joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kurkse suurõnnetus

Kurkse suurõnnetus toimus 11. septembril 1997, kui Kurkse väina ületamisel uppus või suri alajahtumisse 14 Balti rahuvalvepataljoni staabikompanii luurerühma liiget. 8 inimest päästsid sõdurite karjumist kuulnud sadama töötajad, kes paadiga merele kiirustasid ja elus olnud sõdurid kaldale tõid. 14 rahuvalvaja surm oli Eesti kaitseväe taasiseseisvusaja suurim kaotus. 

1998. aasta septembris püstitati hukkunud rahuvalvajate mälestuseks Kurkse sadamasse mälestuskivi. Samuti on toimunud sündmusest valminud film "Surmaretk".

Õnnetus

11. septembril 1997 andis Balti rahuvalvepataljoni luurerühma ülem Jaanus Karm õppuse "Vilets elu" raames 22-liikmelisele luurerühmale käsu ületada täisvarustuses veetakistus mööda madalikku Suur-Pakri lõunatipust mandrile Kurkse sadama poole. Varsti avastasid mehed, et jalad ei ulatu põhja. Paanikat ei tekkinud, sest teati, et ujuda tuleb paarsada meetrit, seejärel pidi madalik jälle jalge all olema. Maad jalge alla aga ei saadudki. Mehed sidusid seljakotid kokku parveks ja jäid merre hulpima. Varsti hakkasid mehed üksteise järel surema. Kuna merevesi oli külm, tekkis hüpotermia oht ja selleks, et keegi magama ei jääks, tuli üksteist pidevalt togida. Lõpuks kuulsid meeste röökimist sadamakapten Heino Kreintal ja sadamakapteni abi Hannes Kuusemäe, kes, kui taipasid, et kisa tuleb merelt, läksid oma paadiga merele ja võtsid viis meest paati ja vedasid veel kolm köiega paadi järel kaldale. Hiljem rääkisid mehed, et paat oli ülerahvastatud ja kolme meest ei saanudki muud moodi transportida. Ülejäänud 14 mehe surnukehad toodi merest välja päästjate poolt. Rühma juhtinud Jaanus Karm mõisteti 4,5 aastaks vangi.

Viited

Välislingid 
 "Kurkse surmaretke tõde teadmata" Eesti Päevaleht, 10. september 1999
 "Kurkse väinas paistis kümme aastat tagasi petlik päike" Eesti Päevaleht, 11. september 2007
 "Kurkse surmaretke kronoloogia" Õhtuleht, 11. september 2007

Eesti õnnetused
1997. aasta Eestis‎
Duffel

Duffel on hollandikeelne vald ja asula Belgias Flandria piirkonnas Antwerpeni provintsis. See linn on andnud nime Duffel stiili mantlitele.

Valla territooriumilt voolab läbi Nete jõgi.

Viited

Välislingid

 Koduleht (hollandi keeles)

Antwerpeni provintsi vallad
Urmas Põldma

Urmas Põldma (sündinud 3. juunil 1972) on eesti ooperilaulja (tenor).

Ta on lõpetanud 1989.aastal Tõrva Muusikakooli altsaksofoni erialal, 1994. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli  puhkpilliorkestri dirigeerimise erialal ja 2005.aastal Eesti Muusikaakadeemia laulu erialal, õpetajateks professorid Virgilijus Noreika ja Jaakko Ryhänen.

Aastatel 1993–2001 töötas Urmas Põldma RAM-is esimese tenori, koormeistri, koorilaulja ja solistina. Aastatel 2002-2014 oli ta Rahvusooper Estonia solist.

Välislingid

Eesti ooperilauljad
Eesti Rahvusmeeskoori lauljad
Tallinna Ülikooli vilistlased
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia vilistlased
Sündinud 1972
Eesti Müsli

Eesti Müsli OÜ (varasem nimi Budget OÜ) on müslisid tootev Eesti ettevõte, mis asutati 2009. aasta sügisel.

Ettevõtte peamine eesmärk on müslide tootmine Eesti kliendi ja eksporditurgude jaoks. Põhiliselt turustatakse tooteid kaubanduskettides ja hulgikaupmeeste kaudu hotellidele ning tootmisettevõtetele.

Ajalugu 
Ettevõte registreeriti 28. detsembril 2009 Budget OÜ nime all. Ettevõtte algatajad olid tudengid Kristen Kannik ja Silver Saaremäel.

2010. aastal alustati läbirääkimisi välisturgudele pääsemiseks.

2011. aastal loodi Mysli.ee kaubamärk. 2012. aastast tegutseb ettevõte Eesti Müsli nime all.

Aprillis 2011. aastal sai ettevõtte toode Eesti Müsli tootekonkursil "Eesti parim toiduaine 2011" auhinna "Parim toode Lõuna-Eesti väikeettevõttelt". Jaanuaris 2012 valiti ettevõtte asutajad ajakirja Director aasta inimeste hulka.

2011. aastast on Eesti Toiduainetööstuse Liidu täisliige.

2012. aastal sattus firma skandaali, jättes lubatud aja jooksul kliendile kauba kätte toimetamata.

Vaata ka
Eesti Toiduainetööstuse Liit
Toiduainetetööstus

Viited

Saare maakond
Eesti toiduainetööstuse ettevõtted
Eesti toiduainetööstus
Rauno Elp

Rauno Elp (sündinud 21. veebruaril 1971 Tartus) on eesti ooperilaulja (bariton).

Ta on rahvusooperi Estonia ooperisolist aastast 1992. 1996. aastal lõpetas Eesti Muusikaakadeemia dotsent Ervin Kärveti lauluklassis. 

Tema repertuaari kuulub palju eriilmelisi baritonirolle nii eesti kui ka maailma ooperiliteratuurist. Maailma ooperiloomingust kuuluvad tema rollide hulka Argante (Händeli "Rinaldo"),Krahv Almaviva, Don Giovanni ja Guglielmo (Mozarti "Figaro pulm", "Don Giovanni" ja "Cosi fan tutte"), Dulcamara ja Belcore (Donizetti Armujook"), Don Magnifico (Rossini "Tuhkatriinu"), Scarpia, Jack Rance, Marcello, Lescaut ja Gianni Schicchi (Puccini "Tosca", "Tütarlaps kuldsest läänest", "Boheem", "Manon Lescaut" ja "Gianni Schicchi"), Silvio (Leoncavallo "Pajatsid"), Alfio (Mascagni "Talupoja au"), Valentin (Gounod' "Faust"), Germont, Rigoletto, Amonasro, Renato, Jago, Rodrigo di Posa (Verdi "Traviata", "Rigoletto", "Aida", "Maskiball", "Otello" ja "Don Carlo"), Cardillac ja Roderick (Hindemithi "Cardillac" ja "Pikk jõulueine"), Escamillo (Bizet' "Carmen"), Jeletski (Tšaikovski "Padaemand"), Pantalone ja Kokatar (Prokfjevi "Armastus kolme apelsini vastu"), Hollandlane, Kurwenal, Amfortas ja Wolfram (Wagneri "Lendav hollandlane", "Tristan ja Isolde", "Parsifal" ja "Tannhäuser"). Eesti lavateostest on tema repertuaaris Cyrano (Tambergi "Cyrano de Bergerac"), Wallenberg (Tüüri "Wallenberg"), Isa Kaarel (Puuri "Pilvede värvid"), Theodor (Kõrvitsa "Liblikas"), Jürgen (Tubina "Barbara von Tisenhusen"), Sebastian (Eespere "Gurmaanid"), Lembo (Steineri "Kosjas"), Onu Julius ja Rulle (Aintsi "Karlsson katuselt"), Miles Hendon (Pajusaare "Prints ja kerjus").

Ta on pälvinud ka auhindu: 1993 ja 1997 I auhind Tiit Kuusiku nimelisel lauluvõistlusel, II auhind rahvusvahelisel noorte lauljate võistlusel Walesis (International Young Singer of the Year 1994).

Tunnustus
 2004 Harjumaa teatripreemia
2007 Georg Otsa nimeline auhind
 2016 Eesti Teatriliidu muusikaauhind

Välislingid
Teatrilood, Ene Pilliroo intervjuu Rauno Elpiga novembris 2003
Portree. Rauno Elp, Tiina Kuninga intervjuu Rauno Elpiga märtsis 2008
Rauno Elbi Wallenberg Eesti Ekspress 29.02.2008
Rauno Elp – ürgselt aus romantikAjakiri Muusika jaanuar 2016

Eesti ooperilauljad
Sündinud 1971
Hiie Hinrikus

Hiie Hinrikus (sündinud 2. novembril 1934 Tallinnas) on eesti füüsik, tehnikadoktor ja Tallinna Tehnikaülikooli raadiotehnika professor.

Ta lõpetas 1953 kuldmedaliga Tallinna 7. Keskkooli. Aastal 1960 lõpetas ta Moskva Riikliku Ülikooli füüsikateaduskonna raadiofüüsika erialal. Aastatel 1962–1965 oli ta aspirantuuris Üleliidulises Füüsikalis-Tehniliste ja Raadiotehniliste Mõõtmiste Teadusliku Uurimise Instituudis (Mendelejevos, Solnetšnogorski rajoonis, Moskva oblastis), ta kaitses aastal 1966 tehnikateaduste kandidaadi väitekirja (kinnitati aastal 1967). Aastal 1989 kaitses ta NSVL TA Raadiotehnika- ja Elektroonika Instituudis (Moskvas) tehnikateaduste doktori väitekirja.

Ta töötas aastatel 1960–1962 raadiotehases Punane RET insenerina. Aastatel 1965–1968 oli ta Üleliidulises Füüsikalis-Tehniliste ja Raadiotehniliste Mõõtmiste Teadusliku Uurimise Instituudis vaneminseneriks ja vanemteaduriks. Aastast 1968 on ta ametis Tallinna Polütehnilises Instituudis: aastatel 1968–1970 oli ta raadiotehnika kateedri vanemõpetaja, aastatel 1970–1973 oli ta samas dotsendi kohusetäitja, aastatel 1973–1976 oli ta samas vanemteadur, aastatel 1976–1989 dotsent, aastatel 1989–1991 professori kohusetäitja, aastatel 1991–1992 samas professor. Aastatel 1992–1994 oli ta raadio- ja sidetehnika instituudi raadio- ja lasertehnika professor ning õppetooli juhataja. Aastatel 1994–2002 oli ta Biomeditsiinitehnika keskuse asutaja ja juhataja, raadiofüüsika professor ja õppetooli juhataja. Aastast 2002 on ta TTÜ emeriitprofessor ja aastast 2007 TTÜ Tehnomeedikumi biomeditsiini instituudi juhtivteadur, lisaks oli ta aastatel 2002–2006 erakorraline vanemteadur.

Tema teadustöö põhisuundadeks on elektromagnetkiirguse mõju aju rütmidele, bioelektromagnetiliste signaalide interpreteerimine, mikrolaine radiomeetria vähidiagnostikas, elektromagnetlainete koosmõju laseri aktiivkeskkonnas, laserite kasutamine infoedastus- ja mõõtesüsteemides, mürad kvantelektroonikas ning mikrolaine vastuvõtusüsteemide tundlikkus. Ta on avaldanud üle 200 teaduspublikatsiooni, sealhulgas 3 monograafiat ja 2 õpikut. Ta on 10 leiutise autor või kaasautor. Lasersüsteeme ja mikrolaine radiomeetrit on eksponeeritud 15 rahvusvahelisel näitusel ja messil 12 välisriigis. Tema juhendamisel on kaitstud 6 magistri- ja 5 doktoritööd.

Tunnustused 
1981 NSV Liidu Rahvamajanduse Saavutuste Näituse pronksmedal
1986 NSV Liidu Rahvamajanduse Saavutuste Näituse hõbemedal
2000 Eesti Vabariigi teaduspreemia (tehnikateaduste alal)
2003 Biomeditsiinitehnika Rahvusvahelise Akadeemia liikmeks valimine
2004 TTÜ suur teenetemedal Mente et manu

Välislingid 

 Hiie Hinrikuse autobiograafia "Hetked ja aastad" Tallinna Tehnikaülikooli Kirjastus, 2014.

Eesti füüsikud
Sündinud 1934
Tallinna Tehnikaülikooli professorid
Rolandas Paksas

Rolandas Paksas (sündinud 10. juunil 1956 Telšiais) on Leedu poliitik. 18. maist kuni 27. oktoobrini 1999 ning 26. oktoobrist 2000 kuni 20. juunini 2001 oli ta Leedu peaminister, 26. veebruarist 2003 kuni 6. aprillini 2004 Leedu president. Aastatel 2009 kuni 2019 oli ta Euroopa Parlamendi liige, ta kuulus Vaba ja Demokraatliku Euroopa fraktsiooni.

Pärast presidendivalimiste võitu 2003. aastal süüdistati Paksast kahtlastes sidemetes Venemaaga. Nimelt andis ta lennundusfirma Avia Baltika presidendile Juri Borissovile dekreediga Leedu kodakondsuse, pärast seda kui Borissov oli Paksase valimiskampaania jaoks annetanud 400 000 USA dollarit. Leedu põhiseaduskohus tunnistas Paksase süüdi kodakondsuse andmises Juri Borissovile, riigisaladuse rikkumises ning oma ametivõimu kuritarvitamises. 6. aprillil 2004 taan­das seim Paksase ametist. Sellega sai temast esimene ametist tagandatud president Euroopas.

Viited

Välislingid 
Paksase Euroopa Parlamendi koduleht

Leedu peaministrid
Leedu presidendid
Leedust valitud Euroopa Parlamendi liikmed
Sündinud 1956
Oskar Kodres

Oskar Kodres (ka Oskar Koodres; 10. märts 1907 Olustvere vald – 10. august 1978 Borås, Rootsi) oli eesti vaimulik.

Ta lõpetas aastal 1926 Viljandi Maakonna Poeglaste Gümnaasiumi. Aastatel 1926–1934 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Ta oli korporatsiooni Fraternitas Liviensis vilistlane.

Ta oli aastatel 1936–1942 Tartu Maarja koguduse abiõpetaja, aastatel 1942–1944 oli ta sama koguduse õpetaja.

Aastal 1944 lahkus ta Rootsi. Ta oli Rootsi kiriku teenistuses, kuid hiljem teenis ta E.E.L.K. Boråsi kogudust.

Oskar Kodres suri aastal 1978 Boråsis.

Viited 

Tartu Maarja koguduse vaimulikud
Tartu Ülikooli usuteaduskonna vilistlased
Korporatsioon Fraternitas Liviensise liikmed
Eestlased Rootsis
Sündinud 1907
Surnud 1978
Kim Aabech

Kim Aabech (sündinud 31. mail 1983 Birkholmi saarel) on taani jalgpallur, Hans Aabechi poeg.

Taani jalgpallurid
Sündinud 1983
Jõõpre Püha Suurkannataja Georgiuse kirik

Jõõpre Püha Suurkannataja Georgiuse kirik on EAÕK haldusalas olev õigeusu kirik Pärnumaal Pärnu linnas Jõõpre külas.

Koguduse ajaloost 
Pärnumaal Jõõpre kandis siirdus õigeusku 1848. aastal esimesena kohalik vallakohtu kirjutaja Jüri Grauverk. Kohalik mõisnik peksis ta selle eest poolsurnuks. Jüri Grauverk viibis Pärnu ja Riia vanglates kolm aastat. Baltimaade kindralkuberneri sekkumise tulemusena vabastati Grauverk pärast kolme vangla-aastat ja talle anti hüvituseks talukoht. Jõõpre eestlastest õigeusklikud kuulusid esialgu Uruste kogudusse. Oma kogudus avati 1861. aastal. Jumalateenistusi toimetati talutubades ja hiljem juba koolimaja saalis. Kujusein (ikonostaas) paigutati samuti esialgu koolimajja. 1890. aastal kuulus kogudusse 1290 ja 1939. aastal 901 liiget. Nõukogude okupatsiooni ajal kogudust ei suletud, kuid alates 1945. aastast on kogudust hooldanud preestri kohusetäitjad.

Jõõpre kirik 
Kirik ehitati aastail 1876–1879 ja pühitseti 8. septembril 1879 Riia ja Miitavi piiskopi Filareti poolt püha suurkannataja Georgiuse auks. Kirikul on kaheksatahuline kellatorn ja kaheksatahuline haritorn.1998. aastal kanti kirik Kultuurimälestiste riiklikku registrisse.

Tänapäeval kasutab kirikut EAÕK Jõõpre Püha Suurkannataja Georgiuse kogudus.

Õigeusu koolid 
Usuvahetusliikumise algusjärgus, 25. aprillil 1845 kinnitas Venemaa keiser instruktsiooni, mis nägi ette usuvahetajatele õigeusu kirikute juures kihelkonnakoolide asutamist. Jõõpre kihelkonnakool asutati 1878. aastal, samuti abikool (1875), Saare abikool (1881–1909). Need koolid suleti 1918. aastal.

Kalmistud 
Jõõpre õigeusklikke on maetud Uruste õigeusu kalmistule, mis rajati 1850. aastal, samuti Audru ja Jõõpre õigeusu kalmistutele.

Vaata ka 
 Jõõpre vald
 Jõõpre mõis
 Jõõpre Püha Suurkannataja Georgiuse kogudus

Viited

Kasutatud kirjandus 
 " Koguteos Saaremaa II köide". TTÜ Kuressaare Kolledž. Kirjastus Koolibri. Tallinn, 2007; lk 924–927
 "Mitut usku Eesti IV. Valik usundiloolisi uurimusi: õigeusu eri". Tartu Ülikooli Kirjastus. Tartu, 2007; lk 26–37
 Jaanus Plaat/Arne Maasik. "Õigeusu kirikud, kloostrid ja kabelid Eestis". Eesti Kunstiakadeemia. Tallinn, 2011; lk 330–333

Välislingid

Pärnumaa õigeusu kirikud
Pärnu linn
Eesti Apostlik-Õigeusu Kirik
Pärnu maakonna kultuurimälestised
EAÕK Pärnu ja Saare piiskopkond
Audru kihelkond
Argo Ideon

Argo Ideon (sündinud 16. oktoobril 1966Tallinnas) on eesti ajakirjanik.

1992. aastal lõpetas ta Tallinna Tehnikaülikooli majandusteaduskonna. 

Samast aastast kuni 1995. aastani töötas ta Päevalehes, aastal 1995 Eesti Päevalehes, aastatel 1996–2003 Postimehes, 2003–2009 Eesti Ekspressis. Aastatel 2009–2015 töötas ta taas Postimehes. Sügisest 2015 on Argo Ideon Maalehe ajakirjanik.

Raamatud 
 „Eesti rahareform 1992. Nelja mehe ettepanekust oma rahani” (Tallinn, 1997). Üks autoritest.
 „Kapitali sünd” (Tallinn, 2001).
 „THI. President Ilvese Kadrioru aastad 2006-2016” (Tallinn, 2016).
 "Rahvusvahelised mehed" (Tallinn, 2020)

Tunnustus
2020 Valgetähe IV klassi teenetemärk

Viited

Välislingid
Argo Ideon Twitteris
Argo Ideoni blogi (arhiiviversioon)

Eesti ajakirjanikud
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1966
Kass Oggy ja kurjad prussakad

"Kass Oggy ja kurjad prussakad" (prantsuse keeles "Oggy et les Cafards") on Gaumont Film Company toodetud Prantsuse animasari.

Tegelased 
Peategelane on sinine kass Oggy, kes on laisk ja vaatab tavaliselt televiisorit või sööb, kui ta parasjagu ei aja taga kolme kurja prussakat. 

Dee Dee on roheliste silmade, oranži pea ja sinise kehaga paks prussakas, kes on kogu aeg näljane, ning Marky on roosade silmade, rohelise pea ja halli kehaga kõhn pikk prussakas, kelle hobid on raamatute lugemine ja tüdrukutega kohtamine (isegi nendega, kes on kõigest nukud). Joey on kõige väiksem prussakas, roosa keha, sinise pea ja eri värvi silmadega ülemprussakas. Ta vasak silm on kollane, parem silm punane. Ta ei jäta kunagi planeeritud töid ja tegemisi tegemata ning tallegi meeldib tüdrukuid, eriti mesilasi kohata.

Jack on teine kass, Oggy vastand: jultunud, vägivaldne ja kergesti ärrituv. Ta teeb sageli prussakatapmisseadeldisi, aga enamasti need ei tööta. Teda huvitab keemia. Jack on Oggy lähedane sõber, elab tema naabruses ja magab sageli Oggy majas – ta ei pea isegi koputama. Tal on monster truck-tüüpi auto, tema telefoninumber on 2. Jackile meeldib eputada ja tüdrukuid, eriti Oggy õde Monicat välja kutsuda. Episoodis "Don't Rock The Cradle" oli abielupaaril Jackil ja Monical laps, keda Oggy pidi hoidma.

Bob on buldog, Oggy hiigelsuur naaber. Kui Oggy ja Jack teda prussakatega ärritavad, siis peksab Bob kassid läbi.  

Monica on Oggy õde ja Jacki armastatu. Ta külastab mõnikord Oggyt. Ta on aktiivne, talle meeldivad benji- ja langevarjuhüpped. Tal on jalas rulluisud. Teda näeb sarjas vähem kui Bobi. 

Olivia on emane valge kass ja Oggy armastatu neljandas hooajas. 

Animafilmid
Tunnet Taimla

Tunnet Taimla (sündinud 21. juunil 1988 Viljandis) on eesti rendžumängija. Ta on mitmekordne maailmameister, 8. dani suurmeister (2009). 

Ta on lõpetanud Gustav Adolfi gümnaasiumi (2007) ja õppinud TTÜ Tallinna Kolledžis rahvusvahelist majandust ja ärikorraldust.

Saavutused

Noorte individuaalarvestuses
 1999 – 11-aastaselt kuni 14-aastaste noorte Euroopa meister 
 2001 – 14-aastaste Euroopa meister
 2002 – 14-aastaste maailmameister 
 2005 – kuni 18-aastaste Euroopa meister 
 2003 – kuni 20-aastaste Euroopa meistrivõistluste hõbemedal

Täiskasvanute individuaalarvestuses
 2003 ja 2013 – maailmameister
 2009 – maailmameistrivõistluse hõbemedal
 2002 – Euroopa meistrivõistluste hõbemedal
 2010 – Euroopa meistrivõistluste hõbemedal
 2008 – Euroopa meistrivõistluste pronksmedal

Võistkondlikult
Võistelnud alates 2000. aastast Eesti koondises. 
 2008, 2014 ja 2016 – maailmameister 
 2002, 2004, 2006 ja 2010 – maailmameistrivõistluste hõbemedal 
 2006 ja 2007 – Rootsi meister (Eesti I võistkonna koosseisus)

Eesti meistrivõistlused
 2003, 2004, 2007 ja 2008 – Eesti meister individuaalarvestuses

Treener 
Tunnet Taimla treener on Ants Soosõrv.

Isiklikku
Ta on Toomas Taimla poeg.

Välislingid
 

Eesti rendžumängijad
Sündinud 1988
Karje 4

"Karje 4" (inglise keeles "Scream 4", samuti ka stiliseeritud kujul "Scre4m") on 2011. aastal esilinastunud Ameerika Ühendriikide slasher.  

See on neljas film "Screami" filmisarjast. Filmi režissöör on Wes Craven ja stsenarist filmide "Scream" ("Karje") ja "Scream 2" ("Karje 2") stsenarist Kevin Williamson.  

Filmi näitlejaansamblisse kuuluvad David Arquette, Neve Campbell, Courteney Cox, Emma Roberts ja Hayden Panettiere. 

2011. aasta filmid
Londoni Lutoni lennujaam

Londoni Lutoni lennujaam (inglise London Luton Airport IATA: LTN, ICAO: EGGW; varasema nimega Lutoni rahvusvaheline lennujaam; inglise Luton International Airport) on Suurbritannias, Londoni kesklinnast 56 km põhjas Bedfordshire'is Lutoni tervikomavaltsuses asuv rahvusvaheline lennujaam. 

Lennujaam avati 1938. aastal.

Lutoni lennujaama kasutab mitu odavlennufirmat, teiste seas easyJet, Wizz Air, Thomson Airways, Monarch ja Ryanair. 

Aastatel 2011–2013 lendas Tallinnast Londoni Lutoni lennujaama Ryanair.

Välislingid 

Lennujaama koduleht

London
Suurbritannia lennujaamad
Sügis (film)

"Sügis" on 1990. aastal valminud Tallinnfilmi film, mille stsenaarium põhineb Oskar Lutsu romaanil "Sügis" ja jutustusel "Argipäev".

Süžee
Filmi peategelaseks on Paunvere rätsepmeister Jorh Adniel Kiir. Paunveresse saabuvad kaks noort õmblejannat - Juuli ja Maali. Algul suhtub Kiir neisse kui konkurentidesse, siis aga seab nendega sisse sõbralikud suhted. Kiir abiellub Juuliga, kuid ta ei ole ükskõikne ka Maali suhtes. Filmis jälgitakse ka Kiire püüdlusi oma talu saamiseks.

Osatäitjad
Margus Lepa – Kiir
Liina Tennosaar – Juuli
Anne Reemann – Maali
Kaljo Kiisk – Lible
Tõnu Oja – Benno
Ita Ever – Mamma Kiir
Aare Laanemets – Joosep Toots
Riina Aare – Teele
Väino Laes – Luts
Rein Aedma – Jaan Imelik
Ain Lutsepp – Tõnisson
Tiit Lilleorg – Kippel
Aarne Üksküla – Ants Paavel
Tõnu Kark – Aaberkukk
Jelena Tarassenko – Aliide
Arnold Kasuk – pastor
Andrus Vaarik – asunik
Maria Klenskaja – Liisi
Jaanus Orgulas – kaupmees
Paul Poom – ametnik
Gert Laanemets – Riks
Jukka Laanemets – Leks
Helene Vannari – Linda
Tõnu Alveus – Lesta
Arno Liiver – Arno Tali
Heido Selmet – Visak

Võttepaigad 
Filmivõtteid tehti järgnevates Eestimaa paikades:
Palamuse (Jõgevamaa)
Toompea (Tallinn)
Toompea loss (Tallinn)
Vabaõhumuuseum (Tallinn)
Tori (Pärnumaa) – episood Tõuloomanäitus, Kõrtsistseen
Otepää (Valgamaa)
Kanepi (Põlvamaa)
Puka (Valgamaa)
Vigala (Raplamaa)
Luige Baas (Harjumaa) – episood Tõuloomanäitus
Hinni talu (Põlvamaa) – episood Ülesoo talu

Esilinastus
Filmi esilinastus oli 22. veebruaril 1991 Tallinnas.

Vaata ka 

 Kevade
 Suvi
 Talve

Viited

Eesti filmid
1990. aasta filmid
Eesti draamafilmid
Hundelgem

Hundelgem on hollandikeelne küla Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis Zwalmi vallas. Esmakordselt mainiti küla juba 1389. aastal.

Välislingid

Belgia külad
Ida-Flandria provints
Abel Posse

Abel Ernesto Parentini Posse (sündinud 7. jaanuaril 1934 Argentinas Córdobas) on Argentina kirjanik ja diplomaat. 

Eesti keeles on ilmunud tema romaan "Daimon" ("Daimón", hispaania keelest tõlkinud Tatjana Hallap, Loomingu Raamatukogu 36–39, 1983).

Teoseid
 "Los bogavantes", 1970
 "La boca del tigre", 1971
 "Daimón", 1978
 "Momento de morir", 1979
 "Los perros del paraíso", 1983 (sai 1987 Rómulo Gallegose auhinna)
 "Los demonios ocultos", 1987
 "La reina del Plata", 1988
 "El viajero de Agartha", 1989
 "Biblioteca esencial", 1991
 "El largo atardecer del caminante", 1992
 "La pasión según Eva", 1994
 "Los cuadernos de Praga", 1998
 "Argentina, el gran viraje", 2000
 "El inquietante día de la vida", 2001
 "El eclipse argentino. De la enfermedad colectiva al renacimiento", 2003
 "En letra grande", 2005
 "La santa locura de los argentinos", 2006
 "Cuando muere el hijo. Una crónica real", 2009
 "Noche de Lobos", 2011

Tunnustus 
 Rómulo Gallegose auhind 1987

Argentina diplomaadid
Argentina kirjanikud
Sündinud 1934
Fever

Fever (ingliskeelne sõna tähenduses 'palavik') võib tähendada järgmist:
Fever (Kylie Minogue), album
Fever (Madonna), singel
...
Karvane ristmadar

Karvane ristmadar (Cruciata laevipes) on madaraliste sugukonda kuuluv taimeliik.

Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (seisuga 2012).

Välislingid

Eesti katteseemnetaimed
Madaralised
Aleksandr Beljavski

Aleksandr Beljavski (vene Александр Борисович Белявский; 6. mai 1932 Moskva – 8. september 2012 Moskva) oli vene teatri- ja filminäitleja.

Beljavski tegi üle saja filmi- ja telerolli.

Tunnustus
2003 – Venemaa Föderatsiooni rahvakunstnik

Filme ja telesarju
"Neli tankisti ja koer"
"Juulivihm" (1966)
"Saatuse iroonia ehk hüva leili!" (1975)
"Kohtumispaika ei tohi muuta" (1979)

Vene filminäitlejad
Nõukogude Liidu filminäitlejad
Nõukogude Liidu dublaažinäitlejad
Sündinud 1932
Surnud 2012
Kadi Poll

Kadi Poll (esinejanimega Kadiah; sündinud 18. mail 1993 Võrus) on Eesti poplaulja ja laulukirjutaja.

Haridustee 
Kadi Poll on õppinud Ülenurme Muusikakoolis ja lõpetanud Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli.

2011. aastal võitis ta Tartu Kivilinna Gümnaasiumi õpilasena koos Jolanta Harakiga e-etteütluse õpilaste kategoorias.

Diskograafia 
2011. aastal kirjutas ta oma esimese singli "Sinuga", mis jõudis nii Raadio 2 kui ka Raadio Elmar edetabelitesse. 

2014. aastal andis ta välja loo "Isadepäev". Kadiah pääses "Eesti Laul 2019" finaali lauluga "Believe".

2019. aastal esitles Kadiah koos Púr Múddiga "Kolmeraudses" uut singlit "Tonight", mis avaldati kaks aastat hiljem koos Púr Múddi ja produtsendi Eneko Artolaga pealkirja all "Fly High".

Välislingid 
 Marianne Ubaleht. VIDEO | Eesti Laul 2019 poolfinalist Kadiah: ma loodan, et siit kasvab midagi suuremat välja kroonika.delfi.ee, 20. november 2018
 Katharina Toomemets. "„Eesti laulu“ poolfinalist Kadiah tegi oma muusikavideot 23 aastat: otsustasin selle kokku panna koduvideotest" Õhtuleht, 1. detsember 2018
 "TULEMUSED | Kelle Eesti Laul 2019 võistlusloo hääletasid lugejad selle aasta favoriidiks? kroonika.delfi.ee, 3. detsember 2018
 "Jõulutunnel" | Kadiah ja Kristjan Ruus esitasid loo "Isale" ERR menu, 25. detsember 2018
 "IMELINE LAUL! Eesti Laulu poolfinalist Kadiah esitas “Seitsmeste uhkuses” südamliku laulu" GoodNews, 1. jaanuar 2019

Eesti lauljad
Sündinud 1993
Indrek (film)

"Indrek" on A. H. Tammsaare raamatu "Tõde ja õigus" teise osa põhjal valminud Eesti film.

"Indrek" räägib eesti maapoisi Indrek Paasi elust härra Mauruse eragümnaasiumis 19. sajandi lõpuaastail. Teinud läbi tõdede ja valede keerulise labürindi, jõuab Indrek tõdedeni, mis sunnivad ta koolist lahkuma. Inimese võitluse inimväärse tõe eest teevad suuremal või vähemal määral läbi kõik filmi tegelased, nii õpetajad kui ka õpilased.

"Indrek" valmis 1975 ning esilinastus aasta hiljem. Filmi režissöör on Mikk Mikiver, stsenaristid Arvo Kruusement ja Lembit Remmelgas, helilooja Veljo Tormis; operaator Mihhail Dorovatovski ning kunstnik Halja Klaar.

Osatäitjad 

Indrek Paas – Harry Kõrvits
Maurus – Ants Eskola
Miralda – Maria Klenskaja
Wojtynski – Kaljo Kiisk
Slopašev – Rein Aren
Usuõpetaja – Jüri Järvet
Molotov – Aarne Üksküla
Timusk – Heino Mandri
Ollino – Jüri Müür
Miilinõmm – Olev Eskola
Vihalepp – Ilmar Tammur
Tigapuu – Enn Kraam

Tuntumatest näitlejatest tegid filmis kaasa ka näiteks Juhan Viiding, Peeter Volkonski, Mihkel Smeljanski, Tõnu Mikiver, Martin Veinmann, Paul Laasik, Harald Zahrens ja Voldemar Panso. Lisaks mängis filmis astronoomi teadlane Harald Haberman ning ühte õpetajat kirjanik Mats Traat. 

Eesti filmid
1975. aasta filmid
Filmid Eesti uusajast
Johann Heinrich Förster

Johann Heinrich Förster (1750 Saksamaa – 1827 Eesti) oli hernhuutlik kirjamees. 

Õppis ja töötas Neusalmi, Gnadenbergi ja Herrnhuti koolides ja kogudustes. Ta saadeti 1780 koos abikaasaga Baltimaile, kus elas esialgu Kambja pastoraadis pastor J. G. Zimmermanni juures. Seal õppis ta eesti keelt ning suunati 1781. aasta juulis iseseisvale tööle Rannu kihelkonda. Hiljem elas ta Erastveres ning alates 1808. aastast oli vennastekoguduse Tartumaa ringkonna hoolekandja. 

Sündinud 1750
Hernhuutlus
Surnud 1827
Madal unilook

Madal unilook ehk ussikapsas (Sisymbrium supinum) on ristõieliste sugukonda unilooga perekonda kuuluv ühe või kaheaastane rohttaim.

Levila ja kasvukoht
Niiskematel loodudel, kallastel, põlevkivikarjäärides, kamardumata kohtades. Lääne- ja Põhja-Eestis, paiguti.

Kirjeldus
Taime kõrgus 7–25 cm.Varsi mitu, lamavad või tõusvad. Lehed sulglõhised või –jagused, hõredalt karekarvased. Õitseb juunist augustini.  Õied valged, õied ja viljad kandelehtedega. Kõdrad varrest eemalehoiduvad, kõverdunud.

Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (seisuga 2012).

Välislingid

Eesti kapsalaadsed
Ristõielised
II kaitsekategooria taimeliigid
Gembloux' klooster

Gembloux' klooster (prantsuse keeles Abbaye Saint-Pierre de Gembloux) oli benediktiinide klooster Gembloux' linna lähistel Namuri provintsis Belgias. 

936. aastal asutatud klooster oli pühendatud pühale Peetrusele ja märter Exuperiusele.

Tänapäeval asub kloostri ruumides 1860. aastal asutatud Gembloux' Maaülikool (FUSAGx), mis ühendati 2009. aastal Liège'i Ülikooliga teaduskonnana ja kannab sellest ajast saadik nimetust Gembloux Agro-Bio Tech (GxABT).

Märkused

Kirjandus
 Ursmer Berlière, Monasticon belge, vol.1, p. 15-26.
 Ursmer Berlière, L'abbaye de Gembloux, dans Revue Bénédictine, vol.4, 1887, p. 303-307.
 Bernard Gineste, «Otton Ier: Confirmation de donations faites à l’abbaye de Gembloux (20 septembre 946)», in Corpus Étampois, 2008.

Välislingid
GxABT'i koduleht (prantsuse keeles)

Namuri provints
Kloostrid
Belgia ehitised
Cecilia Malmström

Anna Cecilia Malmström (sündinud 15. mail 1968 Stockholmis) on Rootsi poliitik, alates 1. novembrist 2014 kuni 30. novembrini 2019 oli ta Euroopa Komisjoni kaubandusvolinik Junckeri komisjonis. 

Ta oli 1999–2006 Euroopa Parlamendi liige, 2006–2010 Rootsi Euroopa Liidu asjade minister ning 2010–2014 Euroopa Komisjoni siseasjade volinik. Ta on Liberaalse Rahvapartei liige.

Rootsi poliitikud
Rootsist valitud Euroopa Parlamendi liikmed
Euroopa Komisjoni volinikud
Sündinud 1968
Vampire Weekend

Vampire Weekend on USA indie rock'i ansambel, mis tuli kokku New Yorgis 2006. aastal. 

Bändil on leping plaadifirmaga XL Records. 

Esimene album "Vampire Weekend" anti välja 2008 ning sellelt on pärit singlid "Mansard Roof", "A-Punk", "Oxford Comma" ja "Cape Cod Kwassa Kwassa". 2010. aastast pärit "Contra" on bändi uusim album.

Liikmed
 Ezra Koenig – laul, kitarr, sõnad
 Rostam Batmanglij – klahvpillid, kitarr, taustalaul, sõnad
 Chris Tomson – trummid, löökriistad
 Chris Baio – basskitarr, taustalaul

Diskograafia

Stuudioalbumid
"Vampire Weekend (album)" (2008)
"Contra" (2010)

EP-d
"Vampire Weekend" EP (2007)
"iTunes Session" digitaalne EP (2010)

Indie rock'i ansamblid
Ameerika Ühendriikide ansamblid
Rencēni

Rencēni on küla (lielciems) Lätis Valmiera piirkonnas. Asub Volmari ja Ruhja vahel. Rencēnis asub Rencēni valla halduskeskus.

Seal asuvad kool, lasteaed, kultuurikeskus, raamatukogu, postkontor ja apteek. Asulasse jäävad Rencēnu skola bussipeatus ja Rencēni bussipeatused.

Aastal 1800 hakkas Rencēnit läbima Tallinna–Pärnu–Riia postimaantee uus trass, seal oli ka hobupostijaam. Aastail 2009-2021 kuulus küla Burtnieki piirkonda.

Külas kasvav tamm ümbermõõduga 4,32 meetrit on looduskaitse all.

Aastal 2007 oli seal 715 elanikku. Aastal 2015 oli külas 552 elanikku, aastal 2021 oli elanikke 493.

Viited 

Valmiera piirkonna külad
Rein (perekonnanimi)

Rein on perekonnanimi.

Nime kandjaid
Bernhard Rein, eesti jalgpallur ja treener
Christian Rein, saksa päritolu Eestimaa kirikutegelane
Erich Rein, eesti telerežissöör
Toomas Rein, arhitekt

Perekonnanimed
Türann Oidipus

"Türann Oidipus" on Arne Merilai 2009. aastal ilmunud debüütromaan. 

Romaani põhisisuks on kellegi Pontios Chersonesose koostatud protokollid 1938. aastal Itaalias Bologna lähedal Bertinoro lossis toimunud sümpoosionilt. Merilai esineb sissejuhatuses nende tekstide leidja ja tõlkijana. Romaani raamivad 16. sajandi Vatikani astronoom Christopher Claviuse kolm nägemust. Romaani peategelased, "tuntud freudist Siegfried, vana trotskist Leopardo ja noor feministlik filosoof Bellevue" (ilmselt Freud, Trotski ja Simone de Beauvoir), kutsutakse salajasse komisjoni uurima Kreekast leitud Oidipuse muumiat. Oidipus on teatud määral elus ja suudab aparaatide vahendusel suhelda, sest on moodustanud sümbiootilise organismi seentega. Romaani arutelud keerlevad laias laastus Oidipuse kompleksi, Benito Mussolini aegse fašismi (diktaator on samuti üks tegelasi) ja üleilmse konspiratsiooni ümber. Atmosfääri õudust tõrjutakse situatsiooni- ja keelekoomikaga.

Retseptsioon 
Kirjandusteadlane Toomas Liiv on "Türann Oidipust" nimetanud eruditsioonitekstiks. Sellele sekundeerib kirjanik Viivi Luik: "Merilai loo lugemine on osa võtmine mängust, mida igaüks mängib vastavalt oma senisele mängukogemusele. See on nagu jaht, millest osavõtja peab tundma jälgi, milleks antud juhul on varjatud tsitaadid. Selletaolised tekstid seni peaaegu puuduvad eestikeelses kirjanduses." Kirjanduskriitik Jaanus Adamson on eelkõige Liivist tõukudes märkinud, et kuigi võiks eeldada, et romaan on mõeldud erudeeritud lugejale, on see mõistetav ka eruditsioonist hoolimata.

Viited

Välislingid 
Kirjastus Verb kodulehekülg
Katkend raamatust (lk 5–35). Arne Merilai kodulehekülg
Marina Grišakova "Oidipus ei ole ragisev, kustuv plaat aegade grammofonis!". Sirp, 28. mai 2009
Rein Veidemann "Arne Merilai Trooja hobune koputab uksele". Postimees, 30. mai 2009
Toomas Liiv "Arne Merilai peened mängud eruditsiooniga". Eesti Päevaleht, 3. juuli 2009
Jaak Tomberg "Ükski inimene ei ole saar. Aga meri on lai". Vikerkaar, nr 10–11/2009
Jaanus Adamson "Türann ja vabastaja". Keel ja Kirjandus, 3/2010, lk 219–223
Leo Luks "Kurnav kirjandus". Looming, nr 8/2010
Raul Veede "Arne Merilai "Türann Oidipus"". Eesti Ekspress, 29. oktoober 2009, lk B9
"Tekstitulevärk teooriate taevas. Türann Oidipus. Arne Merilai" – kronotoop.blogspot.com
Eesti romaanid
2009. aasta kirjandusteosed
Alatskivi mõis

Alatskivi mõis (saksa keeles Allatzkiwwi, varem Alt-Allatzkiwwi) oli rüütlimõis Tartumaal Kodavere kihelkonnas.

Mõisaansambel

Vaata ka
Uusgootika

Kirjandus
Maiste, Juhan. Nutt, Nele. Tartumaa mõisad. Näituse "Kaotatud paradiis" kataloog. − Eesti Põllumajandusülikool. Maastikuarhitektuuri eriala toimetised II. Balti villa rustica II. Tartu: 2005. Lk 16-19.
Praust, Valdo. Tartumaa mõisad. Tallinn: Tänapäev, 2008. Lk 82-85.
Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 199 .

Välislingid
Alatskivi mõis, portaalis Eesti mõisad
Alatskivi mõisa lugu Mõisablogis

Peipsiääre vald
Liivimaa fideikomissmõisad
Nolckenite mõisad
Tartumaa mõisad
Kodavere kihelkond
Koidu tänav (Tallinn)

Koidu tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kassisaba ja Uue Maailma asumis.

Koidu tänav algab Paldiski maanteelt ja kulgeb alguses lõuna suunas, viimane kolmandik tänavast suundub kagusse. Koidu tänavaga ristuvad A. Adamsoni, Wismari, Roopa, Luise, Endla, Suur-Ameerika, Komeedi, Saturni, Väike-Ameerika, Videviku, Kristiina, Kiire, Virmalise ja Planeedi tänav ning Pärnu maantee. Koidu tänav lõpeb Vana-Lõuna tänaval.

Tänava pikkus on ligikaudu 2 kilomeetrit.

Hoonestus

Aadressil Koidu tänav 73 asub arhitekt Ernst Gustav Kühnerti kavandatud hoone, mis on silmapaistev ja harukordselt hästi säilinud näide Tallinna ajalooliste puiteeslinnade 1920. aastate eramust. Hoone esindab ilmekalt arhitektuuriliselt mitmepalgelise Uue Maailma asumi tollast hoonestust.

Aadressil Koidu tänav 97 asub Tallinna Humanitaargümnaasiumi hoone. 

Aadressil Koidu tänav 113A asub 1939. aastal  Boris Tšernovi projekti alusel valminud algne üürimaja ja Koidu 113B asub 1939/1940 valminud Boris Tšernovi projekti alusel ehitatud algne Pr Luc Aleisi üürimaja

Uue-Maailma asumi Pärnu maantee poolne ots on hoonestatud peamiselt sõjajärgselt püstitatud hoonetega, suure osa sellest moodustab stalinistlik hoonekihistus, sh Koidu 87, Koidu 108, Koidu 114. 1954. aastal valminud Koidu 122 hoone on ansambli pompoossemaid näiteid, kui üldjuhul kasutati kõikide Stalini ajal valminud elamute puhul üleliidulisi tüüpsektsioone, hoonete välisilme oli aga kujunduselt sageli üsna mitmekesine. Koidu tänava nurgahoone on jõuliselt kujundatud – paarissammasmotiivid murdfrontooniga trepikoja sissepääsude kohal, räästaalune friis, rõdukesed. Mõlema nurga trepikoja kohal on koloreeritud Kremli kujutis pärja sees.

Galerii

Ajalugu 
Koidu tänav kandis algselt Allimanni (hiljem ka Alemanni, Alimanni ja Allemanni), saksa keeles Alimanstraße, Alemannstraße, Allimannstraße, Alimannstraße, Stangenstraße Alte Siechenstraße, Alte Waisenhausstraße, vene keeles Алиманская ул. nime, tänaval asunud restorani- ja majaomaniku Peter Ludvig Alimanni (Allimann) järgi. 

Aastatel 1926–1933 rajati Väike-Ameerika tänava ja Pärnu maantee vahelised hooned, mis kandis algul Kesk-Alemanni tänava (saksa keeles Mittlere Alimannstraße) nimetust. Suur osa tänava algsest hoonestustest hävis 1944. aasta märtsipommitamises. Pärast teist maailmasõda rajati tänavale stalinistliku arhitektuuriga hooneid.

Viited

Kesklinna linnaosa tänavad
Kassisaba (Tallinn)
Karl Zolk

Karl Johannes Zolk (Kaarel Leius; 8. august 1891 Pangodi – 13. veebruar 1969) oli eesti entomoloog ja taimekaitse eriteadlane.

Ta oli Eesti esimesi taimekaitse eriteadlasi, "kelle energilise tegevusega algas intensiivne taimekaitsealane nõuandetöö põllupidajate seas ja hiljem katse- ning uurimistöö Entomoloogia Katse-jaamas Raadil".

Viited

Eesti entomoloogid
Eesti põllumajandusteadlased
Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna õppejõud
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1891
Surnud 1969
Kungla tänav (Tallinn)

Kungla tänav on tänav Tallinnas Kalamaja asumis, Põhja-Tallinna linnaosas.

Kungla tänav algab Kopli tänavalt ja kulgeb kirde suunas. Kungla tänavaga ristuvad Vabriku, Tõllu, Leigeri, Kalevi ja Tööstuse tänav. Tänav teeb siis täisnurkse pöörde paremale ning läheb seejärel üle Uus-Kalamaja tänavaks. Tänavalõik Tööstuse tänava ja käänaku vahel on ühesuunaline.

Tänava pikkus on umbes 900 meetrit.

Kungla tänaval asub Estonia Klaverivabrik.

Pilte

Põhja-Tallinna tänavad
Mulla tänav

Mulla tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Pelgulinna asumis. Tänav algab Telliskivi tänavalt, ristub (paremalt) Roo tänavaga ja lõpeb umbtänavana veidi enne ristumist Sõle tänavaga.

Mulla tänaval asuvad Mööblimaja ja Pelgulinna Gümnaasium.

Ajalugu 
Mulla tänav on nime saanud 27. augustil 1930. Tänav sai nime lähikonnas asuva Saue tänava mõjul (sau – 'puhas savi').

Mulla tänav 1 ja Telliskivi tänav 13 asuva Mööblimaja tagant kulges vanasti Telliskivi ja Mulla tänavat ühendanud Kruusa tänav.

Mulla tn 2  asub arhitekt on Herbert Johansoni projekteeritud ja 1927. aastal valminud linnateenijate elamu. Üheaegselt anti luba kahe eraldisesiva elamu ehitamiseks Mulla tn 2 ja Ristiku tänav 17. Mõlemad projektid telliti arhitekt Herbert Johansonilt.

Mulla tänava ning Telliskivi tänava vaheline ala oli 1930. aastate keskel üks kaunimaid piirkondi Pelgulinnas. Ärimees Gustav Treierile kuulus Mulla 7 // Telliskivi 5-7 asunud Pelgulinna suurim viljapuuaed (9280m2). Samal krundil asus ka ligi 2170m2 triiphooneid. Telliskivi tänav 9/11 oli Artur Pullmannile kuulnud, rohkem kui 2500m2 suurune iluaed. Enamus sellest piirkonnast hävis 9. märtsil 1944. aastal.

Telliskivi 15b asub parkla koos nõukogudeaegne kauplus-paviljoniga. 1944. aasta märtsipommitamises Mulla tänaval see osa, kus praegu Pelgulinna Gümnaasium ja Mööblimaja, sai kannatada ja peale sõda koristati rusud ära ja sinna asemele rajati  1947. aastal Kalinini rajooni kolhoosituru plats.  1950. aastal ehitati turule 2-korruseline administratiivhoone ning 38 müügikohaga  piimapaviljon, 1976. aastal võeti vastu otsus turu sulgemisest.

Johann Grabbyle kuulunud  ühekorruselises majas, alustas 1912. aastal tööd Pelgulinna algkool. Eesti NSV ajal asus seal lasteaed, vana maja lammutati 1965. aastal.

Viited

Põhja-Tallinna tänavad
Pelgulinna asum
Ristiku tänav (Tallinn)

Ristiku tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Pelgulinna ja Karjamaa asumis.

Tänav algab Paldiski maanteelt ja kulgeb loodesse. Tänavaga ristuvad Ristiku põik, Sõmera, Saue, Telliskivi, Härjapea, Timuti tänav, Kolde puiestee, Maisi, Kõrre, Auna, Orase, Taime, Nisu, Rukki, Luste ja Kaera tänav. Ristiku tänav lõpeb Kopli tänaval.

Tänava pikkus on 1,8 km.

Hoonestus 
Aadressil Ristiku 8 asub 1993. aastal ehitatud kauplusehoone.

Telliskivi 21 // Ristiku tänav 10, ristmikul asuvad 1923. aastal asutatud Taimevõitehase AS Extraktori 1930. aastaks valminud hooned.

Ristiku tänav 17 // Mulla tänav 2 asub Herbert Johansoni projekteeritud kahest eraldi kolmekorruselisest hoonest koosnev kompleks Ristiku 17 linnateenijate elamu on nii linnaehituslikult kui arhitektuuriajalooliselt piirkonna olulisemaid hooneid. Elamu krunt Ristiku ja Telliskivi tänava ristumiskohal on Pelgulinna vanimaid hoonestusalasid, esimesed majad ehitati sinna 1870. aastatel. Selle hoone ehitust alustati 1925. aastal ja lõplikult valmis maja 1927. aastal. Korterid üüriti linnaametnikele, väga palju oli elanike seas õpetajaid. Majas elas teiste hulgas ajakirja Vaba Maa toimetaja ja kirjanik Artur Adson koos abikaasa, luuletaja Marie Underiga.

Ristiku tänav 52, 54, 56, 58, 60 asuvad Herbert Johansoni ja Eugen Habermanni projekteeritud "Oma Kolde" elamute ansamblisse kuuluvad hooned. Väikekorterite ehitamise ühing “Oma Kolle” oli varaseim ja tuntuim korteriühing Eestis. Pelgulinna asum ehitati välja elamugruppide kaupa, Ristiku tänava 52, 54, 56, 58 ja 60 hooned on projekteeritud 1930. aastal.

1950. aastate keskpaigas ehitatud Kolde Lasteaed asub Kolde puiestee, Ristiku ja Timuti tänava vahelisel alal aadressil Timuti tänav 24. Kinnistul asus enne Teist maailmasõda asus makaronivabrik, vana hoonestus hävis 1944. aasta märtsipommitamise tagajärjel.

Ristiku 62 asub 1969. aastal ehitatud viiekorruseline kortermaja.

Ristiku tänav 69 asub Ristiku Põhikooli hoone, arhitekt Herbert Johanson, ehitatud 1927–1929.

Ristiku 84 asub 1950. aasta paiku Nõukogude armee Tallinna garnisoni peavahihoone, tänapäeval on see Eesti Filmiarhiivi hoone.

Galerii

Ajalugu
Tänava esialgne nimi oli alates 1910. aastast Oskari tänav (saksa keeles Oskarstraße, vene keeles Оскарская улица). Praeguse nime sai tänav 25. mail 1939. Oskari tänava nimi olevat tulnud Pelgulinna maa-ala endise omaniku raehärra Oskar Gregory eesnime järgi.

Oskari tänav / Ristiku tänav 11 asus Jaan Vanaveski tsementesemete tööstus. 

Piirkond arenes jõudsalt 1930. aastatel, sellel ajavahemikul laienes oluliselt Pelgulinna hoonestusala. Raudtee kõrval olev ala Oskari tänava piirkonnas täitus põhiliselt eramutega. 

Ristiku tänav ühendati Kopli tänavaga pärast Teist maailmasõda, üle raudtee viis algul tavaline ülesõit, 1960. aastal suunati aga raudtee Ristiku tänava raudteeviaduktiga üle Ristiku tänava.

Viited

Välislingid
Jaak Juske, Pelgulinna Ristiku tänava lugu

Põhja-Tallinna tänavad
Pelgulinna asum
Karjamaa
Alveringem

Alveringem on hollandikeelne vald Belgias Flandrias Lääne-Flandria provintsis Veurne haldusringkonnas.

Alveringemi pindala on 80,01 km². 2012. aastal elas vallas 5001 inimest, mis tegi rahvastiku tiheduseks vallas 62,5 in/km². Viimastel aastakümnetel on elanike arv pigem vähenenud.

Kuni 1970. aastateni oli Belgias palju pisikesi valdu. 1971 liideti Alveringemiga Hoogstade, Oeren ja Sint-Rijkers ning 1977 veel Leisele ja Stavele. Sealjuures 1971 oli Leiselega liidetud Gijverinkhove ja Izenberge, aga Stavelega Beveren.

Cyriel Verschaeve, kes pärast Teist maailmasõda kollaborandina tagaselja surma mõisteti, oli aastakümneid Alveringemis preester.

Asulad

Alveringem jaguneb järgmisteks osavaldadeks ja piirkondadeks:

Viited

Välislingid

 Alveringemi sait (hollandi keeles)

Lääne-Flandria provintsi vallad
Kunda linnapea

Kunda linnapea on Kunda linnavalitsuse juht.

Kundat on ajaloos peale linnapeade juhtinud ka linnavanemad ja täitevkomitee esimehed.

Kunda linnavanem, 1940
19. jaanuar 1940 –, Kalju Otu, Kunda linnavanem
27. juuli 1940 – , Alfred Valdsak, Kunda linnavanem

Kunda Linna TSN TK esimees
3. veebruar 1941 – , Rudolf Parve, Kunda Linna TSN TK esimees

1941–1944
11. august 1941 –, E. Saariste
1942 – ,  E. Pääro, Eesti Omavalitsuse linnapea

Kunda Linna TSN/RSN TK esimees
28. september 1944 –, Harald Tunnel, Kunda Linna TSN TK esimees
juuni 1949 –, Endel Lindre, Kunda Linna TSN TK esimees
26. detsember 1949 –, Feliks Uustalu, Kunda Linna TSN TK esimees
28. november 1950 –, Harald Tunnel, Kunda Linna TSN TK esimees
7. märts 1953 –, Alfred Valdsak, Kunda Linna TSN TK esimees
24. märts 1961 –, Reni Põiklik, Kunda Linna TSN TK esimees
22. juuni 1971 –, Anne-Liis Põder, Kunda Linna TSN/RSN TK esimees
16. oktoober 1979 –, Ljudmila Lekk, Kunda Linna RSN TK esimees
28. aprill 1986 –, Hinge Kaljund, Kunda Linna RSN TK esimees
26. juuni 1987 –, Arvin Tammiksaar, Kunda Linna RSN TK esimees
17. detsember 1989 –, Anne Tasuja, Kunda Linna RSN TK esimees

Kunda linnapea
 detsember 1991 – Anne Tasuja
29. november 1999 – Margus Jaago
24. aprill 2000 – Allar Aron
29. mai 2000 – Anne Tasuja
9. november 2002 – Allar Aron
27. detsember 2011 – Riina Sooäär
11. november 2013 – Jüri Landberg
6. november 2015 – Kaido Veski

Eesti linnapead
Linnapea
Janez Janša

Janez Janša (ametlikes allikates ka Ivan Janša, Janez Ivan Janša; sündinud 17. septembril 1958) on Sloveenia poliitik, kolmel korral riigi peaminister (2004–2008, 2012–2013 ja alates 2020. aastast).

1. veebruarist kuni 20. märtsini 2013 oli ta ühtlasi rahandusminister.

Aastatel 1990–1994 oli ta kaitseminister.

Vaata ka
Janez Janša esimene valitsus
Janez Janša teine valitsus
Janez Janša kolmas valitsus

Sloveenia peaministrid
Sündinud 1958
Abraham Lincoln: vampiirikütt (film)

"Abraham Lincoln: vampiirikütt" (inglise keeles "Abraham Lincoln: Vampire Hunter") on 2012. aasta USA action-fantaasia-õudusfilm, mis tugineb 2010. aasta avaldatud samanimelisele romaanile. Romaani autor, Seth Grahame-Smith adapteeris ka filmi stsenaariumi. Filmi lavastajaks on Timur Bekmambetov, ning nimikangelast mängib Benjamin Walker. Reaalses elus oli Abraham Lincoln USA 16. president ning romaanis ja filmis on sellele lisatud salajane elu vampiirikütina.

2012. aasta filmid
Osvald Eslon

Osvald Johannes Eslon (3. november 1895 Tallinn – 22. aprill 1961 Toronto) oli eesti maalikunstnik.

Kunstihariduse sai Eslon aastatel 1918–1919 Münchenis professor Adolf Hengeli juures. Vabadussõjast võttis osa suurtükiväe tagavarapatareis vanema kirjutajana. Täiendas end Kujutava Kunsti Sihtkapitali Valitsuse stipendiaadina 1920. aastate lõpupoole Itaalias. Ta käis ka Pariisis ning Londonis.

1944. aastal põgenes ta Rootsi ning läks sealt 1949. aastal Kanadasse Torontosse.

Ta oli 1923–1928 Eesti Kunstnikkude Liidu ja Uue Kunstnikkude Koondise liige.

Maalinud linnavaateid, mere- ja maastikupilte ning kompositsioone, peamiselt akvarellis.

Eesti maalikunstnikud
Sündinud 1895
Surnud 1961
Ludvigs Adamovičs

Ludvigs Ernests Adamovičs (23. september 1884 Dundaga – 19. august 1943 Solikamsk) oli läti vaimulik ja kirikuloolane, haridusminister aastatel 1934–1935.

Adamovičs õppis teoloogiat Tartu Ülikoolis. Kuulus korporatsiooni Lettonia.

1920. aastast oli ta Läti Ülikooli usuteaduskonna dotsent ja hiljem ka dekaan. Pärast Nõukogude okupatsiooni algust Läti Ülikooli usuteaduskond likvideeriti ja Adamovičs vallandati. 14. juunil 1941 küüditati ta Venemaale Ussollagi ja mõisteti surma.

Tunnustus 
Kolme Tähe ordeni 2. järk

Välislingid 
Ludvigs Adamovičs Läti haridus- ja teadusministeeriumi kodulehel

Läti vaimulikud
Kirikuloolased
Haridusministrid
Sündinud 1884
Surnud 1943
Multipleksimine

Multipleksimine (inglise multiplexing) on mitme signaali või teabevoo viimine sellisele kujule, et neid on võimalik samaaegselt edastada ühel signaalikandjal üheainsa liitsignaalina. Selle liitsignaali üksteisest eraldamisest nimetatakse demultipleksimiseks.

Veebitehnoloogiates sageli kasutatavad multipleksimise viisid on järgmised:
aegmultipleksimine ehk TDM (inglise time-division multiplexing), kasutatakse nt digitaalsignaalide puhul
sagedusmultipleksimine ehk FDM (inglise frequency division multiplexing), kasutatakse nt analoogsignaalide puhul
WDM (inglise wavelength division multiplexing), kasutatakse nt kiudoptilistes võrkudes
statistiline multipleksimine

Vaata ka 
Multipleksor

Viited 

Telekommunikatsioon
Informaatika
Mooste mõis

Mooste mõis (saksa keeles Moisekatz) oli rüütlimõis Põlva kihelkonnas Võrumaal. Tänapäeval jääb kunagine mõisasüda Mooste alevikku Põlva maakonna Põlva vallas.

Mooste mõis rajati 16. sajandi lõpus, mil Poola kuningas Stefan Batory läänistas selle piirkonna Võnnu maakohtunikule Wilhelm Sturtzile.
17. sajandi esimesel poolel kinkis Rootsi kuningas Gustav II Adolf mõisa ooberst Joachim Nicolaus von Gürstenbergile.

Tänapäevani säilinud suur ja uhke mõisakompleks pärineb 20. sajandi algusest, mil mõisa omandasid Nolckenite suguvõsa.

Mooste mõisa peahoones tegutseb nüüdisajal Mooste Põhikool.

Vaata ka
Mooste Kunsti ja Sotsiaalpraktika Keskus

Viited

Välislingid
 Mooste mõisa koduleht
 Mooste mõis Eesti mõisaportaalis

Pildid

Liivimaa fideikomissmõisad
Võrumaa mõisad
Põlva vald
Põlva kihelkond
Nolckenite mõisad
Johannes Monrad Aagaard

Johannes Monrad Aagaard (29. aprill 1928 Horsens – 23. märts 2007) oli norra teoloog. 

Ta oli kooliinspektor Samuel Monrad Aagaardi ja Laura Katrine Nielsine Camilla Dueholmi poeg.

Ta kaitses 1967 doktorikraadi tööga "Mission, Konfession, Kirche".  
Ta oli Århusi Ülikooli õppejõud (1959–1995 lektor ja dotsent, 1995–1998 misjoniteoloogia professor. Aastatel 1973–2003 oli ta Dialogcentreti esimees. 

Ta on kirjutanud raamatuid kristlusest ja religioossusest ning guruismist, joogast, reinkarnatsioonist jm.

Isiklikku
9. juulil 1954 abiellus ta Anna Marie Rasmusseniga. Neil sündisid lapsed Pernille (1958) ja Morten (1962).

Välislingid
Sissekanne Taani biograafilises leksikonis

Norra teoloogid
Sündinud 1928
Surnud 2007