Saab 90 Scandia

Saab 90 Scandia oli reisilennuk, mida tootis Saab. Kuna 1944. aastal hakkas selgeks saama, et sõjategevus (Teine maailmasõda) Euroopas hakkab lõppema, siis leidis Saab, kes oli seni põhiliselt tootnud militaarvarustust, et peab oma tootevalikut laiendama. Juhatus otsustas toota kahe mootoriga lühi- ja keskmaalennukeid, mis võiks asendada lennukeid Douglas DC-3 Dakota. Samadel kaalutlustel sisenes Saab ka sõiduautode turule (Ursaab ja Saab 92).

Scandia on DC-3-ga üsna sarnane. Ainuke selgesti nähtav väline erinevus on Scandia kolmerattalise põhiplaaniga telikud, samas kui DC-3 on üks ratas saba all (n-ö lohistab saba). DC-3 oli ka Scandia suurim konkurent, sest DC-3 järelturg oli rikkalik just sel ajal, kui Scandia üritas turule tulla.

Arendamine ja konstruktsioon

Scandia väljatöötamine algas veebruaris 1944. Eesmärk oli luua kahe mootoriga reisilennuk, mis suudaks 24–32 reisijat 1000 km kaugusele viia. Lennuki stardikaal pidi jääma 11 600 kg juurde. Lennuki disaini juures üritati silmas pidada ohutust, pikka eluiga ja madalaid ülalpidamiskulusid ning lennuk pidi saama kaks Pratt & Whitney R-2000 mootorit. Hiljem otsustati siiski Pratt & Whitney R-2180-E1 mootoreid kasutada ja algselt plaanitud mootorid paigaldati vaid prototüübile.

Tiivad valmistati NACA profiilide järgi, et saavutada head lennuomadused. Tiivad kinnitusid kere külge suhteliselt madalalt, et vähendada tugistruktuurist tulenevat lisamassi ja suurendada ohutust hädamaandumiste korral. Tiivad ehitati kolmest tükist: keskmine osa koos mootori kohtadega ja tiivaotsad kummalegi poole, mis kinnitusid poltidega otse mootorite kõrvale.

Kere diameeter valiti selle järgi, et igasse ritta mahuks neli istet – sellise paigutusega mahutas lennuk 32 reisijat. Võimalik oli kasutada ka laiemaid ja mugavamaid istmeid, mida mahtus kolm tükki ühte ritta – sellise paigutuse korral mahutas lennuk 24 reisijat. Kogu lennuki kere ehitati metallist, välja arvatud tüürid, mille puhul kaeti metallraam kangaga. Maandumisrattad paiknesid kolmnurkse plaani järgi, üks telik ninas ja kaks tiibade all ning telikud olid lennu ajaks sissetõmmatavad.

Katselennud 
Prototüübi (SE-BCA) esmalend toimus 16. novembril 1946 Claes Smithi piloteerimisel. Esmalend kestis 20 minutit. Lennuk oli madalatel kiirustel erakordselt hästi juhitav ja täielik kontroll säilis kuni kiiruseni 110–115 km/h. Varisemiskiirusele eelnevalt hakkas lennuk vibreerima. Tuli välja, et lennuk manööverdab suhteliselt hästi ka siis, kui üks mootor on välja lülitatud, mis oli tol ajal kahemootoriliste lennukite puhul haruldane. Rahule ei jäädud tüüri ja mootori seadistustega.

Enne 1947/1948. aasta talve lennati prototüübiga kokku 154 tundi. Talveks paigutati lennuk angaari ja seda täiustati veel. Mootorid tõsteti kõrgemale, et suurendada propellerite ja maa vahelist kaugust. Salongis oli varem paiknenud ainult testimisvarustus, kuid nüüd see sisustati. Teine testimisfaas algas 7. veebruaril 1948. Nüüd lennati kokku 700 tundi ja otsustati enne tootmist teha järgmised muudatused: paigaldada lennukile võimsamad mootorid, kasutada nelja labaga Hammilton-Standardi propellereid ning varustada suuna- ja kõrgusetüürid vedrudega, et vähendada lennuki juhtimiseks vajaminevat jõudu.

Reklaamringreisid 
Prototüüp lendas 1947. aastal Taani, Hollandisse, Belgiasse ja Šveitsi. Mais 1948 lendas prototüüp Oslo kaudu Newcastle'isse. Kõigi nende lendude ajal olid salongis ainult katseseadmed ja demonstratsioonlende võimalikele klientidele ei korraldatud. Selle tõttu otsustati pärast salongi sisustamist teha Euroopas üks korralik ringreis.

113 tundi mööda Euroopat 
Prototüüp alustas ringreisi 9. augustil 1948 ja saabus pärast 11 riigi läbimist 11. novembril 1948 tagasi Linköpingisse. Reisi esimene peatus oli Stockholmis ja edasi lennati sellisel marsruudil: Norra (Oslo), Iirimaa (Dublin), Suurbritannia (Prestwick, Gatwick, Jersey), Taani (Kopenhaagen), Belgia (Brüssel), Holland (Amsterdam), Šveits (Genf, Zürich), Portugal (Lissabon, Oporto), Hispaania (Madrid), Prantsusmaa (Pariis) ja lõpuks Soome. Kogu reis võttis 113 tundi koos 123 tõusu ja maandumisega, kokku läbiti 37 200 km ning veeti 1200 reisijat. Hollandis lendas lennukiga ka Hollandi Prints Bernard.

Igas linnas võeti Scandia vastu kohaliku lennufirma esindajate ja ajakirjanike poolt, kuid tellimusi ei tulnud. Mitme lennufirma esindajad külastasid 1948. ja 1949. aastal Linköpingit, et lennukiga lähemalt tutvuda. Teiste seas käidi ka järgmistes firmades: DNL, Fred Olsen, DDL, Aero O/Y, Swissair, FAMA, Aerol, Argentinas, KLM, Air Service, Sabena ja Garuda.

Kolm kontinenti 
Teine reklaamringreis algas 16. augustil 1949, kui kuue lisakütusepaagiga (igaühes 400 liitrit kütust) prototüüp läks ringreisile, mis pidi selle viima kolmele eri kontinendile. See oli ka viimane kord, kui lennukit Rootsis nähti.

Esimene lend viis Pariisi, kus lisakütusepaagid eemaldati. SE-BCA jõudis 23. augustil Addis Abebasse Etioopias. Järgmisel päeval viidi imperaator Haile Selassie demonstratsiooniks mõeldud ringreisile. Ringreisil viibis ka Carl vob Rosen, kes tol ajal nõustas Etioopia Õhujõude. Turnee käigus külastati Ateenat, Kairot, Amarat, Port Sudani ja Luxorit. Lennu käigus pidi lennuk taluma 50 °C õhutemperatuuri ja tuli sellega probleemideta toime. Pariisi naastes kinnitati lisapaagid uuesti.

Seejärel suunduti 4. septembril Pratt & Whitney kodubaasi Hartfordis Connecticutis. Koos peatustega Prestwickis, Islandil ja Gröönimaal kestis reis 3 päeva. Hartfordis eemaldati lisapaagid ja sisustus vahetati välja. Sellele järgnes põhjalik turnee mööda USA-d. Muuhulgas külastati New Yorki, Washingtoni, Chicagot, Miamit, Los Angelest ja Houstoni. Los Angeleses lendas lennukiga ka Howard Hughes ja kiitis selle konstruktsiooni. Lennuk pöördus Hartfordi tagasi 14. oktoobril.

Tootmine 

Tüübisertifikaat saadi juunis 1950. Rootsi lennufirma ABA (SAS-i eelkäija) tellis 11 lennukit. Kaks Brasiilia lennufirmat, VASP ja Aerovias do Brasil tellisid kokku kuus lennukit. Prototüüp ehitati ümber luksuslikuks eralennukiks ja selle omandas Brasiilia tööstur Olavo Fontoura.

Kuna Rootsi Õhujõud käisid Saabi tehasele peale, et põhirõhk oleks uue hävituslennuki Saab 29 Tunnan tootmisel, siis hakati ajapikku Scandiat tootma Rootsi asemel hoopis Hollandis Fokkeri tehases. Kokku toodeti lõpuks 18 Scandiat ja ajapikku koondusid need kõik VASP-i kätte.

Kasutamine 
SAS sai oma lennukid kätte ajavahemikus oktoober 1950 kuni oktoober 1954. Neid kasutati peamiselt Skandinaavia-sisesteks lendudeks, kuigi 1953.–1955. aastani lennati ka Heathrow' lennuväljale Londonis.

VASP sai esimesed Scandiad kätte oktoobris 1950, kõik Scandiad koondusid VASP-i kätte 1957. aastaks. Uusi ja endisi SAS-i Scandiaid kasutati Brasiilia-sisesteks lendudeks oktoobrist 1950 kuni 1966. aasta lõpuni. Viimane Saab 90 Scandia lend toimus 22. juulil 1969.

Variandid 
 Saab 90A – kahemootoriline reisilennuk lühikeste distantside jaoks. 
 Saab 90B – suurem reisilennuk, mida kavandati, kuid ühtegi ei toodetud.

Kasutajad 
  Brasiilia
 Aerovías do Brasil
 VASP
  Rootsi
 Aktiebolaget Aerotransport (ABA)
  Norra,  Rootsi,  Taani
 Scandinavian Airlines System (SAS)

Õnnetused 
Viis Scandiat kaotati õnnetustes, kolm õnnetust lõppes surmajuhtumitega ja kokku hukkus 64 inimest.

 Kuupäev: 30. detsember 1958
 Asukoht: Guanabata laht, Rio de Janeiro, Brasiilia
 Lennufirma: VASP
 Liin: São Paulo – Rio de Janeiro
 Registrinumber: PP-SQE
 Kerenumber: 90.103 (esmalend: 1950)
 Hukkunuid: 21 (17 reisijat ja 4 meeskonnaliiget)
 Lennuki pardal: 37 (33 reisijat ja 4 meeskonnaliiget)
 Kirjeldus: Saab tõusis õhku Rio de Janeirost ja oli tõusnud 50 m kõrgusele, kui esimene mootor üles ütles. Piloot tegi 90 kraadise vasakpöörde ja alustas veel ühte vasakpööret pärast 500 m otse läbimist, kui lennuk langema hakkas ja merre kukkus. 
 Tõenäoline põhjus: õnnetuse põhjuseks peeti piloodi viga juhtimisseadmete käsitsemisel.

 Kuupäev: 23. september 1959
 Asukoht: São Paulo, Brasiilia
 Lennufirma: VASP
 Liin: São Paulo – Rio de Janeiro
 Registrinumber: PP-SQV
 Kerenumber: 90.106 (esmalend: 1950)
 Hukkunuid: 20 (16 reisijat ja 4 meeskonnaliiget)
 Lennuki pardal: 20 (16 reisijat ja 4 meeskonnaliiget)
 Kirjeldus: lennuk ei suutnud pärast õhkutõusu São Paulost kõrgust koguda ja kukkus pooleteist minuti pärast alla. 
 Tõenäoline põhjus: põhjust ei suudetud välja selgitada.

 Kuupäev: 15. august 1960
 Asukoht: São Paulo, Brasiilia
 Lennufirma: VASP
 Liin: São Paulo – Uberlandia, MG
 Registrinumber: PP-SQS
 Kerenumber: 90.113 (esmalend: 1954)
 Hukkunuid: 0
 Lennuki pardal: N/A
 Kirjeldus: esimeses lastiruumis puhkes lennu ajal tulekahju. Tulekustutit ei kasutatud, kuna piloot kartis, et kustutamisel tekkiv toss tungib kokpitti ja halvendab niigi kehva nähtavust. Sooritati hädamaandumine São Paulo-Viracopos maandumisrajale nr 10, kuid lennuk paiskus rajalt välja remonditavale alale. 
 Tõenäoline põhjus: 1. tulekahju. 2. piloot hindas kaugusi valesti, 3. pidurdati liiga hilja, 4. raja pinnakate oli kehv.
 Kuupäev: 26. novembril 1962
 Asukoht: Paraibuna lähedal, Brasiilias
 Lennufirma: VASP
 Liin: São Paulo – Rio de Janeiro
 Registrinumber: PP-SRA
 Kerenumber: 90.107 (esmalend: 1951)
 Hukkunuid: 20 (18 reisijat ja 5 meeskonnaliiget)
 Lennuki pardal: 23 (18 reisijat ja 5 meeskonnaliiget)
 Kirjeldus: põrkas kokku teise lennukiga
 Tõenäoline põhjus: kumbki piloot ei jälginud piisavalt ümbrust, et teist lennukit märgata.

 Kuupäev: 8. märts 1964
 Asukoht: Londrina Airport, PR
 Lennufirma: VASP
 Liin: treeninglend
 Registrinumber: PP-SQY
 Kerenumber: 90.110 (esmalend: 1951)
 Hukkunuid: 0 (0 reisijat ja 0 meeskonnaliiget)
 Lennuki pardal: 4 (0 reisijat ja 4 meeskonnaliiget)
 Kirjeldus: järsk maandumine

Säilinud lennukid 
Ainuke säilinud Scandia on 16. ehitatud lennuk. Lennukit säilitatakse ühes muuseumis Bebedouros São Paulo osariigis. Lennuk asub väljas ja on komplektne, kuid väidetavalt halvas seisukorras. Saab üritas lennukit oma 50. aastapäeva puhul 1987. aastal tagasi osta, kuid pidas omaniku küsitud hinda ebamõistlikult kõrgeks.

Tehnilised andmed 

 Reisija kohti: 24 või 32
 Pikkus: 21,3 m
 Tiivaulatus: 28 m
 Kõrgus: 7,1 m
 Tühimass: 9960 kg
 Maksimaalne stardimass: 16 535 kg
 Mootor: 1× Pratt & Whitney R-2180Pratt & Whitney R-2180 Twin Wasp E 14 silindriga 1650 hj (1230 kW) radiaalmootor
 Kiirus: 450 km/h 
 Reisikiirus: 235 km/h (127 sõlme)
 Lennulagi: 7500 m
 Lennukaugus: 2510 km
 Tõusu kiirus: 6,5 m/s

Vaata ka

Sarnased lennukid 
 Douglas DC-3
 Vickers VC.1 Viking

Viited

Kirjandus 
 "Saab Scandia – Historien om ett trafikflygplan", Anders Annerfalk, Aviatic Förlag, Sweden, 1987, ISBN 91-86642-006
 Smith, Maurice A. Scandia Discussed. Flight, 3 June 1948, lk 607–613.

Välislingid 

 Saab 90 Scandia pildid
 Ainus säilinud Saab 90 Scandia

Rootsi lennukid