joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Hermann Reier

Hermann Voldemar Reier (1. mai (vkj)/ 13. mai 1878 Leiaru koolimaja, Uue-Võidu vald, Viljandimaa – 29. oktoober 1951 Narva vangilaager) oli eesti tehnikateadlane, insener ja haridustegelane.

Elulugu
Ta oli kooliõpetaja poeg.

Lõpetas 1894 Viljandi linnakooli, 1909 Saksamaal Sterlitzi Tehnikumi elektrotehnika alal ja 1923 Tallinna Tehnikumi ehitusosakonna arhitektuuri haru. 

Oli 1894–1896 Viljandimaal Tusti koolis abiõpetaja, 1896–1899 Võru- ja Pärnumaal mõisavalitseja, 1902 Viljandi elektrijaama juhataja, 1902–1903  insener Pärnus, 1903–1921 Lutheri vabriku insener Tallinnas. 

Uuesti oli ta tööstuses: aastatel 1935–1943 Balti manufaktuuri peamehaanik, 1944–1948 "Kawe" ja "Karamelli" kommivabriku peainsener.

Haridus- ja teadustegelasena
Tema juhtimisel kujunes 1918. aastal avatud Eesti Tehnika Seltsi tehnika erikursustest Eesti esimene insenerikool. 

Oli 1918–1932 Tallinna Tehnikumi direktor, 1918–1919 ühtlasi masinaehitusosakonna juhataja. Luges seal kujutava geomeetria, masinaõpetuse,  ja puidutööstuse kursusi.

Oli tegev eesti keele tehnikasõnavara loomisel. Aastatel 1919–1922 oli ta "Eesti Tehnika Seltsi Ajakirja" peatoimetaja.

Teoseid
Kirjutanud metallitöö õpikuid ja käsiraamatuid.
Tehnikum või politehnikum? // Eesti Tehnika Seltsi Ajakiri 1 (1919)
Teooria ja praktika. // Eesti Tehnika Seltsi Ajakiri 3 (1919)
Tallinna tehnikum. // Eesti Tehnika Seltsi Ajakiri 20–24 (1920)

Omavalitsustegelasena
Ta oli 1917. aastal Tallinna Linnavolikogu liige.

Majanduskurjategijana
Ta vahistati 16. jaanuaril 1932 ning paigutati järgmisel päeval Keskvanglasse. Teda süüdistati Tallinna Tehnikumi raha kasutamises isiklikuks otstarbeks.

Represseerimine Nõukogude okupatsioonivõimude poolt
Arreteeriti 1948, suri 1951. aastal Narva vangilaagris.

Isiklikku
Tema poeg oli mineraloog Alfred Reier.

Viited

Kirjandus 
Tallinna Tehnikum 1918–1928. Tallinn 1928. Lk 11–12, 34, 41, 45
Eesti avalikud tegelased. Tartu 1932. Lk 267
Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn 1986. Lk 19, 27, 33
Tehnika ja Tootmine 8/ 1993. Lk 48
EE 8. Tallinn 1995. Lk 82
EE 14. Tallinn 2000. Lk 420
Tiit Metusala. "Eesti kõrgema tehnikahariduse algus". // Tallinna Tehnikum 70. Tallinn 2005. Lk 13–16

Välislingid

Eesti kommunismiohvrid 1940–1991

Eesti tehnikateadlased
Eesti insenerid
Eesti arhitektid
Eesti haridustegelased
Tallinna Tehnikaülikooli rektorid
Tallinna linnavolikogu liikmed
Tallinna kõrgema tehnikumi õppejõud
Tallinna kõrgema tehnikumi vilistlased
Eesti represseeritud isikud
Sündinud 1878
Surnud 1951
IV üldtantsupidu

IV üldtantsupidu toimus Tallinna lauluväljakul 21. juulil 1950. Kandis nimetust rahvakunstiõhtu. Toimus üks etendus.

Pärast 1950. aasta märtsipleenumi vahetati välja üldlaulupeo peakomisjon. Kõrvale lükati ka eelmise peo järel Eesti NSV teeneliseks kunstnikuks nimetatud Ullo Toomi, kelle asemele nimetati rahvatantsude üldjuhiks Juhan Raude. Peo ametlikus kavas on tantsude üldjuhina nimetatud küll Toomit, kuid seda ilmselt tehnilistel põhjustel – kava võis selleks ajaks olla juba valmis trükitud, kui toimusid repressioonid. Teise versiooni järgi trükiti kava viimasel päeval, kui korraldajad olid sunnitud viimases hädas Toomi tagasi kutsuma.

Korraldajad kavandasid väga suurejoonelist laulupidu koos enneolematult rohkearvulise rahvakunstiõhtuga. Peole lubati kõik tantsijad, kes selleks vähegi soovi avaldasid – Tallinna saabus 2500 ebaühtlase tasemega tantsijat..

Esimene proovipäev oli täielik läbikukkumine. Pealavastajaks määratud Aleksander Viner tegi otsuse rahvakunstiõhtu tantsijate halva ettevalmistuse tõttu ära jätta. Sama päeva hilisõhtul EKP Keskkomitees kogunenud üldlaulupeo peakomisjon ja rahvakunstiõhtu komisjon otsustas peo juhiks tagasi kutsuda Ullo Toomi, kes oli esimest proovi lauluväljakul pealt vaadanud.

Järgmisel päeval valiti saabunud tantsijatest välja 1800. Hoolimata ebaõnnestunud proovist suudeti kontserdil väljakule moodustada isegi esimesi keerulisemaid mustreid.

1950. aasta peol esitati 16 tantsu. Lisaks folkloorsetele tantsudele kanti ette ka mitmeid autoritantse (nt Robert Roodi "Pillerkaarepolka"). Uute tantsude saamiseks korraldati autoritantsude konkurss, kuhu laekus 30 tantsukirjeldust.

Lavastusmeeskond
 Üldjuht – Aleksander Viner
 Rahvatantsude üldjuht – Ullo Toomi
 Rahvatantsujuhid – Juhan Raude, Ott Valgemäe
 Rahvamuusika üldjuht – Leo Tauts
 Rahvapilliorkestrite juhid – Juhan Zeiger, Eik Toivi, Voldemar Saviauk
 Valikkooride juhid – Gustav Ernesaks, Jüri Variste, Ado Velmet

Etendused
21. juulil kell 18

Viited

Kasutatud kirjandus
 75 aastat Eesti tantsupidusid. Koostajad Lille-Astra Arraste, Ilma Adamson, Anneli Ammas, Ülle Feršel, Kadri Tiis, Juris Žigurs ja Kadri Valner. Kirjastus Varrak, Eesti Rahvatantsu ja Rahvamuusika Selts. Tallinn 2009

04
1950. aasta Eestis
Aleksander Friedrich Raukas

Aleksander Friedrich Raukas (25. märts 1900 Uderna vald, Järvamaa – 3. jaanuar 1988 Saltsjöbaden, Rootsi) oli Eesti metsateadlane, metsakaitse ja -korralduse asjatundja.

Elulugu
Aleksander Friedrich Raukas oli talupidaja poeg.

Lõpetas 1921 Orenburgi kubermangus Orski Reaalgümnaasiumi ja 1929 TÜ metsaosakonna. Oli 1927–31 Voltveti Metsakooli õpetaja, 1931–32 Avinurme metskonna abimetsaülem, 1932–34 Kohtla metskonna revident-metsaülem, 1934–41 metsainspektor ja 1941–44 Pärnu revident-metsaülem. Asunud 1944 Rootsi, töötanud 1945–63 Riigimaade- ja metsadevalitsuses (Domänverket) metsakorraldajana.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: metsakasvatus, metsandusajalugu, metsakaitse. Rootsis uurinud ja kaardistanud Visingö tammikuid. Illustreeris ajakirja "Eesti Metsamees Eksiilis". Umbes 40 teadustrükist.

Viited

Teoseid
 Pärnumaa talumetsad. TÜ Metsaosakonna Toim 19 (1930)
 Külmaseen. // EM (1936) 2, 3
 Metsamajandus. // Konjunktuur (1937), 3/4
 Märkmeid külmaseente kohta. // EM (1937) 1
 Kilde vanast Avinurmest. // EME (1963) 41, (1964) 42, 43, (1965), 44, 45, (1966) 46
 Eesti metsameestest ja metsadest Teise Maailmasõja aastatel. // EME (1971) 55, (1972) 56, (1975) 59.

Kirjandus
 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 260
 Raukas, A. Mälestusteraamat: Minu sugukonna järglastele Rootsis ehk reisimärkmeid ühe ränduri elust. Huddinges, 1980
 Aleksander Raukas 50-aastane. // EME (1950) 4, 19–20
 Kohh, E. Aleksander Raukas 60.-a. // EME (1960) 31, 32–33
 Margus, M. Eesti metsaülemate saatustest. Tallinn-Tartu, 1995, 72–73
 Margus, M., Meikar, T. TÜ Põllum-teaduskonna metsaosakond 80. Tartu, 2000, 50–51.
  

Eesti metsateadlased
Eesti metsaülemad
Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna vilistlased
Sündinud 1900
Surnud 1988
Taara Tammemägi

Taara Tammemägi asub Harjumaal Rae vallas Aaviku külas umbes 15 kilomeetrit Tallinnast Tallinna–Tartu maantee ääres. Väikesel künkal kasvav üksik tamm on ainus, mis on säilinud iidsest hiiemetsast. Tamm on elujõuline ja kuulub kultuurimälestiste registrisse.

Pildid

Välislingid

Hiiekohad
Harju maakonna looduslikud pühapaigad
Jüri kihelkonna looduslikud pühapaigad
Harju maakonna kultuurimälestised
Rae vald
Aruküla spordihoone

Aruküla spordihoone on spordihoone Arukülas aadressil Põllu 5.

Aruküla spordihoonet haldab Aruküla Põhikool.

Avati Oktoobris 2003.

Välislingid
Aruküla põhikooli uus võimla on valmis

Eesti spordihallid
Aruküla
Feliks Kark

Feliks Kark (sündinud 13. detsembril 1933 Tallinnas) on eesti näitleja.

Ta on lõpetanud Tallinna Arhitektuuri-Ehitustehnikumi autoteede ja sildade projekteerimise erialal ning on lisaks näitlemisele töötanud nii teetehniku, restauraatori, kunstniku kui ka karikaturistina.

Pärast kolme kohustuslikku aastat sõjaväes tegi Kark kaasa Tammsaare isetegevuslikus teatris ja asus õppima Teatriühingu lavakunstistuudiosse, mis tegutses Draamateatri juures. Samas lennus õppis ka Helgi Sallo. Pärast draamastuudio lõpetamist 1965. aastal siirdus Feliks Kark Rakvere Teatrisse toonase pealavastaja Mai Meringu kutsel, kus 21 aastat töötamist tähendas üle 60 rolli, mitmeid lavastaja- ja kunstnikutöid. 

Paralleelselt teatritööga tegi Kark ka levimuusikat, tuntud on Rakvere teatri päevil loodud ansambel Lilleke. Eri koosseisudes on ta üles astunud aastaid – näiteks ansamblis Johhaidii, kus Kargu lavapartneriks oli Elmar Trink, ja Piccolo Kvintett.

Endla teatris alustas Kark tööd 1986. aastal tollase pealavastaja Ingo Normeti kutsel. 

Teatritöö kõrvalt on Kark mänginud ka filmides, näiteks "Kevad südames", "Emili sõber", "Viimne reliikvia", "Metskannikesed", "Me olime kaheksateistkümneaastased", "Röövlipüüdja jaht", "Kõrini!". Tuntust on ta kogunud ka ETV komöödiasarjas "ENSV", kus mängib Sirje Kadaku isa.

Feliks Kark on joonistanud karikatuure, mida on avaldatud ajakirjas Pikker ja ajalehes Õhtuleht.

Näitused
2007. aastal toimus Teatrimuuseumis karikatuurinäitus, kus olid eksponeeritud Kargu 1969., 1970., 1973. ja 1974. aastal Õhtulehe teatrikuuteemalisele karikatuurivõistlusele esitatud karikatuurid. Karikaturistidest olid esindatud Kuulo Vahter, Aarne Vasar, Janno Põldma, Peeter Ernits, Tõnis Teemaa, Olimar Kallas, Ants Kasesalu, Elle Tikerpäe, Eduard Tüür, Felix Kark, Teet Kallas, Elmar Rõugas, Mati Kütt, Ants Kasesalu, Tõnu Puustusmaa, Kuulo Vahter ja Jüri Aljak.

Tunnustus
1978 Eesti NSV teeneline kunstnik 
2009 Pärnu vapimärk (elutöö eest kodulinna teatris, rahvakultuuri arendamise ja suupilliklubi Piccolo loomise eest)
2009 Pärnumaa kultuuripärl
2013 Johann Voldemar Jannseni nimeline auhind
2015 Valgetähe IV klassi teenetemärk
2015 Pärnumaa vapimärk (näitleja, muusik, fotokunstnik)

Isiklikku
Tema ema oli õmbleja, isa autojuht. Tema vend on näitleja Tõnu Kark.

Viited 

Eesti näitlejad
Eesti karikaturistid
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Eesti NSV teenelised kunstnikud
Sündinud 1933
VI üldtantsupidu

VI üldtantsupidu toimus Tallinnas Komsomoli-nimelisel staadionil 19. ja 20. juulil 1960. Kandis ametlikku nime "Rahvakunstiõhtu". Ühtekokku toimus kaks etendust.

1960. aasta pidu oli seniste rahvakunstiõhtutega võrreldes kõige rohkem tantsupeo nägu – esinesid vaid tantsijad ja võimlejad, keda saatsid rahvamuusikud. Loobuti varasemate rahvakunstiõhtute laulukooridest – esimest korda eristati selgemalt laulupidu ja tantsupidu.

Esimest korda üritati tantsuetendus viia ühe põhiteema alla – tantsukeeles mängiti maha pulm kolhoosis . Tantsude kõrval esitati peol rahvastseen eesti rahvuslike pulmakommetega.
 
"Abiellujad on kahekümne-aastased kolhoosinoored, seega ühevanused Eesti NSV-ga," seisab rahvakunstiõhtu kavas. "Nende pulmapidu langeb ühte Eesti NSV aastapäeva pidustustega." Pulmastseeni tekstid kirjutas Laine Mesikäpp. Stseenist võtsid osa näitlejad Laine Mesikäpp, Lembit Anton, Johannes Rebane, segarühm, rahvamängude rühm, naiskoor ja isetegevulikud näitlejad.. 

1960. aasta peo proloogiks ja epiloogiks telliti Paul Rummolt luuleread, mis ülistasid tantsijaid, muistset vabadusvõitlust, rahvaste sõprust ja rahu.

Suure poolehoiu pälvis Ullo Toomi seatud eesti rahvatants "Kuppari-Muia", kus 1500 tantsijat moodustasid murule 4 preesi kujundid – kividega Muhu, kodaratega Lihula, Paistu ja viikingite preesid.

Pidu lõppes Anna Raudkatsi "Tuljakuga", mille ajal põlesid iga tantsijate ringi keskel tõrvikud. Lõpetuseks koondusid need suureks tulesõõriks. Tantsu saatis puhkpilliorkester ja Eesti Raadio segakoor.

Tantsupeol osales 4500 tantsijat. Teistel andmetel oli osalejaid 3830.

Lavastusmeeskond
 Aujuht – Anna Raudkats
 Pealavastaja – Leo Kalmet
 Rahvakunstiõhtu üldjuht – Vambola Markus
 Rahvatantsude üldjuht – Ullo Toomi
 Muusika üldjuht ja kujundaja – Gennadi Podelski
 Kunstiline kujundaja – Voldemar Peil
 Naisrühmade üldjuht – Heino Aassalu
 Lasterühmade üldjuht – Ott Valgemäe
 Tallinna ühendatud naisvõimlemisrühmade üldjuhid – Ilse Mikko, Hilda Preikoch
 Ühendatud akrobaatide rühma üldjuht – Enn Loo

Etendused
 19. juuli kell 20 – I etendus
 20. juuli kell 21 – II etendus

Viited

Kasutatud kirjandus
 75 aastat Eesti tantsupidusid. Koostajad Lille-Astra Arraste, Ilma Adamson, Anneli Ammas, Ülle Feršel, Kadri Tiis, Juris Žigurs ja Kadri Valner. Kirjastus Varrak, Eesti Rahvatantsu ja Rahvamuusika Selts. Tallinn 2009

06
1960
VIII üldtantsupidu

VIII üldtantsupidu toimus Tallinnas Komsomoli-nimelisel staadionil 16.–18. juulil 1965. Kandis ametlikku nime "Nõukogude Eesti 1965. aasta rahvakunstiõhtu". Ühtekokku toimus kolm etendust.

Tantsupeol osales 82 segarühma, 84 naisrühma, 79 lasterühma ja esmakordselt 79 noorte segarühma. Lisaks esines peol kõnekoor ja 16 Värska ja Tartu leelotajat.. Ühtekokku osales peol 5049 tantsijat ja saatjat.

Külaliste hulgas olid staadionil NLKP Keskkomitee Presiidiumi liige, NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi esimees Anastass Mikojan, EKP Keskkomitee esimene sekretär Johannes Käbin, Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimees Aleksei Müürisepp, Nõukogude Liidu kangelane German Titov jt.

Rahvakunstiõhtu algas karjapasunate ja Laine Mesikäppa leeloga: "Ae, ae! Tulge, tulge! Tulge laulma ja tantsima!". Peo üheks kandvamaks osaks oli Helju Mikkeli lavastatud kolmeosaline kiigestseen. Rahvakunstiõhtu lõppes traditsiooniliselt "Tuljakuga". Seekord kandis see veidi teist tähendust, kuna mõned kuud enne pidu oli lahkunud tantsu looja Anna Raudkats.

Peol kanti ette kokku 22 tantsu, millest kaeksa olid just selleks peoks loodud autoritantsud .

See oli viimane pidu, kus Ullo Toomi oli peo kunstiliseks juhiks.

Lavastusmeeskond
 Peo üldjuht ja segarühmade üldjuht – Ullo Toomi
 Peo üldjuht ja noorterühmade üldjuht – Alfred Raadik
 Naisrühmade üldjuht – Heino Aassalu
 Lasterühmade üldjuht – Niina Raadik
 Võimlemisrühmade üldjuht – Valli Tarvas
 Muusika üldjuht – Helmut Orusaar
 Lavastaja – Leo Kalmet
 Kunstnik – Voldemar Peil
 Vahetekstid – Arvi Siig

Etendused
 16. juuli kell 19 – I etendus
 17. juuli kell 20 – II etendus
 18. juuli kell 20 – III etendus

Viited

Kasutatud kirjandus
 75 aastat Eesti tantsupidusid. Koostajad Lille-Astra Arraste, Ilma Adamson, Anneli Ammas, Ülle Feršel, Kadri Tiis, Juris Žigurs ja Kadri Valner. Kirjastus Varrak, Eesti Rahvatantsu ja Rahvamuusika Selts. Tallinn 2009

08
1965
IX üldtantsupidu

IX üldtantsupidu toimus Tallinnas Komsomoli-nimelisel staadionil 18. ja 19. juulil 1970. Kandis ametlikku nimetust "ENSV 1970. aasta vabariiklik rahvatantsupidu". Ühtekokku toimus kolm etendust.

1970. aasta peole registreerus 677 rühma 10360 tantsijaga. Kuna peole lubati vaid 510 rühma, läbis enamik rühmaliike kaks konkurssi. Erandiks olid vaid B-segarühmad, kel ei tekkinud omavahelist võistlust. Tantsijad oli peol 7741, koos pillimeeste ja saatjatega 9997. Neist nooril oli 4-aastane, vanim 76-aastane.

Esimest korda oli kunstiliseks juhiks Tartu Ülikooli rahvakunstiansambli juht Helju Mikkel. Seniste pidude üldjuht Ullo Toomi nimetati aujuhiks.

Peo juhtteemat väljendas Helju Mikkeli avatants-kantaat "Päike, maa ja meri" (muusika Veljo Tormis, sõnad Mart Raud). Kantaati korrati osaliselt ka järgmisel peol 1973. aastal ja kaasajastatud keeles 1990. aasta XIV tantsupeol.

Lavastusmeeskond
 Rahvatantsupeo aujuht – Ullo Toomi
 Üldjuht-korraldaja – Ilmar Moss
 Kunstiline juht – Helju Mikkel
 Muusika üldjuht – Helmut Orusaar
 Mudilasrühmade üldjuht – Niina Raadik
 Lasterühmade (5.-6. klass) üldjuht – Aleks Raja
 Lasterühmade (7.-8. klass) üldjuht – Henn Tiivel
 C-segarühmade üldjuht – Alfred Raadik
 B-segarühmade üldjuht – Naima Ebrok
 A-segarühmade üldjuhid – Salme Valgemäe, Ott Valgemäe
 Neiduderühmade üldjuht – Nelli Uustalu
 Naisrühmade üldjuht – Heino Aassalu
 Kunstnik – Meeri Säre
 Helikujundaja ja -operaator – Leida Orusaar
 Helirežissöör – Hans Brümmel

Etendused
 18. juuli kell 18 – I etendus
 19. juuli kell 12 – II etendus
 19. juuli kell 18 – III etendus

Viited

Kasutatud kirjandus
 75 aastat Eesti tantsupidusid. Koostajad Lille-Astra Arraste, Ilma Adamson, Anneli Ammas, Ülle Feršel, Kadri Tiis, Juris Žigurs ja Kadri Valner. Kirjastus Varrak, Eesti Rahvatantsu ja Rahvamuusika Selts. Tallinn 2009

09
1970
Ele Reiljan

Ele Reiljan (sündinud 7. märtsil 1975 Tartus) on Eesti majandusteadlane.

Elulugu
Ta on lõpetanud 1993. aastal Tartu 5. Keskkooli ja 1997. aastal Tartu Ülikooli; M.A. (1999, Tartu Ülikool), väitekiri "Otseste välisinvesteeringute liikumist mõjutavad sihtriigi makrotegurid"; Ph.D. (majandus, 2005, Tartu Ülikool), väitekiri "Reasons for De-internationalization: An Analysis of Estonian Manufacturing Companies". Oli 1998–2004 Tartu Ülikooli majandusteaduskonna teadusprodekaani assistent ja 1999–2005 teadur, 2005–2006 vanemteadur ja turunduse õppetooli hoidja.

Ta on töötanud arenduse, strateegia, müügi, klienditeeninduse ja logistika valdkonnas Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuses, TS Laevad OÜs ja Omnivas, aga ka Swedbankis ja Luminoris.

Alates 2021. aasta aprillist töötab ta Transpordiametis: arendusosakonna juhataja ja seejärel arendusteenistuse direktoritina. Alates 11. juulist 2022 on Ele Reiljan Transpordiameti peadirektori kohusetäitja.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: ettevõtete rahvusvahelistumine, ettevõtete välisturgudelt taandumise põhjused, innovaatiliste toodete edukus välisturgudel. 55 teadustrükist.

Isiklikku 
Ele Reiljan on Evi Gailiti ja Janno Reljani tütar.

Viited

Teoseid
 Determinants of Foreign Direct Investment Inflows in Estonia. // Foreign Direct Investments in Est. Economy. Tartu, 2001
 Foreign Direct Investments to Estonia in the Context of Economic Globalization and Regional Integration (kaasautor J. Reiljan). // Foreign Direct Investments in Est. Economy. Tartu, 2001
 Analysis of Changes in Foreign Direct Investment Determinants in Estonia. // Entry and Strategies into and from Central and Eastern Europe. Vaasa, 2002
 The Role of Outward Foreign Direct Investments in the Internationalization of Estonian Firms (kaasautorid U. Varblane, T. Roolaht). // Facilitating Transition by Internationalization: Outward Direct Investments from Central European Economies in Transition. Aldershot, 2003
 Reasons for De-internationalization: An Analysis of Estonian Manufacturing Companies. // Estonia, the New EU Economy: Building a Baltic Miracle? Aldershot, 2005.

Kirjandus

Välislingid

Eesti majandusteadlased
Sündinud 1975
Paul Reim

Paul Reim (13. veebruar 1901 Kooraste vald, Võrumaa – 24. aprill 1942 Sosva, Sverdlovski oblast) oli Eesti metsateadlane.

Elulugu
Paul Reim oli vallasekretär poeg.

Õppis Võrus ja Tartus, sooritas küpsuseksami 1920 Tartu Õpetajate Seminari juures küpsus- ja täienduseksamite komisjonis. Lõpetas 1924 TÜ; metsandusmagister (1927, Helsingi Ülikool), väitekiri "Tutkimuksia haavan siemenista"; metsandusdoktor (1929, TÜ), väitekiri "Haava paljunemisbioloogia Eestis ja Soomes kogutud uurimisainestiku valgusel". Osales 1918–1919 Vabadussõjas. Täiendas end stipendiaadina 1926–1928 Helsingi Ülikoolis. Oli 1923–1926 ja 1928 TÜ metsakasvatuskabinetis nooremassistent, 1929–1934 Voltvetis metsaülem ja metsakooli õpetaja, 1934–1936 Pärnus metsatööriistade töökoja omanik, 1936–1939 Audrus metsaülem, 1939–1941 Tihemetsa Metsatehnikumi direktor. 1941 arreteeriti ja 1942 hukati. Akadeemilise Metsaseltsi asutajaid (1922).

Teadustöö
Uurimisvaldkond: metsataimlamajanduse, metsakasv, Eesti metsapoliitika ja ökonoomika, metsakultuurid, -tööriistad, -töövõtted, metsabioloogia. 70 teadustrükist, sh 10 raamatut ja lühimonograafiat.

Teoseid
 Lõuna-Eesti tamme kultuurid. // TÜ metsandusosk toim 3. Tartu, 1924
 Metsade majanduslik tähtsus Eestis. // TÜ metsandusosakonna toim 14. Tartu, 1929
 Haava paljunemis-bioloogia. // TÜ metsandusosakonna toim 16. Tartu, 1930
 Katsete tulemusi ja tähelepanekuid Voltveti katsemetskonnast 1929.–1934. // Katsemetskondade teated nr. 1. Tallinn, 1935
 Metsamajandus Eestis. Tallinn, 1937.

Viited

Kirjandus
 Eesti avalikud tegelased. Trt, 1932, 267–268
 EE 14, 420
 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 39
 Eesti Üliõpilaste Selts 1919–1940. Biograafilised andmed. Stockholm, 1984, 112–113
 Esimene magister rerum forestalium Paul Reim. // Eesti Mets (1927) 9, 186–187
 Tuiskvere, B. Dr. rer. for. Paul Reim. Eluloolisi andmeid. // EME (1957) 25, 3–7
 M. R. Ta armastas Eestit ja Eesti metsa. // EME (1957), 25, 7–13
 Margus, M. A. Raukase mälestusi Paul Reimist. // Mets ja Puu (1991) 5, 8–11
 Meikar, T. Paul Reim – metsanduse suurkuju. // Eesti Mets (1991) 5, 11–16
 Kask, P. (koost). Paul Reim. Eesti metsanduse suurmehed. Võru, 2001.
  

Eesti metsateadlased
Eesti metsaülemad
Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna vilistlased
Eesti Üliõpilaste Seltsi liikmed
Vabadussõja veteranid
Sündinud 1901
Surnud 1942
Arnold Friedrich Reiman

Arnold Friedrich Reiman (perekonnanime rööpkuju: Reimann; 30. august 1903 Rakvere – 24. oktoober 1963 Tallinn) oli Eesti arstiteadlane, pediaater ja tervishoiutegelane.

Elulugu
Arnold Friedrich Reiman oli raudteelase poeg.

Lõpetas 1921 Valga Poeglaste Gümnaasiumi ja 1926 Tartu Ülikooli; meditsiinikandidaat (1947, TRÜ), väitekiri "Sündimus ja suremus Eestis 1922.–1940. a. Statistiline uurimus". Võttis osa Vabadussõjast. Oli 1924–1926 Tartu Ülikooli tervishoiu instituudi subassistent, 1926–1930 TÜ Lastekliiniku nooremassistent, 1930–1935 vanemassistent, 1936 Tartu Haigekassa lastearst, 1936–1940 Tallinna Ühishaigekassa lastearst, 1940–1941 Tervishoiu Rahvakomissariaadi Laste ja Emade Raviasutuste Valitsuse ülem. 1941–1944 Nõukogude tagalas, kus algul töötas jaoskonnaarstina, 1942–1947 tervishoiuministri (aastani 1946 rahvakomissari) esimene asetäitja; 1947–1948 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi teadur ja 1948–1952 direktor, 1952–1955 pediaatriosakonna juhataja, 1955–1963 TPedI loodusteaduse ja geograafia kateedri juhataja, dotsent. Eesti NSV teeneline arst (1945).

Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: laste reumaatiliste südamekahjustuste profülaktika ja ravi, sündimus ja suremus Eestis. 20 teadustrükist.

Teoseid
 Kombeldavate mahlanäärmete suurenemisest ja selle põhjusist lapseeas. // Eesti Arst (1929) 7
 Mürgistus kalomeliga. // Eesti Arst (1930) 11
 Kopsupõletikud lastekliiniku andmeil. // Eesti Arst (1932) 3
 Ema käsiraamat. Tartu, 1938
 Ema ja laps. Tallinn, 1947, 41963
 Kõrgema närvitalitluse uurimisest lastel reumatismi puhul. // Nõukogude Eesti Tervishoid 5 (1956)
 Kreutzwald arstina. // Fr. R. Kreutzwaldi maailmavaade ja tegevus. Tallinn, 1953
 Õpilase tervishoid. Tallinn, 1960.

Viited

Kirjandus
 ENE 6, 453
 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 143
 Arnold Reiman (Nekroloog). Nõukogude Eesti Tervishoid (1963) 5, 71
 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi teaduskaader 1947–1987. Tallinn, 1987, 7
 Merila-Lattik, H. Eesti arstid 1947–1997. Tallinn, 1997, 300–301
 Tartu Ülikooli Kliinikum 200, 219.
  

Eesti arstiteadlased
Eesti lastearstid
Eesti NSV teenelised arstid
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1903
Surnud 1963
Indrek Reimand

Indrek Reimand (sündinud 5. juulil 1964 Tartus) on eesti füüsik  ja riigiametnik, alates 1. maist 2022 TÜ Narva kolledži direktor.

Haridus
Lõpetas 1982. aastal Nõo Keskkooli ja 1989. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsika eriala; PhD (füüsika, 2000, TÜ), väitekiri "Picosecond dynamics of optical excitations in GaAs and other excitonic systems".

Töö

 1989–1992 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Füüsika Instituudi nooremteadur 
 1992–1996 TÜ doktorant 
 1996–2000 TÜ FI insener 
 2000–2004 Eesti Infotehnoloogia Sihtasutuse juhatuse liige 
 2004–2012 Haridus- ja Teadusministeeriumi teadusosakonna juhataja 
 2012–2021 kõrghariduse ja teaduse asekantsler. 
 1. maist 2022 TÜ Narva kolledži direktor.

Reimand on kuulunud erinevate teadus- ja arendustegevusega seotud sihtasutuste juhatustesse ning nõukogudesse.

Teadustöös on Reimand tegelenud järgmiste uurimisvaldkondadega: tahkiste optika ja spektroskoopia, aeglahutusega pooljuhtide ja krüokristallide laserspektroskoopia, fotoergastuste dünaamika madaladimensioonilistes struktuurides. 

Reimand on kaitsnud doktorikraadi 2000. aastal Tartu ülikoolis optika ja spektroskoopia erialal.

Teoseid
 Surface polarization dynamics revealed by timeresolved resonant reflection of light (kaasautor). // Opt. Commun. 86 (1991) 2
 Kinetics of free exciton luminesence in GaAs (kaasautor). // Phys. Rev. B, 45 (1992) 3
 An analysis of electron-hole recombination insener olid Xenon with time-resolved luminescence spectroscopy (kaasautor). // Phys. Stat. Sol. (b), 214 (1999) 1
 Exciton interaction with hot electrons in GaAs (kaasautor). // Phys. Rev. B, 61 (2000) 24

Viited

Kirjandus
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995. Käsikiri, 147–148
 Eesti uue põlvkonna teadlasi ( (arhiiviversioon 17.01.2008))

Välislingid
 

Eesti füüsikud
Nõo Reaalgümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna vilistlased‎
Sündinud 1964
Jaan Reimand

Jaan Reimand (aastani 1938 Reinmann; 2. juunil 1930 Halinga vald Pärnumaa – 23. september 2020) oli eesti matemaatik.

Elulugu
Jaan Reimand oli talupidaja poeg.  Ta lõpetas 1954 Borissovi 3. Töölisnoorte Keskkooli (Valgevene), 1959 Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna ja 1962 TRÜ aspirantuuri; pedagoogikakandidaat (1969, TRÜ), väitekiri "Lineaarplaneerimise ja majandusküberneetika elemendid keskkoolis ning küberneetilise mõtteviisi arendamine". 

1962–1963 oli Reimand Tartu Riikliku Ülikooli teoreetilise mehaanika kateedri assistent, 1963–1965 vanemõpetaja, 1965–1971 matemaatika õpetamise kateedri vanemõpetaja, 1971–1975 dotsendi kohusetäitja, 1975–1993 dotsent, 1975–1987 kateedri juhataja, 1993–1995 Taru Ülikooli matemaatika didaktika õppetooli dotsent. 

Aastatel 1972–1975 oli Reimand Eestimaa Kommunistliku Partei TRÜ komitee sekretär.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: koolimatemaatika moderniseerimine ja selle õpetamise uurimine, ajastute majanduselu ja selle  teenindamise suhted, matemaatikaõpetajate vajaduste prognoosimine, üliõpilaste õppetöösse suhtumise uurimine, matemaatika olmeülesannete temaatika. 36 teaduspublikatsiooni.

Tunnustus
 1993 Gerhard Rägo nimeline mälestusmedal

Teoseid
 Lineaarne planeerimine (kaasautor). // Täiendavaid teemasid koolimatemaatikale. Tallinn, 1967
 Matemaatiliste mõistete omandatus koolis. // Ped-teaduselt koolile 1981–1985 (konverentsi materjalid). Reaalained. Tallinn, 1986
 Küberneetilise mõtteviisi arendamine keskkoolis. // Nõukogude Kool 4 (1971) 5
 Matemaatika ja füüsika õpetajate kontingendi struktuur 1971. a. ja selle muutumisvõimalustest. // Tartu Ülikool ja koolimatemaatika areng (konverentsi materjalid). Tartu, 1972
 От лекции до экзамена. Анкета и общие распределения ответов проведенного анкетирования студентов в ТГУ. // Организация учебного процесса. Вып. I. Сб. методики и данных исследований. ТГУ, Трт, 1972
 Valemid matemaatikast (kaasautor). Tartu, 1979, 1980
 Tallinn, 1983, 3. trükk 1993, M, 1986 (pärsia k)

Viited

Kirjandus
 Kümme küsimust juubilarile Jaan Reimand.// Eesti Matemaatika Selts. Aastaraamat 2010, lk. 125-136.
 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 386
 Uusi teaduse kandidaate. // Matemaatika ja kaasaeg XVII. Tartu, 1970, 124
 V. Gross. Signaalid, avaldused, ettepanekud… // Noorus 9 (1957), 27
 Dreyersdorff, I. Mis on temas huvitavat. // Tipa-tapa 8/9. Tartu 8. keskkooli almanahh. Tartu, 1966, 104–105.
  

Eesti matemaatikud
Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna vilistlased
Sündinud 1930
Surnud 2020
Tiia Reimand

Tiia Reimand (aastani 1996 Tiia Pruuli, sündinud 19. septembril 1967 Tartus) on Eesti arstiteadlane, pediaater ja geneetik.

Elulugu
Tiia Reimand on Eesti filoloogi Külvi Pruuli tütar.

Lõpetas 1985 Tartu 2 Keskkooli, 1991 TÜ arstiteaduskonna. Meditsiinidoktor (2007, TÜ), väitekiri "Down syndrome in Estonia". 

Oli 1991–1993 TÜ geneetika internatuuris, 1993–1994 Tallinna Meditsiinikooli anatoomia ja geneetika õppejõud, 1995–1997 TÜ lastekliiniku resident, aastast 2000 Tartu Ülikooli Kliinikumi ühendlabori meditsiinigeneetika keskuse pediaater-geneetik, 2000–2007 ka TÜ pediaatria doktorant. Täiendas end 1995 Kopenhaagenis ja 2000 Soomes. 

Ta on ka ECARUCA (European Cytogenetic Assotiation Register of Unbalanced Chromosome Aberration) Eesti koordinaator, Eesti Inimgeneetika Ühingu asutajaliige, Eesti Lastearstide ja Arstide Liidu liige. Uurinud kromosoomhaigusi. Temalt on ilmunud 15 teadustrükist.

Viited

Teoseid
 The incidence of Down Syndrome in Estonia during 1990–2000 (kaasautor). // Eur J. Human Genetics 10 (2002)
 Parents' satisfaction with medical and social assistance provided to children with Down Syndrome: experience in Estonia. (kaasautor). // Community Genetics, 6 (2003) 3
 Descriptive epidemiology of Down syndrome in Estonia (kaasautorid K. Õunap, R. Zordiani). // Paediatric and Perinatal Epidemiology, 20 (2006) 6
 Downi sündroom Eestis (kaasautor). //. Eesti Arst (2006) 6
 Downi sündroomiga isikute meditsiinilise käsitluse juhend (kaasautor). // Eesti Arst( 2006) 10
 Downi sündroom – immuunsüsteemi häiretega kromosoomihaigus (kaasautor). // Eesti Arst (2007) 8.

Kirjandus
 Tartu Ülikooli arstiteaduskond 1982–2007. Trt, 2007, 282
 Meditsiinidoktor Tiia Reimand. // Eesti Arst 2 (2008), 161.
  

Eesti arstiteadlased
Eesti lastearstid
Eesti geneetikud
Sündinud 1967
Elmar Reimers

Elmar Reimers (11. märts 1929 Gattšina, Petrogradi kubermang – 20. märts 2021) oli eesti matemaatik.

Elulugu
Elmar Reimers oli trükitöölise poeg. 

Ta lõpetas aastal 1949 Tallinna 20. Keskkooli, aastal 1954 Tartu Ülikool Riikliku Ülikooli matemaatikuna ja 1957 TÜ aspirantuuri; füüsika-matemaatikakandidaat (1959, TÜ), väitekiri "Keskväärtusteoreemid kahekordsete ridade teoorias". 

Ta oli 1957–1959 TÜ geomeetria kateedri ja 1959–1961 matemaatilise analüüsi kateedri vanemõpetaja, 1961–1966 dotsent, 1966–1968 vanemteadur, 1968–1996 dotsent.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: matemaatiline analüüs, summeerimismenetluse üldistamine nn kontinuaalsete menetluste sissetoomisega, jadade ekvivalentsuse probleemi püstitamine, mis üldistab tuntud Tauberi probleemi. 42 teadustrükist.

Viited

Teoseid
 Континуальные методы суммирования. // TÜ Toim 206 (1967)
 Проблемы эквивалентности последовательностей и тауберовы теоремы I–II. // TÜ Toim 596 (1982), 661 (1984)
 Matemaatilise analüüsi praktikum I–II. Tallinn, 1988
 Эквивалентность двойных последовательностей и тауберовы теоремы. // TÜ Toim 846 (1989).

Kirjandus
 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 387
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 148
 Dotsent Elmar Reimers 60. // TÜ Toim 846 (1989), 3–10.
 

Eesti matemaatikud
Tartu Ülikooli õppejõud
Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna vilistlased
Sündinud 1929
Surnud 2021
Aivo Reiner

Aivo Reiner (sündinud 10. veebruaril 1940 Rakveres) on Eesti majandusteadlane.

Elulugu
Lõpetas 1959 Tallinna Polütehnikumi tehnik-elektrikuna ja 1969 Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna; majanduskandidaat (1976, Eesti NSV Teaduste Akadeemia Majanduse Instituut), väitekiri "Проблемы концентрации производства и совершенствование формирования хозяйственных организаций на примере легкой промышленности Эстонской ССР)". Oli 1959–62 Tallinna Ekskavaatoritehase elektrik, 1962–71 Tallinna Soojuselektrijaama insener, 1971–74 Kergetööstuse Ministeeriumi  ja Juhtimise Keskuse juhtimissüsteemide osakonna juhataja, 1974–76 Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Teadusliku Uurimise Instituudi (EMMI) plaani ja arvestuse osakonna vanemteadur ja juhataja, 1976–81 Aianduse Ministeeriumi spetsiaalse konstrueerimisbüroo teadusdirektor, 1981–84 Tallinna Puu- ja Köögivilja Kaubastu direktor, 1984–2000 AS Mainor osakonnajuhataja, projektijuhataja, 1991–1997 Eesti Börsiühingu peasekretär, 2000–02 Mainori Majanduse Instituudi rahvusvahelise äri erakorraline professor, 2004– Audentese Ülikooli erakorraline dotsent.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: isemajandamine, ettevõtete välismajandustegevus.

Teoseid
 Sinust võib saada investeerija (kaasautor V. Lokk). Tallinn, 1993
 Ettevõtluskeskkond Eestis ja mõnedes teistes Baltimere riikides eemalt ja seestpoolt vaadatuna. Olukord täna ja mõtteid tuleviku tarvis. // Audentese Ülikooli Toim 4 (2003)
 Sotsiaal-majanduslikud uuendused: Teooria ja praktika. Metodoloogilised küsimused. // Haridus ja majandus 2004. Rahvusv teaduskonv materjalid. TTÜ, 2004
 Rahvusvaheline juhtimine: loengukonspekt-töövihik. Tallinn, 2004.

Viited

Kirjandus

Välislingid

Eesti majandusteadlased
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Sündinud 1940
Jaan Reinet

Jaan Reinet (aastani 1937 Reinert, 8. mai 1905 Tarvastu vald, Viljandimaa – 29. november 1991 Tartu) oli eesti füüsik ja geofüüsik.

Elulugu
Jaan Reinet oli metsavahi poeg.

Lõpetas 1925 Tartu Õpetajate Seminari ja 1935 Tartu Ülikooli matemaatikaosakonna. 1959. aastal kaitses Tartu Riiklikus Ülikoolis füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi väitekirjaga "Об изменениях ионизации атмосферы в г. Тарту". 

Oli 1925–1928 Viljandi 3. algkooli õpetaja, 1928–1932 Tartus eratunniandja ja õpetaja, 1932–1936 Tartu Linna 11. algkooli õpetaja, 1936–1937 Tartu Ülikooli füüsikainstituudi assistent ja abijõud ning Tartu Pedagoogiumi õpetaja, 1937–1941 Võrumaa koolide inspektor, 1941 Võrus Fr. R. Kreutzwaldi Memoriaalmuuseumi asutaja ja direktor, 1942–1943 Viljandi 1. Gümnaasiumi õpetaja ja 1944–1946 Viljandi I Keskkooli õpetaja, 1946–1947 TRÜ üldfüüsika kateedri assistent, 1947–1961 vanemõpetaja, 1960–1961 üldfüüsika kateedri juhataja, 1961–1971 dotsent, 1971–1975 aeroionisatsiooni ja elektroaerosoolide labori juhataja ja teaduslik juhendaja (asutas selle 1964), 1975 vanemteadur ja 1976–1880 samas geofüüsikaliste vaatluste sektori juhataja.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: aeroionisatsioon; elektroaerosoolid ja nende rakendamisvõimalused meditsiinis, konstrueerinud selleks vajalikke aparaate. TÜ aeroionisatsiooni ja elektroaerosooli koolkonna rajaja. Uurimusi ka eesti keele grammatika ja kirjanduse ning koolihügieeni alalt. Rahvusvahelise Biometeroloogia Ühingu liige,  auliige. Üle 200 teadustrükise ja 30 autoritunnistuse.

Tunnustused
1967 Nõukogude Eesti preemia (kollektiivi juht) atmosfääriionisatsiooni ja elektroaerosoolide alase uurimistööde eest
1974 Eesti NSV teeneline leiutaja

Viited

Teoseid
 Atmosfääri ionisatsiooni muutustest Tartus aastase perioodi vältel. // TÜ Toim 59 (1958)
 Aerosol ionizer and its application in medicine (kaasautor). // Proc. 3rd International Biometeorol. Congr. Oxford, 1966
 О применении аэрозолей и электроаэрозолей в острой стадии полиомиелита, особенно у подвергшихся трахеостомии больныtor). // Ж. невропатол. и псих. 60 (1960) 11
 О нормах аэроионов в помещениях. // Уч. зап. ТГУ 648 (1963)
 On counters of atmospheric ions and electroaerosols. // Symp. on aeroionotherapy. Budapest, 1972
 Characteristic of the consentrations of small air ions. // VI Int conf. atmospheric elektricity. Manchester, 1980
 Õhu puhtuse hindamise elektrilised ja indikaatormeetodid. // Keskkonnakaitse 5 (1985).

Kirjandus
 EE 14, 422
 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 280
 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 418
 Vajakas, E. The story of an inventor (J. Reinet). // Estonian Panorama. 1985, 46–57
 Tartu Ülikooli Kliinikum 200, 239.
  

Eesti füüsikud
Eesti geofüüsikud
Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna vilistlased
Eesti Üliõpilaste Seltsi liikmed
Eesti NSV teenelised leiutajad
Sündinud 1905
Surnud 1991
Andres Reinhold

Andres Reinhold (sündinud 2. augustil 1955 Kiviõlis) on Eesti tehnikateadlane.

Elulugu
Lõpetas 1973 Kiviõli 1. Keskkooli ja 1979 Tallinna Polütehnilise Instituudi peenmehaanika erialal. Täiendas end 1991 Helsingi ja 1997 Florida Ülikoolis. Oli 1978–80 Küberneetika Instituudi insener, aastast 1980 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudi vaneminsener, 1984–86 grupijuht, 1986– teadur.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: peenmehaanika, TMR mõõtepea tehnoloogia. Eesti Vabariigi teaduspreemia 2006 (kollektiivis). Üle 10 teadustrükise.

Viited

Teoseid
 A high resolution O-17 and Si.29 NMR study of siliceous ferrierite and ab initio calculations of NMR parameters (kaasautor). // J. Am.Chem Soc. 122 (2000) 20
 New Horizons for Magic-Angel Spinning NMR (kaasautor). // Topics in Current Chemistry 246 (2004)
 New Horizons for Magic-Angel Spinning NMR (kaasautor). // Topics in Current Chemistry 246 (2004)
 New opportunities for double rotation NMR of half-integer quadrupolar nuclie (kaasautor). // J. Magnetic Resonance 178 (2006)
 Ülikiire proovirotatsiooni tehnika arendamine (kaasautor). // EV-i teaduspreemiad 2006. Tallinn, 2006.

Kirjandus
 EV teaduspreemiad 2006, 27.
 

Eesti tehnikateadlased
Sündinud 1955
Eduard Reining

Eduard Reining (13. aprill 1899 Tallinn – 14. september 1987 Stockholm) oli Eesti teatriloolane ja -kriitik.

Elulugu
Eduard Reining oli müürsepa poeg.

Lõpetas Tallinna Kaubanduskooli ja Õhtukolledži, õppis 1920–1923 Draamastuudio teatrikoolis (ei lõpetanud) ja töötas aastani 1924 Tallinnas NSV Liidu kaubandusesinduses raamatupidajana. 

Oli 1924. aasta detsembriputšis osalemise tõttu aastani 1929 vangis. 

1930–1940 oli Tallinna Töölisteatri tegevjuht ja 1942 lavastaja. 

Asutas 1934. aastal ajakirja Teater, 1934–1940 oli selle tegevtoimetaja. Aastatel 1940–1941 oli Estonia teatri kunstinõunik ja direktor. 

Saksa okupatsioonivõimud arreteerisid ta 1941. aastal. Põgenes 1944 Rootsi. 

Töötanud Malmös arhiivitöölise ja raamatupidajana. Oli Rootsi Eesti Pagulasteatri asutajaid (1945) ja kauaaegne Stockholmi Eesti Päevalehe teatrikriitik. Teinud kaastööd ajakirjale Tulimuld.

Viited

Teoseid
 Kakskümmend aastat Eesti iseseisvusaegset teatrit: 1918–1938 (koost-toim). Tallinn, 1938.

Kirjandus
 EE 14, 422
 ETrBL, 560–561.
  

Eesti teatriteadlased
Eesti teatrikriitikud
Eestlased Rootsis
Sündinud 1899
Surnud 1987
Uudo Reino

Uudo Reino (16. aprill 1935 Tartu – 9. jaanuar 2018) oli eesti arstiteadlane, lastekirurg ja uroloog.

Elulugu
Uudo Reino oli teenistujate poeg.

Ta lõpetas 1953. aastal Tallinna 10. Keskkooli ja 1959. aastal TRÜ arstiteaduskonna. 

Meditsiinikandidaat 1967 (Arstide Täienduse Keskinstituut, Moskva), väitekiri "Определение и коррекция пола у детей с аномалиями наружных и внутренних половых органов". 

Oli 1959–1961 Räpina rajooni haigla kirurg ja peaarst, 1961–1965 Moskvas Arstide Täienduse Keskinstituudis ordinatuuris ja aspirantuuris, 1965–1966 Tallinna Vabariikliku Haigla lastekirurgia osakonna kirurg. 

1966–1970 TRÜ teaduskonnakirurgia kateedri assistent, 1971–1992 dotsent, 1992–2000 TÜ kirurgiakliiniku dotsent, 2000– Eesti Kaitsejõudude arstliku komisjoni kirurg.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: lastekirurgia, eriti uroloogia ja vastsündinute kirurgia.

Teoseid
150 teadustrükist, 5 autoritunnistust.
О выборе метода хирургического лечения пороков развития половых органов у детей. // Вест. xир. (1963) 3
Determination of sex in children with anomalous external and internal genitals. // Publications on Vascular Surgery and Urology. Tartu 1969
Актуальные вопросы урологии детского возраста (kaasautorid S. Doletski, V. Shanidze). // Урология нефрол. (1979) 6
Применение тока надтональной частоты в комплексном лечении цистита у детей (kaasautor). // Урология нефрол. (1982) 6
Vesikouretaalse reflukseerumise vormide diagnostika lastel. // Nõukogude Eesti Tervishoid (1984) 1
Lastekirurgia Eestis. Kaasautor. // Eesti Arst (2002) 11

Liikmesus
Eesti Kirurgide Selts
Eesti Lastekirurgide Selts
Eesti Uroloogide Selts
1994–1998 Balti Lastekirurgide Assotsiatsiooni president

Viited

Kirjandus
Eesti Arst (1985) 3. Lk 221
"Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980". Tartu 1987. Lk 117
Helbe Merila-Lattik. "Eesti arstid 1947–1997". Tallinn 1997. Lk 956
Tartu Ülikooli Kliinikumi 200, 193–194, 203
Eesti Arst (2005) 3. Lk 201
"Tartu Ülikooli arstiteaduskond 1982–2007". Tartu 2007. Lk 246, 248, 251

Välislingid
 

Eesti arstiteadlased
Eesti kirurgid
Tallinna Nõmme Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Tartu Ülikooli õppejõud
Sündinud 1935
Surnud 2018
Villem Aleksander Reinok

Villem Aleksander Reinok (15. märts 1882 Riia – 10. märts 1958 Elva) oli Eesti tehnikateadlane.

Elulugu
Reinok oli veovoorimehe poeg.

Lõpetas 1902 Riia reaalkooli ning 1908 Riia Polütehnilise Instituudi insener-tehnoloogina. Oli 1909–1911 Trans-Baikali raudteel Olovjannajas ja Verhneudinskis piirkonnaülema abi, 1911–1912 Kramatorski tehastes (Harkivi kubermang) insener, 1914–1917 Tallinnas elektriäri Reinok & Co omanik (ehitas Peeter Suure Merekindlusele elektrijaamu), 1918 Eesti Tehnika Seltsi tehnika erikursuste elektrotehnika osakonna juhataja (luges elektri algõpetuse kursust), 1918–1919 Raudtee Valitsuse veoosakonna juhataja ja 1919–1927 Raudtee Valitsuse ülem, 1927–1930 Tallinna Tehnikumi õppejõud ja soojusjõu labori juhataja, ühtlasi Riikliku Katsekoja soojustehnika osakonna juhataja, osales 1929–1931 Tartu–Petseri raudtee ehitusel, 1935–1937 Insenerikoja sekretär, 1935–1940 Narva Linaketramise Manufaktuuri juhatuse liige, Riigi Turbatööstuse nõukogu ja juhatuse liige. 

Asunud 1941. aastal Saksamaale, tuli ta 1942. aastal tagasi ja töötas 1942–1944 trustis Eesti Elekter. 1945–1955 oli represseerituna Siberis vangilaagris.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: soojustehnika, aurukatlad ning põlevkivi ja selle saaduste kasutamise võimalused kütusena. Juhtis Eesti raudtee veduripargi üleviimist põlevkivi- ja põlevkiviõliküttele ning bensiini- ja diiselmootorvagunite projekteerimist ja ehitamist. Eesti Tehnika Seltsi asutajaid ja juhatuse liige ning Eesti Tehnika Seltsi ajakirja väljaandmise mõtte algatajaid, ühtlasi eesti insenerihariduse rajajaid ja kujundajaid, Tallinna Tehnikumi hoolekogu liige. Eesti Rahvusliku Jõukomitee liige.

Viited

Kirjandus
 Tallinna Tehnikumi ja TTÜ õppe- ja abijõud 1918–1944, 54
 Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986, 27, 33, 287, 300
 Tallinna Tehnikum 1918–1928. Tallinn, 1928, 11, 30, 43-44, 56
 Eesti majandustegelased. Tallinn, 1938, 174
 Tehnika Ajakiri (1935), 7 133
 Eesti Rahvuslik Jõukomitee: 1939. aasta tegevuse aruanne. Tallinn, 1940, 4
 Album Vironorum I. Toronto, 1975, 54–55
 E. V. Raudteevalitsuse loomispäevilt. // 20 aastat Eesti raudteed. Tallinn, 1938, 33–36
 Metusala, T. Juhtivad elektrotehnika õppejõud Eestis aastatel 1918–1940. // Tallinna Polütehnilise Instituudi Toim 678 (1988), 52–59
 Ritso, A. Eesti esimese põlve tehnikaharitlastest ja mehaanikainsener Villem Reinokist. // Insenerikultuur Eestis 1. Tallinn, 1992, 144–149
 Tehnika ja Tootmine (1992) 9, 48
 Mägi, V. Inseneriühendused Eesti riigi ülesehituses ja kultuuriprotsessis (1918–1940). Tallinn, 2004, 36, 42.
  

Eesti tehnikateadlased
Insenerikoja tegevliikmed
Eesti raudteelased
Tallinna kõrgema tehnikumi õppejõud
Riia Tehnikaülikooli vilistlased
Korporatsioon Vironia liikmed
Eesti represseeritud isikud
Sündinud 1882
Surnud 1958
Tõnu Reinot

Tõnu Reinot (sündinud 7. märtsil 1961 Pärnus) on Eesti füüsik.

Elulugu
Tõnu Reinot on ehitusjuhi ja õpetaja poeg, Eda Reinoti abikaasa.

Lõpetas 1979 Pärnu 2. Keskkooli ja 1984 TÜ füüsikaosakonna; Ph.D. (füüsika, 1993, TÜ), väitekiri "The kinetics of polariton luminescence, energy transfer and relaxation in anthracene". Oli 1984–1993 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Füüsika Instituudi nooremteadur, 1993-2005 Iowa Osariigi Ülikooli (USA) järeldoktor ja teadur, 2006– Iowa Osariigi Ülikooli teadur ning asepresident erafirmas BioCrystals.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: energia ülekandenähtused molekulaarkristallides; augupõletamine ja ühe molekuli spektroskoopia amorfsetes süsteemides: ülikiirelt klaasistatud vedelikud, fotosünteesivad kompleksid, normaalsed ja vähkkasvajaga koed ning üksikud rakud; makromolekulaarsete kristallide kasvatamine ning nende struktuuri analüüs.

Viited

Teoseid
 Picosecund spectroscopy of polaritons in anthracene crystals I, II (kaasautor). // J. Luminescence 35 (1987) 5, 6
 New Insights on Persistent Nonphotochemical Hole Burning and its Application to Photosynthetic Complexes (invited feature article, kaasautor). // J. Phys. Chem. 105 (2001) 5083
 Single-cell nonphotochemical hole burning of ovarian surface epithelial carcinoma and normal cells (kaasautor). // Proc. Natl. Acad. Sci. 100 (2003) 4
 Carcinoma and SV40-transfected normal ovarian surface epithelial cell comparison by nonphotochemical hole burning (kaasautor). // Biophys. J. 84 (2003) 2
 A Model for Persistent HB Spectra and Hole Growth Kinetics that Includes Photoproduct Absorption: Phthalocyanine in Hyperquenched Ortho-dichlorobenzene (kaasautor). // J. Chem. Phys. 119 (2003) 10404.

Kirjandus

Välislingid

Eesti füüsikud
Sündinud 1961
Karl Reintalu

Karl Reintalu (perekonnanime rööpkuju: Reinthal, 7. aprill 1902 – 22. juuni 1949 Inglismaa) oli eesti tehnikateadlane.

Haridus
Lõpetas 1924 Tallinna Tehnikumi laevaehitusinsenerina.

Teenistuskäik
Oli 1924–1940 Riigi Sadamatehaste insener, 1940–1942 TTÜ õppeülesande täitja mehaanika tehnoloogias (õpetas ka käitise organiseerimist ja juhtimist), 1943–1944 adjunktprofessor ja mehaanika tehnoloogia labori juhataja. Insenerikoja mehaanikasektsiooni liige. 

1944 põgenes Saksamaale, oli õppejõud Clausenthali Mäeakadeemias. Osales 1946 Hamburgis Balti Ülikooli loomisel, oli Eesti esindaja masinaehitusala korraldavas toimkonnas ja masinaehitusteaduskonna prodekaan.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: metallide tehnoloogia, valumuldade omadused ja valutööde korraldamine. Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärk (1940).

Teoseid
 Valumuld. // Tehnika Kuukiri (1944) 1.

Viited

Kirjandus
 TT ja TTÜ õppe- ja abijõud 1918–1944, 54
 TT 1918–1928, 29
 Balti Ülikool Saksamaal 1945–1949. Toronto, 1991, 29, 34, 74, 164, 195
 Mehaanikainseneride koolitus 1918–1998. Tallinn, 1998, 24, 34
 Tallinna Tehnikum 70. Tallinn, 2005, 98.
  

Eesti tehnikateadlased
Tallinna Tehnikaülikooli professorid
Insenerikoja tegevliikmed
Tallinna kõrgema tehnikumi vilistlased
Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärgi kavalerid
Eestistatud nimega inimesed
Eestlased Suurbritannias
Sündinud 1902
Surnud 1949
Annika Reintam Blaser

Annika Reintam Blaser (sündinud 1. oktoobril 1971 Tartus) on Eesti arstiteadlane, anestesioloog ja ujuja.

Elulugu
Annika Reintam on Aimu Reintami tütar.

Lõpetas 1989 Tallinna Spordiinternaatkooli ja 1995 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna; meditsiinidoktor (2008, TÜ), väitekiri "Gastrointestinal failure in intensive care patients". Oli 1995–1997 Tartu Ülikooli Kliinikumis intern, 1997–2000 üldintensiivravi osakonna arst, 2000–2005 anestesioloogia arst-õppejõud, aastast 2004 Tartu Ülikooli doktorant, aastast 2005 Ida-Tallinna Keskhaigla anestesioloogia ja intensiivravi osakonna juhataja, 1994–1997 ka Ihaste Ratsaspordikeskuse ja Luunja ratsakooli ratsutamistreener. Paljukordne Eesti meister ujumises.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: gastrointestinaalne puudulikkus intensiivravis, hulgiorganipuudulikkus, sepsis.

Tunnustus 
 2018 – Eesti riigi teaduspreemia

Teoseid
 Tsentraalvenoosse rõhu interpretatsioon sepsisega intensiivravihaigetel (kaasautor). // Eesti Arst (2004) 3
 Incidence of gastrointestinal failure in intensive care unit patients: retrospective and prospective study (kaasautor). // Crit. Care 9 (2005) 1
 The impact of gastrointestinal failure on intensive care unit mortality (kaasautor). // Crit. Care 9 (2005) 1
 Gastrointestinal failure in intensive care: a retrospective clinical study in three different intensive care units in Germany and Estonia (kaasautor). // BMC Gastroenterol. 6 (2006) 19.

Viited

Kirjandus
 Eesti spordi biograafiline leksikon, 548
 Tartu Ülikooli arstiteaduskond 1982–2007. Trt, 2007, 223.

Välislingid 

Eesti arstiteadlased
Eesti anestesioloogid
Eesti ujujad
Eesti ratsasportlased
Sündinud 1971