joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kesklinna linnaosa

Kesklinna linnaosa on Tallinna halduslik linnaosa.

Seisuga 1. jaanuar 2018 oli linnaosas registreeritud 63 559 alalist elanikku. Kesklinna vanem alates 14. septembrist 2020 on Monika Haukanõmm.

Haldusala
Kesklinna linnaosas on järgmised asumid: Juhkentali, Kadriorg, Kassisaba, Keldrimäe, Vanalinn, Kitseküla, Kompassi, Luite, Maakri, Mõigu, Raua, Sadama, Sibulaküla, Südalinn, Tatari, Torupilli, Tõnismäe, Uus Maailm, Veerenni ja Ülemistejärve.

Kesklinna haldusalasse kuulub ka Aegna saar.

Linnaosa pindala on 30,6 km2, millest 9,75 km2 moodustab Ülemiste järv ja 2,9 km2 Aegna saar.

Rahvastik 

Rahvastikuregistri andmetel oli 2011. aasta 2. jaanuari seisuga Kesklinna linnaosa elanikest rahvuselt eestlasi 71,7%, venelasi 21,6%, ukrainlasi 1,7%, valgevenelasi 0,8%, soomlasi 0,9%, juute 0,7%, 0,2% tatarlasi ja teisi 2,4%.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kesklinna linnaosas 46 494 elanikku, neist eestlasi 34 956 (75,18%).

Ajalugu
Tallinna kesklinna teadlik kujundamine algas Vene tsaariajal 19. sajandil. Kivisilla eeslinn oli siis kõige tähtsam ala, paiknedes Härjapea jõe keskjooksul; Maakri tänav oli paralleelne Härjapea jõega. 1857. aastast pärast Tallinna väljaarvamist Venemaa kindluste nimekirjast võis Tallinnas hakata ehitama kivimaju. Praegune Tallinna keskosa hakkas välja kujunema 20. sajandi alguses. Kuna Tallinna linnaelanike arv oli üle 100 000, oli linna üldplaani valmistamine vastavalt Venemaa keisririigi seadusandlusele kohustuslik.

1910. aastal korraldati ümber kesklinna peaväljak Peetri plats, 1912–1913 toimus linna üldplaani kavandite rahvusvaheline võistlus.

1927. aastal suleti seni avatud Härjapea jõgi tunnelisse ja 1936. aastal võeti vastu Tallinnas ehitusmäärus, mis kohustas koostama südalinna tänavate ruumilise mõju projekte (Estonia puiesteel, Sakala, Kaupmehe, Liivalaia, Pronksi, Imanta, Tatari ja Kentmanni tänaval).

Pärast taasiseseisvumist on Tallinna kesklinna kerkinud hulgaliselt kõrghooneid: 30-korruseline hoone aadressiga Maakri 19; 30-korruselised kaksiktornid Tornimäe 3 ja Tornimäe 7; 30-korruseline Rävala puiestee 3; 22-korruseline City Plaza; Maakri Maja, Maakri 36.

Galerii

Vaata ka
Tallinna Kesklinna Valitsus
Tallinna kõrghoonestik

Viited

Välislingid 

 Tallinna Kesklinnast Tallinna kodulehel

 
Tallinna linnaosad
Jack Kilby

Jack St. Clair Kilby (8. november 1923 Jefferson City – 20. juuni 2005 Dallas) oli USA  elektroonikainsener, kes leiutas  1958 esimese mikroskeemi. Umbes kuus kuud hiljem tegi sama leiutise Robert Noyce.

Aastal 2000 sai Jack Kilby Nobeli füüsikaauhinna.

Välislingid
 Jack Kilby Nobeli auhinna lehel

Ameerika Ühendriikide insenerid
Nobeli füüsikaauhinna laureaadid
Sündinud 1923
Surnud 2005
Elektroonikainsenerid
Arad

Arad on linn Rumeenias, Aradi maakonna keskus. Asub Mureși jõe ääres ajaloolises Krisaania piirkonnas.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Aradi elanikest rumeenlasi 85,19%, ungarlasi 10,06%, mustlasi 1,71%, sakslasi 0,84% ja teistest rahvustest inimesi 1,22%.

Viited

Välislingid
Aradi ametlik koduleht (rumeenia, inglise)

Krisaania
Rumeenia linnad
Aradi maakond
Rõuma

Rõuma on küla Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas.

Rõuma küla paikneb Risti alevikust lõunas, Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare maantee ääres.

Külas on Rõuma bussipeatus. 

Rõuma asulakoht on kaitstav muinsusmälestis. Küla edelaosa jääb Marimetsa looduskaitsealale, keskosa aga Marimetsa-Õmma hoiualale.

Ajalugu
Algselt kuulus Piirsalu valda Kullamaa kihelkonnas. XVI sajandil mainiti küla esmakordselt nimedega Rhoudenphæe, Roudenphe, aastal 1601 kasutati nime Ruemeck.
 
18. sajandi kaartidel on märgitud Reopae mõis,´mis oli hiljem Kalju mõisa ja Koluvere mõisade karjamõisa.

Risti alevik ja raudtee jagasid küla kaheks: Rõuma I põhja pool, Rõuma II lõuna pool raudteed. Need ühendati ühtseks külaks 1977. aastal. Rõuma I ehk Ristist põhja pool oleva külaosa mainiti aastal 1689 nimega Hartz, 1798 Harze', 1844 Haatsi', aastal 1871 aga Aartsi.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Risti valda.

Küla nimi 

Küla nimi võib pärineda loodusnimest (Rõuma on paikkonnas ka nõmmenimi), talupoja lisanimest või talunimest. 1726. aastal elasid Koluvere piiskopilinnusele kuulunud külas nimega Hartz talupojad Reoma Tönnis ja Reoma Jürri ning eraldi Reoma Rein. Lauri Kettunen on tuvastanud nime ka kujul Reoba ja pidas seetõttu järelosist -ma hiliseks. Andrus Saareste on nimega samastanud Kullamaa vakuraamatus esineva nimekuju Roudenphe, mille aluseks oletab Kettunen mitmuse omastavat *Revoden-. Ta esitas teooria, mille kohaselt oli algne nimekuju Revonpää, mida võrdleb kohanimedega Reomäe ja Reosilla. Kui aga lähtuda esimesest kirjapanekust XVI sajandil Rhoudenphæe, Roudenphe ja eeldusest, et esisilbis oligi algselt õ, võiks nime seostada kohanimega Rõude, mille lähtekohaks on pakutud sõna rõud : rõua, mis tähendas külmunud maad. Rõuma I ehk Ristist põhja pool asuva külaosa vana nimi võib tuleneda eesti keelest.

Vaata ka
Rõuma kraav

Viited

Lääne-Nigula valla külad
Kadarpiku

Kadarpiku on küla Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas.

Kuni oktoobrini 2013 kuulus küla Taebla valda.

Ta piirneb kirdes Koela külaga, kagus Taebla aleviku ja Kirimäe külaga, edelas Ridala valla Tammiku ja Laheva külaga ning loodes Saunja külaga.

Kadarpiku külas asub Ants Laikmaa majamuuseum.

Vaata ka
Taebla tarandkalme
Alba järv

Viited 

Lääne-Nigula valla külad
Vinni

Vinni on alevik Lääne-Viru maakonnas, Vinni vallas.
 
2000. aasta rahvaloenduse andmetel oli alevikus 1054 elanikku. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli seal 927 elanikku. Neist 806 (86,9%) olid eestlased. 

Vinni alevikus (aadressil Sõpruse 1) asus aastatel 1990-1995 Vinni vallamaja. Vinni Vallavalitsuse naaberalevikku Pajustisse (Tartu mnt 2) kolimise järel anti vabanenud ruumid Vinni-Pajusti raamatukogu kasutusse.

Vinnis tegutsevad: 

Vinni-Pajusti Gümnaasium.

Vinni Spordikompleks  - tunnistati 2017.a Eesti Olümpiakomitee poolt multifunktsionaalseks spordikeskuseks järgnevaks 10 aastaks.

Vinni Lasteaed "Tõruke"

Ajaloolist: Vinni ümbruse põldudel peeti 1708.a augustis Põhjasõja viimane suurem lahing Eesti mandril.

Vaata ka 
Vinni tammiku kaitseala
Vinni-Pajusti staadion
Vinni mõis

Viited 

Eesti alevikud
Vinni vald
Galați

Galați on linn Rumeenias, Galați maakonna keskus. Linn asub ajaloolises Moldova piirkonnas.

Linna on esmakordselt kirjalikult mainitud 1445. aastal.

Elanike arvult on linn Rumeenias suuruselt seitsmes.

Galați sadam on suurim sadam Doonau jõel ja suuruselt teine sadam Rumeenias.

Vaata ka 
 FC Oțelul Galați

Viited

Välislingid 

 Galați koduleht
 Vanad pildid Galați'st

Rumeenia linnad
Lapimaa

Lapimaa on saamide asuala praeguses Põhja-Norras, Põhja-Rootsis, Põhja-Soomes ja Koola poolsaarel.

Ajalooline Lapimaa on jagatud Norra (Finnmark), Rootsi (Norrbotteni lään), Soome (Lapi maakond, Lapimaa lään) ja Venemaa Föderatsiooni (Murmanski oblast) territooriumite vahel.

Kitsamalt võib Lapimaa tähendada Soome Lapi maakonda või Lapimaa lääni.

Linnu ja valdu 
Rovaniemi
Tornio
Utsjoki
Kiruna
Tromsø
Guovdageaidnu vald
Kárášjohka

Vaata ka 
Lapi sõda
Põhjala
Põhjala (mütoloogia)
Troms

 
Põhjamaad
Viru-Nigula

Viru-Nigula on alevik Lääne-Viru maakonnas, Viru-Nigula valla keskus. 

Viru-Nigulas asuvad kultuurimälestiste riiklikusse registrisse kantud Viru-Nigula kirik ja Maarja kabel.

Aadressil Maarja 2 asub kahekorruseline paekivist endine Viru-Nigula kihelkonnakooli hoone.

Vaata ka
 Viru-Nigula Koduloomuuseum
 Viru Instituut

Viited

Välislingid
Andres Pulver, "Värvikirev Viru-Nigula rahvamaja avas uksed", Virumaa Teataja 28. veebruar 2009

Eesti alevikud
Viru-Nigula vald
Are

Are on alevik Pärnu maakonnas Tori vallas. 

Aastatel 1945–1992 oli Arel Are külanõukogu keskus. 

Are sai aleviku staatuse 1978. aastast.

Arel asus ka Pärivere sovhoosi keskus.

Aastatel 1992–2017 oli alevik Are valla halduskeskus, Eesti omavalitsuste haldusreformi järgselt jääb alevik Tori valla territooriumile.

Viited

Eesti alevikud
Tori vald
Tallinna Nõmme Ristija Johannese kirik

Tallinna Nõmme Ristija Johannese kirik on õigeusu kirik Tallinnas Nõmmel. Kirikuhoone asub Tähe tänava ja Raudtee tänava nurgal aadressil Tähe tänav 2.

Kirikuhoonet kasutab Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Tallinna Nõmme Ristija Johannese kogudus.

Ajalugu

Kirik ehitati aastatel 1922–1923 Glehni perekonna poolt kogudusele kingitud krundile. Kiriku arhitekt oli Aleksandr Vladovski, insener Aleksei Golubkov tegi projekti muudatusi. Kirik ehitati annetustest ja heategevusüritustest saadud raha eest ning ei saanudki rahanappuse tõttu kavandatud ulatuses valmis – freskode ja vitraažakende jaoks tollal raha ei jätkunud.

Kiriku pühitses 21. oktoobril 1923 Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Tallinna ja kogu Eesti metropoliit Aleksander. Nõukogude ajal süüdati kirik kaks korda: esimest korda 1970., teist korda 1972. aastal.

Aastatel 1960–1990 teenis kirikus preestrina hilisem Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Tallinna ja kogu Eesti metropoliit Kornelius.

Aastatel 2003–2004 restaureeriti kirik Tallinna kirikurenessansi projekti raames. Lisati originaalprojektis olnud freskod ning vitraažaknad. Vitraažid on loonud meister Andrei Lobanov.

Vaata ka

Tallinna Nõmme Ristija Johannese kogudus

Kirjandus
 Schvak, Toomas. Nõmme Ristija Johannese kogudus : uurimus Tallinna Nõmme õigeusu koguduse ja kiriku 90-aastasest ajaloost. Tallinn, Püha Johannese Kooli Sihtasutus, 2013. ISBN 9789949309542.
 Schvak, Toomas. Nõmme Ristija Johannese õigeusu kirik ja kogudus. – Nõmme kirikud ja kogudused / toim. Leho Lõhmus. Tallinn, Nõmme Linnaosa Valitsus, 2013, lk 64–86. ISBN 9789949332571.

Välislingid
 
 В сердцах нерукотворный храм. Молодежь Эстонии. 06.05.03.

Nõmme linnaosa ehitised
MPEÕK Tallinna piiskopkond
Tallinna kultuurimälestised
Tallinna õigeusu kirikud
Puna-Vene

Puna-Vene (ukraina keeles Червона Русь Tšervona Rus, poola keeles Ruś Czerwona, ladina keeles Ruthenia Rubra) on Lääne-Ukraina, eriti Ida-Galiitsia ajalooline nimetus.

Vaata ka 

Must-Vene
Valge-Vene

Poola ajalugu
Ukraina ajalugu
Ukraina ajaloolised piirkonnad
Ukraina keskaeg
Vene
Purtse

Purtse on küla Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas.
Asub Purtse jõe ääres.

Külas asub Purtse Hiiemägi.

Purtses asub Purtse mõisa kivist kindluselamu (vasallilinnus).

Küla on kuulunud Lüganuse kihelkonda.

Vaata ka
Purtse Uku allikas 
Purtse silmaallikad

Viited

Lüganuse vald
Ida-Viru maakonna külad
Särevere

Särevere on alevik Järva maakonnas Türi vallas Türist kagus Prandi jõe ääres mõlemal kaldal. 

Särevere kohal on Prandi jõgi üles paisutatud, nii et ta moodustab Särevere paisjärve. Selle ületab Viljandi tänav. 

Säreveres asub Särevere mõisa peahoone.

Tänavad
Säreveres on 12 tänavat:

Vaata ka
Särevere vald (Türi kihelkond)
Särevere vald (1939)
Türi Kõrgem Põllumajanduskool
Türi–Arkma maantee
Särevere Lasteaed Kurepesa

Viited

Türi vald
Eesti alevikud
Põhja-Eesti pank

Põhja-Eesti pank ehk Põhja-Eesti paekallas ehk Põhja-Eesti klint on Balti klindi osa Eesti põhjarannikul.

Põhja-Eesti pank on Paleosoikumi aluspõhjakivimeisse lõikunud järsak. Et valdavalt Soome lahe kaldal paljanduva panga ülemine osa koosneb paekivist, nimetatakse panka mõnikord ka Põhja-Eesti paekaldaks. 

Pankranniku idapoolseim osa on Meriküla ja Narva vahel asuv Narva klindilõik. Sellest idas, Meriküla ja Sillamäe vahel asub Vaivara klindilõik. Sillamäe ja Kalvi vahel asub Ida-Viru klindilõik, Kalvi ja Palmse vahel Lääne-Viru klindilõik. Muuksi pangast Palmseni eristatakse Lahemaa klindilõiku. Muuksi pangast Maarduni asub Ida-Harju klindilõik, Maardust Kallaste pangani aga Tallinna klindilõik. Kallaste panga ja Pakri poolsaare vahel asub Lääne-Harju klindilõik. Pankranniku läänepoolseim osa Paldiski ja Osmussaare vahel kannab nime Loode-Eesti klindilõik.

Vaata ka
 Eesti pankade loend
 Lääne-Eesti paekallas

Viited

Välislingid

Põhja-Eesti klint – Eesti looduse sümbol

Eesti pangad (geograafia)
Regionaalgeoloogia
Ameland

Ameland on saar Euroopa põhjaosas Põhjameres, üks Friisi saartest. Kuulub Hollandile ja moodustab Amelandi valla. 

Pindala on 206 ruutkilomeetrit. 

Seisuga 31. detsember 2008 elas Amelandil 3466 inimest. 2017. aasta augusti seisuga elas saarel 3683 inimest.

Saar on madal, leidub liivaluiteid. 

Saart on esmakordselt mainitud 8. sajandil Ambla nimega. 

Teise maailmasõja ajal oli saar okupeeritud Saksamaa poolt.

Saarel on neli küla:
Hollum, elanikke 1400 (2008)
Ballum, 1200
Nes, 670
Buren, 370

Saarelt on pärit kaugushüppaja Hannes de Boer (1899–1982) ja arhitekt Sjoerd Soeters (sündinud 1947).

Friisimaa provints
Lääne-Friisi saared
Hollandi vallad
Tom Kaulitz

Tom Kaulitz (kodanikunimi Tom Kaulitz-Trümper; sündinud 1. septembril 1989 Leipzigis) on saksa muusik, ansambli Tokio Hotel kitarrist.

Tom Kaulitz sündis 10 minutit enne oma kaksikvenda Bill Kaulitzit 1. septembril 1989. 

Koolis vihkas Tom kõige rohkem matemaatikat ja loodusõpetust, kuid nautis väga kunsti ja mängis kitarri. Peagi leidis ta endas kire muusika vastu ning varsti tegid nad vennaga bändi Devilish, millest sai mõne aasta pärast Tokio Hotel. 
Ansamblisse kuulusid Tom (kitarr), Bill (vokaal) ning Gustav (trummid) ja Georg (basskitarr). 
Tokio Hotel saavutas rahvusvahelist edu, võites auhindu kogu maailmas. 

Kaksikute vanemad Simone ja Jörg Kaulitz lahutasid, kui poisid olid seitsmeaastased, pärast seda abiellus ema Gordon Trümperiga. 

Väga noores eas osalesid Tom ja Bill Saksamaal telefilmis "Verrückt nach dir" ("Hull sinu järele"), mis avaldati aastal 1994. Umbes samal ajal avastasid poisid oma muusikaande. Bill hakkas laule looma ja Tom hakkas kitarri õppima. 

Poisid otsustasid luua endale erilise imago. Tom valis gängsteri/räpparistiili. Tema stiili iseloomustavad ülilohmakad teksad, suured särgid ja pusad, New Erase mütsid, pesapallimütsid, peapaelad ja rastapatsid. 

Tomi huvideks on muusika, peod, BMX ja grafiti. Ta armastab saksa hiphoppi, eriti hiphoppar Samy Deluxe'i. 

Saksamaa muusikud
Tokio Hotel
Sündinud 1989

en:Tokio Hotel#Band members
Asulad (Õ)

Asulad (Õ) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mis algavad Õ-tähega.

Õb
Õb, küla Venemaal Komis Sõktõvdini rajoonis

Õe
Õeste, küla Eestis Saare maakonnas Saaremaa vallas

Õh
Õha, küla Eestis Saare maakonnas Saaremaa vallas
Õhu, küla Eestis Pärnu maakonnas Lääneranna vallas

Õi
Õisu, alevik Eestis Viljandi maakonnas Mulgi vallas

Õl
Õlatu, küla Eestis Valga maakonnas Valga vallas
Õle, küla Eestis Järva maakonnas Järva vallas

Õn
Õngu, küla Eestis Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas

Õr
Õrgõz, asula Kasahstanis Aktöbe oblastis
Õrsava, küla Eestis Põlva maakonnas Setomaa vallas
Õru, alevik Eestis Valga maakonnas, Valga valla keskus
Õruste, küla Eestis Valga maakonnas Valga vallas

Õs
Õssu, küla Eestis Tartu maakonnas Kambja vallas

Õu
Õuna, küla Eestis Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas

Õv
Õvanurme, küla Eestis Tartu maakonnas Tartu vallas
Õvi, küla Eestis Tartu maakonnas Tartu linnas

Asulate loendid
Asulad (Ä)

Asulad (Ä) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mis algavad Ä-tähega.

Äd
Ädu, küla Valga maakonnas Otepää vallas

Äh
Ähtäri, linnaks nimetatav omavalitsusüksus Soomes Lääne-Soome läänis Lõuna-Pohjanmaa maakonnas

Äi
Äila

Än
Änew, asula Türkmenistanis, Ahali vilajeti halduskeskus
Änkküla

Är
Äriküla, küla Eestis Mulgi vallas

Ää
Äänekoski, linn Soomes Lääne-Soome läänis Kesk-Soome maakonnas

Asulate loendid
Asulad (Ö)

Asulad (Ö) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mis algavad Ö-tähega.

Öckerö
Ödemiş, linn Türgis İzmiri provintsis
Ödeshög
Öhringen
Öjmököön
Öldzijt
Ölengdi
Ölgij, linn Mongoolias, Bajan-Ölgij aimaki halduskeskus
Ölöön
Ölüöhhüme
Öndörhaan
Őrbottyán
Örebro
Öregrund, linn Rootsis Östhammari vallas
Örnsköldsvik
Örza-Gala
Öskemen
Ösmo
Österby
Österbymo
Östersund
Östhammar
Özalp
Özgön, linn Kõrgõzstanis Oši oblastis
Överkalix
Övertorneå
Övre Soppero
Ööriku, küla Eestis Saare maakonnas Saaremaa vallas
Öötla, küla Eestis Järva maakonnas Järva vallas

Asulate loendid
Asulad (Ü)

Asulad (Ü) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mis algavad Ü-tähega.

Üb
Überlingen, linn Saksamaal Baden-Württembergi liidumaal Bodensee kreisis

Üh
Ühtri, küla Eestis Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas

Ül
Ülgase, küla Eestis Harju maakonnas Jõelähtme vallas

Ür
Ürümqi, linn Hiinas,  Xinjiangi Uiguuri autonoomse piirkonna halduskeskus

Üü
Üüdibe, küla Eestis Saare maakonnas Saaremaa vallas
Üüvere, küla Eestis Saare maakonnas Saaremaa vallas

Asulate loendid
Asulad (Y)

Asulad (Y) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mille nimi algab Y-tähega.

Y
Y, praeguse nimega Susitna North, asula Alaskal
Y, küla Prantsusmaal Picardie piirkonnas Somme'i departemangus

Ya
Ya'an, linn Hiinas Sichuani provintsis, Ya'an Shi keskus
Ya'an Shi, ringkonna õigustega linn Hiinas Sichuani provintsis 
Yaba, linn Burkina Fasos, Yaba valla keskus
Yabu, linn Jaapanis Hyōgo prefektuuris
Yabucoa 
Yafo, endine linn Iisraelis 
Yaha
Yaizu, linn Jaapanis Shizuoka prefektuuris
Yala 
Yalama 
Yalang 
Yalavanc 
Yale (Briti Columbia) 
Yālū
Yamagata, linn Jaapanis, Yamagata prefektuuri keskus
Yamaguchi,  linn Jaapanis, Yamaguchi prefektuuri keskus
Yamanashi, linn Jaapanis Yamanashi prefektuuris
Yamethin 
Yamoussoukro, Elevandiluuranniku  pealinn  
Yamuna Nagar 
Yan Nawa 
Yan Ta Khao 
Yanam 
Yan'an 
Yanbyè 
Yang Chum Noi 
Yāng Hsèo 
Yang Si Surat 
Yang Talat 
Ya'ngamdo 
Yangbajain 
Yangbari 
Yangchenphu 
Yanggang 
Yangibozor 
Yangiyo‘l 
Yangnyer 
Yangon, linn Myanmaris, Yangoni piirkonna halduskeskus  
Yangyang 
Yaoundé 
Yaphu 
Yaquboba 
Yarang 
Yardımlı 
Yardoi 
Yaren 
Yaring 
Yarnell, asula USAs Arizona osariigis Yavapai maakonnas
Yarudağ 
Yasab 
Yasaboba 
Yāsūj 
Yazd 
Yate, linn Suurbritannias South Gloucestershire'is
Yaţţah 
Yavatmal 
Yawkaung 
Yawnghwe

Ye
Yellowknife, linn Kanadas, Loodealade halduskeskus

Yl
Ylakiai, alev Leedus Skuodase rajoonis
Ylivieska, linn Soomes Oulu läänis Põhja-Pohjanmaa maakonnas
Ylöjärvi, linn Soomes Lääne-Soome läänis Pirkanmaa maakonnas

Yo
Yoboki, linn Djiboutis Dikhili piirkonnas
Yogyakarta, linn Indoneesias, Yogyakarta eripiirkonna keskus
Yokkaichi, linn Jaapanis Mie prefektuuris
Yokohama
Yokosuka, linn Jaapanis Kanagawa prefektuuris
Yokote, linn Jaapanis Akita prefektuuris
Ýolöten, linn Türkmenistanis Mary vilajetis
Yonago, linn Jaapanis Tottori prefektuuris
York, linn Inglismaal
Yozgat, linn Türgis, Yozgati provintsi keskus
Yotsukaidō, linn Jaapanis Chiba prefektuuris

Ys
Yssingeaux, linn Prantsusmaal Haute-Loire'i departemangus
Ystad, asula Rootsis Skåne läänis, Ystadi valla keskus

Yz
Yzerfontein, linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis 
Yzeure, linn Prantsusmaal Auvergne'i piirkonnas Allier' departemangus Moulinsi alamdepartemangus, Yzeure'i kantoni keskus

Yu
Yuanling 
Yuba City, linn Ameerika Ühendriikides Californias Sutteri maakonnas
Yubari 
Yuci 
Yueyang 
Yuhang 
Yulin (Guangdong) 
Yulin (Guangxi) 
Yulin (Shaanxi) 
Yuma 
Yumen 
Yungera 
Yunti 
Yupia 
Yuqikou
Yurihonjō, linn Jaapanis Akita prefektuuris
Yurimaguas 
Yurung 
Yuscarán 
Yushu
Yuzawa, linn Jaapanis Akita prefektuuris
Yuxarı Ağcakənd 
Yuxarı Daşkəsən 
Yuxarı Salahlı 
Yuxarı Tala

Yv 
Yverdon-les-Bains

Yy
Ýylanly, asula Türkmenistanis Daşoguzi vilajetis

Asulate loendid
Andres Tarandi valitsus

Andres Tarandi valitsus oli Eesti Vabariigi 37. valitsus alates 8. novembrist 1994 kuni 17. aprillini 1995. 

26. septembril 1994 avaldas Riigikogu Mart Laarile seoses rublatehinguga umbusaldust. Siiski jäi valitsuskoalitsioon püsima. Peaministriks sai Andres Tarand Eesti Maa-Keskerakonnast. Seda valitsust nimetati jõulurahuvalitsuseks, sest selle põhieesmärk oli püsida pool aastat kuni järgmiste valimisteni ning see ei viinud läbi suuri muudatusi.

Valitsuse koosseis

Viited

Tarandi valitsus
Kiltsi küla

Kiltsi küla asub Lääne maakonnas Haapsalu linnas Haapsalu ja Rohuküla vahel. 

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.

Kiltsi mõisa on esmakordselt mainitud 1323. aastal Alba Curia nime all. Järgneva sajandi jooksul rajati mõisakeskusesse tõenäoliselt ka vasallilinnus. Samuti asus Kiltsis Ungru mõis, mis eraldati Kiltsi mõisast 1523. aastal.

1923 püstitati Kiltsi raadiosaatemast.

Kiltsi külas on lennurada ja lennukiangaarid. Selle sõjaväelennuvälja rajamist alustati 1939. aastal. Pärast Nõukogude vägede lahkumist on lennuväli lagunenud. 2006. aasta suvel etendus seal NO99 teatri suveetendus "Kuningas Ubu". Lennurajal on peetud kiirendusvõistlusi.

Küla territooriumile jääb ülemine tuletorn.

Küla põhjaosas asub Paralepa mets, kus voolab Ungru oja.

Küla läbib Ääsmäe–Haapsalu–Rohuküla maantee.

Viited

Lääne maakonna külad
Haapsalu linn
Ahaste

Ahaste on küla Pärnu maakonnas Pärnu linnas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Audru valda.

Ahaste küla on mainitud esmakordselt 1670. aastal kui Ahhast.

On tänavküla Pärnumaal Audru vallas Ahaste piirkonnas (Ahaste, Soeva, Aruvälja, Kärbu ja Põhara kuuluvad Ahaste piirkonda). Küla põhjaosa on hõredalt asustatud ja lõunaosa tihedalt.  

Piirkond on tiheda asustusega. Külas tegutsevad kool, Aruvälja rahvamaja, lasteaed ja kauplus.

Külas on hoogustunud kohaliku ajaloo uurimine raamatukogu juhataja eestvedamisel. 

Külas on Rindali paisjärv. 1833. aastal oli eraldi Ahaste vald.

Ahaste vald oli pikliku kujuga ning see ulatus Nedrema külast Rindali ja Ellamaa külani. Valla territooriumi keskel asus vallamaja, vallamajast põhjas ja lõunas paiknes raba. Vallamaja asupaiga tegi eriliseks see, et tegu oli kahe raba vahelise kõige kitsama kohaga.

Ahaste küla elanike arvu täpsus 2014. aasta kohta on arvestuslik ja põhineb kohalike inimeste tegelikul arvul. 

Külas on toimub igal aastal lastelaager Aruvälja Loob.

Ahaste elanike arvu muutus

Ajalootuba 
Ahaste külas asub üks Eesti suuremaid ajalootubasid.

Viited

Välislingid
http://aruvaljaajalootuba.weebly.com/

Pärnu maakonna külad
Pärnu linn
Moḩammad Zāher Shāh

Moḩammad Zāher Shāh (kasutatud on ka nimekuju Mohammed Zahir-šahh, dari keeles محمد ظاهرشاه; d16. oktoober 1914 – 23. juuli 2007) oli Afganistani  kuningas, kes valitses aastail 1933–1973. Enne oma surma oli ta vanim ning Rumeenia kuninga Mihai I kõrval ainus elusolev riigipea, kes valitses enne Teist maailmasõda.

1973. aastal kukutati Zāher Shāh mässuliste vabariiklaste poolt ning hiljem keeldus ta nukuvalitsejana Nõukogude Liidu poolt kontrollitud Afganistani naasmast. Ta elas aastakümneid oma villas Itaalias

2002. aastal naasis Zāher Shāh pärast peaaegu 30-aastast eemalolekut Afganistani ning asus elama oma endisesse paleesse. Trooni tagasi nõudlema ta siiski ei hakanud, kuigi ta sai 2004. aastal "Rahvuse isa" nimetuse.

Välislingid 

Afganistani monarhid
Sündinud 1914
Surnud 2007
Adavere

Adavere on alevik Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas.

See asub Põltsamaa linnast 7 km loodes Tallinna–Tartu maantee ääres. Asula järgi on nime saanud siluri Adavere lade, sealne nüüdseks hävinud paemurd oli ka lademe algne stratotüüp.

Adaveret on esmakordselt mainitud 1583. aastal.

1920. aastatest oli Adavere asundus, 1970. aastatel asund ja aastast 1977 alevik.

Adaveres on lasteaed, Adavere Põhikool, raamatukogu ja mõisa süda, Mariana kodu ja Adavere Circle K. 

Alevikus tegutseb AS Adavere Agro. Adaveres on ka kauplus ja tankla. Varem tegutsenud Adavere Lihatööstus ja Adavere Liha on pankrotistunud.

Adaveres asub Eesti ainuke kiiruisutamiseks mõeldud (250 m) jääovaal. Peaaegu kõik praegused Eesti kiiruisutamise meistrid on pärit Adaverest ja treenivad seal. Seal on treeninud kiiruisusportlased Saskia Alusalu, Mart Markus ja Marten Liiv. Kiiruisutajate treener on jäämeistri ja Eesti kiiruisuisana tuntud Väino Treiman.

Adaverest on pärit ka Eesti koondislane jalgpallis Mariana Kees.

Adavere nimega seotud kohad
Adavere ümbruses on kohti, mis on tuntud küll Adavere nime järgi, kuid ei asu Adavere alevikus.

Kalme külas asub Adavere mõisa tuulik, kus on tuntud söögikoht. Samuti paikneb külas Adavere mõisa kalmistu.

Ka Mandri-Eesti geograafilise keskpunkt paikneb Kalme külas. Selle lähedale Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee äärde Kalme Hiiekohta on püstitatud seda tähistav kivi.

Vaata ka
Adavere näidissovhoos

Viited

 
Eesti alevikud
Põltsamaa vald
Aa vald

Aa vald oli vald Virumaal  Lüganuse kihelkonnas.

Aa vald (nn mõisavald) moodustati 1816. Sellesse valla ajalooperioodi jääb ka perekonnanimede (perenimede) panemine. Aa vallas sai perekonnanimed 89 peret.

Valla saksakeelne nimi oli Gemeinde Haakhof, mis tulenes Aa mõisa nimest. Peale Aa mõisa kuulus valda veel Voorepere mõis (Worroper).

1866. aasta vallareformiga kaotati mõisa võim valla üle. Aa vald eksisteeris sellisel kujul 1891. aasta lõpuni ja aastal 1892 liideti see Püssi vallaga.

Eesti vallad aastatel 1866–1939
Lüganuse kihelkond
Aleksander Antson

Aleksander Antson (31. august 1899 Võrsna küla, Saaremaa – 21. september 1945 Haapsalu) oli eesti kirjanik.

Ta töötas nii õpetaja, ajakirjaniku kui ka töölissporditegelasena.

Looming

Romaanid
1937 "Kirg" (2. trükk 1991)
1938 "Sina ei pea mitte himustama..."

Näidendid
1925 "Lapsed" 
1926 "Kolgata" 
1927 "147" (koguteose "Aktsioon" II albumis)
1927 "Vangid" (Looming 1927, nr 6)
1931 "Töölise tütar"
1935 "Muretute ülemlaul"
1935 "Tšempionaat"
1938 "Inimesed tuisus (Rahvamehed)"
1939 "Kosjatalu"
1940 "Orduaja lõpp (Parun kolib ära)"

Epigrammid
1927 "Epigrammid"
1930 "Epigrammid" II
1933 "Epigrammid" III
1946 "Epigrammid" IV

Muud teosed
1930 "Tänapäeva Venemaa" (koos Rudolf Sirgega, reisiraamat)
1936 "Berliini olümpiamängud" (2., faksiimiletrükk 1992) 
1946 "Võit" (noorsoojutustus)

Kirjandus
Ralf Parve, "Aleksander Antsoni epigrammidest" – Looming 1955, nr 9, lk 1125–1130
Rudolf Sirge, "Aleksander Antsoni proosast" – samas, lk 1131–1136
Albert Seppel, "Mälestusi Aleksander Antsonist" – Keel ja Kirjandus 1964, nr 7, lk 429–435
Albert Seppel, "Meenutusi Aleksander Antsonist" – Looming 1974, nr 8, lk 1356–1361
Eesti kirjanduse ajalugu, IV köide, 1. raamat, Eesti Raamat, Tallinn 1981, lk 474–482 (ülevaate autor Lehte Tavel) ja bibliograafia lk 485–486
Eesti spordi biograafiline leksikon, 2001, 2. trükk 2002

Välislingid

Aleksander Antsoni sporditulemused

Eesti kirjanikud
Eesti 1924. aasta suveolümpiamängudel
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1899
Surnud 1945
Saksimaa kuningriik

Saksimaa kuningriik oli aastatel 1806–1918 tänapäeva Saksimaa liidumaa territooriumil eksisteerinud riik. 

Aastatel 1806–1813 kuulus Saksimaa kuningriik Reini Liitu, 1814–1866 Saksa Liitu, 1867–1871 Põhja-Saksa Liitu ja 1871–1918 Saksa Keisririigi koosseisu. Kuningriigi pealinn oli Dresden.

Saksi kuningriik oli Saksimaa kuurvürstiriigi otsene järglane. Kuurvürstiriigi valitseja Friedrich August III kuulutas end pärast Saksa-Rooma riigi lõppu kuningaks ning Saksimaast sai Napoleon I liitlane. Juriidiliselt toimus see pärast Poznańi rahulepingu sõlmimist 11. detsembril 1806. See rahu lõpetas sõja Prantsusmaa ja Saksimaa vahel ning Saksimaast sai Reini Liidu liige. Saksimaa oli neljandas koalitsioonisõjas Preisimaa liitlasena kandnud tõsiseid kaotusi (Jena ja Auerstedti lahing). 

Aastal 1813 oli Saksimaa üks väheseid Napoleon I liitlasi, kes talle truuks jäid, ning seetõttu kannatas ta karmilt: riigi okupeeris Venemaa ning Preisimaa soovis selle täielikult annekteerida. 

Viini kongressil lahendati Saksimaa probleem nii, et enamik riigist liidetigi Preisimaaga, kuid umbes 40 protsenti maast anti Friedrich Augustile tagasi. Järgnevaltki jäi riik Preisi-vastaseks, võideldes tolle vastu Preisi-Austria sõja ajal. Saksimaa armee oli üks vähestest, mis Austriat märkimisväärselt aitasid, jätnud Saksimaa kaitseta, et liituda Austria armeega Tšehhis. Ilmselt seetõttu pääseski Saksimaa Preisimaa poolt annekteerimisest, erinevalt teistest Austria liitlastest. Austria ja Prantsusmaa nõudsid aupunktina Saksimaa säilitamist, millega Preisimaa nõustus. Pärast sõda oli riik siiski sunnitud liituma Preisimaa moodustatud Põhja-Saksa Liiduga ning 1871 ka Saksa keisririigiga.

Saksimaa kuningad
1806–1827 Friedrich August I (1750–1827), oli Saksi hertsog ja kuurvürst 1763–1806
1827–1836 Anton I (1755–1836)
1836–1854 Friedrich August II (1797–1854)
1854–1873 Johann (1801–1873)
1873–1902 Albert (1828–1902)
1902–1904 Georg (1832–1904)
1904–1918 Friedrich August III (1865–1932)

Viimane kuningas Friedrich August III pidi troonist loobuma 13. novembril 1918, kui Saksa keisririik lagunes.

Vaata ka
Saksimaa
Saksimaa hertsogiriik
Saksimaa kuurvürstiriik
Saksimaa kuningas

Välislingid
Königreich Sachsen (ülevaade)

Saksimaa kuningriik
Sergei Skripal

Sergei Viktorovitš Skripal (vene keeles Сергей Викторович Скрипаль; sündinud 23. juunil 1951 Kiievis) on endine Venemaa sõjaväelane (polkovnik) ja topeltagent
, kes mõisteti süüdi spioneerimises Suurbritannia kasuks. 

Skripal oli Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude Kindralstaabi Luure Peavalitsuse (GRU) töötaja (kuni 1999. aastani) ja Venemaa Föderatsiooni Kaitseministeeriumi Sõjaväediplomaatia Akadeemia õppejõud.

Ta vahistati 2004. aasta detsembris ja 2006. aasta augustis mõistis Moskva ringkonnakohus ta 13 aastaks vangi. 

Süüdistuse kohaselt edastas ta Suurbritannia välisluurele MI-6 talle sõjaväediplomaatia akadeemia õppejõuna teatavaks saanud Euroopas tegutsevate Venemaa sõjaväeluurajate isikuandmed, mille eest sai tasuna 100 000 dollarit.

Juulis 2010 vabastati ta Ameerika Ühendriikides vahistatud Venemaa spioonide vahetusprogrammi raames.

Skripal asus Inglismaale elama ja paari aasta pärast Suurbritannia liitlasi koolitama. Ta reisis palju ja jagas Suurbritannia liitlaste (nt Tšehhi, Eesti) luuretöötajatele teavet Venemaa luuretegevuse kohta. 2016. aasta juunis toimus salajane kohtumine Skripali ja rühma väljavalitud Eesti luuretöötajate vahel. Skripali reise hoiti saladuses ja neist teadsid vähesed.

4. märtsil 2018 leiti Sergei Skripal koos tütre Julijaga teadvusetuna Salisburys pargipingilt. Nad viidi kriitilises seisundis haiglasse.

12. märtsil 2018 teatas Suurbritannia valitsus, et GRU endise ohvitseri Sergei Skripali ja tema tütre Julija tapmiskatsel 4. märtsil Salisbury linnas kasutati tugevatoimelist närvimürki Novitšok.

Suurbritannia peaminister Theresa May teatas parlamendi istungil: "See oli kas Vene riigi otsene tegevus meie riigi vastu või siis on Venemaa valitsus kaotanud kontrolli oma potentsiaalselt katastroofilise hävitusjõuga neuroparalüütilise toimega aine üle ja võimaldas selle sattumist teiste kätte."

Vaata ka
Sergei ja Julija Skripali mürgitamine

Viited 

Topeltagendid
Venemaa sõjaväelased
Luurajad
Sündinud 1951
Kalvi

Kalvi on küla Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas. 

Kalvis on supelrand, 50 m üle merepinna ulatuv Kalvi pank ja Kalvi vasallilinnuse varemed.

Kalvi mõisa pankrannikul asuvas lossis tegutsevad restoran ja hotell. 

Küla on kuulunud Viru-Nigula kihelkonda. 

1970. aastatel oli Kalvi asunduse staatuses.

23.-24. juulil 1988 asutati Kalvis Eesti Kristlik-Demokraatlik Erakond (EKDE), mis 1992. aastal ühines koos kolme muu parteiga Rahvuslikuks Koonderakonnaks Isamaa. 

Küla järgi on nime saanud Toila kihistu Kalvi kihistik.

Vaata ka
Kalvi vald

Viited

Välislingid
Kalvi küla tutvustus saidil eestigiid.ee

Viru-Nigula vald
Lääne-Viru maakonna külad
Rannu (Viru-Nigula)

Rannu on küla Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas. Asub Aserist vahetult lõunas.

Rannu on kuulunud Aseri mõisa alla ja Viru-Nigula kihelkonda. 

Rannu küla järgi on nimetatud Pakerordi lademe Kallavere kihistu Rannu kihistik.

Viited 

Viru-Nigula vald
Lääne-Viru maakonna külad
Paul Maalma

Paul Maalma (sündinud 8. märtsil 1962 Kiviõlis) on Eesti munitsipaalpoliitik. 

Ta on lõpetanud Kehtna Näidissovhoostehnikumi. 

Paul Maalma on töötanud Eesti Energias kinnisvara hooldajana ja AS FERREL-is lukksepana. 

Ta on Irvala külavanem. 

Paul Maalma kandideeris 2002. ja 2005. aasta valimistel Lüganuse valla volikokku. 

Aastal 2002 sai ta valimisliidu Koduvalla koostöö kandidaadina 607 häälest 11 ega osutunud valituks. 

Aastal 2005 sai ta valimisliidu Viisik kandidaadina 689 häälest 9 ega osutunud valituks.
  
Paul Maalma on mänginud Lüganuse võistkonnas võrkpalli.

Eesti inimesed
Sündinud 1962
Martin Scorsese

Martin Scorsese (sündinud 17. novembril 1942) on USA filmirežissöör. 

Scorsese tuntumad filmid on ilmselt "Mean Streets" ("Agulitänavad", 1973), "Taxi Driver" ("Taksojuht", 1976), "Raging Bull" ("Raevunud härg", 1980), "The King of Comedy" ("Komöödiakuningas", 1983), "Goodfellas" ("Omad poisid", 1990), "Casino" ("Kasiino", 1995), "The Departed" ("Kahe tule vahel", 2006), "Hugo" ("Hugo Cabret' leiutis", 2011) ja "The Wolf of Wall Street" ("Wall Streeti hunt", 2013).

Enne 2007. aasta Oscarite jagamist oli Martin Scorsese viiel korral olnud parima režissööri Oscari nominentide hulgas, kuid polnud kunagi kuldmehikese omanikuks saanud. 2007. aastal sai ta lõpuks selle au osaliseks filmi eest "Kahe tule vahel", mis tunnistati lisaks veel parimaks filmiks ning võitis ka parima mugandatud stsenaariumi ja parima montaaži Oscari , olles tol aastal enim Oscareid võitnud film (järgnes film "Paani labürint" kolme Oscariga). See kuldmehike on jäänud tal siiani ainsaks, kuigi nominatsioone on tal nüüdseks juba 8 (seisuga 1. juuli 2014). 

Tema lavastatud filmid on eri kategooriates kogunud 80 Oscari nominatsiooni ning võitnud nendest 20.

Lisaks filmide lavastamisele on ta olnud ka muusikavideote režissöör. Neist väärib nimetamist eeskätt 16-minutiline video Michael Jacksoni loole "Bad", mida küll televisioonis enamasti näidatakse kärbitud versioonis.

Tunnustus
Martin Scorsese on võitnud arvukalt filmiauhindu, sealhulgas 2007. aastal Oscari.

Aastal 2008 valiti ta Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.

Filmid

Täispikad mängufilmid

Lühimängufilmid
 1959 – "Vesuvius VI"
 1963 – "What’s a Nice Girl Like You Doing in a Place Like This?"
 1964 – "It’s Not Just You, Murray!"
 1967 – "The Big Shave"

Dokumentaalfilmid
1970 – "Street Scenes" (film räägib Vietnami sõja vastastest demonstratsioonidest New Yorgis ja Washingtonis)
1990 – "Made in Milan" (lühidokumentaalfilm; Giorgio Armani räägib filmis oma moeloomise põhimõtetest, perekonna ajaloost ja Milano linnast)
 1974 – "Italianoamerican"
 1978 – "The Last Waltz" ("Viimane valss"; rokkansambli The Band kontsert 25. novembril 1976)
 1978 – "American Boy"
 1995 – "A Personal Journey with Martin Scorsese Through American Movies"
 1999 – "Il mio viaggio in Italia"
 2005 – "No Direction Home: Bob Dylan"
 2008 – "Shine a Light" – "Shine a light - valgus peale"

Isiklikku
Martin Scorsese on olnud abielus Laraine Brennani, Julia Cameroni, filminäitleja Isabella Rossellini ja filmiprodutsent Barbara De Finaga. 

Tema praegune abikaasa on Helen Morris, kellega tal on tütar Francesca Scorsese. Francesca on kaasa löönud tema 2004. aasta filmis "The Aviator".

Kooselust Laraine Brennaniga on tal tütar Cathy Scorsese ja kooselust Julia Cameroniga tütar Domenica Cameron-Scorsese.

Viited

Välislingid

Ameerika Ühendriikide filmilavastajad
Sündinud 1942
Friedrich August I

Friedrich August I (23. detsember 1750 Dresdenis – 31. mai 1827 Dresdenis) oli viimane Saksimaa hertsog ja kuurvürst ning esimene Saksimaa kuningas. Ta kuulus Wettini dünastia Alberti liini. 1763–1806 oli ta Friedrich August III nime all Saksimaa hertsog ja Saksi kuurvürst. Kuni 1768. aastani valitses tema eest regendina ta onu prints Franz-Xavier.

Friedrich Augusti sisepoliitika riigijuhina
Friedrich August oli suhteliselt vabameelne ja valgustatud valitseja, tänu läbiviidud kohtureformidele sai ta endale hüüdnimeks "Õiglane".

Friedrich Augusti välispoliitika riigijuhina
1789. aastal pärast Prantsuse revolutsiooni sõdis Saksimaa Friedrich Augusti juhtimisel siiski esialgu revolutsionääride vastu (alates 1796. aastast), kuid pärast Napoleon I võitu Preisimaa üle Jena ja Auerstadti lahingus liitus Friedrich August Napoleon Iga. Temast sai Prantsuse keisri Napoleon I üks ustavamaid liitlasi, tänu millele sai temast 1806. aastal lisaks Saksi kuningale ka Varssavi hertsog Fryderyk August I nime all (seda ka tänu sellele, et varem olid kaks Saksi kuurvürsti olnud Poola kuningad). Friedrich August jäi Napoleoni liitlaseks kuni 1813. aastani, mil tolle vastased Saksimaa vallutasid. Kuningas langes preislaste kätte sõjavangi. Maal hakkas kehtima Vene okupatsioon ning tundus, et riik annekteeritakse Preisimaa poolt. 

Viini kongressil suutis Friedrich August tänu Austria keisri Franz I ja teiste valitsejate toetusele oma riigi, ehkki tunduvalt vähendatud kujul, siiski säilitada.

Pärast Friedrich Augusti surma järgnes talle troonil tema vend Anton.

Isiklikku
Friedrich August  abiellus 1769. aastal Pfalz-Zweibrückeni printsessi Amaliega. Abielust sündis vaid üks tütar.

Saksimaa kuningad
Sündinud 1750
Surnud 1827
Saksimaa kuurvürstid
Wettinid
Männiku (Saku)

Männiku on küla Harju maakonnas Saku vallas. Piirneb Tallinna linna Männiku asumiga.

Männikul asuvad Männiku liivakarjäärid, jahilasketiir, motokrossirada ja Männiku raudteepeatus. Asula territooriumile jäävad Männiku järv ja Rätsepa järv ning Raku järve lõunaosa.

Ajalugu 
Männiku küla moodustasid 20. sajandi algul üksikud asundustalud, kus toodeti peamiselt Tallinna turule piimasaadusi ja marju. 

Strateegilise asukoha tõttu pealinna läheduses on küla territooriumile rajatud Peeter Suure merekindluse varjendid. Esimese Eesti Vabariigi aegu rajati Männikule Tallinna Garnisoni Vahipataljoni ohvitseride suvelaager ja laskemoonalaod. 

15. juunil 1936 toimusid ladudes plahvatused (Männiku plahvatus), õhku lendasid ka laboratoorium ja laadimistöökoda koos nendes viibinud inimestega. Kustutus- ja hädaabitöid koordineerima saabus kindral Johan Laidoner isiklikult. Tragöödiat on peetud 20. sajandi alguse suurimaks õnnetuseks Eestis.

Riigivõimu üleminekul sai Männikust kuni 1970. aastateni peaaegu kinnine militaarküla. Väike-Männikul asusid ohvitseride majad ja sõjaväeosa tööliste barakid. Nõukogude sõjaväeosa ala Suur-Männikul jäi suletuks kuni taasiseseisvumiseni. Tänapäeval kasutab territooriumi sõjalisteks harjutusteks Eesti Kaitsevägi ja Kaitseliit.

Pilte

Vaata ka
Jäätmehoidla tee

Viited

Saku vald
Harju maakonna külad
Paul Varul

Paul Varul (sündinud 10. detsembril 1952 Valgas) on Eesti jurist ja poliitik. Ta on Tartu Ülikooli tsiviilõiguse professor ja vandeadvokaat advokaadibüroos TGS Baltic (endise nimega VARUL).

Ta lõpetas 1975. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna cum laude. Kandidaadikraadi sai ta 1976. aastal Peterburi Riiklikus Ülikoolis.

Paul Varul oli aastatel 1992–2015 Tartu Ülikooli tsiviilõiguse korraline professor.

Paul Varul oli justiitsminister Tiit Vähi teises ja kolmandas valitsuses 17. aprillist 1995 kuni 17. märtsini 1997 ning Mart Siimanni valitsuses 17. märtsist 1997 kuni 25. märtsini 1999.

Ta on olnud Skandinaavia-Balti maksejõuetusõiguse alase koostöövõrgustiku Eesti töögrupi juht, Euroopa Õigusinstituudi asutajaliige ja esimese nõukogu liige, justiitsministeeriumi juures tegutseva maksejõuetuse ekspertnõukogu töögrupi liige ning paljude teiste erialaste nõukogude ja komisjonide esimees või liige Eestis ja Euroopas.

Aastatel 1973–1990 kuulus ta NLKP-sse.

Tunnustus
 1997 Pressisõber
 2005 Valgetähe IV klassi teenetemärk
 2020 Tartu linna aukodanik ja Tartu Suurtähe kavaler

Viited

Välislingid

CV ajakirja Juridica lehel
Vandeadvokaat Paul Varul (Advokaadibüroo TGS Baltic)

Eesti advokaadid
Eesti justiitsministrid
Eesti õigusteadlased
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Tartu aukodanikud
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased‎
Sündinud 1952
Emmaste

Emmaste on Hiiumaa lõunaosas asuv küla.

Emmastes asuvad põhikool, lasteaed ja avatud noortekeskus. Seal tegutsevad raamatukogu, rahvamaja, apteek ja postkontor. Lisaks asuvad Emmastes kirik, kalmistu ning teises maailmasõjas hukkunute ja terroriohvrite ühishaud, mille juures on nõukogudeaegne mälestusmärk.

2000. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas 289 püsielanikku.

Nimi 
Emmaste nime aluseks oli tõenäoliselt germaani mehenimi Emme(rich). Lauri Kettunen esitas vasteks sõna "emane", mitmuse omastav "emaste", aga see on arvatavasti rahvaetümoloogia.

Ajalugu 
Seda kohanime esmamainiti 1564, kui nimetati talupoega Emeste Matt(hias). Emmaste mõis eraldati Suuremõisa mõisast 1796.

Mõisa maadele tekkis 1920. aastatel asundus, mis 1977 muudeti külaks. Samal aastal liideti Emmastega Viiterna. Mõisa hoonestusest on säilinud Emmaste mõisa magasiaida ja viinaköögi varemed.

Mõisa viinatööstuse ruumid soetas 1925. aastal Emmaste Piimaühing, kes rajas sinna Emmaste koorejaama. 1936. aastal soetati ka Agapää ja Jausa koorejaamad. Vahepeal kuulusid majandusühistule ka Keina ja Männamaa koorjaamad.

Nõukogude okupatsiooni ajal paiknes asulas kolhoosi kanala.

Emmaste idaosa oli tuntud Nõmme nime all. Seda kohanime esmamainiti 1811, kui nimetati talupoega Nöme Michel. 1920. ja 1930. aastail peeti Nõmmet omaette külaks. Muuhulgas asusid seal siis kõrts ja koolimaja.

Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini oli küla Emmaste valla halduskeskus. Haldusreformiga liideti kõik Hiiumaa vallad ning uueks vallakeskuseks sai Kärdla.

Loodus 
Loodusobjektidest asub külas Tärkma ohvritamm.

Vaata ka
Emmaste kirikumõis Emmaste kihelkonnas

Viited

Hiiumaa valla külad
Mäeküla

Mäeküla on mitme Eesti koha nimi:

 Mäeküla on küla Hiiumaa vallas Hiiu maakonnas
 Mäeküla on küla Paide linnas Järva maakonnas
 Mäeküla on küla Türi vallas Järva maakonnas
 Mäeküla on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas
 Mäeküla on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnu maakonnas
 Mäeküla on küla Saaremaa vallas Saare maakonnas
 Mäeküla on küla Kambja vallas Tartu maakonnas
 Mäeküla on küla Otepää vallas Valga maakonnas
 Mäeküla on küla Karksi vallas Viljandi maakonnas
 Mäeküla on küla Põhja-Sakala vallas Viljandi maakonnas
 Mäeküla asum asub Tallinnas Haabersti linnaosas

Vaata ka
 Mäekülä
 Mäeküla järv
 Mäeküla piimamees
Ühtri

Ühtri on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa valla keskosas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Käina valda.

Ühtrist põhjas asub Pärnselja, läänes Lelu, lõunas Aadma, idas Kleemu ja kirdes Kaigutsi küla.

Nimi

Kohanime päritolu on teadmata. Kohanime on esmakordselt mainitud 1665 kujul Vchtry.

Loodus
Ühtri lõunaosa läbib Luguse jõgi.

Elanike arv

Ajalugu 
Ühtri küla kuulus ajalooliselt algselt Putkaste mõisa alla ja hiljem Aadma mõisa alla. Läänemaa 1725–1726 adramaarevisjoni alusel elasid külas talunikud Uchtri Peet, Knuti Siemo ja Siemona Matz.

1835 oli Ühtris kuus talu, mille elanikud said omale perekonnanimeks nimed Ernes, Jaakson (Jakson), Jõemets, Kaev (Kaew), Lapp, Lipp, Maasik, Maripuu (Marripu), Roasto (Rooasto), Saarna, Sooster, Uusman, Wardas ja Wihhor.

Taristu

Ühtri küla läbib kagust loodesse Käina–Ühtri–Aadma–Kuriste tee, kus asuvad Ühtri ja Lelu teeristi bussipeatused. Teest suundub edelasse Ühtri–Lelu tee ja loodesse Pärnselja tee.

Kultuur
Ühtri külas Pendi talus on sündinud kunstnik Ülo Sooster. Tema sünnikodu tähistab mälestuskivi.  Külas asub baptistide palvela. Nõukogude ajal tegutses külas Tarbijate kooperatiivi kauplus.

Viited

Hiiumaa valla külad
Rando Aav

Rando Aav (sündinud 20. juunil 1974) on eesti ralliajakirjanik ja -fotograaf, võrguajakirja rally.ee tegevtoimetaja. 

Saaremaa muuseumis Kuressaare linnuses oli 21.–30. oktoobril 2005 väljas fotonäitus "Autoralli", mida kureeris Rando Aav.

Publikatsioonid

Rando Aav, Mari Sobolev. "Kes või mis on armastus?", küsitlus Valve Kirsipuult, Liia Hännilt ja Marju Lauristinilt, Sõnumileht, 24. detsember 1999.
Rando Aav, Aare Arula, Karmen Vesselov (koostajad). "Neste Rally Finland ... teejuht", Tallinn: 2004. 
"Maarika, maailmameistri ema?" Auto Bild Eesti, 2004, nr 6, lk 66–67.
"Haanja lumetorm". Auto Bild Eesti, 2005, nr 3, lk 82–83.
"Murakas võitis ka Lätis". Auto Bild Eesti, 2005, nr 3, lk 84.

Viited

Eesti ajakirjanikud
Eesti fotograafid
Sündinud 1974
Külaküla

Külaküla on Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Läänemere rannikul asuv küla. Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Emmaste valda.

Külaküla piirneb põhjas Kitsa, loodes Nurste, idas Leisu ja lõunas Prähnu külaga.

Nimi
Kohanimi on tekkinud kas lisanimest või talunimest, mille aluseks oli sõna "küla". Kohanime on esmakordselt mainitud 1726 Läänemaa adramaarevisjonis kui Külla. 1913 on mainitud Külla küla.  Hiljem kandis asula nime Küla-küla küla ja alates 1977 kannab asula oma praegust nime.

Külaküla lõunaosa, mis varem kuulus Kassari mõisa ja Prähnu küla alla, kutsutakse Saksakülaks.

Loodus
Külast läände jääb Küla lõugas, küla läbib Leetselja peakraav.

Elanike arv

Ajalugu
Külaküla kuulus ajalooliselt Emmaste mõisa alla. 1726 on mainitud Hagapäe vakuses talunikku Külla Laas. 1835 said taluelanikud omale perekonnanimeks Lund. 

Külaga oli 1977–1997 liidetud Prähnu.

Taristu
Küla läbib Emmaste–Luidja maanteelt algav külatee.

Kultuur
Kaitsealune Külaküla tuulik asub Külama külas. Külas on sündinud Vaino Väljas.

Viited

Hiiumaa valla külad
Katase

Katase on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Alajõe valda.

Külas oli 2000. aasta rahvaloenduse andmeil 75 elanikku ning 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 49 elanikku. Neist eestlasi oli 7 (14,3%).

Katase küla on esmakordselt kirjalikult mainitud 1419. aastal.

Viited 

Alutaguse vald
Ida-Viru maakonna külad
Alajõe

Alajõe (vene keeles Олешница, Olesnitsõ) on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. Asub Peipsi järve kaldal Alajõe suudmes.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal oli küla samanimelise valla halduskeskus.

Külas oli 2000. aasta rahvaloenduse andmeil 147 elanikku ning 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 117 elanikku. Eestlasi oli neist 24 (20,5%).

Ajalugu
Alajõe küla (Allajocki) on esmakordselt kirjalikult mainitud 1583. aastal.

Historitsistlik Alajõe Jumalaema Sündimise telliskirik Iisaku kihelkonnas valmis 1889. aastal.

Pilte

Vaata ka
Alajõe 8-klassiline kool
Alajõe külanõukogu
Alajõe vetelpäästejaam

Viited 

Alutaguse vald
Ida-Viru maakonna külad
Žukovski

Žukovski on linn Venemaal Moskva oblastis. Linn asub Moskva jõe ääres, 40 km Moskvast edelas. Linn on ümbritsetud Ramenskoje rajoonist, kuid alates 1959. aastast on eraldatud rajoonist ja allub otse Moskva oblastile.

Moskva-Kaasani raudtee äärde hakkas elamuid ja suvilaid tekkima 19. sajandi lõpul. Enne Esimest maailmasõda kavandati suur aedlinn Prozorovskaja (praegu Kratovo) raudteejaama ümbrusesse. Sõda katkestas linnaehituse, säilinud ehitised asuvad praegu Kratovo alevis. Ametlikult loodi asula 1939. aastal Stahhanovo alevina. Linnaõigused ja tänapäeva nime sai 1947. aastal. Linn sai nime vene aerodünaamika pioneeri Nikolai Žukovski järgi.

Žukovskis asub Gromovi nimeline Lennu-uurimisinstituut ja Aerohüdrodünaamika Keskinstituut. Linnas peetakse lennundusnäitusi MAKS.

Žukovskist on pärit mitmed tuntud kergejõustiklased (Andrei Jepišin, Juri Borzakovski jt).

Viited

Välislingid 

Žukovski koduleht

Moskva oblasti linnad
Haiba

Haiba on küla Harju maakonnas Saue vallas.

Piirneb põhjas ja läänes Mõnuste külaga, lõunas Kustja külaga, idas Kernu külaga. Küla piiri pikkus on 10,0 km.

Küla paikneb Kernu-Riisipere tee (Haiba küla tänavana Riisipere tee) ääres, ligikaudu 2 km Kernu koolist edelas. Küla kagunurka läbib Tallinn–Pärnu–Ikla maantee.

Haibas asuvad Kernu valla rahvamaja, postkontor, Haiba Lastekodu ja Kernu raamatukogu.

Ajalugu 
Haibat on esmakordselt mainitud Taani hindamisraamatus (Howympæ).

Külas asus Haiba mõis. Mõisa peahoone säilinud kergelt ümber ehitatud kujul. 

Küla oli ka Haiba sovhoosi keskasula.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal oli küla Kernu valla halduskeskus.

Loodus 
Külas asub pühaks peetav Haiba allikas. Küla keskosas asub Haiba tiik. Külast voolab läbi Haiba oja.

Haiba mõisa park on võetud kaitse alla. Pargi alale jäävad ka arheoloogiamälestiseks arvatud asulakoht ja kultusekivi.

Haiba küla tänavad 

 Karjatse tee
 Kernu kooli tee (kergliiklustee Riisipere tee kõrval)
 Kustja tee
 Kuuse tee
 Pargi tee
 Pihlaka tee
 Riisipere tee
 Sireli tee
 Suve tee
 Tiigi tee

Vaata ka
Haiba külanõukogu

Viited

Välislingid 

Haiba lastekodu

Saue valla külad
Vaida

Vaida on alevik Eestis Harju maakonna Rae vallas. Asub 21 km Tallinnast kagus, Tallinna–Tartu maantee ääres.

Vaidas on Vaida Põhikool, Vaida Raamatukogu ja postkontor.

Vaidat on mainitud esmakordselt Taani hindamisraamatus (Wartae/Waitae).

Elanike arv oli 2000. aastal 1029.

Elanike arv

Vaata ka 
Vaida aare
Vaida mõis
Vaida tee
Innu–Saare tee
Vaida sovhoos

Viited

Eesti alevikud
Rae vald
Tuksi

Tuksi ehk Bergsby on küla Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Noarootsi valda.

Osa külast kuulub Nõva maastikukaitseala koosseisu.

Vaata ka
 Tuksi külanõukogu

Viited

Lääne-Nigula valla külad