Madalmaad

Madalmaad on ajalooline piirkond, mis hõlmab Hollandi, Belgia, Luksemburgi ja Kirde-Prantsusmaa.

Madalmaade hulka kuulusid ajaloolised piirkonnad Zeeland, Holland ja Friisimaa. Madalmaad piirnesid läänes Flandria ja idas Saksimaaga.

Madalmaade põhja- ja lõunaosa eraldusid Hollandi iseseisvussõja ajal, mil tekkisid usulised lahknevused. Põhjaprovintsides võitis kalvinism, lõunas jäi alles katoliiklus. 1579. aastal sõlmiti Lõuna provintside vahel Arrasi unioon, mille eesmärk oli leppe sõlmimine katoliikliku Hispaania kuningaga. Põhja provintsid sõlmisid 1581. aastal Utrechti uniooni, et viia iseseisvussõda võiduka lõpuni.

Ajalugu
, Zeelandi krahvkond, Friisimaa, Flandria krahvkond, Brabanti hertsogkond, Alam-Lotringi hertsogkond
Reini jõest lõunas asuvad Madalmaade alad kuulusid Rooma Impeeriumi ajal Gallia Belgica provintsi koosseisu. Seal elasid eri germaanihõimud, lõuna pool aga gaulid, kes segunesid germaani hõimudega.

Keskajal olid Põhjamere ranniku Calais'st põhja pool asetsevad Madalmaad Saksamaa eri vürstiriikide ja piiskopkondade osa (Ost-Fryslan) ning kuulusid Brabanti ja Burgundia hertsogi ja Saksa Rahva Püha Rooma Riigi valduste hulka. 
 Leiden, Haarlem, Utrecht, Rotterdam, HaagAastail 1282, 1375, 1404 ja 1421 laastasid Madalmaade alasid üleujutused.

Burgundia Madalmaad

14. ja 15. sajandil omandasid Burgundia hertsogid Philippe Julge ja Charles Südi abielude kaudu Flandria (Belgia) ja Hollandi (Burgundia Madalmaad). Osa neist aladest päris 1384. aastal, pärast Flandria krahvi Louis II surma, Burgundia hertsogi Prantsuse kuningliku Valois dünastia noorem haru Valois-Burgundia dünastia. Louisi pärijanna, Flandria krahvinna Marguerite III, abiellus 1369. aastal Dijonis Philippe Julgega, kes oli kuningas Jean II noorem poeg ja esimene Valois Burgundia hertsog ning päris Flandria krahvkonna. Flaami krahvlik Dampierre dünastia oli Prantsuse vasall, kes haldas territooriumi jõukate linnade Brugge ja Genti ümber, kuid ka külgnevaid maid endises Alam-Lotringis Schelde jõest idas (Keiserlik Flandria). Sealhulgas kuulusid talle ka Mecheleni eksklaav, mis oli Saksa-Rooma riigi lään, ja naabruses asuv Prantsuse Artois' krahvkond. Koos nendega algas Burgundia valitsemise ajastu Madalmaades.

Saksa kuninga Karl V järglased ei suutnud friislasi ja Gelderseni maid alistada ega maad vallutada. Maa-ala vallutasid ja ühendasid 1540. aastal Habsburgide dünastia esindajad. 
Habsburgide Madalmaad
, Seitseteist provintsi16. sajandil kujunesid Madalmaade majanduslikus arengus välja piirkondlikud erinevused. Põhjapoolsetes provintsides, Hollandis ja Zeelandis, oli arenenud kaubandus ja meresõit; lõunapoolsetes, Flandrias ja Brabantis, manufaktuuritööstus. Mõnes provintsis oli jäänud valitsevaks põllumajandus. Kaubanduse ja tööstuse arenguga tugevnes ka kodanlus.

Madalmaade ülestõus
 Oranje Willem, Ühendatud Provintside Vabariik1556. aastal läksid Madalmaad Hispaania kuninga ja Burgundia hertsogiks saanud katoliku usku Felipe II võimu alla. 1555. aastast oli aga Madalamaades reformatsiooni tulemusel levinud kalvinism. 1561. aastal toimunud rahvarahutustele vastasid Hispaania võimud vägivallaga. Reformatsiooni Põhja-Madalmaades toetasid Hispaania ülemvõimuga rahulolematud aadlikud. Oranje Willem, krahv Egmont ja krahv Hoorn etendasid reformatsioonis juhtivat osa.

1565. aastal sõlmiti opositsiooniliste aadlike liit ning 1566. aastal esitati manifest, milles nõuti Madalmaade vabaduse taastamist, protestantide vastase seaduse pehmendamist ja generaalstaatide kokku kutsumist. 1565. aasta augustis algas ülestõus, mille rahustamiseks lubas Felipe II poolõde Parma Margarete lõpetada inkvisitsiooni tegevuse ja anda amnestia ülestõusnutele. 1568. aastal toimusid Amsterdamis ja teistes Hollandi linnades pildirüüsted. 1567. aastal saabus Hispaania karistusvägedega Madalmaadesse hertsog Alba ning kehtestas terrorirežiimi, saades Madalmaade asevalitsejaks. 1572. aastal puhkes uus Hispaania-vastane ülestõus ja Oranje Willem kuulutati Hollandi vägede ülemjuhatajaks.

Põhja-Madalmaad, Hollandi VabariikPärast Felipe II vastast Madalmaade ülestõusu, eraldus Madalmaade põhjaosa lõunaosast, 1579 moodustasid Madalmaade põhjapoolsed protestantlikud Seitseteist provintsi Utrechti uniooni, milles lubasid üksteist toetada sõjategevuses katoliku Hispaania vastu. Seda lepingut peetakse ka tänapäevase Hollandi riigi asutajaks. 1581. aasta 22. juulil leppisid kõik Utrechti liidu provintsid kokku Hollandi iseseisvusdeklaratsiooni teksti, mille formaalselt allkirjastasid Hollandi generaalstaadid 16. juulil 1581 Antwerpenis ning kuulutasid 26. juulil 1581 välja iseseisvuse ja Hollandi Vabariigi. 1584. aastast alates juhtis Madalmaade vabadusvõitlust Oranje Mauritz. 1609. aastal sõlmiti rahu Itaalia ja Madalmaade vahel. Lõplikult kuulutati Holland iseseisvaks Kolmekümneaastase sõja lõpetanud Vestfaali rahuga.

Pärast Kaheksakümneaastast sõda (1568–1648) saavutas Holland lõpliku iseseisvuse ning algas Hollandi kuldaeg, millega kaasnes suur majanduslik ja kultuuriline õitseng, mis kestis kuni 18. sajandini.

Lõuna-Madalmaad
, Flandria''
1579. aastal sõlmiti lõunaprovintside vahel Arrasi unioon, mille eesmärk oli leppe sõlmimine katoliikliku Hispaania kuningaga. Arrasi uniooni piirkonnad olid: Hainaut' krahvkond, Artois' krahvkond, Lille, Douai ja Orchies (Lille'i Flandria) ning Cambrai piiskopkond. Namuri krahvkond, Luksemburgi krahvkond ja Limburgi hertsogkond soosisid Arrasi uniooni, kuid ei liitunud sellega.

Parma hertsog Alessandro Farnese kasutas neid maakondi baasina separatistlike osade (Utrechti uniooni liikmete) vallutamise alustamiseks.

Hispaania pärilussõja käigus langes Madalmaade lääneosa (Lõuna-Madalmaad) Austria Habsburgide võimu alla.

1795. aastal langes põhjaosa uuesti Prantsuse võõrvõimu alla ning vabanes alles pärast Napoleoni kaotust Waterloo lahingus 1815. aastal. 1815. aasta Viini kongressi tulemusena moodustati Madalmaade Kuningriik.

Vaata ka 
Madalmaade Kuningriik
Uus-Madalmaad