joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ciaran Clark

Ciaran Clark (sündinud 26. septembril 1989 Harrow's) on Inglismaal sündinud Iirimaa jalgpallur. Ta mängib Inglismaa esiliigaklubis Sheffield United ja Iirimaa jalgpallikoondises. Ta mängib põhiliselt keskkaitsjana, kuid võib mängida ka keskpoolkaitsja või vasakkaitsja positsioonil.

Ta alustas klubikarjääri Aston Villas, mille noortesüsteemiga liitus ta 2000. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2009. aastal. Alates hooajast 2010–11 kuulus ta Aston Villa põhikoosseisu. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 27. novembril 2010 mängus Arsenali vastu. Clark mängis Aston Villas kuni hooajani 2015–16, mil Aston Villa jäi liigas viimaseks ja langes esiliigasse.

2016. aasta augustis sõlmis ta lepingu Inglismaa esiliigasse kuuluva Newcastle Unitediga. Hooajal 2016–17 tuli Newcastle United esiliiga võitjaks ja tõusis Premier League'isse. 2017. aastal valiti Clark Newcastle Unitedi aasta mängijaks. 2022. aasta juulis läks ta Newcastle Unitedist üheks hooajaks laenule Sheffield Unitedi.

Clark mängis Inglismaa noortekoondistes, kuid täiskasvanuna otsustas hakata esindama Iirimaad. Debüüdi Iirimaa jalgpallikoondises tegi Clark 8. veebruaril 2011 sõprusmängus Walesi vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis 6. veebruaril 2013 sõprusmängus Poola vastu. Ta kuulus Iirimaa koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Saavutused 
Newcastle United
EFL Championship: 2016–17

Viited

Välislingid 

 Profiil Newcastle United F.C. kodulehel

Iirimaa jalgpallurid
Aston Villa FC mängijad
Newcastle United FC mängijad
Sheffield United FC mängijad
Premier League'i mängijad
The Championshipi mängijad
Sündinud 1989
Joselu

José Luis Mato Sanmartín (enam tuntud lihtsalt kui Joselu; sündinud 27. märtsil 1990 Stuttgardis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib ründajana Hispaania kõrgliigaklubis Espanyol.

Ta alustas klubikarjääri Celta de Vigos, mille noortesüsteemiga liitus ta 2002. aastal. 2009. aastal tegi ta debüüdi klubi põhimeeskonnas. 2009. aasta suvel ostis Joselu mängijaõigused Madridi Real, kuid ta jäi hooajaks 2009–10 veel laenule Celta de Vigosse. Hooaegadel 2010–11 ja 2011–12 mängis ta Madridi Reali duubelmeeskonnaga Hispaania kolmandas liigas. Hooajal 2011–12 oli ta 26 väravaga liiga suurim väravakütt. Ainsa mängu Madridi Reali põhimeeskonnas Hispaania kõrgliigas tegi ta 21. mail 2011 mängus Almería vastu.

2012. aastal suundus Joselu Saksamaale, mängides kolmel hooajal Saksamaa kõrgliigaklubides Hoffenheim, Frankfurdi Eintracht ja Hannover 96.

2015. aasta juunis suundus ta Inglismaale ja liitus sealse kõrgliigaklubiga Stoke City. Hooajal 2016–17 mängis ta laenulepingu alusel Deportivo de La Coruña meeskonnas taas Hispaania kõrgliigas.

2017. aasta juunis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Newcastle United. Kahe hooajaga lõi ta Inglismaa kõrgliigas kuus väravat.

2019. aasta juulis naasis ta Hispaania kõrgliigasse, liitudes Deportivo Alavésiga. Kolme hooajaga lõi ta Hispaania kõrgliigas 36 väravat. 2022. aasta juunis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Espanyoliga.

Viited

Välislingid 

Hispaania jalgpallurid
Celta de Vigo mängijad
Real Madrid CF mängijad
TSG 1899 Hoffenheimi jalgpallurid
Frankfurdi Eintrachti jalgpallurid
Hannover 96 jalgpallurid
Stoke City FC mängijad
Deportivo La Coruña mängijad
Newcastle United FC mängijad
Deportivo Alavési mängijad
RCD Espanyoli jalgpallurid
La Liga mängijad
Bundesliga mängijad
Premier League'i mängijad
Sündinud 1990
Hein Vergo

Hein Vergo (aastani 1934 Theodor (ka Teodor või Feodor) Taalmann (ka Thaalmann); 1900 – 1998) oli eesti õpetaja ja koolijuht.

1922. aastal lõpetas ta Tallinna Õpetajate Seminari. 1922–1924 töötas ta Vändra Gümnaasiumi õpetajana, 1924–1932 Haljava kooli õpetajana, 1932–1942 Jõelähtme valla Neeme algkooli juhatajana. Aastatel 1940–1941 ja 1945–1947 oli ta Haljava 7-klassilise kooli direktor, 1949–1960 Aruküla kooli direktor.

Tunnustus
1946 Eesti NSV teeneline õpetaja

Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 16. juuli 1950 otsusega võeti talt Eesti NSV teenelise õpetaja aunimetus ära. Teenelise õpetaja aunimetus taastati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 27. oktoobri 1956 seadlusega.

Viited

Eesti õpetajad
Eesti koolijuhid
Eesti NSV teenelised õpetajad
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1900
Surnud 1998
Demarai Gray

Demarai Remelle Gray (sündinud 28. juunil 1996 Birminghamis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Everton.

Ta alustas klubikarjääri Birmingham Citys, mille noorteakadeemiaga liitus 2006. aastal. Hooajal 2013–14 tegi ta klubi põhimeeskonnas debüüdi Inglismaa esiliigas.

2016. aasta jaanuaris liitus ta Inglismaa kõrgliiga klubiga Leicester City, kellega sõlmis kolme ja poole aasta pikkuse lepingu. Arvatav üleminekusumma oli 3,7 miljonit naelsterlingit. Hooajal 2015–16 tuli ta klubiga Inglismaa meistriks. Järgmisel hooajal lõi ta 24. septembril 2016 toimunud mängus Manchester Unitedi vastu oma esimese värava Premier League'is.

2021. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Saksamaa kõrgliiga klubiga Leverkuseni Bayer, kuid naasis juba sama aasta juulis Inglismaa kõrgliigasse, liitudes Evertoniga.

Saavutused 
Leicester City
Premier League: 2015–16

Viited

Välislingid 

 Profiil Everton F.C. kodulehel

Inglismaa jalgpallurid
Birmingham City FC jalgpallurid
Leicester City FC mängijad
Leverkuseni Bayeri mängijad
Everton FC mängijad
Premier League'i mängijad
The Championshipi mängijad
Bundesliga mängijad
Sündinud 1996
4x4 reisid

4x4 reisid on Eesti reisisaade ja selle saate automatkajate seltskonna nimi. Automatkajatest tuntuimad on Rait ja Kai Paimets. Reisisaadet näidati kanalitel ETV, ETV2 ja TV3.

2016 pälvis seltskond aasta matkaja aunimetuse.

Seriaalid
  
 2011 "4x4. Mongoolia ja Siber" ETV
2011 "4x4. Polaartrip" ETV2
 2012 "4x4. Magadan" ETV2
 2013 "4x4. Taimõr ja Jamal" ETV2
 2013 "4x4. Kasahstan ja Kõrgõzstan" ETV
 2014 "4x4. Tšukotka" ETV2
 2015 "4x4. Tadžikistan. Türkmenistan. Usbekistan" ETV2
 2015 "4x4. Dikson" ETV2
 2016 "4x4. Kaukaasia" ETV2
 2016 "4x4. Reis Venemaa lõppu - Tšukotka" TV3
 2017 "4x4. Rait, Raivo ja naised teel Iraani" TV3
 2018 "4x4. Aafrika" ETV2
 2019 "4x4. Põhjaminek - Tšeljuskini neem" TV3
 2021 "4x4. Türgi" ETV2

Välislingid
Koduleht

Eesti telesaated
Eesti turism
Eesti Televisiooni telesaated
ETV2 telesaated
TV3 telesaated
Ivar Kosenkranius

Ivar Kosenkranius (10. juuni 1937 – 4. detsember 2019) oli eesti stsenarist.

1950. aastatel töötas ta ENSV Kinomatografistide Liidu sekretärina ja hiljem filmikriitikuna. Ta on kirjutanud dokumentaal- ja mängufilmide stsenaariume. 

Ta on kirjutanud ka mitu raamatut ja filmiteemalist tarbekirjandust. 

Hansapanga aktsionärina sai temast miljonär.

Isiklikku 
Ivar Kosenkranius oli abielus Lilian Kosenkraniusega, kes oli aastail 1971 – 1990 Eesti Televisiooni populaarse telesaate "Vaata kööki" saatejuht.

Viited 

Eesti stsenaristid
Pärnamäe kalmistule maetud
Sündinud 1937
Surnud 2019
Victor Lindelöf

Victor Jörgen Nilsson Lindelöf (sündinud 17. juulil 1994) on Rootsi jalgpallur, kes mängib kaitsjana Premier League'i klubis Manchester United ja Rootsi jalgpallikoondises. Ta mängib põhiliselt keskkaitsja positsioonil, kuid võib mängida ka paremkaitsjana.

Ta alustas klubikarjääri Rootsi kolmandal tasandil mängiva Västeråsega. 2012. aastal liitus ta Portugali klubiga Lissaboni Benfica. Esimesel kolmel hooajal mängis ta põhiliselt klubi duubelmeeskonnas Portugali esiliigas. Hooajal 2015–16 kindlustas ta koha Lissaboni Benfica põhimeeskonnas.

2017. aasta juunis liitus ta Manchester Unitediga. Üleminekusumma oli 35 miljonit eurot. Esimese värava lõi ta klubi meeskonnas 29. jaanuaril 2019 mängus Burnley vastu, tuues Manchester Unitedile koduväljakul 2:2 viigi.

Debüüdi Rootsi jalgpallikoondise tegi Lindelöf 24. märtsil 2016 sõprusmängus Türgi vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis 10. oktoobril 2016 MM-i valikmängus Bulgaaria vastu. Ta kuulus Rootsi koosseisu 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.

2018. aastal valiti Lindelöf Rootsi aasta jalgpalluriks.

Saavutused 
Benfica
Primeira Liga: 2013–14, 2015–16, 2016–17
Taça de Portugal: 2013–14, 2016–17
Taça da Liga: 2015–16
Supertaça Cândido de Oliveira: 2016

Viited

Välislingid 

 Profiil Manchester Unitedi kodulehel

Rootsi jalgpallurid
Lissaboni Benfica jalgpallurid
Manchester United FC mängijad
Sündinud 1994
Leander Dendoncker

Leander Dendoncker (sündinud 15. aprillil 1995 Passendales) on Belgia jalgpallur, kes mängib kaitsja või kaitsva poolkaitsja positsioonil Premier League'i klubis Aston Villa ja Belgia jalgpallikoondises

Ta alustas klubikarjääri kodumaal Anderlechtis, mille noortesüsteemiga liitus ta 2009. aastal. Klubi põhimeeskonnas mängis ta alates hooajast 2014–15. Hooajal 2016–17 tuli ta klubiga Belgia meistriks.

2018. aasta augustis suundus ta laenule äsja Inglismaa kõrgliigasse tõusnud Wolverhampton Wanderersi. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 2. veebruaril 2019 mängus Evertoni vastu. 2019. aasta juulis sõlmis ta klubiga püsiva lepingu.

2022. aasta septembris siirdus ta Aston Villasse.

Belgia jalgpallikoondises tegi Dendoncker debüüdi 7. juuni 2015 sõprusmängus Prantsusmaa vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 8. juunil 2022 UEFA Rahvuste Liiga mängus Poola vastu. Ta kuulus Belgia koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Saavutused 
Anderlecht
Belgia kõrgliiga: 2016–17
Belgia superkarikas: 2013, 2014

Viited

Välislingid 

Belgia jalgpallurid
RSC Anderlechti mängijad
Wolverhampton Wanderers FC mängijad
Aston Villa FC mängijad
Premier League'i mängijad
Sündinud 1995
Georg Ots Spa Hotell

Georg Ots Spa Hotell (lühend GOSPA) on spaahotell Saare maakonnas Kuressaares aadressil Tori tänav 2.

Hotell avati 2004. aastal, hoone projekteeris 2004 KOKO Arhitektid.

Viited

Välislingid
Koduleht

Eesti hotellid
Kuressaare ehitised
Mihkel Aitsam (1913–1999)

Mihkel Aitsam (16. juunil 1913 – 6. november 1999) oli eesti kodu-uurija, ajalootalletaja, loodusemees, ajakirjanik, tehnikahuviline, fotograaf, õpetaja.

Isiklikku
Tema tütred on Anne, Mari Ivask ja Viio Aitsam.

Viited

Eesti kirjanikud
Eesti koduloolased
Vigala inimesed
Sündinud 1913
Surnud 1999
Eesti fotograafid
Nikolai von Glehni ausammas

Nikolai von Glehni ausammas on ausammas Tallinnas Nõmme linnaosas Mustamäe nõlval Ehitajate tee jalakäigusilla juures.

Ausammas avati 12. novembril 2011. Ausamba autorid on skulptorid Paul Mänd ja Seaküla Simson.

Tallinna mälestusmärgid
Aymeric Laporte

Aymeric Jean Louis Gerard Alphonse Laporte (sündinud 27. mail 1994 Agenis) on Prantsusmaal sündinud Hispaania jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Manchester City ja Hispaania jalgpallikoondises.

Ta liitus 2010. aastal 16-aastaselt Hispaania kõrgliiga klubiga Athletic Bilbao. Ta oli pärast Bixente Lizarazut alles teine prantsuse mängija, kes selle klubiga liitunud oli. Hispaania kõrgliigas tegi ta klubi meeskonnas debüüdi 2012. aasta detsembris. Kokku mängis ta Athletic Bilbaoga Hispaania kõrgliigas kuuel hooajal. Hooajal 2013–14 valiti ta Hispaania kõrgliiga sümboolsesse koosseisu. 2015. aastal võitis ta klubiga Hispaania superkarika.

2018. aasta jaanuaris liitus Laporte Manchester Cityga. Ülemineksumma oli 57 miljonit naelsterlingit. Tegemist oli mõlema klubi jaoks suurima üleminekuga. Kohe esimesel hooajal tuli ta klubiga Inglismaa meistriks. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 25. augustil 2018 mängus Wolverhampton Wanderersi vastu. 2018–19 tuli ta Manchester Cityga teist hooaega järjest Inglismaa meistriks. Hooajal 2018–19 valiti ta ka Premier League'i hooaja sümboolsesse koosseisu.

Aastatel 2011–2016 mängis ta Prantsusmaa noortekoondistes. 2021. aasta mais sai ta Hispaania kodakondsuse ja debüteeris sama aasta 4. juunil sõprusmängus Portugali vastu.

Ta on kaugelt baski päritolu.

Saavutused 
Athletic Bilbao
Supercopa de España: 2015
Manchester City
Premier League: 2017–18, 2018–19, 2020–21
FA Cup: 2018–19
EFL Cup: 2017–18, 2018–19, 2020–21
FA Community Shield: 2018
UEFA Meistrite Liiga: Teine koht 2020–21

Viited

Välislingid 

Prantsusmaa jalgpallurid
Hispaania jalgpallurid
Athletic Bilbao mängijad
Manchester City mängijad
La Liga mängijad
Premier League'i mängijad
Sündinud 1994
Pahad Seemned

Pahad Seemned (ka Jaan Pärn ja Pahad Seemned) on 1998. aastast Tartus tegutsev rock-ansambel. Algaastatel kandis Tartu Üliõpilaste Looduskaitseringi Levimuusikaansambli nime. Praeguse nime võttis kollektiiv 2003. a. Koosneb peamiselt Tartu Ülikooli loodusteadlastest. Ansambel esines 2010. a. ETV "Teadlaste Öö" festivalisaates. "Jaan Pärn ja Pahad Seemned" muusikat kasutas 2020. a. Digikultuuriaasta ühe minuti filmide seas Andres Keili ja Madis Reimundi vändatud "Kevad".

Koosseis
Jaan Pärn – vokaal
Siim Randveer – kitarrid
Juhan Javoiš – kitarr
Mait Metspalu – bass; 
Lauri Kulpsoo – trummid.

Endised liikmed:
Ann Ideon – vokaal, viiul
Jüri-Ott Salm – akordion, klahvpillid

Diskograafia
2007 EP "Lahkuvad lennud"   
2010 album "Pahad Seemned"
2021 album "Praktiliselt valmis"
Laulud kogumikel:
2004 "Pesnja druzjei" albumil "Mätta Fondi 25 kuldset lööklaulu 6. osa"
2010 "Veider vandaal" albumil "Kohalik ja kohatu 3"
2020 "Unistus" albumil "Ühepäevikute elu"

Kirjandus

Eesti ansamblid
Georg Otsa Muusikakooli Bigbänd

Georg Otsa Muusikakooli Bigbänd on Georg Otsa Muusikakooli juures tegutsev bigbänd. Ansamblit juhib Siim Ainla.

Ansambel asutati 2004.

Ansambel on esinenud muu hulgas Tallinna vanalinna päevadel, noorte džässiüritustel ja festivalidel. Ansambel on esinenud ka Soomes ja Austrias.

Viited

Välislingid
http://otsakool.edu.ee/muusikakollektiivid/bigband/

Eesti ansamblid
Stephen Barclay

Stephen Barclay (sündinud 3. mail 1972 Lytham St Annesis Lancashire'i krahvkonnas) on Suurbritannia poliitik, kes kuulub Briti Konservatiivsesse Parteisse ning on 2010. aastast Kirde-Cambridgeshire'ist valitud Suurbritannia parlamendi liige. 

16. novembrist 2018 on ta Euroopa Liidust lahkumise riigisekretär (pärast endise riigisekretäri Dominic Raabi tagasiastumist). 2018. aasta juulist oli ta Department of Health and Social Care'i riigiminister.

Suurbritannia poliitikud
Sündinud 1972
Țăndărei

Țăndărei on linn Rumeenias Ialomița maakonnas. Linn asub Ialomița jõe ääres, ajaloolises Munteenia piirkonnas.

Asulat on ürikutes esmakordselt mainitud 1594. aastal, linnaõigused sai 1968. aastal.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Țăndărei elanikest rumeenlasi 65,47%, mustlasi 10,85% ja teistest rahvustest inimesi 0,11%. Rahvus oli teadmata 23,55%-l inimestest.

Rumeenia linnad
Ialomița maakond
Munteenia
Jaan Kukk

Jaan Kukk (14. märts 1887 Viira küla (Tähemaa küla), Kavastu vald, Tartumaa – 14. märts 1947 Pärnu) oli pikaaegne (24 aastat) Pärnu linnaarst, Pärnu Eesti Arstide Seltsi, Pärnu suvitus- ja supeluse seltsi ning tiisikuse vastu võitlemise seltsi asutaja.

Haridus
 1897–1907 Tartu klassikaline gümnaasium
 1907–1908 Peterburi sõjameditsiiniline akadeemia
 1908–1913 Tartu Ülikooli arstiteaduskond

Elukäik
1912. aastal täitis Jaan Kukk üliõpilasena arsti kohuseid Pärnu-Jaagupis. 1914. aastal alustas ta Pärnus erapraksisega arstina sisehaiguste alal ja oli samal ajal ka linnakooli arst. 1914–1915 oli ta Esimese maailmasõja päevil kannatada saanud sõdurite ja nende perekondade abistamise Pärnu komitee laatsareti arst ning Vene Punase Risti Pärnu komitee laatsareti arst. 1916–1937 ja 1944–1947 oli Kukk Pärnu linnaarst. Lisaks oli ta aastatel 1916–1923 Pärnu sadamaarst.

Eesti vabadussõjast võttis Jaan Kukk osa Pärnu 9. jalaväepolgu kaitsepataljoni arstina. 1919–1920 oli ta Kaitseliidu Pärnu malevkonna arst.

1919–1923 oli Pärnu Eesti arstide seltsi asutaja ja selle juhatuse liige. 1926–1931 töötas Pärnu linna tervishoiuosakonna juhatajana.

1928. aastast alates oli Jaan Kukk Pärnu suvitus- ja supeluse seltsi asutaja ja esimees, samuti oli ta tiisikuse vastu võitlemise seltsi asutaja. Kukk lõi kaasa Pärnu Endla teatri ehitamises, kuuludes selle ehitust ette valmistavasse komiteesse.

Jaan Kukk organiseeris Pärnusse Vabadussõjas langenute monumendi püstitamist ning pidas isiklikult läbirääkimisi 1919. aastal tulevase monumendi kavandite üle skulptor Amandus Adamsoniga. 1923. aastal algatas Kukk idee püstitada Pärnusse mälestussammas Lydia Koidulale, olles selle elluviimise eestvedaja.

Kukk oli Pärnu kuurordi arendamise idee tuline pooldaja ning osales uue supelasutuse saamisloos ja 1937. aastal avamispidustuste organiseerimisel.

Jaan Kukk elas Pärnus aadressil Nikolai 19 ja hiljem Esplanaadi 5, kus ta oma kuuekümnendal sünnipäeval suri. Ta on maetud Alevi kalmistule.

Viited

Välislingid
 Foto: Jaan Kukk

Eesti arstid
Arstide Koja liikmed
9. Üksiku Jalaväepataljoni koosseis
Kaitseliidu Pärnu maleva liikmed
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Korporatsioon Sakala liikmed
Vabadussõja veteranid
Pärnu Alevi kalmistule maetud
Sündinud 1887
Surnud 1947
Lehliu Gară

Lehliu Gară on linn Rumeenias Călărași maakonnas. Linn asub ajaloolises Munteenia piirkonnas.

Linna haldusalasse kuulub kolm küla: Buzoeni, Răzvani ja Valea Seacă.

Asulat on ürikutes esmakordselt mainitud 1853. aastal, linnaõigused sai 1989. aastal.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Lehliu Gară elanikest rumeenlasi 78,34%, mustlasi 14,33% ja teistest rahvustest inimesi 0,1%. Rahvus oli teadmata 7,21%-l inimestest.

Rumeenia linnad
Călărași maakond
Munteenia
Gheorgheni

Gheorgheni (ungari keeles Gyergyószentmiklós) on linn Rumeenias Harghita maakonnas. Linn asub ajaloolises Transilvaania piirkonnas.

Linna on ürikutes esmakordselt mainitud 1332. aastal.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Gheorgheni elanikest ungarlasi 83,73%, rumeenlasi 9,05%, mustlasi 2,37% ja muust rahvusest inimesi 0,07%. Rahvus oli teadmata 4,76% protsendil inimestest.

Viited 

Transilvaania
Rumeenia linnad
Harghita maakond
Biała Podlaska

Biała Podlaska on maakonnaõigustega linn Poolas Lublini vojevoodkonnas, Biała Podlaska maakonna keskus. Aastatel 1975–1998 oli Biała Podlaska Biała Podlaska vojevoodkonna keskus.

Linn asub Valgevene piirist umbes 20 km kaugusel.

Ürikutes on linna esmakordselt mainitud 1481. aastal, linnaõigused sai 1670. aastal.

Galerii

Lublini vojevoodkonna linnad
Mihkel Vendel

Mihkel Vendel (sündinud 28. septembril 1993) on eesti näitleja. 

Ta lõpetas 2012. aastal Kuressaare Gümnaasiumi ja 2017. aastal Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia etenduskunstide osakonna teatrikunsti erialal. 2017. aasta veebruaris alustas ta tööd NUKU teatris. Aastal 2020 sai temast vabakutseline näitleja.

Ta on mänginud teleseriaalides "Vabad mehed" ja "Siberi võmm". Samuti on Vendlil roll olnud ka Eesti filmis “Mehed”.

Viited

Välislingid

Eesti näitlejad
Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia vilistlased
Tartu Ülikooli humanitaarteaduste ja kunstide valdkonna vilistlased
Sündinud 1993
Arvo Pärt 70

"Arvo Pärt 70" oli 2005 Klassikaraadios olnud dokumentaalsaade, mis oli pühendatud eesti heliloojale Arvo Pärdile, kes 2005 tähistas oma 70. sünnipäeva. Saate pani kokku Immo Mihkelson. Saade koosnes 14 osast.

Esimene saade oli eetris 11. septembril 2005.

Viited

Eesti raadiosaated
Klassikaraadio
Arvo Pärt
Călimănești

Călimănești (ka Călimănești-Căciulata) on linn Rumeenias Vâlcea maakonnas. Linn asub ajaloolises Olteenia piirkonnas, Olti jõe kaldal.

Linna haldusalasse kuulub viis küla: Căciulata, Jiblea Nouă, Jiblea Veche, Seaca ja Păușa.

Călimănești on kuurortlinn, seal asuvad mineraalveeallikad.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Călimănești elanikest rumeenlasi 89,6%, mustlasi 5,64% ja teistest rahvustest inimesi 0,2%. Rahvus oli teadmata 4,53%-l inimestest.

Galerii

Rumeenia linnad
Olteenia
Vâlcea maakond
Advokaadibüroo COBALT

Advokaadibüroo COBALT OÜ on Eesti advokaadibüroo. See büroo on Baltimaade ja Valgevene advokaadibüroode keti COBALT Eestis tegutsev üksus.

Eestis tegutsev büroo asutati 1990. See büroo on kandnud eri nimesid:
Advokaadibüroo COBALT AS
Advokaadibüroo LAWIN AS
LAWIN Lepik & Luhaäär Advokaadibüroo AS
AS Advokaadibüroo Lepik & Luhaäär LAWIN.

Viited

Välislingid
Koduleht

Eesti advokaadibürood
Jaunklidzis

Jaunklidzis on küla (vidējciems) Lätis Valmiera piirkonnas Plāņi vallas. Küla asub merepinnast 65 meetri kõrgusel, valla keskusest Plāņist 8,5, endisest piirkonnakeskusest Strenčist 8 ja Riiast 142 kilomeetri kaugusel.

Küla rajati nõukogude perioodil kui Plāņi sovhoosi keskasula. Küla kohal asus varem kohalik seltsimaja, kus asusid ka kinosaal, koorejaam, raamatukogu ning postkontor. Aastal 2010 ehitati selle varemetele uus kohalik seltsimaja-raamatukoguhoone, mis jäljendab aastal 1785 rajatud valla seltsimaja, mille originaal asub aastast 1940 Läti vabaõhumuuseumis. Aastail 2009-2021 kuulus küla Strenči piirkonda.

Külas on Bērziņi ja Jaunklidzise bussipeatused.

Viited

Valmiera piirkonna külad
Taurene vald

Taurene vald (läti keeles Taurenes pagasts) on vald Lätis Cēsise piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Dzērbene, Vecpiebalga, Kaive, Zosēni, Vaive ja Skujene vallaga.

Valla pindala on 102 km². 2016. aasta seisuga elas seal 882 inimest.  Valla keskuseks on Taurene küla, vallavanem on Inese Saliņa.

Ajalugu 

Taurene valla eelkäijaks oli Nēķene vald, mis moodustati 19. sajandi alguses Nēķini mõisa maadele. Valla saksakeelne nimekuju oli Nötkenshof. 1920. aasta agraarreformi ajal kuulus vallas Nēķini mõisale 1150 hektarit maad, Lode mõisale 785 hektarit, Gusti mõisale aga 616 hektarit. Lisaks kuulusid valla alla veel osaliselt Dzērbene mõisa (70 hektarit) ja Dzērbene kirikumõisa (109 hektarit) maad.

Aastal 1925 nimetati Nēķene vald ümber Taurene vallaks. Aastal 1935 oli valla pindala 81,7 km² ja seal oli 1303 elanikku. Aastal 1945 moodustati vallas Brežģise ja Taurene külanõukogud, aga vald ise likvideeriti aastal 1949. Aastal 1954 liideti Taurene külanõukoguga likvideeritav Brežģise külanõukogu, aastal 1968 arvati aga Dzērbene sovhoosi maad Dzērbene külanõukogu koosseisu. Aastal 1975 liideti Taurene külanõukoguga osa Sērmūkši külanõukogu maadest. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Vecpiebalga piirkonda.

Loodus 

Vald asub Vidzeme kõrgustikul; mitmed sealsed tipud ulatuvad 200 m üle merepinna. Üks kõrgemaid tippe on Brežģise mägi (255 m). Valda läbib Koiva jõgi, teised tähtsamad jõed on selle lisajõed Gaujiņa, Meļļupe ja Pīsla. Vallas on arvukalt järvesid, nende seas ka Bānūži järv – 42,6 ha, Dabari järv – 17,8 ha, Ilze järv – 42,4 ha, Stupēni järv – 37,5 ha ja Taurene järv – 31,6 ha. Valla kagupiiril asub Alauksts pindalaga 774,8 ha.

Looduskaitse all on Nēķene park ja Bānūži kollane allikas. Lisaks asub vallas viis looduskaitsealust nimetut põlispuud. Alaukstsi ümbruskond jääb Vecpiebalga kaitstavale maastikule.

Kultuurimälestised 

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Apši või Lode luteri kirik ja selle uksed, Lode mõisa uksed, Lībieši muinasasula, Liela Lībieši muinaskalmed ehk Kivimägi, Lejstupi muinaslinnus, Nēķini muinaskalmed ja Bānūži linnamägi. Kohaliku kaitse all on Zaļkalnsi muinaskalmed ehk Kalmemägi, Jaunruntese keskaegne kalmistu ehk Kauliņkalns, Dunkupe keskaegne kalmistu ehk Kalmeküngas, Gambase keskaegne kalmistu ehk Kalmeküngas, Bērcēni keskaegne kalmistu, Andrupi keskaegne kalmistu ja hiiepaik Bānūži püha allikas.

Looduskaitse all on Nēķene park ja Bānūži kollane allikas. Lisaks asub vallas viis looduskaitsealust nimetut põlispuud. Alaukstsi ümbruskond jääb Vecpiebalga kaitstavale maastikule.

Asustus 

Aastal 2011 elas vallas 790 lätlast, 27 venelast, 10 valgevenelast, 5 ukrainlast ja 1 poolakas.

Valla külad on:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

Viited

Välislingid 

Läti vallad
Cēsise piirkond
Taurene

Taurene (vanasti ka Neiķene, Nēķens, Nēķins või Pandermuiža) on küla (lielciems) Lätis Cēsise piirkonnas, Taurene valla halduskeskus. Küla asub Vecpiebalgast 16 km ja Riiast 111 km kaugusel, merepinnast 205 meetri kõrgusel.

Asulas oli Nēķini mõisa (Nötkenshof) süda. Taurenes asuvad kohalik kultuurimaja ja raamatukogu, seal tegutseb koduloomuuseum. Külas asub Taurene bussipeatus.

Taurenet on esmakordselt mainitud aastal 1439, mil see hakkas kuuluma Dzērbene piiskopilinnusele. Aastal 1601 rajati mõis, mille juurde kujunes ka praegune Taurene küla. Algselt kandis see nime Nēķene, praegust nime hakkas see kandma aastal 1925. Küla hakkas kasvama nõukogude perioodil, mil sinna rajati kohaliku kolhoosi keskasula. Aastail 2009-2021 jäi küla Vecpiebalga piirkonda.

Taurenes asub looduskaitsealune Nēķene park.

Kultuurimälestistest on Taurenes riikliku kaitse all olevad Nēķini muinaskalmed ja kohaliku kaitse all olev Bērcēni keskaegne kalmistu.

Aastal 2018 oli Taurenes 389 elanikku, aastal 2019 oli elanikke 392.

Viited

Cēsise piirkonna külad
Ain Allas

Ain Allas (sündinud 25. juulil 1948) on eesti teleajakirjanik. 

Ta on kauaaegne TV3 saate "Kaua võib!" saatejuht.

Ta on juhtinud ka saadet "Politseinädal" ja olnud Eesti Televisiooni reporter.

Eesti teleajakirjanikud
Sündinud 1948
Estonian-Revelia Academic Fund

Estonian-Revelia Academic Fund (lühend ERAF) on USAs Marylandi osariigis tegutsev fond, mis stipendiumite (Harald Raudsepa stipendium) kaudu toetab välismaa ja Eesti ülikoolides õppivaid Eesti üliõpilasi. Fond toetab ka mitmeid heategevaid projekte Eestis.

Eestis on selle USA fondi tegevuse läbiviija Estonian-Revelia Academic Fund'i Sihtasutus Eestis. Sihtasutus asutati 1996.

Viited

Välislingid
https://www.emu.ee/teadus/teadus--ja-arendustegevus/rahastamine/stipendiumid/estonian-revelia-academic-fund/

Ameerika Ühendriikide organisatsioonid
Fondid
Välis-Eesti
Pitești

Pitești on linn Rumeenias, Argeși maakonna halduskeskus. Linn asub ajaloolises Munteenia piirkonnas.

Piteștit mainitakse ürikutes esmakordselt 1386. aastal.

Pitești on oluline tööstuskeskus, seal asub Dacia autotehas.

Galerii

Rumeenia linnad
Munteenia
Argeși maakond
Relvade loendid riigiti

'Siin loetletakse relvade loendeid riigiti.''

Afganistani relvade loend
Angola relvade loend
Araabia relvade loend
Argentina relvade loend
Austria relvade loend
Bangladeshi relvade loend
Belgia relvade loend
Benini relvade loend
Boliivia relvade loend
Bosnia ja Hertsegoviina relvade loend
Brasiilia relvade loend
Burkina Faso relvade loend
Colombia relvade loend‎
Costa Rica relvade loend
Dominikaani Vabariigi relvade loend
Ecuadori relvade loend
Eesti relvade loend
El Salvadori relvade loend
Elevandiluuranniku relvade loend
Eritrea relvade loend
Etioopia relvade loend
Fääri saarte relvade loend
Gaboni relvade loend
Gröönimaa relvade loend
Guatemala relvade loend
Guinea relvade loend
Hiina Rahvavabariigi relvade loend
Hispaania relvade loend
Hollandi relvade loend
Hondurase relvade loend
Horvaatia relvade loend
Iisraeli relvade loend
India relvade loend‎‎
Islandi relvade loend‎
Itaalia relvade loend‎‎
Jaapani relvade loend
Jeemeni relvade loend
Kambodža relvade loend‎
Kameruni relvade loend
Katari relvade loend
Kongo Demokraatliku Vabariigi relvade loend
Kuuba relvade loend‎‎
Küprose relvade loend
Leedu relvade loend
Luksemburgi relvade loend
Madagaskari relvade loend
Makedoonia relvade loend
Mali relvade loend
Malta relvade loend
Mehhiko relvade loend
Mongoolia relvade loend
Mosambiigi relvade loend
Myanmari relvade loend
Nepali relvade loend
Nicaragua relvade loend
Nigeri relvade loend
Norra relvade loend
Pakistani relvade loend
Panama relvade loend
Paraguay relvade loend
Peruu relvade loend
Poola relvade loend
Portugali relvade loend
Roheneemesaarte relvade loend
Rootsi relvade loend
Rumeenia relvade loend
Rwanda relvade loend
Saksamaa relvade loend
Serbia relvade loend‎
Slovakkia relvade loend
Sloveenia relvade loend
Soome relvade loend
Sri Lanka relvade loend
Sudaani relvade loend
Suriname relvade loend
Süüria relvade loend
Tai relvade loend
Tšiili relvade loend
Tuneesia relvade loend
Türkmenistani relvade loend
Ungari relvade loend
Uruguay relvade loend
Valgevene relvade loend
Venezuela relvade loend
Vietnami relvade loend
Râmnicu Vâlcea

Râmnicu Vâlcea (varasemas kirjaviisis Rîmnicu Vîlcea) on linn Rumeenias ajaloolises Olteenia piirkonnas, Vâlcea maakonna halduskeskus. Linn asub Olti jõe kaldal.

Râmnicu Vâlcead on ürikutes esmakordselt mainitud 1388. aastal.

Galerii

Rumeenia linnad
Olteenia
Vâlcea maakond
FN Five-seveN

FN Five-seveN on Belgia relvatootja FN Herstali disainitud ja toodetud poolautomaatne püstol. Relva nimetus tuleneb selle 5,7 mm padrunist ja suurtähed on mõeldud rõhutama püstoli tootjat – FN.

Five-seveN disainiti üheaegselt FN P90 püstolkuulipilduja ja FN 5,7x28mm padruniga. Mõlemad kasutavad sama laskemoona ning P90 avalikustati 1990. aastal ja Five-seveN aastal 1998. Samuti jagab see P90-ga mitmeid tolle konstruktsiooni iseärasusi: valmistatud kergest polümeerist, võrdlemisi suure padrunisalvega, pehme tagasilöök ja võimalus vastava laskemoonaga kuuliveste läbistada.

Five-seveNit kasutab kaasajal üle 40 riigi, sh Kanada, Prantsusmaa, Kreeka, India, Poola, Hispaania ja Ameerika Ühendriigid. Ameerika Ühendriikides kasutatavad Five-seveNit mitmed korrakaitseagentuurid, nende hulgas USA Salateenistus. USA-s on püstol muutunud aina populaarsemaks ka relvaloaga tsiviilisikute hulgas.

Variandid 
 Five-seveN
 Five-seveN Tactical
 Five-seveN IOM
 Five-seveN USG
 Five-seveN FDE
 Five-seveN ODG
 Five-seveN MK2

Viited

Välislingid 
 
 FN Five-seveN FN Herstali kodulehel (inglise keeles)

Poolautomaatpüstolid
FN Herstal
Jack Stephens

Jack Stephens (sündinud 27. jaanuaril 1994 Torpointis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib kaitsjana Premier League'i klubis Southampton.

Ta alustas karjääri Plymouth Argyle'is, mille noortesüsteemiga liitus ta 2005. aastal. Hooajal 2010–11 debüteeris ta klubi põhimeeskonnas Inglismaa tugevuselt kolmandas liigas.

2011. aasta aprillis liitus ta Southamptoniga, kuid klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Inglismaa kõrgliigas alles hooajal 2016–17. Aastatel 2013–2016 oli Stephens laenul Inglismaa kolmanda liiga klubides Swindon Town ja Coventry City ning esiliigas Middlesbrough's.

27. jaanuaril 2018 lõi Stephens karikamängus Watfordi vastu oma esimese värava Southamptoni särgis. Neli päeva hiljem lõi ta mängus Brighton & Hove Albioni vastu oma esimese värava Premier League'is.

Kuigi karjääri alguses mängis Stephens paremkaitsja positsioonil, siis hiljem on ta mänginud põhiliselt keskkaitsjana. Ta võib mängida ka vasakkaitsjana või kaitsva poolkaitsjana.

Välislingid 

 Profiil Southampton F.C. kodulehel

Inglismaa jalgpallurid
Southampton FC mängijad
Swindon Town FC jalgpallurid
Middlesbrough FC mängijad
Coventry City FC jalgpallurid
Sündinud 1994
Palestra (klubi)

Palestra on Tallinnas tegutsev sporttantsuklubi.

Klubi asutas 1978 Reet Krieger.

Klubi tantsijad on esinenud filmides (näiteks "Palestra", "Tempo", "Elurõõm") ja reklaamklippides nii Eesti kui ka Vene televisioonis.

Viited

Välislingid
Koduleht
Facebookis
http://epl.delfi.ee/news/kultuur/fanaatiliste-tantsijate-trupp-palestra-peab-juubelit?id=51168077

Eesti tantsukollektiivid
Aleksander Tõnissoni monument

Aleksander Tõnissoni monument on monument Ida-Viru maakonnas Jõhvis.

Monument avati 22. mail 2005. Monumendi autor on skulptor Jaan Vares.

Viited

Välislingid
http://epl.delfi.ee/news/eesti/johvis-avatakse-kindral-tonissoni-monument?id=51013407

Eesti mälestusmärgid
Jõhvi
1924. aasta 1. detsembri ülestõusu mälestusmärk

1924. aasta 1. detsembri ülestõusu mälestusmärk oli mälestusmärk Tallinnas Balti jaama juures nende mälestuseks, kes 1. detsembri riigipööret üritasid.

Mälestusmärk avati 1. detsembril 1974. Mälestusmärgi autorid on skulptor Matti Varik ja arhitekt Allan Murdmaa.

Mälestusmärk lammutati 1990. aastate algul kolmeks osaks, mis asuvad praegu Eesti Ajaloomuuseumi Maarjamäe filiaali Maarjamäe suvemõisa häärberi tagahoovis. Rahva hulgas käis ringi nali, et see on maailmas ainus mälestusmärk, millel kõik ülestõusust osavõtnud peal on.

1985. aastal toimus kohtuprotsess kolme mehe üle, kes mälestusmärki hävitada püüdsid. Tol ajal oli üks Eesti NSV Ülemkohtu kohtunikest Ain Seppik, kes lükkas noorukite apellatsiooni tagasi. Seda heitis Isamaaliit talle  2003. aastal ette (Seppik oli siis siseminister).

Vaata ka
1924. aasta 1. detsembri riigipöördekatse käigus hukkunud kadettide monument

Viited

Tallinna mälestusmärgid
1974. aasta Eestis
Koidula park

Koidula park on park Pärnu kesklinnas. Park on nimetatud Lydia Koidula järgi.

Park otsustati rajada 1925 ning see avati 1929. Pargis asub Lydia Koidula monument.

Park on võetud looduskaitse alla.

Ajalugu 
Park on rajatud Pärnu vana vallikraavi tasandatud osale. Otsus vallikraav täis lükata tehti 1925. aastal. Samal ajal otsiti kohta Pärnusse kavandatavale Lydia Koidula ausambale. Välja pakuti mitmeid asukohti, kuid 1928. aastal otsustas linn, et ausammas tuleb vana vallikraavi otsa ehk kino Illusiooni ees olevale platsile. Koidula ausamba autor oli Amandus Adamson ja ümbritseva pargi kujundasid Erich von Wolffeldt ning Aleksander Nürnberg. Pargi ja ausamba pidulik avamine toimus 6. juunil 1929.

1970. aastatel Koidula park rekonstrueeriti. Selle käigus likvideeriti Lõuna ja Ringi tänava vahel olev Hospidali tänava lõik ja park ühendati üle tee asunud Brackmanni pargiga. Viimane suurem pargi renoveerimine toimus 1998. aastal.

Viited

Eesti pargid
Pärnu
Sarah-Jayne Blakemore

 
Sarah-Jayne Blakemore (sündinud 11. augustil 1974) on Briti neuroteadlane, Briti Akadeemia liige. 

Ta lõpetas 1996. aastal Oxfordi Ülikooli bakalaureusekraadiga eksperimentaalse psühholoogia alal. Doktorikraadi (PhD) sai ta aastal 2000 University College Londonist. 

Blakemore'i uurimisvaldkond on kognitiivne neuroteadus, peamised uurimisteemad on sotsiaalse tunnetuse arenemine ja otsustusprotsess noorukieas. Ta on University College Londoni ajuteaduse teaduskonna kognitiivse neuroteaduse instituudi kognitiivse neuroteaduse professor.

Blackmore'i isa on neurobioloog Colin Blakemore, Londoni Kuningliku Seltsi liige.

Tunnustus
2013 – Royal Society Rosalind Franklin Award
2018 – Kuningliku seltsi teadusraamatu auhind ("Inventing Ourselves")
2018 – valiti Briti Akadeemia liikmeks

Teosed
2018 – "Inventing Ourselves: The Secret Life of the Teenage Brain", PublicAffairs

Viited

Välislingid
The Neuroscience of the Teenage Brain - with Sarah-Jayne Blakemore. Youtube, 22. august 2018 

Suurbritannia neuroteadlased
Sündinud 1974
Jegor Letov

Jegor Letov (vene keeles Егор Летов, õieti Igor Fjodorovitš Letov; 10. september 1964 Omsk – 19. veebruar 2008) oli vene muusik, luuletaja ja maalikunstnik. 

Ta oli poliitilise punk rock'i bändi Graždanskaja Oborona laulusõnade autor ja kitarrist.

Elulugu 
Jegor Letov sündis 1964. aastal Siberis Omskis II maailmasõja veterani peres. Pärast Omskis kooli lõpetamist suundus ta elama saksofonimängijast venna juurde Moskvasse, kus ta õppis mängima pille ja tutvus avant-garde artistidega.

1984. aastal naasis Letov Omski. Selleks ajaks oli ta hakanud kirjutama juba luuletusi ja lühijutte, ning otsustas muusikat looma hakata. Tema esimesed lindistused oli amatöörlikud garage rock'i katsetused: näiteks kasutas ta trummide asemel kohvreid. Olenemata Letovi tolle ajastu kohta ebapopulaarsest muusikamaitsest (Rock In Opposition, free jazz), leidis ta Omskist mõttekaaslased, kellega ta asutas bändi Posev (Посев). 1984. aastal sai Posevist Graždanskaja Oborona.

Dissidentlike laulusõnade tõttu pidi Letov 1985. aastal viibima KGB algatusel kolm kuud psühhiaatriahaiglas, kus teda sunniti võtma antipsühhootikume. Vabanedes kirjutas ta protestiks laulu sellest, kuidas Lenin mausoleumis mädaneb.

Pärast NSV Liidu kokkuvarisemist oli ta Jeltsini valitsuse vastu. Ta oli üks esimesi Natsionaalbolševistliku Partei (1993–2007) liikmeid, kuid hiljem distantseeris ennast poliitikast.

1997. aastal abiellus ta Graždanskaja Oborona bassisti Natalia Tšumakovaga.

19. veebruaril 2008 suri Letov 43-aastaselt südamerikke tõttu.

Diskograafia
 Poganaja molodež 1985	
 Optimizm 1985	
 Mõšelovka 1987	
 Horošo!! 1987	
 Totalitarizm 1987	
 Nekrofilia 1987	
 Krasnõi albom 1987
 Vse idet po planu 1988	
 Tak zakaljalas stal 1988		
 Boevoi stimul 1988	
 Tošnota	1989
 Pesni radosti i stšastja 1989	 
 Voina 1989
 Zdorovo i vetšno	1989
 Armageddon-Pops	1989
 Russkoe pole eksperimentov 1989	
 Instruktsia po võživaniju	1990
 Solntsevorot 1997	
 Nevõnosimaja legkost bõtia 1997 	
 Zvezdopad 2000	
 Dolgaja stšastlivaja žizn	2004 
 Reanimatsia 2005	
 Zatšem sniatsia snõ? 2007

Venemaa muusikud
Punkmuusikud
Natsionaalbolševism
Sündinud 1964
Surnud 2008
Rein Arjukese

Rein Arjukese (20. veebruar 1941 Tartu – 14. juuli 2018 Simisalu) oli Eesti loodusemees, teisitimõtleja nõukogude ajal ning poliitik Eesti Vabariigi taastamise algaastatel.

Ta lõpetas aastal 1960 Tallinna Ehitustehnikumi.

Loodustegevus 
Oma 77 eluaasta jooksul jõudis Rein Arjukese muu hulgas rajada Seli järve ümbruse rabades kaitseala – Kõrvemaa maastikukaitseala Seli raba sihtkaitsevööndi, mille hoidja ja eestkostja oli ta oma elutee lõpuni. Ka rajas ta sinna piirkonda matkaradasid, laudteid ja isegi vaatetorne. Kõike seda kroonis 1977. aastal alustatud Simisalu matkakodu rajamine, millest kujunes kiiresti hinnatud puhke- ja koolituskoht loodussõprade ja kultuuriinimeste seas. 1977. aastal kolis ka Arjukese oma perega Simisallu, millest sai talle kodu elu lõpuni.  

Rein Arjukese oli ka pühendunud loodusfotograaf, kelle fookus oli suunatud eelkõige rabade vaikse mitmekülgsuse ja ürgsuse talletamisele. Rein Arjukese jõudis innustada ja õpetada mitut põlvkonda õpilasi, tudengeid ja loodusinimesi ning olla auväärne ja tark eeskuju kaasmõtlejatele.

Vastupanu okupatsioonivõimule 
Arjukese oli seitsmekümnendatel-kaheksakümnendatel üks teisitimõtlejate eestvedajaid ning sellega sai Simisalu matkakodu koduseks ka paljudele teistele teisitimõtlejatele. Arjukese algatas sel ajal ka Simisalu väljamäe jaanitulede tava ning teisitimõtlejate kogunemised neil. Oma poliitilise tegevuse tõttu oli Arjukese KGB jälgimise ja võimude surutise all, tema Simisalu kodule said sageli osaks läbiotsimised.

Avalik poliitiline tegevus 

Arjukese oli üks 14-st ERSP asutamise ettepaneku tegijast ja asutajaliige, Põhiseaduse Assamblee ja Eesti Kongressi liige. Ta oli ka taasiseseisvunud Eesti Vabariigi esimese riigikogu liige. Aastatel 1989–1992 oli Albu külanõukogu esimees, valmistades ette Albu valla taastamist. Rein Arjukese on olnud Albu Vallavolikogu mitme koosseisu liige.

Tunnustus 
2001. aastal pälvis ta Valgetähe medaliklassi teenetemärgi. 2013. aastal nimetati ta kolmanda inimesena Albu valla aukodanikuks.

Viited

Välislingid 
 Rein Arjukese mõttevahetus Tammsaarest, rabadest ja loodusest ERR-is koos teiste loodusinimestega 

VII Riigikogu liikmed
Eesti Rahvusliku Sõltumatuse Partei poliitikud
Isamaaliidu poliitikud
Valgetähe medaliklassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1941
Surnud 2018
Jaan Koorti monument

Jaan Koorti monument on Jaan Koorti mälestusmärk Tallinnas Kadrioru pargis.

Monument valmis 1983. aastal. Selle autorid on skulptor Edgar Viies ja arhitekt Andres Mänd.

Tallinna mälestusmärgid
Eesti Loomaarstide Ühingu elutööpreemia

Eesti Loomaarstide Ühingu elutööpreemia on Eesti Loomaarstide Ühingu (ELÜ) igal aastal välja antav preemia. Auhinna kandidaadiks saab esitada loomaarsti, kes on andnud silmapaistva panuse Eesti veterinaaria arengusse. Preemia asutas ELÜ juhatus 2006. aastal.

Laureaadid kuulutatakse välja konverentsil "Veterinaarmeditsiin".

Laureaadid
2006 Aadu Kolk – pikaajalise hea töö eest loomaarsti hariduse edendamisel
2007 Jaagup Alaots – suure panuse eest Eesti Loomaarstliku Ringvaate ja ELÜ töösse
2008 Mihkel Jalakas – pikaajalise viljastava töö eest (kauaaegne koduloomade sünnitusabi õppejõud Eesti Maaülikoolis) 
2009 Ester Alekand
2010 Hans Kavak
2011 Lembit Gerz
2012 Margit Veelman – kauaaegse tänuväärse töö eest loomaarstina
2013 Nikolai Koslov
2014 Madis Aidnik
2015 Enn Ernits
2016 Urve Laidvee
2017 Taimi Parve
2018 Riina Jõgila (anti postuumselt)
2019 Toivo Järvis – kauaaegne õppejõud ja veterinaarparasitoloog.
2020 Elutöö auhind ei olnud pühendatud üksikule indiviidile vaid kõikidel volitatud veterinaararstidele, kelle ennastsalgav, raske ja harva tunnustust leidnud töö nakkushaiguste tõrjel 90. aastatest alates ligi 30 aasta jooksul on alistanud ja hoidnud kontrolli all selliseid haigusi nagu leukoos, brutselloos, tuberkuloos, marutaud.
2021 Ülle Eltermaa – kauaaegne ja kõrgelt hinnatud kodusigadega tegelenud loomaarst ning seakasvatuse ekspert (alates 1974. aastast).

Vaata ka
Aasta loomaarst

Viited

Välislingid
http://www.vet.ee/?a=yhingust&art=49

Eesti auhinnad
Eesti veterinaaria
Aasta loomaarst

Aasta loomaarst on Eesti Loomaarstide Ühingu (ELÜ) igal aastal antav aunimetus loomaarstile, kes on andnud olulise panuse veterinaariasse Eestis.

Esimene Aasta Loomaarsti auhind anti välja 2006. aastal. Laureaadi valisid ELÜ ja Eesti Väikeloomaarstide Seltsi (EVS) juhatus, sest elektrooniline hääletussüsteem polnud töökorras.

Aunimetus kuulutatakse välja iga-aastasel konverentsil "Veterinaarmeditsiin".

Aunimetuse saajad
2006 Enel Niin – metsloomade marutaudivastase vaktsineerimise eestvedaja. 
2007 Katrin Mägi – raamatu "Sõber koer ja tema tervis" kaasautor.
2008 Vladimir Andrianov – innovatiivsuse eest veterinaarkirurgias.
2009 Tiina Toomet
2010 Svetlana Belova
2011 Ago Pärtel
2012 Toivo Järvis – 2011. aasta parima kõrgkooliõpiku "Veterinaarparasitoloogia" autor.
2013 Enn Ernits ja Esta Nahkur – kõrgkooliõpiku "Veterinaaranatoomia" autoritele
2014 Priit Koppel
2015 Madis Leivits
2016 Ranno Viitmaa
2017 Arvo Viltrop (teadustegevuse eest sigade Aafrika katkuga) ja Toomas Tiirats (FVE – Federation of Veterinarians of Europe peaassamblee esmakordse korraldamise eest Eestis).
2018. aastal anti välja Aasta Loomaarstiteo auhind Tallinnas toimunud FECAVA 2018 (European Federation of Companion Animal Veterinary Associations) korraldustoimkonnale. 
2019 Aire Ilves-Luht – loomaarsti ameti populariseerimise ja edendamise eest maapiirkondades.
2020 Olga Sjatkovskaja – veterinaaria edendamise eest nii Eestis kui väljaspool ja Kassisõbraliku Kliiniku auhinna saamise eest. 
2021 Valdeko Paavel – mitme loomakliiniku rajaja ja aktiivne veterinaarmeditsiini eestkõneleja.

Vaata ka
Eesti Loomaarstide Ühingu elutööpreemia

Viited

Välislingid
http://www.vet.ee/?a=yhingust&art=39

Eesti aunimetused
Eesti veterinaaria
Kuldsulg (auhind)

Kuldsulg on Eesti ajakirjanduse auhind, mida annab välja Eesti Akadeemiline Ajakirjanduse Selts koos Tartu Ülikooli ajakirjanduse ja kommunikatsiooni instituudiga. Auhind määratakse Tartu Ülikooli ajakirjanduseriala üliõpilasele.

Auhinda andtakse välja 1980. aastatest.

Auhinnal on kolm kategooriat:
parim ajakirjanduslik trükis ilmunud lugu
parim raadiolugu
parim telelõik või saade.

Peale kuldsule antakse välja ka hõbesulge.

Laureaadid 
2019 Kuldsulg Henry Laur Allik, Hõbesulg Ege Tamm, Anna Teele Orav ja Priit Pärnapuu

2018 Kuldsulg Aleksandra Matvejeva, Hõbesulg Priit Pärnapuu, Keit Paju

2016 Kuldsulg Kadri Salamäe, Hõbesulg Susann Kivi

2015 Kuldsulg Virgo Siil; Hõbesulg Susann Kivi

2014 Kuldsulg Piia Puuraid, Kaur Paves; Hõbesulg Kelli Seiton/Hendrik Kuusk, Joosep Värk

2013 Trükiloo kategoorias Kuldsulg Kristjan Pihl ja Piia Puuraid, Hõbesulg Mirjam Nutov; teleloo kategoorias Hõbesulg Ken Rohelaan ja Taavi Eilat

2012 Kuldsulg Mirjam Nutov ja Hõbesulg Eeva Esse

Viited

Välislingid
https://www.yti.ut.ee/et/instituut/koostoo/eesti-akadeemiline-ajakirjanduse-selts/kuldsulg

Eesti ajakirjandusauhinnad
Tartu Ülikool
Johann-Aksel Tarbe

Johann-Aksel Tarbe (sündinud 6. mail 1978 Tallinnas) on eesti arhitekt.

Johann-Aksel Tarbe lõpetas Tallinna Reaalkooli aastal 1996. Ta on lõpetanud Eesti Kunstiakadeemia arhitektuurimagistrina aastal 2003 ning ülikooli ajal täiendanud ennast Taanis Aarhusi Arhitektikoolis.

Johann-Aksel Tarbe on Eesti Arhitektide Liidu liige, Eesti Planeerijate Ühingu liige ning Eesti Ehituskonsultatsiooniettevõtete Liidu juhatuse liige aastast 2018.
Kaive vald

Kaive vald (läti keeles Kaives pagasts) on vald Lätis Cēsise piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Ineši, Vecpiebalga, Taurene, Zaube ja Skujene vallaga, Madona piirkonna Jumurda ja Ērgļi vallaga ning Ogre piirkonna Mazozoli vallaga.

Valla pindala on 118 km². 2016. aasta seisuga elas seal 364 inimest. Valla keskus asub Kaive külas, vallavanem on Rita Čičkanova.

Ajalugu 

Aastal 1945 moodustati Skujene vallas Kaive külanõukogu, aga vald ise likvideeriti aastal 1949. Aastal 1954 liideti Kaive külanõukogu Leimaņi külanõukoguga, ent aastal 1965 moodustati see taas. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Vecpiebalga piirkonda.

Loodus 

Vald asub Vidzeme kõrgustikul. 70% selle pindalast võtavad enda alla metsad. Valda jääb 270 ha suurune Palši soo. Vallast saab alguse Koiva jõgi, teised tähtsamad jõed on selle lisajõgi Pīsla ja valda läbiv Ogre jõgi. Vallas asuvad Leimaņi järv – 19,3 ha, Kaive järv – 4,1 ha, Bumbi järv – 1,8 ha, Ezeriņi järv – 1 ha, Klebēķis – 1,8 ha ja Ķīzēni järv – 1,5 ha.

Looduskaitse all on Riekstiņsite pere tamm, Straumkalniņi tamm, Slaktūži tamm, Ķīzēni tammed ja Vecgropiņi tamm. Lisaks asub vallas üks looduskaitsealune nimetu põline tamm. Valla kaguosa jääb Palši soo hoiaualale.

Muinsusmälestised 

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Jaunantēni rehi, Urbji muinaskalmed ja Šinkase muinaskalmed ehk Kivihauad. Kohaliku kaitse all on Bumbi muinaskalmed, Kaļķēni keskaegne kalmistu ehk Nõiamägi ja hiiepaik Ķīzēni püha allika ning püha kase juures.

Asustus 

Aastal 2011 elas vallas 337 lätlast ja 9 venelast.

Valla külad on:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

Viited

Välislingid 

Läti vallad
Cēsise piirkond
Dean Lewis

Dean Lewis (sündinud 21. oktoobril 1985 Sydneys) on Austraalia laulja ja laulukirjutaja. Ta on olnud aktiivne aastast 2016, kui ta sai tuntuks looga "Waves". Lewise tuntumad singlid on veel "Be alright" (2018) ja "7 minutes" (2019).

Austraalia lauljad
Sündinud 1985
Teaduse populariseerimine

Teaduse populariseerimine on osa teaduskommunikatsioonist ja see tegeleb teaduse maine tõstmisega.

Teaduse populariseerimisel on kaks suurt sihtrühma: terve ühiskond ja karjäärivalikuteks valmistuvad noored. Sihtrühmadest lähtuvalt on ka teaduse populariseerimise eesmärgid veidi erinevad:
 Noortele on oluline jagada võimalikult elulähedast infot karjäärivõimaluste kohta teaduse, tehnoloogia ja inseneeria valdkonnas. Igast lapsest ei pea tulevikus saama teadlast või inseneri, aga iga laps ja noor peaks saama nende valdkondadega oma tasemel tegeleda. Nii tekib võimalus huvide väljaarendamiseks ning parem oskus teha teadlikke edasiõppimisvalikuid.
 Ühiskonna suunal on eesmärgiks teha paremini mõistetavaks teadlaste ja inseneride tegevus ning nende töö tulemuste olulisus meie igapäevases elus – nii see, mida teevad Eesti teadlased kui ka see, mis toimub terves maailmas.
 Kõikidele inimestele on oluline levitada teaduslikku maailmavaadet, arendada tõenduspõhist mõtteviisi ja nende kahe eelduseks olevat süsteemset mõtlemist, et saaksime paremini hakkama igapäevases infoküllases ja tehnoloogiarikkas ühiskonnas, oskaksime ise igapäevaselt teha tõenduspõhiseid otsuseid ja nõuda seda ka otsustajatelt.

Teaduse populariseerimiseks teevad erinevad institutsioonid sageli koostööd.

Eestis tegelevad teaduse populariseerimisega teiste hulgas teaduskeskused, ülikoolid, Eesti Teadusagentuur ja Haridus- ja Teadusministeerium.

Vaata ka 
Populaarteaduslik kirjandus
Eesti teaduse populariseerimise auhind
Õpilaste teadusfestival
Rakett 69

Viited

Välislingid 
 Teaduse populariseerimine Eesti Teadusagentuur
 Portaal miks.ee
Harrastusteadus

Harrastusteadus (ka kodanikuteadus, huviteadus; inglise keeles Citizen Science) on inimeste vabatahtlik panus teadusesse. Panuseks võib olla vaatluste tegemine, andmete talletamine ja analüüsimine või muu abistav tegevus. Sageli on harrastusteadus seotud hobitegevusega: näiteks lindude vaatlemise, putukate kogumise, harrastusastronoomiaga.
Eestis on mitmeid organisatsioone ja ühendusi – näiteks Eesti Ornitoloogiaühing ja Eesti Looduseuurijate Selts –, mis kasutavad harrastusteadlaste abi seireandmete või fenoloogiliste vaatluste kogumisel. Harrastusteadlaste panus laiendab elurikkuse uurimise haaret, aidates andmeid koguda ka paikadest, kuhu teadlased ei jõua.

Harrastusteadus Eestis 
 Eestis arendavad harrastusteadust nii Tartu Ülikooli loodusmuuseum, Eesti Loodusuurijate Selts kui ka Keskkonnaagentuur.
 Harrastusteadlaste järelkasvu aitab kasvatada projekt Tere, Kevad! ja mitmed Eesti Ornitoloogiaühingu ettevõtmised.
 Eestimaa Looduse Fondi kodanikuteaduse algatus Eesti otsib nurmenukke. Teadusprojekti eesmärk on koguda teadustööks andmeid, kaardistades ja uurides paljudele tuntud kevadlille, harilikku nurmenukku.

Harrastusteaduse projekte ja portaale maailmas 
 Zooniverse
 iNaturalist
 eBird
 Animals and Plants