joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Holdre mõis

Holdre mõis (saksa keeles Hollershof, varem Morsel Ilmus) oli Viljandimaal Helme kihelkonnas asunud rüütlimõis. Praegu asub endine mõisasüda Valga maakonnas Tõrva vallas Holdre külas.

Holdre mõisa mainiti esimest korda 16. sajandil. Aastatel 1630–1767 kuulus see Holleritele.

1914. aastal kuulus mõisale 2313,95 hektarit müümata mõisamaad, 232,99 ha müüdud mõisamaad, 199,18 ha müüdud kvoodimaad, 493,85 ha müüdud talumaad, 2 kõrvalmõisa, 1 metskond, 6 ühikut müüdud mõisamaad, 3 ühikut müüdud kvoodimaad ja 11 talu.

1909. aastal kuulus mõis Patküla valda, 1921. aastast Holdre valda ning ehitati algul koolimajaks ja valla keskuseks. 1939. aastal liideti osa Holdre valda koos mõisaga Taagepera vallaga ja nimetati Vaoküla vallaks. Nõukogude ajal jätkas kool mõisas tegutsemist kuni 1961. aasta kevadeni. 1954 liideti Holdre külanõukogu Taagepera külanõukoguga, hooned läksid Taagepera sovhoosile. Nõukogude aja lõpus oli mõisas pioneerilaager ja hoone kuulus Valga Teede REV-i bilanssi, tänapäeval on mõisahoone eraomandis.

Holdre mõisa härrastemaja valmis 1910 ja arhitektuuriliselt on see juugendstiilis. Hoone projekteeris Otto Wildau. Enne võõrandamist 1919. aastal kuulus mõis koos härrastemajaga Woldemar Dimitri von Ditmarile.

Viited

Välislingid

Holdre mõis Eesti mõisaportaalis

Valgamaa mõisad
Helme kihelkond
Tõrva vald
Viljandimaa mõisad
Inju mõis

Inju mõis (saksa keeles Innis) oli rüütlimõis Viru-Jaagupi kihelkonnas Virumaal. Tänapäevase haldusjaotuse järgi asub endine mõisasüda Inju külas Vinni vallas Lääne-Viru maakonnas. 

Inju mõis jäi tühjaks 2009. aasta lõpus, kui valmisid Vinni perekodu viis pereelamut ja tegelusmaja. Lühidalt kasutas maja veel Vaeküla Kool. 2011. aastal müüdi Inju mõis Soome perele..

Mõisat on esimest korda mainitud 1479. aastal. 1520. aastast oli mõisa omanik Jürgen Weddwes, 1550. aastast Jürgen Payküll. 17. sajandil oli mõisa omanik Gustav Adolph Mellyn. Aastatel 1877–1919 kuulus mõis Krausedele.

Inju mõisa härrastemaja sai valmis aastal 1894. Arhitektuuriliselt on härrastemaja uusrenessanss-stiilis.

Vaata ka
Inju-Aru mõis
Eesti mõisate loend
Uusrenessanss

Viited

Välislingid

Virumaa mõisad
Viru-Jaagupi kihelkond
Vinni vald
Fairplay

Fairplay on linn Ameerika Ühendriikides Colorado osariigis, Parki maakonna halduskeskus ja suurim linn.

Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 679. Aastal 2000 oli 610.

Linn asutati 1859 kullakaevandus asulana Colorado kullapalaviku algul.

Linnas toimub joonisarja "South Park" tegevus.

Välislingid 
Fairplay kodulehekülg

Colorado linnad
Parki maakond (Colorado)
Ulrich Salchow

Karl Emil Julius Ulrich Salchow (7. august 1877 Kopenhaagen – 19. aprill 1949 Stockholm) oli Rootsi iluuisutaja.

Ulrich Salchow võitis oma karjääri jooksul 10 maailmameistrivõistluste kuldmedalit, aastatel 1901–1905 ja 1907–1911. Seda saavutust on seni suutnud korrata Sonja Henie ja Irina Rodnina, kes on samuti võitnud 10 maailmameistritiitlit. Üheksal korral tuli Salchow Euroopa meistriks.

1908. aasta suveolümpiamängudel Londonis tuli ta olümpiavõitjaks. 

Aastal 1909 tegi ta esmakordselt hüppe, mida hakati tema järgi nimetama salchow'iks.

Ulrich Salchow on maetud Norra begravningsplatsenile.

Rootsi sportlased
Sündinud 1877
Surnud 1949
Stockholmi Põhjakalmistule maetud
Iluuisutajad
Õppiv tütarlaps

"Õppiv tütarlaps" on skulptuur Tartus kunagise hotelli Park esisel haljasalal, Vallikraavi tänav 23.

Istuva ja süles avatud raamatut hoidva pruunikast graniidist tütarlapse kuju autor on skulptor Juhan Paberit. 1959. aastal valminud skulptuuri modelliks oli H. Viidas.

Välislingid
 

Tartu skulptuurid
Kukulinna mõis

Kukulinna mõis (saksa keeles Kuckulin) oli rüütlimõis Tartumaa Äksi kihelkonnas. Tänapäeval asub endine mõisasüda Tartu maakonnas Tartu vallas Kukulinna külas. 2013. aasta seisuga on mõisa härrastemaja (peahoone) eravalduses ja seda ei hooldata; laguneb.

Ajalugu 
Mõisat on esmakordselt mainitud 1553. aastal. Viimane omanik oli Helene von Löwenstern (sündinud Richter)

Mõisaansambel 
Praegune mõisa härrastemaja pärineb 19. sajandist. Hoone on puidust ja uusgooti stiilis.

Viited

Kirjandus 
 Maiste, Juhan. Nutt, Nele. Tartumaa mõisad. Näituse "Kaotatud paradiis" kataloog. − Eesti Põllumajandusülikool. Maastikuarhitektuuri eriala toimetised II. Balti villa rustica II. Tartu: 2005. Lk 42-5.
 Praust, Valdo. Tartumaa mõisad. Tallinn: Tänapäev, 2008. Lk 156-9.

Välislingid 
 
 Kukulinna mõis eesti mõisaportaalis

Tartumaa mõisad
Tartu vald
Äksi kihelkond
Pada mõis

Pada mõis (saksa keeles Paddas) asus Virumaal Viru-Nigula kihelkonnas. Tänapäevase haldusjaotuse järgi paikneb mõisasüda Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas Pada külas.

Esimesed teated mõisa kohta on aastast 1505. Mõisa härrastemaja valmis 1782 ja selle projekteeris Venemaal töötanud Prantsuse arhitekt Jean-Baptiste Vallin de la Mothe.. Aastast 1917 on härrastemaja varemetes.

Viited

Välislingid

Pada mõis Eesti mõisaportaalis
Pada mõis (Viru-Nigula khk), Eesti Ajalooarhiivi Kinnistute register

Viru-Nigula kihelkond
Viru-Nigula vald
Virumaa mõisad
Purdi mõis

Purdi mõis (saksa keeles Noistfer) asus Järvamaal Anna kihelkonnas. Kaasaegse haldusjaotuse järgi paiknevad mõisahooned Järva maakonnas Paide linnas Purdi külas.

Mõisat on esimest korda mainitud 1560.

Mõisa härrastemaja on ehitatud 1760. ja 1770. aastatel, kui mõis kuulus Baranoffidele. Arhitektuuriliselt on mõisa härrastemaja barokkstiilis.

Aastani 2001 tegutses härrastemajas Purdi Põhikool, pärast seda läks hoone eravaldusse.

Mõisa kalmistu
Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult 1,4 km kaugusele lääneloodesse.

Viited

Välislingid

Purdi mõis Eesti mõisaportaalis
Purdi mõisa lugu Mõisablogis

Eestimaa fideikomissmõisad
Järvamaa mõisad
Paide linn
Pädaste mõis

Pädaste mõis (saksa keeles Peddast) oli rüütlimõis Muhu kihelkonnas Saaremaal.

Mõisale kuulus 665,84 ha mõisamaad, 554,75 ha talumaad, Simiste küla ja 15 talu, viimased omanikud olid maamarssal Axel Buxhoevedeni pärijad.

1566. aastal sai Johann Knorring mõisa koos Viirelaiuga Taani kuningalt, lühikese vaheajaga kuulus mõis Knorringitele kuni 1768. aastani. Neilt pärineb ka mõisa varasem eestikeelne nimi Norra (mitte segi ajada Koeru kihelkonnas asuva Norra mõisaga).

Praegune mõisa härrastemaja (peahoone) valmis aastal 1875. Arhitektuuriliselt on mõisa härrastemaja uusgooti stiilis.

Praegu asub endine mõisasüda Pädaste külas Muhu vallas Saare maakonnas. Aastast 1996 kuuluvad mõisa hooned Imre Sooäärele ja Martin Breuerile.

Mõisakompleks

Viited

Välislingid

Pädaste 360° aeropanoraam / aerofoto

Saaremaa mõisad
Muhu kihelkond
Muhu vald
Buxhoevedenite mõisad
Ruut Tarmo

Ruut Tarmo (1935. aastani Harald Rudolf Klein; 26. aprill 1896 Tartu – 28. jaanuar 1967 Tallinn) oli eesti näitleja ja lavastaja.

Karjääri alustas ta oma sünnilinnas Tartus juba 1912. aastal. 1914. aastast töötas Vanemuises. Sealt sattus ta ka maailmalavadele (sealhulgas vähemalt kahel korral Londoni lavadele koos Ants Eskolaga). Seejärel tegutses Tarmo ka Estonia teatris ja Draamateatris. 1927. aastal tegi ta filmidebüüdi, kui esines Theodor Lutsu tummfilmis "Noored kotkad". 

Ruut Tarmo arreteeriti Nõukogude okupatsiooni ajal 21. novembril 1951 ning mõisteti vangi koos paljude teiste artistide ja intellektuaalidega. Pärast vabanemist 28. jaanuaril 1955 oli tal keelatud lavale naasta, kuid peagi see keeld muutus. Juba 1955. aastal osales ta lühikomöödias "Värav nr. 2".

Ruut Tarmo mängis laval kuni surmani 1967. aastal.

Tunnustus
1959 Eesti NSV teeneline kunstnik

Mälestuse jäädvustamine 
1971. aastal kirjutas tema abikaasa Mari Möldre temast raamatu "Ruut Tarmo", mille avaldas kirjastus Eesti Raamat. 
2010. aastal toodi Eesti Draamateatris lavale lavastus "Mari ja Ruut", kus oli juttu abielupaari vangistusest.

Isiklikku
Ta oli 157 cm pikk. Tema abikaasa oli 1926. aastast Mari Möldre, tütar Lia Tarmo (1923–1996).

Viited

Välislingid

"Jäljed", Tallinna TV, 26. november 2011

Eesti näitlejad
Eesti teatrilavastajad
Eestistatud nimega inimesed
Perekonnanimede kaitseregister
Eesti represseeritud isikud
Eesti NSV teenelised kunstnikud
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1896
Surnud 1967
Lehternahkis

Lehternahkis (Thelephora) on perekond seeni, mis kuulub lehternahkiseliste sugukonda.

Perekonda kuulub umbes 50 liiki.

Eesti liigid
Eestis elab 12 liiki lehternahkiseid.
Thelephora caryophyllea – nelk-lehternahkis
Thelephora palmata – haisev lehternahkis
Thelephora penicillata – pintseljas lehternahkis
Thelephora terrestris – harilik lehternahkis

Lehternahkiselaadsed
Rafaila (Migatšjova)

Iguumenja Rafaila (kodanikunimi Paraskeva Migatšjova) (1883 Vasknarva – 28. veebruar 1961 Kuremäe) oli Vene Õigeusu Kiriku nunn, Pühtitsa Jumalaema Uinumise kloostri ülem.

Ta sündis Vasknarvas, õppis kohalikus kirikukoolis ja läks 18-aastaselt kloostrisse. 27. augustil 1902 rüütati ta apostolniku kandjaks, 1. veebruaril 1912 rjassakandjaks. Ta oli kuuletuja aednikuna, lauljana ja käärkambris. 1. märtsil 1925 sai ta nunnaks nimega Rafaila.

5. juulil 1946 määrati ema Rafaila iguumenja kohuseid täitma. 19. jaanuaril 1947 tõstis Leningradi ja Novgorodi metropoliit Grigori ta Jumalikul Liturgial Leningradi Püha Nikolause Imetegija ja Jumalailmumise katedraalis iguumenja seisusesse rinnal kantava ristiga ja sauaga.

Juunis 1955 vabastati ta  vastavalt tema enese palvele haiguse tõttu vanaduspuhkuseks. 28. veebruaril 1961 lahkus ta vaikselt Issandas, olles kloostris töötanud 60 aastat. Iguumenja Rafaila on maetud iguumenja Joanna kõrvale kloostrikalmistule.

Kirjandus 
 Kornelius, Tallinna ja kogu Eesti metropoliit. Kroonlinna püha õiglane Joann, õigeusklikud eestlased ja õigeusk Eestis. Tõlkinud Toomas Hirvoja ja Natalja Lesnaja. Tallinn: Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku kirjastusosakond. Tallinn 2012.

Eesti inimesed
Pühtitsa kloostri nunnad
Sündinud 1883
Surnud 1961
Margus Leivo

Margus Leivo (28. mai 1954 Räpina – 21. august 2019 ) oli eesti poliitik. 

Pärast õpinguid Räpina Keskkoolis 1961–1972 suundus ta 1977. aastal õppima Tallinna Polütehnilisse Instituuti, mille lõpetas 1982 ehitusinsenerina. 

Aastatel 1982–1984 töötas ta Eesti Üliõpilaste Ehitusmaleva (EÜE) peainsenerina, hiljem oli Põlva KEK-i juhataja.

Aastatel 1990–1993 oli ta Põlva maavanem, seejärel töötas 1993–1999 majandusministeeriumi kantslerina ja 1999–2002 teede- ja sideministeeriumi kantslerina.

2002. aastal astus ta Rahvaliidu liikmeks. 

10. aprillist 2003 kuni 13. aprillini 2005 oli ta Juhan Partsi valitsuses siseminister.

Aastatel 2005–2007 oli ta X Riigikogu liige. 2007. aastal lahkus ta Rahvaliidust, kuna ei pääsenud Riigikogu valimistel parlamendis kuue liikmega esindatud fraktsiooni.

Aastail 1997−2007 oli ta ka Tallinna Tehnikaülikooli kuratooriumi liige, samuti lõi kaasa vilistlasliikumises. Alates 2007. aastast oli ta ülikooli haldusdirektor. 

Aastast 1995 oli ta Šoti Klubi liige ja kauaaegne president.

Tunnustus
 1984 – Eesti Üliõpilaste Ehitusmaleva teeneteplaat 
 2002 – Riigivapi IV klassi teenetemärk
 2006 – Riigivapi II klassi teenetemärk
 Itaalia Vabariigi Teeneteordeni suurohvitseririst
 Portugali Vabariigi Prints Dom Henrique ordeni suurrist
 Piirivalve II klassi teeneterist
 2015 – Tallinna Tehnikaülikooli auliige

Isiklikku
Margus Leivo oli abielus, tal on tütar ja kaks poega.

Viited

Välislingid
 Haud Tallinna Metsakalmistul

Eesti ehitusinsenerid
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Rahvaliidu poliitikud
Eesti siseministrid
X Riigikogu liikmed
Riigivapi IV klassi teenetemärgi kavalerid
Riigivapi II klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1954
Surnud 2019
Metsakalmistule maetud
Carezza järv

Carezza järv (itaalia keeles Lago di Carezza; saksa keeles Karersee; ladinakeelne nimi Lec de Ergobando (või arcoboàn)) on mägijärv Kirde-Itaalias Trentino-Alto Adige maakonnas Bolzano provintsis Nova Levantes, umbes veerandsaja kilomeetri kaugusel Bolzanost kagus. Järve vees peegelduvad kaldapealsed nulumetsad ja Latemari mäemassiiv.

Hiliskevadeti on 1534 meetri kõrgusel merepinnast asuva järve laius 287  meetrit, pikkus 137 meetrit ja suurim sügavus 17 meetrit. Oktoobri lõpuks kahaneb järve sügavus 6 meetrini. Järvevee maksimumteperatuuriks on augustis mõõdetud +13 °C.

Järv on tuntud oma kaunite värvide poolest ning järve ladinakeelne nimi tähendab vikerkaare järve.

Välislingid

 Carezza järv provintsi keskkonnaagentuuri kodulehel

Itaalia järved
Trentino-Alto Adige
Santa Cruz de Tenerife provints

Santa Cruz de Tenerife provints on provints Hispaanias. See asub Kanaari saarte autonoomse piirkonna lääneosas.

Santa Cruz de Tenerife provints koosneb Kanaari saarte läänepoolsetest saartest: sinna kuuluvad Tenerife, Gomera, Hierro ja La Palma. Sealhulgas Tenerife on Hispaania elanike arvult suurim saar. Seal asub ka provintsi pealinn Santa Cruz de Tenerife, kus elab 24% provintsi elanikkonnast.

Santa Cruz de Tenerife provints asutati 1927, kui senine Kanaari saarte provints, mille pealinn oli samuti Santa Cruz de Tenerife, jagati kaheks, Santa Cruz de Tenerife ja Las Palmase provintsiks.

Provintsi pindala on 3381 km², millega on Hispaania 52 provintsist 47. kohal (Las Palmase provints on 46.). Seevastu elab provintsis 2010. aasta seisuga 1 027 914 inimest, mis annab 14. koha. Rahvastiku tihedus on keskmiselt 304 in/km², mis on Hispaania provintside seas 6. kohal. Rahvastik jaotub ebaühtlaselt: saarte sisemaa on mägine ja mitmel pool täiesti asustamata.

Santa Cruz de Tenerife provintsis Tenerifel asub Hispaania kõrgeim mägi Teide (3718 m).

Kõik selles provintsis väljastatud liiklusvahendite numbrimärgid algavad tähtedega TF, mis tuleb Tenerifest.

Loodus 

Kõik Kanaari saared on vulkaanilise tekkega. Igal Santa Cruz de Tenerife provintsi saarel on kustunud vulkaan ja mõnel mitugi.

Santa Cruz de Tenerife provintsis on kolm rahvusparki, mis hõlmavad kolme provintsis asuva saare mägised sisealad. La Palmas asub Caldera de Taburiente rahvuspark, Gomeral Garajonay rahvuspark ja Tenerifel Teide rahvuspark.

Kliima 

Santa Cruz de Tenerife provintsi aastane keskmine temperatuur on +21,1 °C, jaanuaris +17,9 °C, augustis +25,1 °C.

Aastas sajab keskmiselt 234 mm, sealhulgas jaanuaris 37 mm ja augustis 1 mm. Aastas paistab päike keskmiselt 2846 tundi, sealhulgas jaanuaris 180 ja augustis 312 tundi.

Viited

Välislingid 

Hispaania provintsid
Kanaari saared
Vihterpalu mõis

Vihterpalu mõis (saksa keeles Wichterpal) oli rüütlimõis Risti kihelkonnas Harjumaal. Praegu asub endine mõisasüda Vihterpalu külas Lääne-Harju vallas Harju maakonnas.

Ajalugu 

1293. aastal kuulus piirkond Lihula tsistertslaste nunnakloostrile, alates 1402. aastast (Wichterpalo) Padise kloostrile. Eramõis tekkis pärast läänistamist 1586. aastal, esmakordselt mainitud 1623. aastal.

Aastal 1622 (teistel andmetel 1624) läänistati mõis Riia linnapeale Thomas von Rammile. Rammidele ja nende pärijatele kuulus mõis 1919. aastani. 1913. aastal oli mõisa omanik paruness Sofie von Rosen, sündinud v. Ramm.

1914. aastal kuulus mõisale 6909 hektarit mõisamaad, 76 lahutatud kohta 3850 hektariga, Tamse kõrvalmõis, 7 küla: Alliklepa (Allikleppa), Änglema (Englama), Keibu (Keibo), Kibru (Kibro), Waniko, Vilivalla (Wiliwälja), Wipse).

Administratiivselt kuulus mõis keskajal Tallinna komtuurkonda, 1913. aastal Vihterpalu valda, 1939. aastal kuulus endine mõisasüda Nõva valda.

Mõisa hooned 
Mõisa härrastemaja valmis 19. sajandi I veerandi lõpul. Arhitektuuriliselt on see hilisklassitsistlikus stiilis.

Mõisa peahoone on alates 1990. aastatest eravalduses ja selle restaureerimine lõpetati 2005. aastal.

Vaata ka
Vihterpalu mõisa park
Risti kihelkond
Vihterpalu vald (1866–1891), liideti 1891 Nõva vallaga.
Vihterpalu mõisavald
Nõva vald (1866)

Viited

Välislingid

Vihterpalu mõis Eesti mõisaportaalis
Vihterpalu mõisa lugu Mõisablogis

Rammide mõisad
Rammide mõisad
Harjumaa mõisad
Lääne-Harju vald
Risti kihelkond
Vana-Antsla mõis

Vana-Antsla mõis (saksa keeles Schloß Alt-Anzen) oli rüütlimõis Urvaste kihelkonnas Võrumaal. Praegu asub mõisasüda Vana-Antsla alevikus Antsla vallas Võru maakonnas.

Antsla linnust mainiti esmakordselt 1405. aastal kui Uexküllide läänilinnust, seal asus ka Antsla mõis. 17. sajandi lõpus eraldus mõisast Uue-Antsla mõis, misjärel Antsla mõisa hakati kutsuma Vana-Antsla mõisaks.

Mõisa peahoone valmis 18. sajandi keskpaigas. Hiljem on seda laiendatud. Hiljem oli mõisasüda põllutöökooli, Antsla Sovhoostehnikumi ja Vana-Antsla Põllutöökooli valduses.

Praegu on mõisa peahoone (härrastemaja) tühi. Mõisasüdant ümbritseb Vana-Antsla park, mis on võetud kultuurimälestisena kaitse alla.

Mõisa kalmistu
Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 0,8 km kaugusele lääneloodesse.

Vaata ka
Antsla vasallilinnus
Uue-Antsla mõis

Viited

Välislingid

Vana-Antsla mõis Eesti mõisaportaalis

Võrumaa mõisad
Antsla vald
Urvaste kihelkond
Sevilla provints

Sevilla provints asub Hispaanias Andaluusia autonoomse piirkonna keskosas.

Kliima 

Sevilla provintsi aastane keskmine temperatuur on +18,2 °C, jaanuaris +10,7 °C, augustis +26,9 °C.

Aastas sajab keskmiselt 607 mm, sealhulgas jaanuaris 84 mm ja augustis 7 mm. Aastas paistab päike keskmiselt 2922 tundi, sealhulgas jaanuaris 170 ja augustis 338 tundi.

Viited

Välislingid 

Provintsi sait

Andaluusia
Rägavere mõis

Rägavere mõis (saksa keeles Raggafer) oli rüütlimõis Viru-Jaagupi kihelkonnas Virumaal. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi jääb endine mõisasüda Lääne-Viru maakonna Rakvere valla Rägavere külla.

1764. aastal omandas Rägavere mõisa Hermann von Kaulbars ning see oli nende perekonna käes kuni aastani 1860, mil selle ostis Alexander von Dehn (tema lapselaps, Karl von Dehn, oli viimane mõisnik enne mõisa võõrandamist). Kaulbarsidele kuulus ka lähedal asuv Mõdriku mõis.

Praegune Rägavere mõisa peahoone (härrastemaja) on ehitatud 18. sajandi lõpuveerandil. 19. sajandi teisel poolel ja hiljemgi on tehtud ümberehitusi. Arhitektuuriliselt on mõisa peahoone varaklassitsistlikus stiilis, kuid maja juures on veel mõjutusi barokist - peatrepp on barokne ja ka uksed. 1899. aastal oli hoones tulekahju, kahjude likvideerimisel ehitati peahoone veidi pikemaks ja sellega lisandus hoone paremasse tiiba söögituba.

20. sajandil oli mõisa peahoones kool, kuid pärast kooli likvideerimist omandas selle Eduard Vilde nimeline kolhoos ning asus hoonet restaureerima. Rägavere mõis oli 1970. aastatel üks esimesi restaureeritud mõisaid Eestis. Pärast restaureerimist, aastatel 1976–1983, oli mõisas Eduard Vilde nimelise kolhoosi kultuurikeskus. Sisekujunduse autor oli Leila Pärtelpoeg. 

Mõisa peahoone lähedale hoovi ehitati 1960. aastatel väike kortermaja. Aastal 1999 ostis Rägavare mõisa Lääne-Viru maavalitsuselt Morgan Hammerbeck. Uus omanik lasi kortermaja lammutada ja mõisakompleksi täielikult restaureerida. Viis aastat kestnud restaureerimistööde käigus vahetus mitu restaureerimisfirmat, viimaste tegijate hulgas olid SADO Kaubahoov ja arhitekt Toomas Rank. Algselt kavandatud investeering 3,5 miljonit krooni ületati mitmekordselt. Arhitekt Toomas Rank sai selle töö eest Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri aastapreemia. Auhoovi ümber on tall-tõllakuur ja teisel pool ait. Park jääb maja taha.

Rägavere mõisa kalmistu ja Kaulbarside perekonnakabel 
Mõisa südamest linnulennult 0,7 km kaugusele põhjakirdesse jääb mõisa kalmistu ja 19. sajandil ehitatud Kaulbarside perekonnakabel.

Viited

Välislingid

Rägavere mõis Eesti mõisaportaalis
Rägavere mõis (Viru-Jaagupi khk), Eesti Ajalooarhiivi Kinnistute register

Dellingshausenite mõisad
Pahlenite mõisad
Virumaa mõisad
Rakvere vald
Viru-Jaagupi kihelkond
Ravila mõis

Ravila mõis (saksa keeles Meks) oli rüütlimõis Kose kihelkonnas Harjumaal. Tänapäevase haldusjaotuse järgi paiknevad endised mõisahooned Harju maakonnas Kose vallas Ravila alevikus.

Ajalugu 
Mõisat on esimest korda mainitud aastal 1469.

Mõisa peahoone valmis 18. sajandi keskpaigas. 1905. aasta ülestõusu ajal mõis põles ja hiljem hoone taastati, kuid seda juba muudetud kujul.

Mõisa viimane 1919. aasta maareformivõõrandamise eelne omanik oli Alexandrine Pilar von Pilchau (sünd. von Kotzebue).

Mõisa peahoones tegutseb alates 1950. aastatest hooldekodu. 1965. aastal rajati selle tarbeks peahoone küljele ka kolmekorruseline juurdeehitis. 2013. aasta keskpaigas kolis hoolekodu välja ning mõisa härrastemaja müüdi erakätesse.

Mõisa hooned

Vaata ka 
 Ravila mõisa park
 Eesti mõisate loend
 Uusbarokk

Viited

Välislingid

Ravila mõis Eesti mõisaportaalis

Kose kihelkonna mõisad
Kose vald
Aleksija (Pljaškevitš)

Aleksija (vene keeles Алексия; kodanikunimega Анна Михайловна Пляшкевич Anna Mihhailovna Pljaškevitš; 1847 – jaanuar 1923) oli õigeusu nunn, Pühtitsa Jumalaema Uinumise kloostri teine ülem (iguumenja).

Anna sündis õigeusu vaimuliku tütrena. Kuna isa lesestus varakult, saatis ta tütre 10-aastasena Borodino Päästja kloostrisse (Спасо-Бородинский монастырь), kust ta hiljem läks Moskva Kannatuste kloostrisse (Московский Страстной монастырь), kus ta 14 aasta pärast võttis vastu mantia ehk väikese skeema.

Aastal 1897 määrati ta Pühtitsa Jumalaema Uinumise kloostri ülemaks (iguumenjaks). Aastal 1902 rajati kloostri abikirik Peterburi (tegutses 1923. aastani). Aleksija, kellel oli kogemusi nii majanduslikus kui vaimulikus valdkonnas, laiendas iguumenja Varvara rajatud lastevarjupaika ja kooli, vaestemaja, vaestele talupoegadele mõeldud ravilat, töökodasid; avas maali- ja ikoonimaali kooli, kus õdede kätetööna sündisid pühakujud kloostri ja vaeste koguduste jaoks. Vene-Jaapani sõja ajal 1904–1905 hoolitsesid õed haavatud sõjameeste eest. 1917. aastal evakueeriti iguumenja Aleksija koos mõne õega Kuremäelt Jaroslavli kubermangu. 1923. aastal otsustas ta Pühtitsa kloostrisse naasta, mil kloostri ülem oli Joanna (Korovnikova). Teel sai ta kopsupõletiku ja suri viis päeva pärast saabumist. Ta maeti kloostri nunnade kalmistule.

Kirjandus 
 Kornelius, Tallinna ja kogu Eesti metropoliit. Kroonlinna püha õiglane Joann, õigeusklikud eestlased ja õigeusk Eestis. Tõlkinud Toomas Hirvoja ja Natalja Lesnaja. Tallinn: Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku kirjastusosakond. Tallinn 2012.

Pühtitsa kloostri nunnad
Sünnipäev puudub
Surnud 1923
Terueli provints

Terueli provints asub Hispaanias Aragóni autonoomse piirkonna lõunaosas.

Kliima 

Terueli provintsi aastane keskmine temperatuur on +11,7 °C, jaanuaris +3,9 °C, augustis +20,7 °C.

Aastas sajab keskmiselt 382 mm, sealhulgas jaanuaris 15 mm ja augustis 43 mm. Aastas paistab päike keskmiselt 2511 tundi, sealhulgas jaanuaris 136 ja augustis 304 tundi.

Viited 

Aragón
Hispaania provintsid
Sillapää lossi park

Sillapää lossi park (tuntud ka kui Räpina mõisapark, Räpina park, Aianduskooli park, rahvasuus ka kui tehnikumi park) on 8 ha suurune park Räpinas. 

Parki hakati rajama 1850. aastatel, kui omanik Peter Anton von Sivers tõi Saksamaalt sinna okaspuuliike. 1880. aastatel kujundas pargi ümber arhitekt Walter Moritz Aleksander von Engelhardt. Lossi ümbrus on kujundatud prantsuse stiilis, kaugemad osad aga inglise stiilis. Iluaiast saab maastikupark ja seejärel parkmets.

Park asub Võhandu jõe ja Räpina paisjärve vahelisel looduslikul poolsaarel Sillapää lossi ümbruses. Pargis kasvab üle 400 taimeliigi, millega see on üks Eesti liigirikkamaid parke. Liigirikkus võimaldab pargis üle 60 linnuliigi pesitsemist. Pargis elavad oravad ja siilid, on nähtud tuhkruid, nirke, öökulle, nahkhiiri (kaheksa liiki Eesti kaheteistkümnest nahkhiireliigist), saarmaid, kopraid jt.

Sillapää lossi park on üks väheseid hästi korras hoitud täisealiste puude ja põõsastega mõisaparke. Selle eest on hoolt kandnud Räpina Aianduskool.

Välislingid 
 

Eesti pargid
Räpina
Esiliiga B

Esiliiga B on Eesti tugevuselt kolmas jalgpalliliiga, mis on loodud 2013. aastal. 

Esiliiga B 1. ja 2. koht tõusevad Esiliigasse. Esiliiga 8. koht mängib üleminekumänge karikasüsteemis kodus-väljas printsiibil esiliiga B 3. kohaga. Esiliiga B 9. ja 10. koht langevad teise liigasse, 8. koht mängib üleminekumänge kodus-väljas printsiibil teise liiga piirkondades 2. kohale tulnud võistkondade omavaheliste mängude võitjaga.

Klubid 
2021. aasta hooajal mängivad liigas järgmised klubid:
 Harju JK Laagri
 Nõmme Kalju U21
 FC Tallinn
 Läänemaa JK
 JK Tabasalu
 Tallinna Kalev U21
 Viimsi JK
 Ida-Virumaa FC Alliance
 Vändra Vaprus
Tallinna JK Legion U21

Statistika, tabelid ja loendid

Viited
Paradise

Paradise on linn Ameerika Ühendriikides Nevada osariigis Clarki maakonnas. Piirneb põhjas Las Vegasega.

Paradise'is asuvad McCarrani lennujaam, Nevada-Las Vegase ülikool ja osa Las Vegas Stripist.

Vaata ka
T-Mobile Arena

Nevada linnad
Clarki maakond (Nevada)
Margarita Miglau

Margarita Miglau (16. märts 1926 – 18. märts 2013) oli vene ooperilaulja, sopran.

Margarita Miglau sündis Peterburi kubermangus. Aastal 1951 lõpetas ta Tartu Muusikakooli lauluõpetaja Salme Kanni juhendamisel, seejärel jätkas õpinguid Moskvas ja 1956. aastal lõpetas Gnessinite-nimelise Venemaa Muusikaakadeemia. Aastast 1983 oli samas soololaulu kateedri õppejõud. Aastast 1999 professor.

Pärast õpinguid töötas 1986. aastani Moskva Suures Teatris. Tema esimene roll ooperis oli Giuseppe Verdi "Rigolettos".

Tunnustus 
Venemaa rahvakunstnik 1966
NSV Liidu rahvakunstnik 1973
Tööpunalipu orden 1976
Tööveterani medal 1998

Venemaa lauljad
Venemaa ooperilauljad
Nõukogude Liidu ooperilauljad
Sündinud 1926
Surnud 2013
Keelepäev

Keelepäev on päev, kui mõnes maakohas, koolis, maakonnas peetakse keele väärtustamiseks keelekoosolekuid (hrl populaarteaduslikus vormis). Keelepäev on enamasti suunatud õpilastele ja õpetajatele. 

Eestis on keelepäevi korraldanud eriti Emakeele Selts. Eesti Justiitsministeerium on korraldanud juristidele ja ametnikele ka õiguskeelepäevi.

Viited 

Üritused
Tallinna FC Ararat

Tallinna FC Ararat TTÜ on Eesti jalgpalliklubi.

Statistika ja loendid

Mängijad

Varasemad liigahooajad

Viited

Välislingid 
Võistkond jalgpall.ee

Tallinna jalgpalliklubid
Aksel Tiideberg

Aksel Tiideberg (18. märts 1930 Puka vald – 15. märts 2013) oli eesti pedagoog, koolijuht ja koduloolane.

Ta lõpetas aastal 1948 Tõrva Keskkooli. Seejärel alustas ta õpetajatööd Pikasilla 7-klassilises koolis. Aastal 1951 kutsuti ta Nõukogude armeesse aega teenima. Aastal 1956 pöördus ta tagasi pedagoogilisele tööle, kuhu jäi kogu eluks. Ta töötas Valguta algkoolis õpetaja ja direktorina ning Rannu 8-klassilise kooli direktorina. Aastatel 1957–1964 õppis ta Tartu Riiklikus Ülikoolis kaugõppes ajalugu.

Abja-Paluojaga oli ta seotud aastast 1968, töötades Abja Keskkoolis 43 aastat ajalooõpetaja, õppealajuhataja ja direktorina. Ta võitles Abja Gümnaasiumile välja piirivalve õppesuuna.

Laia silmaringiga õpetajana huvitasid teda ajaloolised paigad, nii kujunes temast tunnustatud ekskursioonijuht ja Looduskaitse Seltsi aktiivne liige. Aastal 1972 rajati tema algatusel Abja kooli muuseum, millest kasvas välja Abja valla muuseum ja mida ta juhatas oma elu lõpuni.

Ta on andnud suure panuse Mulgimaa, kodukandi ja selle ümbruse uurimisse: temalt on ilmunud kuus koduloolist raamatut.

Tunnustused 
 Abja valla aukodanik
 Eesti Looduskaitse Seltsi auliige

Kirjandus 
 "Sakala" 19. märts 2013 lk. 11 (nekroloog)

Eesti õpetajad
Eesti koduloolased
Sündinud 1930
Surnud 2013
Voolu tänav (Tartu)

Voolu tänav on tänav Tartus Variku linnaosas.

Tänav saab alguse umbtänavana Kesa põigust ca 50 meetrit lääne pool, kulgedes valdavalt ida suunas, kuid enne lõppu Kesa tänaval teeb pöörde põhja suunas.

Tänava pikkus on 0,67 km.

Tartu tänavad
To Beast or Not to Beast

"To Beast or Not to Beast" on Soome bändi Lordi kuues stuudioalbum. See ilmus ka vinüülplaadina. Album ilmus Soomes 1. märtsil 2013. Traditsiooniliselt saadi albumi ilmumiseks uued kostüümid. See on esimene album, kus astuvad üles Lordi liikmed Mana ja Hella. Albumi produtsent on Michael Wagener.

Lood plaadil 

 We're Not Bad for the Kids (We're Worse) - 3:23
 I Luv Ugly - 3:48
 The Riff - 3:44
 Something Wicked This Way Comes - 4:58
 I'm the Best - 3:16
 Horrifiction - 3:29
 Happy New Fear - 4:46
 Schizo Doll - 4:34
 Candy for the Cannibal - 4:43
 Sincerely with Love - 3:14
 SCG6: Otus' Butcher Clinic - 3:24

Üldist 
 Albumi nimi pidi algselt olema "Monsterial Phonica". Aga pärast Kissi albumi "Monster" ilmumist arvas Mr. Lordi, et nende albumi nimi on liiga sarnane sellega ning uueks nimeks sai "Upgradead". Kuid bänd leidis, et ka see pole hea nimi. Vaid mõni kuu enne albumi ilmumist mõtles lõpliku nime välja kitarrist Amen.

Liikmed 
 Mr. Lordi – vokalist
 Amen – kitarr
 Mana – trummid
 OX – basskitarr
 Hella – klahvpillid
 Otus – trummid 11. lool

Lordi albumid
2013. aasta albumid
Soome albumid
Andrus Johani tänav

Andrus Johani tänav on tänav Tartus Ihastes. 

Ta algab Eduard Wiiralti tänavalt, ristub Pallase puiesteega ja lõpeb Kaarel Liimandi tänaval, olles seejuures 290 meetri pikkune.

Tartu Linnavalitsus saatis 25. oktoobril 2022 volikogule eelnõu Ihaste linnaosas asuvate Andrus Johani ja Kaarel Liimandi tänavate nimede muutmiseks. Tänavad on nimetatud kunstnike järgi, kelle panust Tartu kultuurilukku ei saa alahinnata, kuid kes astusid NKVD hävituspataljonide liikmeks ja need pataljonid osalesid inimsusvastastes kuritegudes. Kuna selles piirkonnas on kasutusel Pallase pärandi väärtustamisega ja laiemalt kunstiga seotud tänavanimed, siis teeb linnavalitsus ettepaneku sarnaste nimede valimiseks ka muudetavate nimedega tänavatele. Kunstivaldkonna inimestega teemat arutades leiti, et uuteks nimedeks ei tule pühendusnimed, vaid üldisemad kunstiga seotud nimed. Linnavalitsuse ettepanek on A. Johani tänav nimetada Vaikelu tänavaks ja K. Liimandi tänav Graafika tänavaks. 

Tartu tänavad
Elmar Kivistik (laev)

Elmar Kivistik on endine Eesti Merelaevanduse puistlastilaev, mis ehitati 1987. aastal Mõkolajivi laevatehases kui Ivan Babushkin. Aastatel 1992–1999 kandis nime Elmar Kivistik ja sõitis Eesti lipu all.

Praegu on laeva nimi Bao Zhong 188 ja ta kannab Hiina lippu. See on 8 laadruumiga ühe sõukruviga laev, mille kandevõime on 52 650 tonni.

Eesti laevad
Eesti kaubalaevad
Raua tänav

Raua tänav on tänav Tallinna kesklinnas, Raua asumis.

Tänav algab Gonsiori tänavalt ja suundub kirdesse. Tänavaga ristuvad Pronksi tänav, Raua põik ning Friedrich Reinhold Kreutzwaldi, Terase, Vase ja Vilmsi tänav. Raua tänav lõpeb Narva maanteel.

Pronksi ja Vilmsi tänava vahel on Raua tänav ühesuunaline.

Tänava pikkus on 893 meetrit.

Hoonestus 
Tänava ääres asuvad:
 Raua 2, Päästeameti ja Eesti Siseturvalisuse Muuseumi hoone, kultuurimälestis nr 3120. Tuletõrjehoone on  projekteeritud arhitekt Herbert Johansoni poolt 1936. aastal ning ehitatud 1936.-1938. aastal (Tuletõrjehoone torn valmis 1939. aastal).
 Raua 4, 1924. aastal arhitektide Herbert Johansoni ja Eugen Habermanni poolt projekteeritud hoone. Hoonesse olid algselt ette nähtud linna teenistuses olevate õpetajate ametikorterid, sh. paljude kõrvalasuva 21. keskkooli õpetajate korterid. Kultuurimälestis nr 8538
 Raua 6, Tallinna 21. Kool
 Raua 18, projekteerija insener Maximilian Arronet.
 Raua 23, Raua tänava saun
Raua 24, 1959. aastal tüüpprojekt 1-317-7 järgi ehitatud korterelamu
 Elamu Raua 25 (Villa Soans), kultuurimälestis nr 8208, arhitekt Anton Soans.
 Elamu Raua 27, kultuurimälestis nr 8209, arhitekt Anton Soans.
 Elamu Raua 29, kultuurimälestis nr 8210
 Elamu Raua 31, kultuurimälestis nr 8211, arhitekt Karl Tarvas.
 Elamu Raua 33, kultuurimälestis nr 8212, arhitekt Artur Vetemaa
 Elamu Raua 35, kultuurimälestis nr 8213, arhitektid Artur Vetemaa ja Villem Seidra
 Elamu Raua 39 // F. R. Kreutzwaldi 6 (ehitatud 1912–1913), arhitekt Karl Burman, kultuurimälestis nr 3121
 Raua 53, Tallinna Päevalille Lasteaed
Raua 55/57, korterelamu. Arhitektid Toivo Kallas ja Raine Karp, algselt ehitatud Eesti NSV Kommunaalministeeriumi, sh. Kommunaalprojekti töötajate elamuks.

Galerii

Ajalugu 
Raua tänav Tallinnas on kandnud ajalooliselt nimetusi  Raua tn (saksa keeles Eisenstraße, vene keeles Желѣзная ул.). Aastatel 1952–1989 kandis Raua tänav, Nikolai Gogoli tänava (Николая Гоголя, ул.) nimetust. Taasnimetati Raua tänavaks 13. novembril 1989 Tallinna RSN Täitevkomitee poolt.

Viited

Välislingid 

Kesklinna linnaosa tänavad
Voolu tänav

Voolu tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Kivimäe asumis.

Tänav algab Valve tänavalt ja suundub edelasse. Tänavaga ristub Sihi tänav. Voolu tänav lõppeb J. V. Jannseni tänaval.

Tänava pikkus on umbes 700 meetrit.

Voolu tänav sai nime 8. novembril 1927. Aastatel 1940–1941 oli tänava nimi Külvi tänav. Tänav on saanud nime selle järgi, et väidetavalt oli see esimene elektrifitseeritud tänav Kivimäel.

Viited

Nõmme linnaosa tänavad
Epp Kaidu

Epp Kaidu (lavanimi) ehk Leida Ird (neiupõlvenimi Leida Rosenblatt;15. aprill 1915 Jäärja vald – 23. juuni 1976) oli eesti lavastaja ja näitleja.

Õpingud ja töö 
Ta lõpetas 1935. aastal Tartu Tütarlaste Gümnaasiumi. Aastatel 1934–1936 õppis Tartu Näitekunsti Stuudios. 

1937–1939 oli ta Tartu Töölisteatri näitleja ning 1940–1941 töötas näitlejana Vanemuises. Teise maailmasõja ajal oli ta Eesti NSV Riiklike Kunstiansamblite liige Nõukogude tagalas ning 1944–1976 taas Vanemuises näitleja ja lavastaja.

Epp Kaidu töötas nii muusika- kui ka sõnalavastustega, peamiselt Tartus Vanemuise teatris. Enda hinnangul tõi Kaidu lavale umbes 100 lavastust. Evald Hermaküla ja Jaan Tooming said oma näitlejatunnustuse just Kaidu lavastajakäe all mängides. Kaidu reisis Nõukogude Liidus palju, muuhulgas külastas Gruusiat ja toonast Tšehhoslovakkiat, aga ka Soomet. Ta lavastas Venemaal ja Soomes.

Kaidu lõpetas ka kõrgemad režiikursused Moskvas. Ta tegi kaastööd Eesti Televisioonile, oli Lenfilmi filmide "Valgus Koordis" ja "Andruse õnn" näitejuht.

Isiklik elu 
Epp Kaidu oli Vanemuise teatri lavastaja ja peanäitejuhi Kaarel Irdi abikaasa. Neil olid tütred Kais ja Mari. Kais Adlas töötas hiljem Vanemuises näitlejana ning lastega tegelesid hoidjad. Kaidu ja Ird elasid Tartus Tähtvere linnajaos. Epp Kaidu olevat olnud leebe loomuga naine.

Epp Kaidu oli Peet Vallaku õetütar.

Lavastused 
Väike valik Kaidu lavastusi:
 A. Jakobson "Võitlus rindejooneta" (1947) – Kaidu lavastajadebüüt
 A. H. Tammsaare "Kuningal on külm"
 T. Pakkala "Parvepoisid" 
 A. Štein "Ookean", 1961 
 R. Rolland "14.juuli", 1962 
 P. Petersons "Olen 30-aastane", 1962/1963
 W. Gibson "Kahekesi kiigel" 1963
 V. Višnevski "Esimene ratsavägi", 1963
 B. Brecht "Kolmekrossiooper" 
 Rainis "Joosep ja tema vennad"  
 I. Madàch "Inimese tragöödia"  
 L. Leonov "Vallutusretk" – Kaidu viimane lavastus

Autasud 
 1947 ja 1948 Nõukogude Eesti preemia (lavastused "Võitlus rindejooneta", "Provintsi kuberneri..." ja "Kuni käru pole kummuli")
 1957 Eesti NSV rahvakunstniku aunimetus
 1965 Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi aukiri 
 1972 Nõukogude Eesti preemia (lavastused "Pimedus tähendab ööd", "Inimese tragöödia" ja "Kuni käru pole kummuli")
 1975 Rahvaste Sõpruse orden

Mälestustahvel
Tartu linnas meenutab Epp Kaidut mälestustahvel, mis paikneb aadressil Karl August Hermanni tänav 4.
Pronksist mälestustahvlil on eesti ja vene keeles tekst:
"1945–1976 ELAS SELLES MAJAS
ENSV RAHVAKUNSTNIK
EPP KAIDU
1915–1976"

Mälestustahvel avati 1980. aastal, tollal oli maja aadressiks Johannes Lauristini tänav 4.

Viited

Kirjandus 
 Oskar Kuningas (koostaja), "Epp Kaidu kaasaegsete mälestustes", Tallinn: Eesti Raamat, 1982.

Eesti teatrilavastajad
Vanemuise näitlejad
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1915
Surnud 1976
Kaarel Liimandi tänav

Kaarel Liimandi tänav on tänav Tartus Ihaste linnaosas. 

160 meetri pikkune tänav ühendab Ado Vabbe tänavat Pallase puiesteega. 

Tänav on nime saanud maalikunstnik Kaarel Liimandi järgi. 

Tartu Linnavalitsus saatis 25. oktoobril 2022 volikogule eelnõu Ihaste linnaosas asuvate Andrus Johani ja Kaarel Liimandi tänavate nimede muutmiseks. Tänavad on nimetatud kunstnike järgi, kelle panust Tartu kultuurilukku ei saa alahinnata, kuid kes astusid NKVD hävituspataljonide liikmeks ja need pataljonid osalesid inimsusvastastes kuritegudes. Kuna selles piirkonnas on kasutusel Pallase pärandi väärtustamisega ja laiemalt kunstiga seotud tänavanimed, siis teeb linnavalitsus ettepaneku sarnaste nimede valimiseks ka muudetavate nimedega tänavatele. Kunstivaldkonna inimestega teemat arutades leiti, et uuteks nimedeks ei tule pühendusnimed, vaid üldisemad kunstiga seotud nimed. Linnavalitsuse ettepanek on A. Johani tänav nimetada Vaikelu tänavaks ja K. Liimandi tänav Graafika tänavaks. 

Tartu tänavad
Vladimir Antonov-Ovsejenko

Vladimir Antonov-Ovsejenko, sünnijärgne nimi Ovsejenko (9. vkj/21. märts 1883, Tšernigov Venemaa keisririik – 10. veebruar 1938, Moskva NSV Liit) oli Venemaa poliitik, Vene SFNV RKN liige.

Elulugu
Vladimir Antonov-Ovsejenko osales revolutsioonilises liikumises 1901. aastast, ta osales Sevastopoli ülestõusus. Liitus Venemaa SDTP menševike fraktsiooniga, tegutses emigratsioonis Prantsusmaal, Pariisis koos Lev Trotskiga ajalehe Naše Slovo ("Наше слово") toimetamisega. 

1917. aastal naasis ta Venemaale ja 1917. aasta juunis liitus VSDTP bolševike tiivaga. 1917. aasta Oktoobrirevolutsiooni ajal oli ta Petrogradis Petrogradi Sõja-Revolutsioonikomitee liige ning tema juhtimisel hõivati Venemaa Ajutise Valitsuse residents Talvepalee ja vahistati Venemaa Ajutise Valitsuse liikmed.

Nõukogude Venemaal oli V. Antonov-Ovsejenko sovetivastase Tambovi ülestõusu ajal Ülevenemaalise Tööliste, Soldatite, Talupoegade ja Kasakate Saadikute Nõukogu Kesktäitevkomitee Tambovi kubermangu banditismi vastase võitluse volitatud komisjoni esimees ning osales koos Punaarmee üksuste Mihhail Tuhhatševskiga sovetivastase ülestõusnute kohtuvälise hukkamiste organiseerimisel. 

1934. aastast oli V. Antonov-Ovsejenko Vene SFNV prokurör, Hispaania kodusõja ajal oli Hispaanias, Barcelonas NSV Liidu peakonsul. 

V. Antonov-Ovsejenko kutsuti Hispaaniast tagasi NSV Liitu ja vahistati 1937. aasta novembris ning hukati 1938. aastal.

Venemaa kommunistid
Nõukogude Liidu poliitikud
Tapetud poliitikud
Nõukogude Liidu diplomaadid
Ülevenemaalise Asutava Kogu liikmed
Sündinud 1883
Surnud 1938
Udora (Ontario)

Udora on umbes 500 elanikuga küla Ontario provintsis Kanadas Georgina linna haldusterritooriumil. Seal asub 1950ndatel Toronto Eesti Naisseltsi asutatud Jõekääru suvilarajoon, kus asub praegugi eesti lastelaager. Seetõttu on külas rohkesti eestikeelseid tänavanimesid (Kalevi, Kinda, Sulevi, Vambola, Lembitu, Narva, Ümera, Ülemiste, Männiku).

Välislingid
Jõekääru laste suvekodu

Kanada asulad
Väliseesti külad
Nordisk Film

Nordisk Film on 6. novembril 1906 asutatud Taani filmikompanii, mis on vanim järjepidevalt tegutsev filmikompanii maailmas ja ühtlasi ka üks suuremaid Skandinaavias. 

Nordisk Filmi asutas Taani filmirežissöör Ole Olsen. Aastatel 1907–1911 kandis see nime Nordisk Films Kompagni, 1911. aastast aktsiaselts Nordisk Film. 

Esimene dokumentaalfilm valmis filmistuudios 1907. aastal ning selleks oli Viggo Larseni "Lõvijaht" ("Løvejagten"). 1908. aastal tootis ettevõte üle 100 filmi aastas.

Aastal 1928 läks filmistuudio pankrotti, kuid 1929. aastal korraldas Carl Bauder ettevõte ümber ning aastatel 1929–1935 kandis see nime Nordisk Tonefilm.

Aastatel 1957–1986 oli direktoriks Erik Balling. 

Aastal 1992 ühines kompanii Egmonti meediagrupiga.

Nordisk Film tegeleb peale filmide ja telesaadete tootmise ka välismaa filmide levitamisega. Näiteks müüs ta Eesti filmi "Nimed marmortahvlil" Jaapani turule.

Viited

Välislingid 
Koduleht

Taani ettevõtted
Filmistuudiod
Ole Olsen

Ole Olsen on mitme tuntud isiku nimi:

Ole Olsen, Norra helilooja (1850–1927) 
Ole Olsen, Taani filmirežissöör, filmikompanii Nordisk Film asutaja (1863–1943)
Ole Olsen, USA koomik (1892–1963)
Ole Olsen, Norra kiiruisutaja (1897–1924)
Farnham

Farnham on linn Inglismaal Surrey krahvkonnas. See asub 55 km Londonist edelas.

Farnhamis paikneb muu hulgas sotsiaal- ja humanitaarteadustele spetsialiseerunud kirjastus Ashgate Publishing.

Suurbritannia linnad
Surrey
Whitstable

Whitstable on mereäärne linn Inglismaal Kenti krahvkonnas.

See asub 8 km Canterburyst põhja pool ja 3 km Herne Bayst lääne pool.

Linnas elab umbes 30 000 inimest.

Linnas on traditsiooniliseks tegevusalaks austrite püük ning igal aastal korraldatakse austrifestivale.

Suurbritannia linnad
Libahundi needus

"Libahundi needus" on Eesti 2005. aasta mängufilm. Selle režissöör on Rainer Sarnet.

Sisu

Noor Vanemuise teatri lavastaja otsustab lavastada August Kitzbergi "Libahundi", mis legendi järgi olevat kahe näitleja surma tõttu neetud. Nimelt said 1911. ja 1954. aastal Marguse osatäitjad etendusel surma ja peale juhtunut näidendit enam ei lavastatud. Legendi kohaselt saab needuse murda vaid siis, kui etendusel sureb Tiina laval, nagu soovis Kitzberg. Varsti pärast proovide algust hakkavad juhtuma imelikud asjad ja hakatakse arvama, et "Libahunt" on tõesti neetud ning surnute hinged üritavad lavastamist takistada.

Osades

 Katariina Lauk – Liina Alter/Tiina
 Raine Loo – Mare Nurk/Vanaema
 Rene Reinumägi – Lavastaja Tiit
 Kersti Kreismann – Endla
 Mait Malmsten – Margus
 Marje Metsur – Poetess
 Tiit Lilleorg – Rekvisiitor Sass
 Kersti Heinloo – Mare Nurk/Tiina 
 Elina Reinold – Rosaura Sarapik / Mari
 Viire Valdma – Teatri direktor	 
 Raivo E. Tamm – Kaarel Ird 
 Merle Palmiste – Ingrid 
 Hannes Kaljujärv – Paul Saller/Peremees 
 Lembit Eelmäe – Miilitsauurija Lotman

Eesti filmid
2005. aasta filmid
Hotell Tartu

Hotell Tartu on hotell Tartu kesklinnas. Hotell on ehitatud 1964. aastal ja see on üks vanimaid Tartu hotelle. Hotell asub Tartu bussijaama kõrval aadressil Soola 3

Hotellis on 58 numbrituba, neist: 15 ühekohalist ja 35 kahekohalist tuba ning 8 peretuba, mis kokku mahutavad 117 inimest. Lisaks hotellimajutusele pakutakse ka hostelimajutust hoone eraldi tiivas, milles on 6 kolmekohalist tuba.

Viited

Välislingid
Hotelli kodulehekülg

Tartu hotellid
Hole Patrol

Hole Patrol on Ameerika Ühendriikide bändi Steel Panther debüütalbum. Album ilmus esmakordselt 2003. aastal bändi Metal Shop nime all, pärast mida tuli see uuesti välja 2005. aastal Metal Skool poolt. 

Lood "Hell's on Fire", "Fat Girl (Thar She Blows)" ja "Stripper Girl" albumilt salvestati hiljem stuudios uuesti bändi albumi Feel the Steel jaoks. Laulule "Fat Girl (Thar She Blows)" tehti ka muusikavideo, mis ilmus DVD peal 2005. aastal.

Lood plaadil
 Satan's Intro
 Big Boobs
 Is It Hot In Here?
 Hell's On Fire
 Fat Girl (Thar She Blows)
 Michael Falls In Love
 Stripper Girl
 Ginger Pusses Out (2005. aasta versioonil kannab nime "Lexxi Pusses Out")
 Metal Shop (9. lugu 2005. aasta versioonil
 Cleveland Roxx (9. loo asendus 2005. aasta versioonil - Ian Hunter'i kaver)

Liikmed
Michael Starr (2003. aasta versioonil nime all 'Michael Diamond') – vokaalid
Satchel (2003. aasta versioonil nime all 'Rikki Ratchet' ) – kitarr
Lexxi Foxxx (2003. aasta versioonil nime all 'Ginger Roxxx') – basskitarr
Stix Zadinia (2003. aasta versioonil nime all 'Armondo Lbs')'' – trummid

2003. aasta albumid
Debüütalbumid
Steel Panther
Püsimagnet

Püsimagnet on  magnet, mida püsivalt, alaliselt ümbritseb magnetväli. Püsimagnetid valmistatakse niisugusest ferromagnetilisest materjalist, millel on suur koertsitiivsus, jääkinduktsioon ja magnetiline läbitavus. Niisugusteks materjalideks on erisugused raua sulamid (nt neodüümmagnet), samuti mittemetalsed (oksiidsed) materjalid.

Püsimagneti rakendustest oli esimene  kompassinõel. Igapäevaselt on tuntuim külmkapimagnet. Püsimagnetina toimivaid osi võib leida mitmesugustes seadmetes, nagu näiteks elektrimasinad, valjuhääldid ja mõõteriistad. Ka kõvakettal säilitavad bitte mikroskoopilised püsimagnetid.

Viited  

Magnetism
Middleton (Colorado)

Middleton on asula San Juani maakonnas Colorados Ameerika Ühendriikides. Middleton asub 2985 meetri (9793 jala) kõrgusel üle merepinna. 

Middleton sai nime selle järgi, et asus Howardsville ja Eureka vahel. 

Esimest korda nimetati Middletoni 1883. aastal. 

Aastate jooksul kasvasid Howardsville ja Eureka nii suureks, et Middletonis elanud inimesed kolisid neisse linnadesse ja linn jäeti maha.

Colorado asulad
San Juani maakond (Colorado)
Needleton

Needleton on Ameerika Ühendriikides Colorados San Juani maakonnas olev kohaliku omavalitsuseta territoorium.

Needleton oli raudteepeatus, mida haldas Denveri ja Rio Grande Lääne Raudteekompanii. Needletoni postkontor avati 1882. aasta mais ja suleti 1919. aasta jaanuaris. 1927 uhtus Needletoni raudteejaama ära üleujutus.

Tänapäeval on Needleton nõudepeatus, mida haldab Durango ja Silvertoni Kitsarööpmeline Raudteekompanii. Raudteepeatus asub 2523 m üle merepinna. Nõudepeatusest põhjas asuv puidust veepaak on üks viimaseid kahest järelejäänust Durango ja Silvertoni vahel.

Needleton on populaarne koht lähtekoht matkamiseks Needle'i mägedesse.

Colorado asulad
San Juani maakond (Colorado)
Glenwood Springs

Glenwood Springs on linn Ameerika Ühendriikides Colorado osariigis, Garfieldi maakonna halduskeskus ja suurim linn.

Glenwood Springsis elas 2010. aasta rahvaloenduse järgi 9614 inimest; nad moodustasid 3216 leibkonda ja 1926 perekonda. 
Rahvastiku tihedus oli 622,3 in/km².

Välislingid 
 Glenwood Springsi kodulehekülg

Colorado linnad
Garfieldi maakond (Colorado)
Andmetöötlus

Andmetöötlus (inglise data processing) on andmete  (inglise k data) sihipärane toimetamine, mille eesmärk on teadmiseni (informatsioon, info) jõudmine. 

Andmetöötluse toimingud on: kogumine, dokumenteerimine, korrastamine, struktureerimine, säilitamine, kohandamine ja muutmine, päringute tegemine, lugemine, kasutamine, edastamise, levitamise või muul moel kättesaadavaks tegemise teel avalikustamine, ühitamine või ühendamine, piiramine, kustutamine või hävitamine. 

Tänapäeval rakendatakse andmetöötluseks automaattöötlusvahendeid, milleks on arvutid ja arvutisüsteemid.

Vaata ka 
Andmed
Andmebaas
Informatsioon
Lisp
SQL
Suurandmed

Viited  

Infotehnoloogia
Donald Pleasence

Donald Pleasence (5. oktoober 1919 Worksop, Inglismaa – 2. veebruar 1995 Saint-Paul-de-Vence, Prantsusmaa) oli inglise näitleja.

Pleasence sündis Inglismaal Nottinghamshire'i krahvkonnas Worksopis. Teatrinäitlejana tegi ta debüüdi 1939. aastal. Teise maailmasõja ajal teenis ta Suurbritannia kuninglikus õhuväes. Sõja ajal langes ta aastaks sakslaste kätte vangi.

Üks tema tuntuim teatriroll oli 1960. aastal Londonis Arts Theatre'is etendatud Harold Pinteri lavastuses "Majahoidja" ("The Caretaker"), kus ta kehastas manipuleerivat hulkurit Daviesi. Sama rolli esitas ta 1961. aastal ka Broadwayl ning rolli eest pälvis ta parima meespeaosatäitja Tony auhinna nominatsiooni. Seda rolli esitas ta lisaks 1963. aastal valminud samanimelises filmis ning teatris uuesti 1991. aastal Londonis.

Filmidebüüdi tegi ta 1954. aastal. Ta mängis enam kui 40 aasta jooksul rohkem kui 200 filmis. Tema tuntumad osatäitmised on muu hulgas "Halloweeni" filmisarjas, James Bondi filmis "Elad vaid kaks korda" ("You Only Live Twice"; 1967) ning filmides "Suur põgenemine" ("The Great Escape"; 1963) ja "Ummik" ("Cul-de-sac"; 1966).

1994. aastal sai ta näitlejatöö eest Briti impeeriumi ordu ohvitseriks.

Osaline filmograafia

Viited

Välislingid
 
 Donald Pleasence TCM.com lehel

Suurbritannia näitlejad
Sündinud 1919
Surnud 1995
Malcolm McDowell

Malcolm McDowell (Malcolm John Taylor; sündinud 13. juunil 1943) on inglise näitleja.

Välislingid
 

Suurbritannia näitlejad
Sündinud 1943