Kärbseseen

Kärbseseen (Amanita) on kandseente perekond kärbseseeneliste sugukonnast.

Kärbseseente perekonda kuuluvate seente kübar on keskmine või suur, lihakas, tihti üldloori jäänustest ebemeline. Üld- ja rõngasloor on nahkjas või vatjasebemeline, jalg alati tupega.

Kärbseseened on suvel ja sügisel metsades ja puisniitudel kasvavad mükoriisaseened. Eestist on seni leitud 17 liiki, mis jaotatakse kolme alamperekonda.

Punased kärbseseened elavad sümbioosis nii kase, kui kuuse ja männiga – neid võib leida nii kaasikutest, kuusikutest ning männikutest.

Tavaline on, et kärbseseened võivad kasvada nn „nõiaringides“ (seeneringid).

Liike 
Amanita battarrae – kahevärviline kärbseseen
Amanita caesarea – Caesari kärbseseen
Amanita citrina – kollane kärbseseen
Amanita crocea – oranž kärbseseen
Amanita eliae – beež kärbseseen
Amanita excelsa – hall kärbseseen
Amanita friabilis – lepa-kärbseseen
Amanita fulva – kollakaspruun kärbseseen
Amanita gemmata – nartsiss-kärbseseen
Amanita lividopallescens – kahvatu kärbseseen
Amanita mairei – Maire kärbseseen
Amanita muscaria – punane kärbseseen
Amanita olivaceogrisea – oliivhall kärbseseen
Amanita pantherina – panter-kärbseseen
Amanita phalloides – roheline kärbseseen
Amanita porphyria – pruun kärbseseen
Amanita regalis – kuning-kärbseseen
Amanita rubescens – roosa kärbseseen
Amanita strobiliformis – loor-kärbseseen
Amanita submembranacea – hallikaspruun kärbseseen
Amanita vaginata – rõngata kärbseseen
Amanita verna – haisev kärbseseen
Amanita virosa – valge kärbseseen

Toksilisus
Surmavalt mürgised on valge kärbseseen ja roheline kärbseseen. Mõlemad põhjustavad amanitiinimürgistust.

Kärbseseenemürgistust ehk „mükoatropiinimürgistust”, iboteenhappe-mustsimoolimürgistust või pantherina-sündroomi põhjustavad kärbseseene (Amanita) perekonna punase kärbseseene alamperekonda Amanita kuuluvate seente mürkained, mis halvavad kesknärvisüsteemi tegevuse.

Need mürkained tekitavad inimesel motoorset ja psüühilist erutust, joovet, ebatavalist elevust, hallutsinatsioone jms nähte. Kärbseseentes sisalduvad ained sarnanevad toimelt atropiiniga, mistõttu varem antigi neile koondnimetus „mükoatropiin”. Hiljem selgus, et sellist mürkainet nagu mükoatropiin pole keemiliselt olemas ja mürgistust põhjustavad hoopis muud ained. Ka närvisüsteemi kahjustavale muskariinile on kärbseseentes sisalduvad atropiinitaolise toimega mürkained hoopis vastupidise toimega.

Kärbseseenemürgistust põhjustavad Euroopas viis kärbseseeneliiki: 
 punane kärbseseen (Amanita muscaria), 
 kuning-kärbseseen (Amanita regalis), 
 panter-kärbseseen (Amanita pantherina), 
 nartsiss-kärbseseen (Amanita gemmata) ja 
 beež kärbseseen (Amanita eliae).

Kasutamine 
Punast kärbseseent on kasutanud läbi aastatuhandete šamaanid üle maailma oma rituaalides, et viia ennast transsi ja küsida seenelt nõu ja juhatust ning samuti ravi eesmärgil.  

Osades kultuurides on kasutatud kärbseseeni ravimina ja peetud pühadeks seenteks - tõenäoliselt kasutati punast ja panterkärbseseent erinevates leotistes ja salvides, ning kasutati ka seespidiselt näiteks parasiitide puhul. 

Eestis on näiteks põllumajandusteadlane Aleksander Heintalu tegelenud punase kärbseseene mõju ja ravitoimete uurimisega. 

Seene kasvupiirkondades on valmistatud kärbseseene põhjal, piima, seene (ja magusainega) leotist, mis toimib putukamürgina.

Viited

Välislingid

Kärbseseenelised