Kassipoeg

Kassipoeg on noor kass. Vastsündinud kassipojad on abitud ning on täielikult oma emast sõltuvad. Nad suudavad vaid vaikseid häälitsusi teha, andes nii oma emale märku, et nad on näljased. Peale kahte nädalat hakkavad kassipojad kiiresti kasvama ja arenema ning sellel perioodil nad alustavad maailma avastamisega. Kassipoegade areng on kõige intensiivsem esimesed kaheksa elukuud, peale seda kasv aeglustub ning kassid jõuavad täiskasvanuikka. Ilusti kasvatatud ja kodustatud kassid on sotsiaalsed lemmikloomad ning üldjuhul naudivad inimeste seltsi.

Areng 
Kaslaste pesakond koosneb tavaliselt kahest kuni viiest kassipojast, kuid esineb ka rohkem kui kümne kassipojaga pesakondi. Kassipojad sünnivad pärast 64 kuni 67 päeva kestnud tiinust, keskmine tiinuse pikkus kassidel on 66 päeva. Esimestel nädalatel pole kassipojad võimelised iseseisvalt urineerima ega roojama, selleks peab neid ema oma keelega stimuleerima. Samuti ei suuda kassipojad esimesed kolm nädalat oma kehatemperatuuri reguleerida. Seega, kui nende ema neid soojas ei hoia, siis võivad kassipojad, kelle kehatemperatuur sündimisel on alla 27 °C, surra hüpotermiasse. Ema piim on kassipoegade korrektse arengu ja toitainete saamiseks väga oluline. Ternespiim kannab antikehad vastsündinud kassipoegade kehasse, mis kaitseb kassipoegi infektsioonhaiguste eest. Kassipojad avavad oma silmad tavaliselt seitse kuni kümme päeva pärast sündimist. Alguses on nende reetina nõrgalt arenenud ning nende nägemine on selle tõttu halb. Selle tõttu tuleb hoida neid ereda valguse eest. Kassipoegade silmad on sündides sinist värvi ning hakkavad muutuma kolmandal nädalal, millal avanevad ka kassipoegade kõrvad. Kolm nädalat peale sündimist hakkavad kassipojad liikuma. Esialgu on nad kohmakad, kuid nädalaga suudavad nad oma tasakaalu paremini hoidma õppida. Sellel ajal hakkavad kassipojad vaikselt ka iseseisvalt roojama ja urineerima. See on õige aeg, millal kassipojale tutvustada liivakasti. Viiendal nädalal võib kassipoegadele pakkuda ka tahket toitu, kuid on normaalne, kui kassipoeg siiski ema piima tarbib. Kui kassipojad on edukalt emast võõrutatud ja saavad iseseisvalt hästi hakkama ning on sotsiaalsed, siis võib neid steriliseerida ning hakata neile uut kodu otsima.

Toitumine 
Kassipoja ellujäämisinstinktid käivituvad kiiresti. Kohe pärast sündi püüavad vastsündinud leida ema ternespiimavarusid, mis toetab nende immuunsüsteemi. Esimese paari nädala jooksul toitub kassipoeg neli kuni kuus korda päevas. Kolmandal ja neljandal nädalal toitumisvajadused muutuvad. Emasloom hakkab tootma vähem piima ja poegade võime laktoosi taluda väheneb. Viiendast ja kuuendast elunädalast hakkavad kassipojal kasvama piimahambad ning ta hakkab lisaks nõudma tahket toitu. Alates teisest elukuust toitub kassipoeg ainult tahkest toidust ning on emapiimast täielikult loobunud.

Proteiin 
Soovitatud valgutasemed on kindlaks määratud toitumisekspertide poolt ning avaldatud NRC-dena (toitainete võrdlusdiagrammid). Diagrammid on kokku pandud rahuldades looma vajadusi asendamatute aminohapete järele ning järgides lämmastiku tasakaalu. 26% kassipoja toidust peaks moodustama proteiin. Optimaalse jõudluse tagamiseks peaks noor kass enda toidust kätte saama 30% histidiini ja 15% trüptofaani.

Süsivesikud 
Kassidel ei ole süljes amülaasi, mis aitaks alustada süsivesikute seedimist. Lisaks toodab nende kõhunääre madalat pankrease ensüümide taset. Siiski on neil peensooles isomaltaas, maltaas ja sahharoos, mis aitavad kaasa süsivesikute seedimisele. Kassipoeg on kasvav organism, mistõttu vajab ta ellujäämiseks suures koguses energiat. Süsivesikud on kerge energiaallikas, ja kuigi täiskasvanud loomad enda igapäevasesse toitu palju süsivesikuid ei vaja, siis kassipojale on need ellujäämiseks olulised. Süsivesikute ainevahetus tekitab kehale soojust ja annab ehitusplokke teistele toitainetele, nagu C-vitamiin, asendamatud aminohapped ja paljud teised.

Rasvad 
Rasvad (tuntud ka kui lipiidid) annavad asendamatuid rasvhappeid, mis on keha funktsioonide jaoks üliolulised. Need toimivad  transpordimolekulidena ja aitavad läbi viia närviimpulsse. Asendamatud oomega-3- ja oomega-6-rasvhapped on olulised ka naha ja karvkatte tervisele, haavade paranemisele ja põletikele. AAFCO rasva miinimum kõigis kassitoitudes on 9% kuivaine baasil. Oluliselt kõrgem rasvasisaldus võib sobida kassidele, kes on väga aktiivsed või kellel on raskusi oma kehakaalu säilitamisega. Kehakaalu langetamiseks mõeldud dieedid sisaldavad tavaliselt vähem rasva võrreldes täiskasvanute kassitoitudega.

Vesi 
Vesi moodustab suurema osa kassi kehast ja on oluline peaaegu iga metaboolse funktsiooni jaoks. Kodukassid on arenenud nii, et nad saavad suurema osa oma veest toidust, mitte veekausist. Terved kassid vajavad üldiselt umbes 52-65 milliliitrit vett ühe kilogrammi kehakaalu kohta, kuid see hõlmab nii seda, mida nad saavad toidust kui ka veekausist. Kassid, kes söövad ainult konservitoitu, võivad vajada väga vähe lisavett.

Terviseprobleemid

Siseparasiidid 
Kassipoja immuunsussüsteem ei ole nii tugev kui täiskasvanud kassil, mis tähendab, et neil on suurem võimalus saada siseparasiidid. Kõige tavalisemad parasiidid on kidaussid, ümarussid ja paelussid.

Tavalised sümptomid on söögiisu kadumine, krooniline oksendamine, köhimine, kõhulahtisus, tuhm karvastik, jõuetus, aneemia, veepuudus ja kõhu turse.

Ümarussid on kõige tavalisemad siseparasiidid kassidel ja peaaegu iga kass saab need mingil hetkel oma elus, tavaliselt kassipojaeas. Kassipojad võivad isegi saada ussid oma emalt imetamise käigus. Kidaussid on teist tüüpi siseparasiidid, mis kinnituvad kassi soolestiku seintele, toituvad kassi verest ja levitavad oma mune kassi roojaga. Nad võivad kassipoegadel põhjustada aneemiat, kõhulahtisust ja kaalukaotust. Suur hulk neid usse võib olla surmav. Kassipojad peaks saama ussirohtu veterinaari pandud plaani järgi, tavaliselt iga kahe nädala tagant 2-8 kuuselt.

Kirbud 
Kirbud on üsna tavalised ja kergesti ravitavad. Kassipoeg võib saada kirbud väliskeskkonnast ja kirbud on väga kannatlikud oodates mitu kuud peremeesorganismi. Suur kirpude koloonia võib kassipoegade puhul viia potentsiaalselt surmava aneemiani. Karvas on võimalik näha kirpe või kirpude mustust – musti täpikesi, mis näeb välja nagu pipar. Kui kirpe purustada, muutuvad nad punaseks, kuna on nende sees on seeditud veri.

Sügelemine ja karva kaotus on tihe nähtus kirpudega kasside puhul, tavaliselt tagakeha piirkonnas.

Ennetada aitab igapäevane kassipoja ülevaatus kirbukammiga, kindlasti anda kõigile kodus elavatele loomadele kirburohtu, tolmuimejaga koristada kõik põrandad ja mööbel ning regulaarselt pesta voodipesu kuuma veega.

Kirpudega kassidele on nii retseptiravimeid kui ka käsimüügi ravimeid. Kinldasti ei tohi kassipoja puhul kasutada koerte ravimeid, kuna see võib kassidel viia haigushooni, mis võib olla surmav. Lisaks tuleks hoolikalt lugeda ravimi juhiseid ja neid täpselt järgida. Näiteks on juhisel kirjas, mis vanuses kassipojale võib antud ravimit anda.

Panleukopeenia (kassi katk) 
Panleukopeenia on väga nakkav parvoviiruse poolt põhjustatud haigus. See on üsna haruldane, aga väga ebameeldiv ja võib olla surmav. See viirus ründab kassipoja immuunsussüsteemi, kuni sellest ei jää enam midagi alles, mis tähendab, et see haigus on peaaegu ravimatu.  Panleukopeenia mõjutab nii luuüdi rakke kui ka rakke soolestikus, mis võivad viia oksendamise, kõhulahtisuse, veepuuduse ja veremürgituseni. Panleukopeenia vaktsiin on ohutu, efektiivne ja regulaarselt antav. Panleukopeenia levib fekaal-oraalsel teel ja isegi mikroskoopilised kogused saastunud väljaheidet võivad seda haigust edasi kanda.

Panleukopeeniaga kassipojad on tavaliselt eluohtlikult haiged, kannatades oksendamise, puuduva söögiisu ja kohutava limase valge kõhulahtisuse käes.

Kassipojad, kes põevad panleukopeeniat, peavad olema kliinikus ja isoleeritud, et nad ei levitaks viirust. Veterinaarid tihti annavad neile antibiootikume sekundaarsete infektsioonide ennetuseks ja palju vedelikku. Kahjuks kassipojad, kes põevad panleukopeeniat, tihti eutaneeritakse.

Fading Kitten-i sündroom 
Fading Kitteni sündroom ilmneb kassipoegadel, kelle tervis hakkab halvenema elu esimese paari nädala jooksul. See periood tavaliselt kestab umbes neli kuni viis nädalat, mille kestel on kassipojad haigustele kõige vastuvõtlikumad. Kassipoeg, kellel on Fading Kitteni sündroom võib järsku jääda haigeks, muutuda torpiidseks või surra, isegi kui varasemaid märke haigusest polnud ilmnenud.

Kindlat põhjustajat Fading Kitteni sündroomile pole tihti võimalik leida. Tegelikult umbes 80% juhtudest jääb diagnoosimata ja veterinaarid ei saa kindlalt öelda, miks mõned kassipojad jäävad haigeks ja surevad ning mõned mitte. Fading Kitteni sündroom on pigem grupp ohutunnuseid, mis võivad ilmneda vastsüdinud ja enneaegsetel kassipoegadel, kui üks haigus. Sündroomiga võivad kaasneda mitmed haigused, millest paljud lõppevad kiire terviseseisundi halvenemise või isegi surmaga, kui kassipoeg ei saa viivitamatult ravi.

Fading Kitteni sündroomi sümptomid on alguses leebed. Kassipoegade kaal peaks kasvama umbes 10 grammi päevas, seega kui kassipoja kaal ei kasva, kahaneb või jääb teiste peaskonna poegade kasvust maha, võib see viidata Fading Kitteni sündroomile. Pesakonnal tuleks ka silma peal hoida. Kui on märgata apaatset kassipoega, kes ei söö või kes jääb välja tegevustest (nagu pesakonnakaaslastega mängimine või ema imetamine ja magab eraldi teistest pesakonna kassipoegadest), võib ka see viidata Fading Kitten sündroomile. Teised sümptomid on veel: nõrkus ja jõuetus, tuhm karvastik, apaatsus, alajahtumine, pingutatud hingamine, üleliigne või puudulik häälitsemine.

Kassipojad selle haigusega võivad surra väga kiiresti (paari tunniga) või aeglasemalt paari päeva või nädala jooksul. Enamus kassipoegi, kellel ilmneb see sündroom paari esimese elunädala jooksul, ei jää ellu. Tavaliselt umbes 75-95% Fading Kitteni sündroomiga kassipoegadest elavad kaheksa nädalaseks ja nendest 20-40% surevad enne 12 nädalaseks saamist.

Parim, mida teha saab on hoida silma peal, kui tihti kassipojad söövad ja kui palju päevas kaalus juurde võtavad. Fading Kitteni sündroom ei ole täiesti ennetatav, aga regulaarsete loomaarsti visiitidega ja piisava hoolitsusega saab varakult märgata haigusemärke ja teha kindlaks, et kassipoeg saab sobiva ravi.

Heaolu 
Kassipoja füüsiliste ja psüühiliste vajaduste rahuldamisel on olulised mitmed tegurid. Toit, mis vastaks kassipoja toitainevajadustele, on vajalik tema normaalseks arenguks. “Keha seisundile hinde andmine” (BCS - Body Condition Scoring) on meetod, mida kasutatakse hindamaks, kas loom saab piisavalt vajalikke toitaineid. Tähelepanu tuleb pöörata ka õigetele toidukogustele. Normaalkaalu hoidmiseks peab olema kassipojal võimalik kulutada energiat füüsilise tegevuse käigus ning tagatud täisväärtuslik toit. Füüsiline aktiivsus on oluline ka psüühiliste vajaduste seisukohalt. Kuigi uni on kassipoegadele oluline, pakub mängimine ja liikumine ajule stimulatsiooni. Mängimine oma pesakonnakaaslaste või emaga on tähtis kassipojale vältimaks arengulisi puudujääke.

Lisaks peab olema neil võimalus näidata liigile omaseid käitumismustreid näiteks kraapimine/küüniste teritamine. See aitab neil eemaldada küünise välimist ümbrist, treenida eesjäsemete ja seljalihaseid. Küüniste teritamise teel toimub ka omavaheline suhtlus lõhnade ja feromoonide abil. Kui kassil pole võimalik loomuomast käitumist väljendada, tekib kassil stress ning probleemid tervise ja käitumisega.

Kassipoja heaolus mängib rolli ka haiguste eest kaitsemine. Vaktsineerimine on oluline, et pakkuda seda kaitset. Alla 6-kuused kassid on eriti vastuvõtlikud erinevatele nakkushaigusetele. Kassipojale kanduvad emapiimast esmased antikehad, mis kaitsevad haiguste eest mingil määral. Peamised haigused, mille vastu kasse immuniseeritakse on viiruslik rinotrahheiit, kalitsiviirus, kassikatk ja marutaud. Vaktsineerimisel üldiselt pole mingeid kõrvalmõjusid, kuigi võib esineda kergeid näiteks väsimus, kerge palavik, valulikkus süstikohas.

Viited 

Kaslased