Labürint

Labürint on keerdkäikudega rajatis.

Labürindiks nimetatakse ka luus asuvat keerulist õõnete süsteemi, näiteks sõelluulabürinti (labyrinthus ethmoidalis) ja teolabürinti (labyrinthus cochlearis).

Keskaegses käsikirjas on Jeeriku linna kujutatud labürindina.

Labürint ehk keerdkäigustik, kividest või muudest materjalidest ehitatud pärimusliku ja kultusliku ehitisena (või ka mistahes pinnale joonistatuna, sisse raiutuna/lõigatuna), on tavaarusaamast erinevalt mitteeksitava põhimõttega loodud ühes suunas kulgev keerdkäigustik. Kultusliku ehitisena loodud labürint ei ole tavaarusaama kohaselt eksitavate kõrvalesuunavate umbradadega labürint. Kultusliku ehitisena loodud labürindis ei ole selle keskmesse viivale Euleri teele lisaks eksitavaid umbsoppidesse viivaid eksitavaid kõrvalradasid; selles on vaid üks nn väravatest keskmesse viiv ja sealt tagasi toov rada.

Theseus ja Ariadne
Kreeka mütoloogia kohaselt on labürint Kreeta kuningale Minosele ehitatud suur palee. Selle projekteeris legendaarne kreeka kunstnik ja arhitekt Daidalos härginimese Minotaurose vangistamiseks, kelle Ateena müütiline kuningas Theseus sealsamas labürindis tappis. Kreeta printsess Ariadne aitas Theseust, andes talle lõngakera, mille lahtikerinuna, labürindis ekslev Theseus suutis lahtikeritud lõnga abil labürindist taas väljapääsu leida. Legendi järgi oli Kreeta labürint niisiis eksitav labürint, umbkäikudega.

Muinasaegsed labürindid
Vanimad teadaolevad labürindikujutised on 3500–2500 aasta vanused petrolüüfid ehk kaljujoonistused. Neid on leitud näiteks Sardiiniast, Val Camonicast, Hispaaniast Pontevedrast ja Cornwallist.
Plinius Vanem on maininud nelja antiikset labürinti: Kreeta labürinti, Egiptuse labürinti, Lemnose labürinti ja Itaalia labürinti.

Kreeta labürint
Sõna labürint tuleb vanakreeka keelest ja on laiemalt usutud tõlgenduse kohaselt tulenev sõnast labrys, mis tähendas muinasaegset kaheteralist kirvest. Kui sellele sõnale lisati kohta tähistav sõnalõpp "-inthos", saadi uus sõna labyrinthos, "kaheteraliste kirveste koht". Sõna "labrys" kasutati Väike-Aasias, Lüüdias või Kaarias. Kreetal oli kaheteralise kirve nimetus wao. Mandri-Kreekas kasutati sõna pelekys.

Minose kultuuri aegne labürint
Arthur Evansi teooria järgi on Knossose keerdkäikudega palee Kreetal "kaheterakirveste maja" ehk labürint. Selle teooria kohaselt Theseus ja Ariadne olid seigelnud kuningas Minosele ehitatud Knossose palee keerdkäigustikus. Tuhat aastat pärast palee hävimist näidati külastajatele uuesti taastatud Knossose palee varemeid. Knossose müntidel oli labürindi kujutis. Tolleaegne levinuim labürindi vorm oli tavaline 7-ringiline tänapäeval klassikaliseks labürindiks nimetatud labürint.
Romaani mosaiik Theseusest ja Minotaurusest. Rhaetia, Šveits
Klassikaline labürint
Keskaegne labürint

Chartresi katedraali labürint
Ariadne labürint
Alternatiivset tõlgendust labürintpaleele nähakse u 3400 aastat vanas Konossosest pärit mükeene savitahvlis, millel on kirjas et ”labürindi preestrinnale” toodi ohvrianniks mett. Kujutatud labürint ise savitahvlil on olnud mingi muudest ohverdamispaikadest erinev eriline kultuskoht.[2]
Nimetatud tõlgenduse kohaselt oli kreeta labürint mõeldud tantsuväljaks ja ei olnud tehtud mitte kuningas Minosele, vaid tema tütrele, printsess Ariadnele. Homerose Iliases[3] kirjeldatakse graveeringut, mille Hefaistos tegi Ahhilleuse turvisele. Üks osa graveeringus kujutab tantsuvälja, nagu Daedalus Ariadnele olevat kavandanud, kus meheleminekueas neiud labürindis tantsisid mööda keerdkäike. 

Platon ja Herodotos
Platoni kirjutatud dialoogis Euthydemos kirjeldab Sokrates loogilise argumendina labürinti, osutades, kuis labürindis kulgedes kõik kordub ja pöördub endisesse paika tagasi.

Herodotos oma teises ajalooraamatus kirjeldab Krokodillilinna lähistel olevat labürinti keerulise egiptuse ehitisena.

Rooma labürint
Rooma põrandamosaiigis on lihtne klassikaline labürint muutunud nelinurkseks meanderilaadseks kujundiks, aga on sellegipoolest arusaadav labürindina. Tihti on põrandasse tehtud mosaiiklabürindi keskmes kujutatud Minotaurust. Romaani meanderist kujuneb järk-järgult neljahõlmaline keskaegne labürint. Rooma labürint sümboliseerib surma ja võidukat tagasitulekut: Hadrumentumis Põhja-Aafrikas (tänapäeval Sousse) on romaani suguvõsahaua põrandas neljahõlmaline mosaiik, selle keskel sureva Minotaurose kujutis ja tekst: HICINCLUSUS.VITAMPERDIT "Siia vangitsetuna kaotab ta elu"[6]. Vergilius ja Dio Cassius kirjeldavad Ludus Troiae nimelist labürindilaadset mängu, mida mängiti matuserituaalidel.
       
Minotauros labürindis, romaani mosaiik, Conímbrigas Portugalis
   
Keskaegne seinalabürint Lucca katedraalis Toscanas Loode-Itaalias
   
Teadmata vanusega raidlabürint Rocky Valleys Tintageli lähedal Cornwallis Inglismaal
     
Väike "turbalabürint" Dalby lähedal Yorkshire'i krahvkonnas Põhja-Inglismaal
    
Turbalabürint Wingis Rutlandi krahvkonnas Kesk-Inglismaal
    
Kalliskivisse tehtud graveering: Minotauros labürindi keskel

Keskaegsed labürindid
Keskaegsete labürintide õitseaeg oli XIII–XIV sajandil, kui gooti katedraalide põrandatesse loodi labürindikujutisi. Tuntuimad labürindid on Chartresi ja Amiensi katedraalides Põhja-Prantsusmaal ja Sienas Toscanas Itaalias. Seda tüüpi labürinti kasutati mitmete turbalabürintide tegemisel Inglismaal: Wingis, Rutlandis, Hiltonis, Cambridgeshire'is, Alkborough's (Põhja-Lincolnshire) ja Saffron Waldenis Essexis. Ka keskaegsetes käsikirjades leidub pilte erinevatest labürintidest.

Kivilabürindid

Põhja-Euroopas ehitati kivilabürinte ehk hiiu keeli öelduna Meremeeste mänge. Need labürindid paiknevad enamasti rannikualal ja on klassikalist tüüpi. Valdav osa neist on sedavõrd mereranna lähedal, et need on ehitatud alles keskajal või hiljemgi. Taanis, Ojamaal ja Soomes on labürindikujutisi maalitud ka keskaegsete kirikute seintele ja võlvidele.

Labürindid parkides
Parkidesse tehtud labürindid on moodustatud hekkidest, mille vahel on keerdkäigulised rajad. Tavaliselt on hekklabürintide keskel väljak, kuhu labürindis kulgejad jõuavad. Tuntuim hekklabürint on Suurbritannias Hampton Courtini paleed ümbritsevas pargis Londoni lähedal.

Labürindid mujal maailmas
Peale Põhja-Euroopa on leitud labürinte veel briti Scilly saartelt ja Indias Tamil Nadu maakonnas. Kõikjalt maailmast on teada labürindikujundeid raidkujunditena kaljudes ja kivides, ning tekstiilidesse kootuna ja mistahes pindadele maalituna.

Tänapäevased labürindid
Nüüdisajal on tekkinud uus innustus tegeleda labürindi kui sümboliga; loodud on mitmeid uusi labürinte, nagu Willen Park Milton Keynesis, Grace'i katedraal San Franciscos, Taptoni park Chesterfieldis ja Labyrinthe de Harbor 16 Montrealis.

Labürindimäng on kahe telje suhtes pöörduv tasapind, millel on labürint ja selle käikudes augud. Mängu põhimõtteks on juhtida kuuli labürindi algusest selle lõppu piki labürindi käike, käikude põrandas olevaid auke vältides. Loodud on lugematu arv arvutimänge ja -programme, milles on kasutatud labüriti, näiteks Lara Croft -sarjades.

Labürintide tähendus kultuuris
On arvatud, et esiajaloo labürindid olid kurjade vaimude poolt seatud lõksud või kultuslikud tantsuväljad. Osad labürindid on kujundatud müüridest ümbritsetud linnana või lossina tornide ja tänavatega. Keskajal sümboliseerisid labürindid teed Jumala juurde, mille algpunktiks on inimese sünd. Labürint võib olla sümboolne palverännak; labürindis kulgedes võivad inimesed tajuda kui teekonda pääsemise ja valgustumiseni. Paljudel inimestel ei ole rahaliselt võimalik reisida pühale maale, pühadesse paikadesse; ja siis nad kasutavadki oma kodule lähemal asuvaid labürinte selliste retkede asendajatena. Palves labürindis kulgemine korvab reisi palverännakuks.
Renessansiajastul kaob varasem labürindi keskpunktile omistatud tähendus: humanistliku õpetuse kohaselt on inimene byrindis selle keskuseks. Labürint saab nimeks Domus Daedali, mis sümboliseerib inimese kui looja ja kunstniku (Daedalus) andeid ja loomejõudu.
Tänapäevased labürindid oma realistlikkuses on kõrgemal tasandil. Internet oma hüpertekstuaalsusega on selle heaks näiteks (labürint sümbolina sümboliseerib ühtlasi ka raamatut). Tänapäeval on labürinte kirikutes ja parkides, pakkudes inimestele, kes labürintides kulgevad, leevendust stressi ja masenduse vastu.

Viited

1. ↑ Philostratos. De vita Apollonii Tyanei iv.34, noted in Kerenyi, lk 101–171. 
2. ↑ Kerenyi 1976 lk 91 
3. ↑ xviii. 590–593 
4. ↑ Platon: Euthydemos 291b-c 
5. ↑ Herodotos: Historia 
6. ↑ Kerenyi, pilt 31

Kirjandus
Kereny, Karl: Dionysos: Archetypal Image of Indestructible Life. Princeton University Press, 1976. 
Fisher, Adrian & Gerster, Georg: The Art of the Maze. Weidenfeld & Nicolson, 2002. ISBN 1-84000-573-4.
Saward, Jeff: Magical Paths. Mitchell Beazley, 2002. ISBN 1-84000-573-4.
Matthews, W.H.: Mazes and Labyrinths: Their History and Development. Dover Publications, 1927. ISBN 0-486-22614-X. Linkki Bibliografia

Välislingid 
 Kaljo Põllu, "Labürint" (labürintidest kui kunstiteostest) – Postimees 3. jaanuar 1996

Ehitised