Erakorraline ja täievoliline suursaadik (NSV Liit ja Venemaa)

Erakorraline ja täievoliline suursaadik (vene keeles Чрезвычайный и полномочный посол) on kõrgeim diplomaatiline teenistusaste Venemaa Föderatsioonis (varem oli sama teenistusaste ka selle eelkäijas Nõukogude Liidus), erakorraline ja täievoliline suursaadik.

Nõukogude Liit
Erakorralise ja täievolilise suursaadiku teenistusaste seati sisse NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega 28. maist 1943. See teenistusaste anti 14. juunil 1943 korraga 15 diplomaadile, sealhulgas välisminister Vjatšeslav Molotovile.

Teenekamaid erakorralisi ja täievolilisi suursaadikuid Nõukogude Liidus oli Anatoli Dobrõnin, kauaaegne NSV Liidu suursaadik Ameerika Ühendriikides (1962–1986). Ainsa eestlasena oli kõrgeima teenistusastme saanud Vaino Väljas (märtsis 1980; oli aastatel 1980–1988 suursaadikuks Ladina-Ameerika maades).

Erakorralise ja täievolilise suursaadiku teenistusastme saanud diplomaate Nõukogude Liidus
1943 – Andrei Võšinski, välisministri esimene asetäitja
1943 – Vladimir Dekanozov, oli kuni 1941 suursaadik Saksamaal.
1943 – Maksim Litvinov, suursaadik Ameerika Ühendriikides
1943 – Ivan Maiski, suursaadik Suurbritannias
1943 – Jakov Malik, suursaadik Jaapanis
1943 – Aleksandra Kollontai, suursaadik Rootsis
1989 – Igor Ivanov, välisministeeriumi üldsekretariaadi ülem
1990 – Tšõngõz Ajtmatov, suursaadik Luksemburgis
1990 – Andrei Kozõrev, Vene NFSV välisminister
1990 – Vitali Tšurkin, välisministeeriumi valitsusülem
1991 – Aleksandr Bovin, suursaadik Iisraelis
1991 – Aleksandr Trofimov, suursaadik Malis, hiljem Eestis

Venemaa Föderatsioon
Pärast Nõukogude Liidu lagunemist (jõustus 26. detsembril 1991) said NSV Liidu suursaatkondadest Venemaa Föderatsiooni suursaatkonnad ja peaaegu kõikidest NSV Liidu suursaadikutest said Venemaa suursaadikud. Siiski, mõni kuu hiljem paljud suursaadikud vahetati välja. 

Nõukogude Liidus saadud erakorralise ja täievolilise suursaadiku teenistusaste jäi Venemaa Föderatsioonis kehtima. Esimesena sai Venemaa Föderatsioonis erakorralise ja täievolilise suursaadiku teenistusastme Ivan Silajev (4. jaanuaril 1992), kes oli Venemaa erakorraline ja täievoliline suursaadik Euroopa Liidu juures. 

Venemaa Föderatsioonis antakse erakorralise ja täievolilise suursaadiku teenistusastet Venemaa välisministrile, ministri esimesele asetäitjale, välisministeeriumi peadirektorile, välisministeeriumi osakondade direktoritele, Venemaa suursaadikutele (välisriikides) ja Venemaa alalistele esindajatele rahvusvahelistes organisatsioonides.

Erakorralise ja täievolilise suursaadiku teenistusastme saanud diplomaate Venemaal
1992 – Sergei Lavrov, välisminsteeriumi osakonna direktor
1995 – Grigori Karassin, välisministeeriumi osakonna direktor
1996 – Jevgeni Primakov, välisminister
2000 – Juri Merzljakov, suursaadik Kasahstanis, hiljem Eestis
2003 – Viktor Tšernomõrdin, suursaadik Ukrainas
2004 –  Aleksandr Udaltsov, välisministeeriumi osakonna direktor 
2009 – Dmitri Rogozin, alaline esindaja NATO-s
2011 – Andrei Karlov, välisministeeriumi osakonna direktor. Ta oli hiljem suursaadikuks Türgis. Hukkus 2016. aastal atentaadi tagajärjel Ankaras. Sai postuumselt Venemaa kangelase aunimetuse.
2014 – Vladimir Jakunin, riigiettevõtte Venemaa Raudteed president (2005–2015). Vahetult diplomaadina on ta töötanud vaid aastatel 1985–1991 (NSV Liidu täievolilises esinduses ÜRO juures teise, seejärel esimese sekretärina).
2019 – Igor Gromõko, suursaadik Malis
2020 – Aleksandr Petrov, suursaadik Eestis (2015–)

Vaata ka
Erakorraline ja täievoliline suursaadik
Erakorraline ja täievoliline suursaadik (Armeenia)

Venemaa
Nõukogude Liit
Diplomaatilised auastmed ja teenistusastmed