseum

Soltau mänguasjamuuseum (saksa: Spielzeugmuseum Soltau), varem Põhja-Saksa mänguasjamuuseum (saksa: Norddeutsche Spielzeugmuseum) Soltaus põhineb erakogul. Selle asutas 1984. aastal Hannelore Ernst.

Muuseum asub noteeritud hoones, mis koosneb Soltau kesklinnas olevast kauplusest ja majast. Väljapanekud neljast sajandist tuletavad meelde mänguasjade ja kultuuri ajalugu. Lisaks kõige mitmekesisematest materjalidest tehtud nukkudele on siin nukumajad, -toad, -köögid ja -poed, samuti mudelraudteed ning tinast ja puidust mänguasjad, Laterna Magica seadmed ning suur hulk kaisukarusid ja täidetud mänguasju. On ka võimalus mängida mõne mänguasjaga. Muuseumi pindala on kokku 600 m² ja seal käib 40 000 külastajat aastas. 

Väljapaneku nael on Dingley Hall, 3 m lai ja 2 m kõrge nukumaja, mis osteti 2003. aastal €190 000 eest Christie's oksjonimajast Londonis. See väljapanek on siiski vaid osa väärtuslikust kogust, mis esindab aastakümneid tööd.

Selle tähtsa kogu püsiva olemasolu tagamiseks moodustati heategevuslik fond "Stiftung Spiel: Historisches Spielzeug - innovative Spielräume", mis juhib muuseumit 1. augustist 2005. Ernsti perekond andis oma mänguasjakogu fondile üle.

Välislingid 

 Soltau mänguasjamuuseumi veebileht
Novotšerkasski veresaun

Novotšerkasski veresaun oli 1962. aasta 1. juunist 2. juunini Venemaal Rostovi oblastis Novotšerkasski veduritehases toimunud streik, mille mahasurumisel lasti maha 26 streikijat ja 87 haavati. Ellujäänud streikijaid süüdistati banditismis ja nõukogude võimu kukutamise katses. Seitsmele kohtualusele mõisteti karistuseks surmanuhtlus, mis viidi täide, ülejäänud kohtualustele mõisteti erineva pikkusega vanglakaristus.

Streikijaid tulistamast keeldununud Nõukogude Liidu kangelane, kindralleitnant Matvei Šapošnikov heideti allumatuse eest välja NLKPst (hiljem liikmesus taastati).

Viited

Välislingid
The Novocherkassk Tragedy, June 1–3 1962 – Pealtnägija mälestused (inglise keeles)

1962
Nõukogude Liidu majandus
Massimõrvad
Rischmannshofi nõmmemuuseum

Rischmannshofi nõmmemuuseum (saksa: Heidemuseum Rischmannshof) on vabaõhumuuseum Walsrodes, Saksamaal.

Ajalugu 

Rischmannshof avati 1912. aastal kui üks esimesi vabaõhumuuseume Saksamaal. Muuseum koosneb talumajapidamisest koos kõrvalhoonetega ja muudest väljapanekutest. Paiga südames on õlgkatusega puitraamiga kodamaja (Fachhallenhaus) ehitatuna kahepostilise talumajana aastal 1798. Algselt seisis see Hartemis Bad Fallingbosteli lähedal ja pandi Walsrodes uuesti kokku. Lisaks on paigas sulasemaja (Heuerling või Häusling), mis on pärit Fuldest ja umbes samast ajast, samuti mesilatüüp, mis on kohapeal tuntud kui Bienenzaun. Ait Treppenspeicher Oberndorfmarkist pärineb aastast 1669. Mõni aeg hiljem ehitati paika pagaritöökoda 1752. aastast ja puitraamiga ait koos töötoaga aastast 1842.

Muuseumi filiaal on Klein Eilstorfi vanas külakoolis, mis pärineb aastast 1900.

Näitused 

Peahoone loodi alamsaksa majana ja selle põhikorrusel on traditsiooniline eluruumide (Dönzen) jaotus, avatud köök (Flett) tulekoldega ja saal kariloomade latrite või tallidega (Stallungen). Atmosfäär on kujundatud tüüpilisele nõmmetalule sobiva mööbli ja tööriistadega. Hoone ülemisel korrusel on Hans Brüggemanni näitus, mis kujutab veidi Walsrode linna ajalugu, ja Hermann Lönsi tuba. Lönsi toas on poeedile ja kirjanikule kuulunud algupärased esemed ja mööbel, samuti tema tööde esmatrükid, autogrammid ja väljaanded.

Välislingid 

 www.heidemuseum-walsrode.de
 Das Heidemuseum auf der Website der Stadt Walsrode
Kalle Tamra

Kalle Tamra (sündinud 19. novembril 1932) on eesti muusikapedagoog.

1971. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi muusikateaduse eriala Helju Tauki õpilasena.

Ta on töötanud Vanemuise teatri kooriartistina ja Tartu I Muusikakooli muusikaajaloo õpetajana. 

Ta oli Abja Laste-Muusikakooli asutaja ja aastatel 1961–1965 selle muusikakooli direktor. Aastatel 1966–2003 oli ta Viljandi Muusikakooli direktor.

Aastatel 1989–1993 oli ta Viljandi linnavolikogu liige.

Ta on koostanud muusikakoolidele õppekavu ja valmistanud õppevahendeid. Ta on ka Viljandi Kammerkoori asutaja. 

Aastatel 1992–1994 oli ta ETV saatesarja "Vahva mees, kes pilli teeb" saatejuht.

Tunnustused
1989 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane
2004 Valgetähe IV klassi teenetemärk
2007 Viljandimaa vapimärk

Viited

Eesti muusikapedagoogid
Eesti koolijuhid
Eesti NSV teenelised kultuuritegelased
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1932
Karl Kesa

Karl Kesa (1. jaanuar 1902 Viljandimaa – 15. jaanuar 1960 Stockholm) oli eesti ajakirjanik 

Ta oli Riigi Ringhäälingu asutaja ja toimetaja aastatel 1926–1928, tegevtoimetaja 1935–1938, Päevalehe toimetaja 1927–1931 ja Berliini korrespondent 1929–1931, Ringhäälingu päevauudiste toimetaja 1934–1940 ja saatekava üldtoimetaja 1937–1940, Raadiolehe toimetaja 1937–1938.

Eesti Ajakirjanike liidu liige alates 1925. 

1944. aastal lahkus Kesa Eestist Saksamaale, kus töötas Ameerika Hääle toimetajana Münchenis. 1949. aastal siirdus Rootsi.

Teoseid 
Eesti Ajakirjanike Liidu suvealbum ”Ahoi!”
Riigi Ringhäälingu aastaraamat I „Ringhääling” 
Eesti ja Soome üliõpilaskondade hõimualbum „Sinikangas”

Viited

Välislingid
Karl Kesast jt eesti ajakirjanikest Vikerraadio saatesarjas „Eesti Lugu” saates „Raadiohääled sõjakeerises”
Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
http://isik.tlulib.ee/index.php?id=3101

Eesti ajakirjanikud
Vabadussõja veteranid
Eesti Üliõpilaste Seltsi liikmed
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Eestlased Rootsis
Sündinud 1902
Surnud 1960
Burgerregt

Burgerregt on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Limpopo provintsis Capricorni ringkonnas Bloubergi vallas.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Burgerregti elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,94% ja India või Aasia päritolu inimesi 0,06%. Pedi keelt pidas emakeeleks 96,34% inimesi ja suulu keelt 0,91%.

Viited

Limpopo provintsi linnad
Balmorali loss

Balmorali loss (inglise ja šoti keeles Balmoral Castle) ja seda ümbritsev valdus moodustavad Briti kuninglikule perekonnale kuuluva suveresidentsi. Valdus asub Dee jõe ääres (Royal Deeside) Aberdeenshire'i piirkonnas Põhja-Šoti mägismaa idapoolsel äärealal, jäädes 2003. aastal moodustatud Cairngormsi rahvuspargi territooriumile.

Arhitektuur
Loss on ehitatud šoti paruniarhitektuurile kohaselt historitsistlikus stiilis ja see valmis 1856. aastal, veidi hiljem lammutati kõrval asunud vanem kindlus.

Vaata ka
Alatskivi loss

Välislingid 

 Lossi koduleht

Šotimaa lossid
Suurbritannia kuninglikud residentsid
Uusgootika
Claire Foy

Claire Elizabeth Foy (sündinud 16. aprillil 1984) on inglise näitlejanna.

Ta on õppinud näitlemist Liverpool John Moores Universitys ja Oxford School of Dramas.

Foy sai laiemalt tuntuks kuninganna Elizabeth II kehastamisega Netflixi draamaseriaalis "Kroon". Rolli eest tunnustati teda näiteks 2017. aastal Kuldgloobusega kategoorias "Parim draamasarja naisosatäitja" ja samal aastal Primetime Emmy auhinnaga kategoorias "Parim draamasarja naispeaosatäitja".

Viited

Välislingid 
 
 Claire Foy IMDb-s

Suurbritannia näitlejad
Sündinud 1984
Bernhard Pärni

Bernhard Pärni (Piilberg) (27. september 1908 Virumaa, Kadrina lähistel – 18. september 1998 Läänemaa, Risti) oli Eesti kooliõpetaja, riigiametnik ja karikaturist. 

Sündis Kadrina lähedal Karjamulgu raudteeputkas raudteetöölise tütre ja kooliõpetaja peres. Isa töökoha tõttu sattus pere enne esimest maailmasõda Krimmi. Alustas kooliõpinguid Krimmis, kuid kui 1920. aastal tuli pere tagasi Eestisse, jätkas õpinguid juba Kadrina koolis. Seejärel õppis 1922–1928 Rakvere Õpetajate Seminaris.

Pärast kooli lõpetamist töötas 1928–1929 Udriku algkoolis õpetajana, kuid pärast järgnenud sõjaväeteenistust ei leidnud enam õpetajana tööd. 1930–1931 oli ta töötu. Kuna õpetajana tööd ei leidnud, õppis ta ümber raudteeametnikuks ja sai jaamateenija koha uues Lihula raudteejaamas Läänemaal. Lihulas juhatas ta raudteetöö kõrvalt tuletõrjeseltsi noorteorkestrit ja lühemat aega ka laulukoori. 1932–1933 andis koos töökaaslase H. Virkusega välja šapirograafiga paljundatud ajalehte Lihula Kohinad, mis olid põhiliselt tema kirjutatud ja rikkalikult karikatuuridega illustreeritud (ilmus vaid 3 numbrit). Raudteekarjäär jätkus Pärnus, edasi jaamaülemana Riisseljal, Loodil ja lõppes Türil, kus ta oma nõukogudeaegse jaamaülema ameti tõttu pidi 1941. aasta sügisel Saksa võimude otsusel Paide vanglas olema. 1941–1942 oli jälle töötu.

1942. aasta märtsis sai ta tööd Tootsi Briketitööstuses turbaraba töölisena, kui edutati varsti töödejuhatajaks, turbameistriks, freesväljade ülemaks ja lõpuks tootmis-plaaniosakonna juhatajaka. 1963. aastal viidi ta üle Virumaale Jaan Anveldi nimelisse Oru Turbakombinaati, kus algul töötas vanemtöödejuhatajana ja hiljem tootmistehnika osakonna ülemana. Seal töötas ta kuni 1. oktoobrini 1968, mil jäi pensionile.

Koos August Raudsepaga andis ta välja ajaloolise raamatu "Jaan Anveldi nim. Oru Turbakombinaat. Ajalooline ja majanduslik koondmik".

Viimased eluaastad veetis ta Läänemaal Risti alevikus, kus ka suri. Ta on maetud Kuijõe kalmistule.

Tunnustus 

 1938 – Valgetähe teenetemärgi I klassi medal (eeskujuliku raudteeteenistuse eest Riisselja jaamaülemana)
 1950 – Stalini preemia (Eesti turbatööstuse tegelasena)

Viited 

Eesti pedagoogid
Eesti karikaturistid
Eesti raudteelased
Valgetähe teenetemärgi I klassi medali kavalerid
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1908
Surnud 1998
Feloon

Feloon (kreeka keeles φαιλόνιο phelōnio, kreeka sõnast φαίνω 'valgustama'; vene keeles фелонь) on preestri teenistusriietuse osa, käisteta pealisrüü. See on vabalt langev keebitaoline riietusese, mille seljal kujutatakse risti ja tähte.

Kreeka feloon on väikese ümmarguse peaauguga, ümberringi vabalt langev, eest ulatub umbes vööni. Slaavi feloon on suure peaauguga, selja tagant tugevdatud ja eest lühem kui kreeka feloon. Läänekirikus kasutatav samalaadne riietusese on kaasula (casula).

Ajalugu 
Felooni eeskuju on kristluse-eelsel perioodil Rooma riigi idaosas kantud pealisrüü paenula. See oli eelkõige tööinimeste ja sõdurite rõivas, mis andis kaitset külma, kuuma ning vihma eest. Pealisrüüd on nimetatud Pauluse teises kirjas Timoteosele 4:13 , kiriku pärimuse kohaselt on feloon liturgilise riietusena kasutusele võetud meenutamaks Kristust ja apostleid, kes kandsid samamoelisi riideid. Felooni on jumalateenistustel kasutatud juba 3. sajandil. Lõpliku tähenduse ja koha liturgiliste riiete seas omandas feloon 8. sajandil. Varane feloon oli pikem kui tänapäevane, Konstantinoopoli Hagia Sofia freskodel võib näha vaimulikke feloonides, mis ulatuvad peaaegu maani. Millalgi 12. sajandi paiku hakati tegema poolringikujulist väljalõiget felooni esikülge, et hõlbustada vaimuliku tegevust.

Sümboolika 
Värvide sümboolika on liturgilises riietuses küllalt varajane nähtus. Felooni tavaline värvus oli suurtel pühadel valge, paastuaegadel tumepunane või violetne. 11. sajandil hakati patriarhi valget felooni kaunistama mustade ristidega, mis tähendas sümboolselt tema karjaga (kogudusega) seotud murede hulka.

Feloon sümboliseerib ka rüüd, millesse sõjamehed riietasid Kristuse teda pilgates. Nii oleks preester liturgiat teenides otsekui end ristil ohvriks toonud Kristuse võrdkuju. Vaimulikult kannab feloon endas õiguse tähendust ja kujutab endast "õiguse sõjarüüd", millest kõneleb psalm "Sinu preestrid, oh Issand, ehtigu ennast õigusega ja Su vagad hõisaku suure rõõmuga (Psalm 132:9)."

Pildid

Viited

Välislingid 
 Feloon sõnastikus "Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона" (vene keeles)
 Sergei Prokudin-Gorski 20. sajandi alguse värvifotod ajaloolistest kirikurüüdest

Religioon
Õigeusk
Kirikutekstiilid
Vaimuliku riietus
Jaak Moks

Jaak Moks (29. aprill 1930 Tarvastu vald, Viljandimaa – 9. oktoober 2012) oli eesti dirigent ja muusikapedagoog.

Õppis Ämmuste algkoolis, seejärel aastatel 1946–1950 Viljandi 2. Keskkoolis. Paralleelselt õppis Viljandi Lastemuusikakoolis viiulit Augustin Punga õpilasena, mängis viiulit Viljandi sümfooniaorkestris ja laulis meeskooris. 1950. aastast õppis Viljandi 1. Keskkooli pedagoogilises klassis, samast aastast laulis segakooris Koit. 

1951. aastast töötas Viljandi 2. Keskkooli algklasside muusikaõpetajana ja Viljandi Pioneeride Maja direktorina. 1963. aastast oli ta Viljandi linna RSN TK kultuuriosakonna juhataja.

1970. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhtimise eriala Gustav Ernesaksa õpilasena.

Aastatel 1966–1990 oli ta Viljandi Kultuurikooli direktor.

Koolijuhi ameti kõrval juhatas ta ka mitut koori. 1955. aastal asutas ta Viljandi poistekoori ja oli selle dirigent. Aastatel 1965–1969 oli ta naiskoori Eha dirigent, aastatel 1966–1970 Viljandi Kammerkoori dirigent. Aastatel 1980–1995 oli ta segakoori Koit peadirigent.

Ta on maetud Viljandi Metsakalmistule.

Tunnustus 
1985 – Eesti NSV teeneline kultuuritegelane
2012 – Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia teenetemärk

Mälestuse jäädvustamine 

2014. aastal avati Viljandi lauluväljakul Jaak Moksi mälestuspink.

Viited

Eesti dirigendid
Eesti muusikapedagoogid
Eesti koolijuhid
Viljandi Maagümnaasiumi vilistlased
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia vilistlased
Eesti NSV teenelised kultuuritegelased
Viljandi Metsakalmistule maetud
Sündinud 1930
Surnud 2012
Hiiemäe

Hiiemäe on eesti perekonnanimi.

Nimede eestistamisel määrati Hiiemäe uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Bäär, Baumann, Beek, Braesch, Brock, Eichvald, Faehlman, Frosch, Fross, Geberg, Gottling, Greenberg, Hansberg, Hanshohn, Härd, Heeringson, Heermeyer, Heide, Heidemann, Heiderpark, Heisvald, Hendrikson, Herbst, Herd, Heringson, Hiidler, Hindrichsohn, Hindrichson, Hinsenberg, Hintz, Hinzenberg, Holstein, Iisman, Iskül, Johanson, Jürgenson, Katschalova, Kiviland, Mones, Moones, Mühlep, Müllerbeck, Nikolas, Õismann, Pellfeldt, Punnis, Reimann, Reit, Rosse, Tahlfeld, Timberg, Vahlberg, Vakker ja Zimmermann.

2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Hiiemäe Eestis 134 mehel ja 131 naisel.

Nime tuntud kandjaid 
Andres Hiiemäe (sündinud 1976), eesti alpinist
Mall Hiiemäe (sündinud 1937), eesti folklorist
Reet Hiiemäe (sündinud 1974), eesti folklorist
Sirly Hiiemäe (sündinud 1976), eesti kirjandusteadlane, pedagoog, tervishoiutöötaja ning kirjanik

Eestistamisel antud perekonnanimed
Nõuni algkool

Nõuni algkool oli algkool Valga maakonnas Palupera vallas Nõuni külas. Kool tegutses 1763-2005.

Kooli viimane õppehoone oli ehitatud 1894.

Viited

Valga maakonna koolid
Palupera vald
Laagri Kool

Laagri kool on põhikool Harju maakonnas Saue vallas Laagri alevikus. Kooli peab üleval riigiettevõte OÜ Laagri Haridus- ja Spordikeskus. Kool avati 2005. aastal. 2020. aastal avati Laagri Kooli teine õppehoone - Möldre maja.

1. septembri 2021. aasta seisuga õpib Laagri Koolis üle 1100 õpilase ja õpetab ligi 100 õpetajat. Peamajas on nimekirjas üle 900 õpilase ja Möldre majas üle 200 õpilase. Õpilased kannavad koolivormi ja õpivad poiste-, tüdrukute- ning segaklassides.

Direktorid 

 2005-2012 Marje Eelmaa
 2012-2013 Viktor Juhanson
 2014- Toomas Artma

Viited

Välislingid
Koduleht

Harju maakonna koolid
Henn Agur

Henn Agur (kuni 1935 Heinrich Sakerman/Sakermann, kuni 1936 Heinrich Agur; 2/15. veebruar 1906 Kohtla vald, Virumaa – 18. juuli 1973 Indianapolis) oli Eesti sõjaväelane (leitnant, 1933) ja seltskonnategelane.

Ta lõpetas 1928. aastal Sõjakooli, teenis 4. Üksikus Jalaväepataljonis. Sõjalise kasvatuse õpetaja ja kaitseliitlane. 1944 põgenes Saksamaale, kus oli Geislingeni Eesti Teatri majandusala juhataja. 1949 siirdus USA-sse. Indianapolise Eesti Seltsi asutaja, esimees ja auliige.

Välislingid 
 Ohvitseride andmekogu

4. Üksiku Jalaväepataljoni koosseis
Eestistatud nimega inimesed
Eestlased Ameerika Ühendriikides
Sündinud 1906
Surnud 1973
Siri Pettersen

Siri Pettersen (sündinud 28. oktoobril 1971 Finnsnesis Tromsi maakonnas) on norra kirjanik.

Ta on kirjutanud nõndanimetatud "Kaarnaringide" triloogia. Esimene raamat Odinsbarn ilmus aastal 2013; eestikeelses tõlkes ilmus raamat aastal 2018 pealkirja "Odinilaps" all, kirjastuse Varrak poolt, tõlkijaks (norra keelest) Kadri Rood. Triloogia teine raamat Råta ilmus aastal 2014, kolmas raamat Evna ilmus aastal 2015; triloogia teist ja kolmandat raamatut pole veel eesti keelde tõlgitud.

Välislingid 
 Siri Petterseni kodulehekülg

Norra kirjanikud
Sündinud 1971
Sunmi

Lee Sunmi (artistinimega Sunmi; sündinud 2. mail 1992) on Lõuna-Korea laulja. Ta debüteeris 2007. aastal ansamblis Wonder Girls. 2013. aastal alustas Sunmi oma soolokarjääri, avaldades singli "24 Hours".

Karjäär 
Sunmi debüteeris 14-aastasena 2007. aasta veebruaris JYP Entertainmenti uues ansamblis Wonder Girls. 2008. aastal sai grupp populaarseks lauluga "Tell me". 2010. aastal lahkus Sunmi grupist, et keskenduda õpingutele. 

2013. aastal naasis Sunmi meelelahutusmaailma sooloartistina lauluga "24 Hours", mida saatis edu, jõudes Korea edetabelite tippu.

Viited 

Lõuna-Korea lauljad
Sündinud 1992
Harry Winks

Harry Billy Winks (sündinud 2. veebruaril 1996 Hemel Hempsteads) on Inglismaa jalgpallur, poolkaitsja. Ta mängib Inglismaa kõrgliiga klubis Tottenham Hotspur.

Ta liitus Tottenham Hotspuri noorteakadeemiaga 8-aastaselt. 2014. aasta juulis sõlmis ta Tottenhamiga esimese profilepingu. Debüüdi klubi esindusmeeskonnas tegi ta 27. novembril 2014 UEFA Euroopa Liiga alagrupimängus FK Partizani vastu. Debüüdi Premier League'is tegi ta 27. augustil 2016 mängus Liverpooli vastu. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta sama aasta 19. novembril mängus West Ham Unitedi vastu.

Koondisekarjäär 
Debüüdi Inglismaa rahvuskoondises tegi ta MM-i valikmängus 8. oktoobril 2017 Leedu vastu.

Viited

Välislingid 

 Profiil Tottenham Hotspur F.C. kodulehel

Inglismaa jalgpallurid
Tottenham Hotspur FC mängijad
Sündinud 1996
Walter Cunningham

Ronnie Walter Cunningham (sündinud 16. märtsil 1932) on Ameerika Ühendriikide endine mereväelane ja NASA astronaut. 

Ta astus Ameerika Ühendriikide mereväkke kohe pärast keskkooli ning teenis mereväes ja hiljem merejalaväes 1975. aastani, lahkudes koloneli auastmes. 

Cunningham valiti 1963. aastal NASA kolmandasse astronautide gruppi ja tema ainsaks kosmoselennuks jäi 1968. aastal toimunud Apollo 7 lend.

Viited

Ameerika Ühendriikide astronaudid
Ameerika Ühendriikide füüsikud
Sündinud 1932
Ranele Raudsoo

Ranele Raudsoo (esinejanimega Ranele; sündinud 15. mail 1989 Kohtla-Järvel) on eesti laulja.

Elulugu 

Ranele Raudsoo on sündinud 1989. aastal Kohtla-Järvel. 

Ranele on lõpetanud Viljandi Maagümnaasiumi ja Viljandi Muusikakooli pop-jazzlaulu erialal. Lisaks on ta õppinud Tartu Ülikooli haridusteaduskonnas klassiõpetajaks ja Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias huvijuht - loovtegevuse õpetajaks.

Praeguseks elab Ranele Harjumaal ja töötab alates 2013. aastast Kostivere Koolis huvijuhina. Lisaks on ta 2018. aastast Jõelähtme Vallavolikogu ja hariduskomisjoni liige. Suviti on Ranele laste- ja noortelaagrite vastutav korraldaja Valma seikluspargis.

Muusikakarjäär 
Ranele muusikakarjäär algas varakult: tema esimene soololugu “Suveöö muinasloos” ilmus kogumikul "Rahvahitt 2" juba siis, kui ta oli 13-aastane.  

17-aastaselt hakkas ta laulma NightLight Duos, kuhu sel ajal kuulus ka Respekti lauljatar Rita Liiver. 

2010. aastal loodi pop-rock kaverite tantsubänd IŽ-58, mis tegutseb pulma- ja peobändina. Ranele Raudsoo on olnud bändi solist alates 2015. aastast. 

2017. aastal ilmusid Ranele soololood “Lõpp on lool”, “Õnnelik öö”, “Suveööd”, “Mind hoia” jt. 

Lisaks bändile ja sooloprojektile on Ranelel ka Raimond Valgre jt Eesti heliloojate džässiloomingut esitav Ranele trio. 

2018. aasta sügisel ilmus Ranelel koostöös 1990ndate stiilis tantsumuusikat viljeleva ansambliga Recovery singel "Suveöö hääl". 

2018. aastal ilmus koostöös Olavi Otepaluga singel "Ameerika mäed". 

Looga "Supernova" oli Ranele lauluvõistluse Eesti Laul 2019 poolfinalist. 

2019. aasta hakul alustas Ranele koostööd produtsendi ja laulukirjutaja Vahur Valgmaaga. 18. aprillil 2019 ilmus esimene ühine lugu "Kuuvalgel ööl."

Diskograafia 
"Suveöö muinasloos" (2003)
"Lõpp on lool" (2017)
"Õnnelik öö" (2017)
"Suveööd" (2017)
"Impulsid" (2017)
"Pulss" (2017)
"Räägi mulle kallis" (2017)
"Endast pool vaid anda saaks" (2017)
"Mind hoia" (2018)
"Ma tahan joosta" (2018)
"Suveöö hääl" (2018)
"Ameerika mäed" (2018)
"Supernova" (2018)
"Kuuvalgel ööl" (2019)

Välislingid 

 YouTube
Facebook

Eesti lauljad
Sündinud 1989
Sinisäälik

Sinisäälik (Setophaga caerulescens) on väike lind värvuliste seltsist, sääliklaste sugukonnast.

Kirjeldus

Välimus 

Sinisäälik on umbes 13 cm pikk, tiibade siruulatus on 19–20 cm ja kaal 8,4–12,4 g. Täiskasvanud isaslinnu keha alaosa on valge ning kael, nägu ja küljed on mustad. Seljaosa on sügavsinine. Linnu keha meenutab pisut sinimustvalget Eesti lippu. Noor isaslind on sarnane, kuid rohekama ülaosaga. Emaslinnul on oliivpruun ülakeha ja helekollane kõhuosa. Tiivad ja saba on tumedad, pealagi on hall ning põskedel on pruunid laigud. Lindude tiibadel on valge ruut, mis eristab neid teistest sääliklastest. Seda ruudukest kutsutakse vahel 'taskurätikuks'.

Laul 
Sinisääliku laulu võib kirjeldada suminaga, "tsi-tsi-tsii".

Levik 
Sinisäälik on rändlind. Ta sigib mõõduka kliimaga heitlehistes metsades või tiheda alusmetsaga laialehistes metsades. Sinisäälik vajab pesitsemiseks suurt ja puutumata metsa ning seetõttu on nende arvukus kahanemas. Teda on sageli leida künklikel ja mägistel aladel Ameerika Ühendriikide kirdeosas ning Kanada kaguosas. Hilissuvel rändab ta talveks Suurte Antillide saartele. Rännuperioodil võib sinisäälikut kohata parkides ja aedades.

Eluviis

Toitumine 
Sinisäälik on eelkõige putuktoiduline, talvel toitub ta ka marjadest ja seemnetest.

Käitumine 
Isaslinnud laulavad, et kaitsta oma pesitsuspaiku ning nad peletavad agressiivselt rivaale eemale.

Viited 

Sääliklased
Victor Wanyama

Victor Mugubi Wanyama (sündinud 25. juunil 1991 Nairobis) on Keenia jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Major League Socceri klubis Montreal Impact.

Wanyama suundus Euroopasse 2007. aastal, kui liitus Rootsi klubiga Helsingborgs IF. Järgmiste aasta suvel sõlmis ta oma esimese profilepingu, sõlmides Belgia klubiga Beerschot nelja aasta pikkuse lepingu. Juulis 2011 suundus ta Šotimaa kõrgliiga klubisse Celtic, kellega tuli hooaegadel 2011–12 ja 2012–13 Šotimaa meistriks. Hooajal 2012–13 valiti ta lisaks kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. 7. novembril 2012 sai temast mängus Barcelona vastu esimene Keenia mängija UEFA Meistrite Liigas, kes on värava löönud. Seejärel mängis ta kolm hooaega Inglismaa klubi Southamptoni ridades. Juunis 2016 suundus ta 11 miljoni naela eest Tottenham Hotspuri, kellega sõlmis viieaastase lepingu.

2020. aasta märtsis siirdus ta Montreal Impacti.

Koondisekarjäär 
Debüüdi Keenia rahvuskoondises tegi Wanyama kõigest 15-aastasena mais 2007 sõprusmängus Nigeeria vastu.

Esimese värava lõi ta koondise särgis MM-i valikmängus Seišellide vastu.

Saavutused 
Celtic
Scottish Premier League: 2011–12, 2012–13
Scottish Cup: 2013

Viited

Välislingid 

 Profiil Tottenham Hotspuri kodulehel

Keenia jalgpallurid
Celtic FC mängijad
Southampton FC mängijad
Tottenham Hotspur FC mängijad
Premier League'i mängijad
Sündinud 1991
San Gimignano

San Gimignano on väike kindluslinn Itaalias Toscana maakonnas Siena provintsis. 

San Gimignano on kuulus oma keskaegse romaani ja gooti arhitektuuri poolest. San Gimignano vanalinn kuulub 1990. aastast UNESCO maailmapärandi nimistusse. Linn paikneb künkatipul, ca 300 meetri kõrgusel merepinnast. Linna siluetti ilmestavad tosinkond lubjakivist tornmaja.

Pilte

Viited

Itaalia linnad
Gustav Blumbergi erakool

Gustav Blumbergi erakool oli erakool Tartus, mis tegutses 1855-1891. Kool valmistas ette gümnaasiumisse minejaid. Kooli juht oli algusest peale Gustav Blumberg.

1880ndatel valmis koolil maja, mis asus Pepleri tänaval.

Tuntud õpilasi
William Hertel
Aleksander Mõttus

Viited

Tartu endised koolid
19. sajand Tartus
Helme kutsekool

Helme kutsekool oli kutsekool Valga maakonnas Helme asulas. Kool tegutses 1925–1999.

Kool avati 1. veebruaril 1925 15 õpilasega Helme mõisa endises härrastemajas nime all Helme põllutöökool. Eestvedajaks oli Helme Põllumeeste Selts.

Kooli avamisel oli õppetöö tasuline: õppemaks "korteri ja küttega" oli 1000 marka aastas.

Nõukogude ajal kandis kool ka nime Helme maakutsekool nr 30. Kool on kandnud ka nime Helme põllumajanduskool.

1999 liideti Helme kutsekool ja Valga kutsekool ning moodustati uus õppeasutus: Valgamaa Kutseõppekeskus.

2011. aastal lõpetati õppetöö Valgamaa Kutseõppekeskuse Helme osakonnas.

Viited

Välislingid
 Foto: Helme põllutöökool vanas mõisahoones
Valga maakonna koolid
Tõrva vald
Jäneda Sovhoostehnikum

Jäneda Sovhoostehnikum oli Jäneda külanõukogus (1945-1963), kool Paide rajoonis ja EV taasiseseisvumisel Järva maakonnas, Lehtse vallas ja järgnevalt Lääne-Viru maakonna, Tapa valla, Jäneda asulas. Kool tegutses 1918–1992, misjärel korraldati see ümber Jäneda Õppe- ja Nõuaandekeskuseks.

Kool asutati Eesti Põllumeeste Keskseltsi eestvõttel 1918 Tallinnas nimega Eesti Põllumeeste Keskseltsi Põllutöökeskkool. 1921 toodi kool üle Jänedale, kus keskselts oli endale rentinud Jäneda mõisa.

Jäneda sovhoostehnikumi peaõppekorpus asus punastest telliskividest torniga algses Jäneda mõisa peahoones. Jäneda sovhoostehnikumis oli õppeaeg kolm ja pool aastat. Õppima võisid asuda 14–30 aasta vanused noored, kes on VIII klassi lõpetanud. Sisseastumiseksamid olid eesti keeles (kirjalik) ja matemaatikas (suuline ja kirjalik). Õppeasutuse lõpetaja sai agronoomi kvalifikatsiooni. 1965. aastal valmis uus moodne 140 kohaga tütarlaste ühiselamu, kus toad olid 3–4 inimesele. Uus ühiselamu oli 3-korruseline, varustatud keskkütte ja veega, igal korrusel oli puhketuba.  1965. aastal alustati ka moodsa 4-korruselise peahoone ehitamist, mille arhitektiks oli Valve Pormeister. 2021. aastal  nimetati,  1975. aastal valminud Jäneda sovhoostehnikumi õppehoone ajas kestnud väärtusega arhitektuuriobjektiks. 

Põllutöökool Jänedal tegutses 2000. aastani. Kooli ajaloo jooksul sai Jänedal diplomi 2308 agronoomi. Peale agronoomide koolitati aastatel 1933–1943 piiritusmeistreid, selle eriala lõpetajaid oli 51. Maastikukujundaja kutse sai Jänedal 298 noort

Nimed
1918–1924 Eesti Põllumeeste Keskseltsi Põllutöökeskkool
1924–1929 Põhja-Eesti Põllutöökeskkool
1929–1938 Jäneda Põllutöökeskkool
1938–1941 Jäneda Põllunduskeskkool
1941 Jäneda Põllundustehnikum
1941–1944 Jäneda Kõrgem Põllunduskool
...
1964–1991 Jäneda Sovhoostehnikum

Viited

Välislingid
http://www.pollumajandus.ee/uudised/2018/08/21/fotod-100-aastat-janeda-pollutookooli

Eesti endised kutsekoolid
Eesti põllumajandusharidus
Ain Soidla

Ain Soidla (26. september 1940 – 15. oktoober 2018) oli Eesti NSV partei- ja riigitegelane ja eesti pangandustegelane.

Ta lõpetas 1960. aastal Kingissepa Keskkooli.

1960. aastast töötas ta Kingissepa Kalakombinaadis kehakultuurimetoodikuna, seejärel teenis Nõukogude Armees.

Tegevus NLKP-s ja Nõukogude võimuasutustes
1963 EKP Kingissepa rajoonikomitee instruktor, seejärel lektor. Lõpetas Vilniuse Kõrgema Parteikooli 
1969 EKP Tallinna linna Mererajooni komitee instruktor, hiljem osakonnajuhataja ja teine sekretär
1973–1976 õppis NLKP Keskkomitee juures asuvas Ühiskonnateaduste Akadeemias. Kaitses filosoofiakandidaadi kraadi
1976 EKP Keskkomitee juures asuva Partei Ajaloo Instituudi sektorijuhataja, seejärel EKP Keskkomitee parteiorganisatsioonilise töö osakonna juhataja asetäitja
1979–1980 töötas ta NLKP Keskkomitee aparaadis 
1980–1985 EKP Keskkomitee propaganda- ja agitatsiooniosakonna juhataja
1980–1985 Eesti NSV Ülemnõukogu X koosseisu liige
1985–1988 EKP Keskkomitee parteiorganisatsioonilise töö osakonna juhataja
1985–1990 Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseisu liige
1986–1990 EKP Keskkomitee büroo liikmekandidaat
1988, 19. jaanuar – 1989, 28. detsember Eesti NSV Ministrite Nõukogu esimehe Bruno Sauli esimene asetäitja

Pärast Eesti iseseisvuse taastamist suundus ta pangandusse ning alates 2004. aastast oli ta Eesti Krediidipanga nõukogu esimees.

Viited

Eesti pankurid
EKP Keskkomitee liikmed
Eesti NSV X Ülemnõukogu liikmed
Eesti NSV XI Ülemnõukogu liikmed
Sündinud 1940
Surnud 2018