Prokurör

Prokurör (inglise keeles prosecutor, saksa keeles Staatsanwalt) on Eestis kehtiva prokuratuuriseaduse järgi riigiametnik, kes osaleb kuritegude tõkestamiseks ja avastamiseks vajaliku jälitustegevuse planeerimises, juhib kohtueelset kriminaalmenetlust, tagades selle seaduslikkuse ja tulemuslikkuse, esindab kohtus riiklikku süüdistust ning täidab muid seadusega prokuratuurile pandud ülesandeid. Eestis kuuluvad prokurörid Justiitsministeeriumi valitsemisalasse ning on seega täitevvõimu osa. Prokuröre ühendab prokuratuur.

Ametikohustused 
Prokuröride olulisus õigusemõistmisel seisneb nende rollis koguda tõendeid, mille pinnalt õigust mõista, ning leida inimesi, kelle üle seda teha. Prokurörid on kohtueelse menetluse juhid, mis tähendab, et nad annavad uurimisasutustele juhiseid, milliseid tõendeid on vaja leida. Lisaks peavad nad tagama kohtueelse menetluse seaduslikkuse ja tulemuslikkuse. Kohtueelse menetluse käigus tehakse koostööd Politsei- ja Piirivalveametiga, Kaitsepolitseiametiga, Maksu- ja Tolliametiga, Justiitsministeeriumi vanglate osakonnaga ja sõjaväepolitseiga. 

Prokurör on oma tegevuses sõltumatu. Otsuste tegemisel peab ta lähtuma ainult kehtivast seadusest ja oma sisemistest veendumustest. Prokuröril on kohustus hoida ametisaladust. See tähendab, et ta ei või jagada asjaolusid, millest ta on teada saanud seoses ametikohustuste täitmisega. Ametisaladuse hoidise kohustus on tähtajatu.

Prokuröride liigid 
Prokuröri ametil on kaheksa astet: abiprokurör, ringkonnaprokurör, eriasjade prokurör, vanemprokurör, juhtivprokurör, riigiprokurör, juhtiv riigiprokurör, riigi peaprokurör.

Kõik prokurörid alustavad abiprokuröridena, kellel on õigus iseseisvalt menetlust juhtida ning ka kohtus esineda. Abiprokurörid suhtlevad kõige rohkem menetlusosalistega, nii kannatanute ja tunnistajate kui ka süüdistatavatega. Karjääriredeli järgmine aste on ringkonnaprokurör, millega lisandub kohustuste hulka ka riikliku süüdistuse esindamine. Ringkonnaprokuröri ametis töötab Eestis kõige rohkem prokuröre ning enamik kriminaalasju jõuab kohtusse just nende kaudu. Edasi on võimalik valida, kas jätkata tööd juhi või spetsialisti ametis. Juhtivad ametikohad on vanem prokurör, kes juhib ringkonnaprokuratuuri osakonda, juhtivprokurör, kes juhib ringkonnaprokuratuuri, juhtiv riigiprokurör, kes juhib riigiprokuratuuri osakonda, ja riigi peaprokurör, kes juhib kogu prokuratuuri. Spetsialisti ametikohad on eriasjade prokurör ja riigiprokurör.

Prokuröriks saamine 
Prokuröri või abiprokuröri ametile kandideerija peab olema vähemalt 21-aastane teovõimeline Eesti kodanik, kellel on vähemalt magistrikraad õigusteaduses. Lisaks peab ta valdama eesti keelt ning olema kõrgete kõlbeliste omadustega.

Prokuröriks ei ole võimalik saada isikul, kes on välja heidetud Eesti Advokatuurist, tagandatud notari ametist või vabastatud avalikust teenistusest distsiplinaarsüüteo eest. Samuti ei tohi prokuröriks nimetada isikut, keda on süüdimõistetud tahtliku kuriteo eest. Ametisse saamist piiravad ka lähedased sugulus- või hõimlussidemed prokuröriga, kellele kandidaat vahetult alluma peaks, ning terviseprobleemid, mis segavad ametikohustuste täitmist.

Abiprokuröriks saamiseks tuleb läbida konkurss, mis koosneb suulisest ja kirjalikust eksamist. Kirjalikus osas tuleb lahendada kaks situatsioonülesannet (kaasust) kehtiva seaduse järgi. Suulises osas kontrollitakse kandidaadi vastavust abiprokurörile esitatud nõuetele, sh õigusaktide tundmist, arvutioskust, loovust ja töövõimet.

Vaata ka
Prokuratuur

Viited 

Ametid