joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
TalTech VK

TalTech võrkpalliklubi (lühemalt TalTech) on Tallinnas asuv Eesti võrkpalliklubi. Tegemist on Tallinna Tehnikaülikooli esindusmeeskonnaga, mis osaleb Balti liigas ja Eesti meistrivõistlustel. 

2022. aasta kevadel teatati, et TalTech VK ja Selver Tallinn esindusmeeskonnad liituvad. Uue klubi nimeks sai Selver/TalTech.

Ajalugu

Asutamisest kuni 2018: TTÜ VK (Tallinna Tehnikaülikooli Võrkpalliklubi)
Alates 2018: TalTech

Peatreenerid läbi aastate

Koosseis

Tulemused

Viited

Välislingid
Koduleht
TalTech volleybox.net

Eesti võrkpalliklubid
Tallinna spordiklubid
Acta Baltico-Slavica

Acta Baltico-Slavica on Poolas välja antav teadusajakiri.

Ajakiri hakkas ilmuma aastal 1964.
Teda anti välja 1964–1977 Białystokis, 1977–1992 Wrocławis alates aastast 1992 Varssavis.

Välislingid
Ajakirja koduleht

Teadusajakirjad
Mõkola Oleštšuk

Mõkola Oleštšuk (ukraina keeles Микола Миколайович Олещук; sündinud 25. mail 1972 Lutskis) on Ukraina sõjaväelane.

Sõjaväeteenistus 
Alates 9. augustist 2021 on ta Ukraina õhuväe ülem.

Auastmed 
 2021 - kindralleitnant

Viited 

Ukraina sõjaväelased
Sündinud 1972
Steam Deck

Steam Deck on Valve'i arendatud käeshoitav arvuti, mille sihtotstarve on arvutimängude mängimine. Steam Deck tuli müügile 25. veebruaril 2022. Kuigi seade sarnaneb väliselt käeshoitava mängukonsooliga, on Steam Deckiga on võimalik mängida kasutaja Steami kogus olevaid Windowsi operatsioonisüsteemiga arvutitele mõeldud mänge kasutades Proton ühilduvuskihti. Steam Deckile on paigaldatud Valve'i poolt arendatav Linuxi distributsioon SteamOS. Steam Decki on lisaks käes hoidmisele võimalik ka ühendada välise monitori, hiire ja klaviatuuriga. Steam Decki tarkvara on kasutaja poolt muudetav ning sellele on võimalik paigaldada ka Microsoft Windows operatsioonisüsteemi.

Riistvara
Steam Deckis on koostöös AMD-ga välja töötatud eriline APU, mis koosneb Zen 2 arhitektuuril põhinevast neljatuumalisest/kaheksalõimelisest põhiprotsessorist ja RDNA 2 arhitektuuril põhinevast 8 arvutustuumaga graafikaprotsessorist. Mõlemad protsessorid muudavad oma taktsagedust vastavalt vajadusele: põhiprotsessor vahemikus 2,4–3,5 GHz ja graafikaprotsessor 1,0–1,6 GHz. Valve on öelnud, et põhiprotsessori jõudlus on võrreldav Ryzen 3000 seeria protsessoritega ja graafikaprotsessori jõudlus Radeon RX 6000 seeria graafikakaartidega. Deckil on 16 GB LPDDR5-muutmälu quad-channel konfiguratsioonis. 

Steam Deck on saadaval kolmes eri hinnaga konfiguratsioonis, mille vahe seisneb peamiselt salvestusmahu kiiruses ja suuruses. Soodsaimal mudelil on 64 GB eMMC mälukaart PCIe 2.0 x1 siinil. Nii keskmisel kui kallimal variandil on NVMe pooljuhtketas PCIe 3.0 x4 siinil, vastavalt 256 GB ja 512 GB mahuga. Deckil on olemas ka microSD mälukaardi pesa.

Käeshoitavaks mängimiseks on Deckil 7-tolline puutetundlik 1280x800 resolutsiooniga 60 Hz värskendussagedusega LCD-kuvar. Sisendseadmeid on Steam Deckil palju: kaks pöialdega juhitavat juhtkangi, 2 puuteplaati, suundnupustik, ABXY nupud, 2 trigger nuppu kummaski ülemises nurgas ja kaks nuppu seadme tagaküljel. Mitmetel sisenditel on ka haptiline tagasiside. Lisaks eelmainitutele kasutab Deck ka güroskoopi täpsemaks kursori juhtimiseks.

Steam Deckil on olemas Bluetooth ja WiFi (IEEE 802.11a/b/g/n/ac) ühenduvus. Lisaks sisemistele stereo kõlaritele ja mikrofonile on võimalik ka 3,5 mm pordi kaudu ühendada väliseid kõrvaklappe. Deckil on 40 Wh aku, mis suudab 7-8 tundi toita sellised suhteliselt vähe ressurssi nõudvaid tegevusi nagu mängude voogedastus, 2D-mängud ja veebis surfamine. Pikema kasutusaja tagamiseks on seadmel kaadrisageduse piiraja. Tulekul on ka dokk väliste seadmete mugavamaks ühendamiseks, mis suudab edastada 8K-signaali 60 Hz või 4K-signaali 120 Hz värskendussagedusega.

Tarkvara
Steam Deckile on installeeritud Arch Linuxil põhinev SteamOS v3.0. SteamOS tarkvara sisaldab Proton ühilduvuskihti, mis võimaldab enamikul Windowsile disainitud mängudel töötada Linuxil põhinevatel operatsioonisüsteemidel.

Arvutimängude arendajatel on võimalik Steami platvormi kaudu lisada Decki riistvara jaoks sobivuse parandamiseks madalama resolutsiooniga tekstuure ja efekte, mis laaditakse alla automaatselt mängu tavafailide asemel.

Vaata ka
Steam
Valve Corporation
Mängukontroller

Viited

Välislingid
Bell X-1

Bell X-1 on rakettmootoriga katselennuk. See oli esimene õhusõiduk, mis ületas helibarjääri (standardatmosfääris 1235 km/h). Õhusõiduki arendus toimus USA kaitsejõudude ja NACA (National Advisory Committee for Aeronautics, alates 1958 NASA) koostöös. Esimene ülehelikiirusel lend toimus 14. oktoobril 1947, õhusõiduki piloodiks oli Charles Elwood Yeager.

Tehniline taust
Lennukikere on poolmonokoki konstruktsiooniga ja valmistatud tugevast alumiiniumsulamist. Kütusemahutid valmistati terasest. Esimeses kahes lennukis ei kasutatud kütusepumpasid, vaid lämmastikugaasi kütusemahutites rõhu tõstmiseks. Lennukikere disainiti 50-kaliibrilise Browningu raskekuulipilduja kuuli järgi.

Esialgu plaaniti, et lennuk tõuseks õhku ja maanduks maapinnal, kuid soovimata teha kompromisse sooritusvõime ja turvalisuse arvelt, otsustati kasutada suuremat lennukit, mis kannab õhusõiduki 25 000 jala kõrgusele ja seejärel vabastab õhusõiduki. Algselt kavandati selle jaoks B-29 pommituslennuk, kuid hiljem kasutati ka B-50 pommitajaid selle ülesande jaoks.

Lennuk kasutas RMI XLR-11 rakettmootorit. Mootoril on 4 põlemiskambrit, mida saab individuaalselt käitada. Kõiki nelja põlemiskambrit kasutades tekitab mootor 27 kN tõukejõudu. Mootor kasutab kütuseks vedelhapnikku ja lahjendatud etanooli.

Õhusõiduk kasutas kokpiti ja kütusesüsteemi survestamiseks lämmastikku: pardal oli 12 lämmastikumahutit. Lämmastikumahutite suure massi tõttu oli vajalik teha kompromiss kütuse koguse arvelt. Algselt kavandati kaasaskantava kütuse koguseks 3700 kg, hiljem jäi selleks 2100 kg, millest piisas maksimaalselt kaheks ja pooleks minutiks.

Esimene helikiirust ületav lend
Maailma esimene helikiirust ületav lend toimus 14. oktoobril 1947. Lennu piloodiks oli 24-aastane USA õhuvägede piloot kapten Charles Elwood Yeager, kes lendas Californias Mojave kõrbe kohal. Lennuk saavutas kiiruse 1,06 Machi 43 000 jala (umbes 13 kilomeetri) kõrgusel. See oli X-1 programmi viiekümnes lend.

Tehnilised parameetrid
Bell X-1 tehnilised parameetrid on tabelis.

Viited

Lennukid
92. üksik mehhaniseeritud brigaad (Ukraina)

92. üksik kiši otamani Ivan Sirko nimeline mehhaniseeritud brigaad (ukraina keeles 92 окрема механізована бригада імені кошового отамана Івана Сірка) on Ukraina maavägede väeüksus.

Koosseis 
  22. üksik motoriseeritud jalaväepatajon

Viited 

Ukraina sõjandus
Kindralooberst

Kindralooberst (saksa keeles Generaloberst, ungari keeles vezérezredes) oli sõjaväeline auaste erinevates Saksamaa riikides ja Austria-Ungaris. Reeglina oli see kõrgem täiskindralist ja madalam kindralfeldmarssalist. Auaste võeti esimena kasutusele 1854. aastal Preisimaal.

Austria-Ungari keisririik

Austria-Ungari keiserlikus ja kuninglikus armees kehtestati kindraloobersti auaste ametlikult Esimese maailmasõja ajal 13. septembril 1915. aastal. Kahele sõjaväelasele oli see antud juba varem; esimesed reglemendipärased ülendamised toimusid 1916. aasta veebruaris. Auaste oli madalam feldmarssalist ja kõrgem täiskindralist (jalaväekindral, ratsaväekindral, feldzeugmeister). Mereväes vastas sellele suuradmiral. Aastatel 1915−1918 omistati auaste 34 sõjaväelasele (nende hulgas oli viis keiserliku perekonna liiget), kellest kaheksa ülendati hiljem feldmarssaliks. See arv on märkimisväärne: Austria-Ungari armees oli kindralooberste peaaegu samapalju kui tunduvalt suuremas Saksamaa keisririigi sõjaväes. Auaste kaotati 1918. aastal.

Baieri kuningriik
Baieri kuningriigis võeti kindraloobersti auaste kasutusele vahetult enne Esimest maailmasõda. Baieri sõjaväes oli sellest kõrgem auaste kindralfeldmarssal.

Preisimaa kuningriik
Auaste kehtestati Preisimaal 1854. aastal. See loodi Presimaa printsi Wilhelm Friedrich Ludwigi (hilisem kuningas ja keiser Wilhelm I) (1797−1888) jaoks, kuna Preisimaal oli tavaks, et kuningliku perekonna liikmetele kindralfeldmarssali auastet ei antud. Alguses oligi auaste võrdsustatud kindralfelmarssaliga − nad kandsid õlakul samasuguseid marssalitunnuseid (ristatud marssalikepid ja kolm tähte). Alles keiser Wilhelm II valitsusajal sai sellest erinev auaste (õlakul oli nüüd neli tähte). Sellest madalam aukraad oli täiskindral (jalaväekindral, ratsaväekindral, suurtükiväekindral). Mereväes sellele vaste puudus.

Saksa Demokraatlik Vabariik

Saksa DV kehtestati kindraloobersti auaste 1950. aastatel. Erinevalt varasemast Saksamaa traditsioonist võeti kasutusele Nõukogude Liidust pärit mudel. Nii ei olnud kindralooberst enam kõrgem täiskindralist nagu varem, vaid see võrdsustati Nõukogude Liidu kindralpolkovnikuga. Seega oli auaste kõrgem kindralleitnandist ja madalam armeekindralist. Saksa DV mereväes (Volksmarine) oli sellele vastav auaste admiral. Auastet omistati peamiselt Rahvaarmee (Nationale Volksarmee) sõjaväelastele, kuid selle said ka mõned riikliku julgeoleku- ja siseministeeriumis teeninud isikud.

Rahvaarmee

Riikliku julgeoleku ministeerium

Siseministeerium

Württembergi kuningriik

Vaata ka
Kindralpolkovnik

Kirjandus
Schmidt-Brentano, Antonio. Die k.k. bzw. k.u.k. Generalität 1816–1918. Wien: Österreichisches Staatsarchiv, 2007.

Välislingid
Das MfS-Lexikon saidil stasi-unterlagen-archiv.de

Saksamaa sõjandus
Sõjaväelised auastmed
Prostějov

Prostějov (saksa keeles Proßnitz) on linn Tšehhis Olomouci maakonnas, Prostějovi ringkonna halduskeskus. Prostějov asub Olomoucist ligikaudu 17 km edelas ja Brnost umbes 49 km kirdes.

Asulat on esmamainitud 1141. aastal. Ürikutes on Prostějovit esimest korda aleviks nimetatud 1365. aastal. Linnaõigused sai Prostějov 1390. aastal.

Viited 

Tšehhi linnad
Olomouci maakond
Sünteetilised kütused lennunduses



Sünteetilise kütuse koostis ja valmistamine 

Sünteetilist kütust valmistatakse vesiniku eraldamisel veest ja süsiniku eraldamisel atmosfääris sisalduvast süsihappegaasist. Seejärel lisatakse vesinikule süsinik ning tulemuseks on sünteetiline kütus. See põhineb puhtalt taastuvenergial (päikese-, hüdro- ja tuuleenergia), ning selle kasutamisel eraldub nullilähedane kogus heitgaase atmosfääri.

Takistused 

Erinevalt biokütustest, mis on valmistatud põllumajandusjääkidest jmt, on sünteetilised kütused pikaajalise kasuga protsess, mis suudab muuta lennunduse mõju keskkonnale märkimisväärselt ning efektiivselt. Selle tulemuseni jõudmiseks on aga vaja ületada mõningaid komplikatsioone, mis on tänaseni takistanud sünteetilise kütuse laialdast levikut.

1)    Tehnoloogilised murekohad− kuna lennundus vajab pidevat turvalisuse kontrolli, siis uue kütuse importimine lennundusse nõuaks pikka ning ka väga kulukat protsessi. Lennunduses tuleb alati turvalisus ennekõike ning sünteetilise kütuse kasutus igapäevases lennunduses oleks hiiglaslik ja väga oluline samm lennunduse arengus. Selleks, et see kütus leiaks laialdast kasutust, on kõigepealt vaja läbi viia mitmeid teste ning turvakontrolle. Praeguseks pole leidunud taolisi firmasid, kes on nõus võtma seda vastustust enda peale, kuna läbipõrumise risk on suur ning võimalikud kasud pole firmadele riski võtmist väärt.

2)    Kütuse hind− kuna lennufirmad soovivad võimalikult vähe kütuse eest maksta, siis neile see korda ei lähe, et sünteetilised kütused on keskkonnasõbralikumad, kui nende hind on tavalisest petrooleumkütusest kallim. Lennunduse valdkond on juba piisavalt kulukas ettevõtetele, et iga lisakulutuse sisse võtmine on alati väga kaheldav. Seega juhul, kui sünteetilise kütuse hind pole odavam või sama hinnatasemega, siis selle oodatav laialdase leviku tõenäosus suurte lennundusettevõtete hulgas on väga väike.

3)    Dokumentatsioon− kuna lennundus peab olema võimalikult turvaline,  on vaja saada vajalikud dokumendid ja load riiklikul tasandil, et üldse sünteetilisi kütuseid tootma ning seejärel neid ka kasutama hakata lennukites.

Tuleviku visioon 

Sünteetilised kütused on vajalikud tänapäeva maailmas, et ära hoida õhusaaste süvenemist. Eesmärk on, et lennundus oleks puhtam ning väheneks CO2 tase õhu koostises. Samuti tõuseksid ka energiaressursid ning langeksid muude sõidukite kütusehinnad. Alternatiivkütused vähendavad heitgaaside teket ning põhineksid taastuvenergia ressurssidel ning see oleks suur edusamm ühiskonnas, et parendada Maa kvaliteeti ja puhtust.

Viited
Lutski igavese kuulsuse memoriaal

Lutski igavese kuulsuse memoriaal on memoriaakompleks Lutskis.

Ajalugu 
23. augustil 2022 eemldati memoriaali juurde kuuluva obeliski küljest viisnurk.

Viited
Steam

Steam on Valve'i videomängude digitaalne levitamisteenus ja netipood. See käivitati eraldiseisva tarkvarakliendina 2003. aasta septembris, et Valve saaks pakkuda oma mängudele automaatseid värskendusi. Hiljem laiendati teenust ja see hakkas ka kolmandate osapoolte mänge pakkuma. Steam pakub erinevaid funktsioone nagu digitaalsete õiguste haldus (DRM), mänguserverid, petmisvastased meetmed ning suhtlusvõrgustikud ja mängude voogedastusteenused. See pakub kasutajale mängude automaatset värskendamist, mängusalvestuste sünkroonimist pilvega, võimaldab suhelda teiste kasutajatega ja kaubelda kogukonna turul.

Steami platvorm on suurim arvutimängude digitaalse levitamise platvorm, mis hoidis 2013. aastal 75% turuosast. 2017. aastaks olid Steami kaudu mänge ostnud kasutajad kulutanud 4,3 miljardit USA dollarit, mis moodustas vähemalt 18% ülemaailmsest arvutimängude müügist. 2019. aastaks oli teenusel üle 34 000 mängu ja üle 95 miljoni igakuise aktiivse kasutaja. Steami edu viis 2015. aastal Steam Machine'i platvormi väljatöötamiseni, mis hõlmab SteamOS operatsioonisüsteemi ja Steam-kontrollerit, Steam Linki seadmeid kohalikult mängude voogedastuseks ja pihuarvutit Steam Deck, mis on kohandatud Steami mängude jooksutamiseks.

Valve sai igast Steami tehingust 30% tulu. 2018. aasta oktoobris värskendas Valve oma poliitikat, mis kärpis nende osa 25%-ni, kui mängutulu ületab 10 miljonit USA dollarit, ja 20%-ni üle 50 miljoni USA dollari puhul.

Steami teenused

Workshop 
Steam Workshop on kontopõhine hostimisteenus videomängude kasutajate loodud sisu jaoks. Automaatse veebikontopõhise protsessi kaudu saab avaldada või sealt installida uusi tasemeid, kunstivarasid, mängu modifikatsioone või muud sisu. Workshopi kasutati algselt mängu "Team Fortress 2" uute esemete levitamiseks.

SteamVR 
SteamVR on virtuaalreaalsuse riistvara- ja tarkvaraplatvorm, mille on välja töötanud Valve. See keskendub "toa-suuruse" kogemuse võimaldamisele, kasutades positsioonijälgimise tugijaamu. Tänu sellele ei pea mängija paigal olema, vaid saab ruumis ringi liikuda.

Viited

Tarkvara
Stefan Kaibald

Stefan Kaibald (sündinud 19. mail 1997) on Eesti võrkpallur.

Alates 2018. aastast on ta olnud Eesti võrkpallikoondises.

Hooajast 2022/23 mängib Stefan Austria kõrgliigaklubis SK Zadruga Aich/Dob, kes osaleb ka Euroopa kõigeimas eurosarjas, Euroopa Meistrite Liigas.

Isiklikku
Ta isa on Eesti võrkpallitreener Ülari Kaibald.

Sportlaskarjäär

Koondised

Noortekoondis
Aastatel 2012–2017 kuulus Stefan Eesti noormeestekoondisesse (sündinud 1997. aastal ja hiljem), kelle treeneriteks olid Oliver Lüütsepp ja Ülari Kaibald. Ta esindas koondist EEVZA meistrivõistlustel ning vanuseklassi EM- ja MM-valikturiiridel, kuid finaalturniiridele pääseda ei suudetud.

Eesti võrkpallikoondis
Alates 2018. aastast on Stefan olnud seotud Eesti võrkpallikoondisega, kui kutsuti koondise juurde ka B-koondis. Ta debüteeris koondise eest samal aastal Rakveres toimunud sõprusmängus Slovakkia vastu.
Ta on esindanud Eestit Euroopa meistrivõistluste finaalturniiril aastal 2021 (meditsiinilise jokkerina Karli Alliku asemel) ning Euroopa Liigas aastatel 2019 (liberona alagrupimängudel), 2021 ja 2022.

2021  Euroopa Kuldliiga

Klubivõrkpall

2015–2021 Bigbank Tartu
2016/17  Credit24 Meistriliiga
2016/17  Eesti meistrivõistlused
2017/18  Eesti karikavõistlused
2017/18  Eesti meistrivõistlused
2018/19  Credit24 Meistriliiga
2018/19  Eesti meistrivõistlused
2019/20  Aadu Luukase karikavõistlused
2020/21  Aadu Luukase karikavõistlused
2020/21  Eesti meistrivõistlused

2021–2022 Netzhoppers
Hooajaks 2021/22 sõlmis Kaibald esmakordselt lepingu välisklubiga ning liitus Saksamaa kõrgliigaklubiga Netzhoppers KW-Bestensee.

Rannavõrkpall
2013. aastal osales Stefan koos Markus Uuskariga U-18 EEVZA meistrivõistlustel Valgevenes ja U-18 EM-il Valgevenes 2016. aastal osaletio koos Türgis U-20 rannavõrkpalli EM-il ning Pärnus tudengite MM-il.

2013  U-18 Eesti meistrivõistlused Pärnus, paariline Markus Uuskari
2020  4 vs 4 rannavõrkpalli Eesti meistrivõistlused Haven Kakumäel, Bigbank Tartu võistkonnaga

Välislingid
Stefan Kaibald volleybox.net
Stefan Kaibald volley.ee

Viited

Eesti võrkpallurid
Sündinud 1997
Aquaphor

AQUAPHOR INTERNATIONAL OÜ on Eestis asuv POU (point-of-use) ja POE (point-of-entry) veefiltreerimissüsteemide tootja.  

Kaubanduslikke filtreid kasutatakse laialdaselt tööstuses, põllumajanduses ja meditsiinis. Teadus- ja arendustegevuse, tootmis- ja turundusüksused asuvad Euroopas, Iisraelis, Hiinas ja Ameerika Ühendriikides.  

AQUAPHOR INTERNATIONAL OÜ asutati 2006. aastal ettevõttena, mille eesmärk on lahendada joogiveeprobleeme arengumaades. Täielikult varustatud tootmisobjekte on kokku 53 000 m2, neist 51 000 m2 Eestis ja 2 000 m2 Israelis. Esimene Eesti tehas rajati 2012. aastal Sillamäele, kus toodetakse väikeseid veepuhastajaid. Teine tehas ehitati 2014. aastal Narva, kus toodetakse erinevaid süsteeme koduseks ja professionaalseks kasutuseks.

Tooted 
Tootevalikusse kuuluvad filterkannud, segistifiltrid, valamualused filtreerimissüsteemid, eelfiltrid, kogu maja puhastid, veepehmendid, RO (pöördosmoosi) süsteemid ja UF (ultrafiltratsiooni) süsteemid, mis sobivad nii koju kui ka tootmisesse.

Viited 
Kaubamärgid
Ettevõtted
Sillamäe
Narva

Välislingid
 Narva tuleb 200 miljonit maksev veepuhastusseadmete tehas" err news, 23. april 2021
 President Kaljulaid külastas veefiltrite tootja Aquaphori tehast" postimees, 29. august 2018
 Aquaphori president Joseph L. Schmidt korraldas president Toomas Hendrik Ilvesele ja tema saatjaskonnale Narva uues tehases ekskursiooni." postimees, 16. detsember 2014
Vira Hõrõtš

Vira Hõrõtš (1967 – 28. aprill 2022 Kiiev) oli Ukraina ajakirjanik ja raadioprodutsent.

Alates 2018. aastast Vabadusraadio Ukraina talituses ametis olnud Vira Hõrõtš hukkus oma kodus Kiievis Venemaa korraldatud raketirünnaku tulemusel.

Hõrõtš oli 23. ajakirjanik, kes hukkus Venemaa invasiooni kajastamise käigus.

Hukkunud ajakirjanikku jäid leinama tema vanemad ja täiskasvanud poeg.

Viited

Ukraina ajakirjanikud
Venemaa sissetung Ukrainasse (2022)
Sündinud 1967
Surnud 2022
Markkus Keel

Markkus Keel (sündinud 18. augustil 1995) on Eesti võrkpallur.

Aastal 2017 kutsuti ta esimest korda Eesti võrkpallikoondisesse.

Alates hooajast 2022/23 mängib ta Eesti klubis Bigbank Tartu

Isiklikku
Markkus Keele isa on endine Eesti sidemängija ja praegune võrkpallitreener Avo Keel. Ta vanem vend on Eesti võrkpallur Martti Keel.

Karjäär

Koondis

Noortekoondised
Aastatel 2010–2013 kuulus Markkus Eesti noormeestekoondisesse (sündinud 1995 ja hiljem), kelle treeneriteks olid Toomas Jasmin ja Marko Mett. Koondisega osaleti omavanuste EM-valikturniiridel, kuid finaalturniirile pääsu ei tagatud. Koondisega võideti 2013. aastal rahvusvaheline turniir Soomes.

Eesti võrkpallikoondis
Markkus liitus Eesti võrkpallikoondisega 2017. aastal ning sai esimesed mängud kirja kontrollkohtumistel. Euroopa meistrivõistluste finaalturniiril on ta esindanud Eestit aastal 2019. Euroopa Liigas on ta kuulunud koondisesse aastatel 2018, 2019 ja 2022. Samuti on ta esindanud koondist 2018. aastal Challenger Cupil.

2018  Euroopa Kuldliiga
2018  Challenger Cup

Klubivõrkpall

2014–2018 Pärnu Võrkpalliklubi
2014/15  Eesti karikavõistlused
2014/15  Eesti meistrivõistlused
2015/16  Eesti karikavõistlused
2015/16  Saja Liiga
2016/17  Eesti karikavõistlused
2016/17  Credit24 Meistriliiga
2016/17  Eesti meistrivõistlused
2017/18  Credit24 Meistriliiga
2017/18  Eesti meistrivõistlused

2018–2019 SK Posojilnica Aich
Hooajaks 2018/19 sõlmis Keel oma esimese välislepingu Austria meistriklubi SK Posojilnica Aich/Dobiga. Klubi osales Euroopa kõige tugevamas sarjas Meistrite liigas ning sealt välja langedes mängiti tugevuselt teises sarjas CEV Cupil.
2018/19  Austria Meistriliiga
2018/19  Kesk-Euroopa (MEVZA) karikasari

2019–2020 Lindemans Aalst
Hooajal 2019/20 mängis Markkus Keel Belgia klubis Lindemans Aalst. Lindemans Aalst oli heas seisus Belgia kõrgliigas, kuid liiga finaalturniir jäi välja mängimata koroonapandeemia tõttu. Osaleti ka Euroopa CEV Cupil, kus jõuti veerandfinaali.
2019/20  Belgia karikasari

2020–2021 Akaa-Volley, Nice
Hooajaks 2020/21 siirdus Markkus Keel Soome klubisse Akaa-Volley, mida juhendas Eesti treener Oliver Lüütsepp. Ta lahkus Akaa-Volleyst hooaja keskel ning liitus Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Nice Volley-Ball, kus ta mängis hooaja lõpuni.

2021–2022 Sirjan Foolad
Hooajaks 2021/22 liitus Markkus Iraani meisterklubiga Sirjan Foolad. Osaleti klubide maailmameistrivõistlustel ning Iraani superliigas.

Rannavõrkpall
2014. aastal osales Markkus Keel koos paarilise Taavi Arulaga U-20 rannavõrkpalli EM-il Itaalias, kus jõuti play-off ringi.

2020  4 vs 4 rannavõrkpalli Eesti meistrivõistlused Haven Kakumäel, saalikoondise võistkonnaga

Välislingid
volleybox
volley.ee

Viited

Eesti võrkpallurid
Sündinud 1995
Radeon R100

Radeon R100 on esimene põlvkond Radeon graafikakiipe, mis on loodud ATI Technologies poolt. See oli võimeline kasutama OpenGL 1.3 ja Directi3D 7.0 põhist 3D kiirendust, 2D kasutajaliidese kiirendust ja videokiirendust ning lubas mitut väljundit/monitori. 

Selle põhjal valmisid Radeon 7000 seeria videokaardid, mis olid mõeldud konkureerimaks nVidia GeForce 256 seeriaga. Sellele eelnenud Rage 128 Pro jäi GeForce 256-le jõudluse poolest alla. Algselt oligi selle koodnimeks Rage 6, kuid see muudeti hiljem ümber R100-ks.

Arhitektuur 
Nagu ka GeForce 256, kasutas R100 T&L (Transform and lighting) mootorit geomeetria arvutuste jaoks, mis tähendas arvuti protsessorile väiksemat koormust. 3D renderdamisel suudab protesessor kirjutada 2 pikslit kaadripuhvrisse ja kuvada 3 tekstuuri piksli kohta ühe takti jooksul. Seda kutsutakse ka 2x3 konfiguratsiooniks, mis tähendab, et tegu on kahetorulise disainiga, kus igal torul on 3 TMU-d (Texture Mapping Unit). GeForce 256 oli näiteks 4x1 konfiguratsiooniga. Omaaegsete mängude puhul ei hakatud aga kolmandat tekstuuri kasutama, kuna kaardi tarkvara jõudlus ei erinenud kahetekstuurilisest märgatavalt. 

Renderdamise poolest kasutati EMBM (Environment Mapped Bump Mapping) ja Dot3 (dot product) Bump Mapping meetodeid, mis tagasid oma aja kõige kasutajasõbralikuma Bump Mapping toe. Radeon optimeeris ka täitekiirust kasutades HyperZ tehnoloogiat, mis tõstis 3D renderdamise tõhusust võrreldes teiste tootjatega. 

Uue kaardi jaoks valmistati demo programm Radeon’s Ark, mis kujutab ulmelist keskkonda, luues eriefekte mitme tekstuurikihiga. Efektide hulgas on näiteks EMBM, klaasi peegeldused, vee simuleerimine, portaalipõhine nähtavus ja automaatsed lennutrajektoorid.

Võrreldes GeForce2-ga oli Radeon aeglasem, isegi HyperZ-i kasutades. Vahet oli eriti märgata 16-bit värvide juures, kuid 32-bit värvidega oli Radeoni tulemus kohati isegi parem.

Kuigi videokaartidel oli tehniliselt selle võimekus, ei saanud R100 kiibid kasutada Direct3D Pixel Shader 1.1, nagu on selgitanud ATI insener foorumi postituses.

Kaardid 
Tabelis on märgitud graafikakaardid, mis kasutasid R100, "odavamat" RV100 ja uuendatud RV200 kiipi.

Vaata ka 
 Graafikakaart
 Graafikaprotsessor
 Radeon
 GeForce 256

Viited
Travis Boyd

Travis Boyd (sündinud 14. septembril 1993 Hopkinsis, Minnesotas) on USA jäähokimängija, kes mängib ründajana NHL-i klubis Arizona Coyotes.

Aastatel 2011–2015 mängis ta Minnesota Ülikooli jäähokimeeskonnas.

2011. aastal valis Washington Capitals ta NHL-i draftis 177. valikuna. Capitalsiga sõlmis ta lepingu 2015. aasta märtsis. Hooaja 2014/15 lõpus debüteeris ta American Hockey League'is (AHL) Capitalsi tütarklubis Hershey Bears. Pärast kahte resultatiivset hooaega AHL-is (vastavalt 53 ja 63 punkti) tegi Boyd 2017. aasta detsembris, kuid mängis ta ka hooajal 2017–18	põhiliselt AHL-is. Enam sai ta Capitalsi meeskonnas NHL-is mänguaega hooajal 2018/19. Esimese värava lõi ta NHL-is 9. detsembril 2018 mängus Columbus Blue Jacketsi vastu, saades väravasöödu meeskonna kaptenilt Aleksandr Ovetškinilt. Hooajal 2018/19 jäi Boydi arvele kokkuvõttes viis väravat ja 15 väravasöötu.

2020. aasta oktoobris sõlmis ta üheaastase lepingu Toronto Maple Leafsiga. 2021. aasta märtsis siirdus ta Vancouver Canucksi, kus mängis kuni hooaja lõpuni.

2021. aasta augustis sõlmis ta üheaastase lepingu Arizona Coyotesiga. Hooaeg 2021–22 oli tema senise NHL-i karjääri kõige resultatiivsem, kui ta lõi 17 väravat ja andis 18 väravasöötu.

2011. aastal tuli Boyd USA kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistriks.

Viited

Välislingid 
 Travis Boyd NHL.com lehel
 Travis Boyd hockeydb.com lehel

Ameerika Ühendriikide jäähokimängijad
Washington Capitalsi mängijad
Toronto Maple Leafsi mängijad
Vancouver Canucksi mängijad
Arizona Coyotesi mängijad
Sündinud 1993
40. taktikalise lennuväe brigaad

40. taktikalise lennuväe brigaad (ukraina keeles 40-ва бригада тактичної авіації) on Ukraina õhuväe väeüksus.

Ajalugu 
2022. aasta sõjategevuses hukkus piloot major Oleksandr Brõnžala.

Viited 

Ukraina sõjandus
Mõroslav Hai

Mõroslav Hai (ukraina keeles Миросла́в Олекса́ндрович Гай; sündinud 5. jaanuaril 1982 Kiievis) on ukraina näitleja. Samuti on ta Ukraina sõjaväelane.

Autasud 
 2022 - Bohdan Hmelnõtskõi orden III järk

Viited 
 

Ukraina näitlejad
Ukraina sõjaväelased
Sündinud 1982
BTR-D

BTR-D (vene keeles бронетранспортёр десантный БТР-Д) on Nõukogude Liidus valmistatud dessantsoomustransportöör.

Soomustransportöörid
Pratt & Whitney

Pratt & Whitney on maailma juhtiv lennukimootorite ja abijõuseadmete projekteerimise, tootmise ja teeninduse ettevõte. Firma asutas Frederick Rentschler, kes töötas varem ettevõttes Wright Aeronautical, kuid lahkus sealt, kuna soovis rajada enda lennundusettevõte. Pratt & Whitney esimeseks mootoriks oli R-1340 Wasp, mis tõi firmale ka hea maine.

Ettevõtte kommertsmootoreid kasutab ligi 30% kogu maailma reisilennukitest. Militaarlennukitele disainitud ja ehitatud mootoreid kasutab 34 relvajõudude üksust. Pratt & Whitney toodete hulka kuuluvad ka lennukitele mõeldud abijõuseadmed.

Kommertslennukite mootorid 
Firma on 2022. aasta alguseks paigaldanud enam kui 13 000 kommertsmootorit. Pratt & Whitney kommertsmootoreid on paigaldatud nii reisilennukitele kui ka kaubalennukitele erinevatele keremudelitele. 2022. aastaks on kõik mootorid kokku kogunud üle ühe miljardi lennutunni, sealhulgas vedanud ka miljoneid inimesi. Kuna tegemist on ühe maailma suurima lennukimootorite ning kopterimootorite tootjaga, on Pratt & Whitney uuendused tihti ka suunanäitajad teistele ettevõtetele.

Kommertslennukite mootorid on järgmised:

Pratt & Whitney GTF Engine

V2500

GP7200

PW4000 seeria

PW2000

PW6000

JT8D

JT9D

Militaarmootorid 
Pratt & Whitney militaarmootoreid kasutatakse enam kui 34 relvajõudude üksuses üle maailma.

Ettevõte on üks juhtivaid järgmise põlvkonna tõukejõutehnoloogia tootjaid ja disainereid, tehes koostööd ülemaailmsete parteritega. Lisaks pakub Pratt & Whitney ülemaailmset hooldus-, remondi- ja kapitaalremondi (MRO) võrgustikku ning ka rajab teeninduspunkte, et klientide militaarlennukid oleksid valmis lendama igal hetkel kui vaja.

Pratt & Whitneys on mootoreid toodetud taktikalistele, strateegilistele ja mobiilsetele lennukitele peaaegu terve sajand. Esimeseks mootoriks oli WASP mootor 1920. aastatel ja tänapäevaks on jõutud F135 tüüpi mootoriteni.

Militaarlennukite mootorid on järgmised:

F135

F119

F117

F100-PW-229

PW4062

TF33

T900

Helikopterimootorid 
Kuna helikopterid lendavad kohtades, kuhu teiste transpordivahenditega ei pruugi ligi saada, peavad nende mootorid olema samuti väga erilised. Helikopterite mootorite disainimisel ning ehitamisel on esmatähtis, et mootor saaks täpselt õige koguse jõudu ja kiirust täpselt siis, kui seda vaja on. Näiteks kasutatakse Pratt & Whitney mootoreid Airbus H135 helikopteril.

Helikopterite mootorid on järgmised:

PT6C

PW200

PW210

PT6T

PT6B

Regionaallennunduse mootorid 
Regionaallennunduse mootorid on järgmised:

PW127XT seeria

PW100/150

Ärilennunduse mootorid 
Ärilennunduse mootorid on järgmised:

PW800

PW600

PW500

PW300

Üldlennundus 
Üldlennunduses pakuvad Pratt & Whitney PT6 põlvkonna turbiinmootoreid, mis on läbinud kokku üle 400 miljoni lennutunni ja on kasutusel 180 riigis. Mootoreid täiustatakse iga konkreetse valdkonna vajaduste jaoks.

Üldlennunduslennukite mootorid on järgmised:

PT6 E-Series

PT6A põlvkond

Viited
Boubakary Soumaré

Boubakary Soumaré (sündinud 27. veebruaril 1999 Noisy-le-Secis) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Leicester City.

2011. aastal liitus ta Paris Saint-Germaini noorteakadeemiaga.

2017. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Prantsusmaa kõrgliiga klubiga Lille. Prantsusmaa kõrgliigas debüteeris ta 5. novembril 2017 mängus FC Metzi vastu. Lille'is mängis ta kokku neli hooaega ning ainsa värava lõi ta Prantsusmaa kõrgliigas 5. mail 2019 mängus Lyoni Olympique'i vastu. Hooajal 2020–21 tuli ta Lille'iga Prantsusmaa meistriks.

2021. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Leicester Cityga.

Aastatel 2014–2021 mängis ta Prantsusmaa noortekoondistes.

Soumaré on Senegali päritolu.

Saavutused 
Lille
Ligue 1: 2020–21
Leicester City
FA Community Shield: 2021

Viited

Välislingid 

Prantsusmaa jalgpallurid
Lille OSC mängijad
Leicester City FC mängijad
Ligue 1 mängijad
Premier League'i mängijad
Sündinud 1999
Ryan Poehling

Ryan Poehling (sündinud 3. jaanuaril 1999 Lakeville'is, Minnesotas) on USA jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Pittsburgh Penguins.

Aastatel 2016–2019 mängis ta St. Cloud State University jäähokimeeskonnas.

2017. aastal valis Montreal Canadiens ta NHL-i draftis 25. valikuna. Canadiensiga sõlmis ta 2019. aasta märtsis kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris ta sama aasta 6. aprillil hooaja viimases mängus Toronto Maple Leafsi vastu ja tegi selles mängus kübaratriki. Poehling sai sellega alates 1943. aastast esimeseks Canadiensi mängijaks pärast Alex Smarti, kes on oma debüütmängus kübaratriki teinud.

Hooajal 2019–20 osales ta NHL-is 27 mängus, kuid sai kirja vaid ühe värava ja ühe väravasöödu. Lisaks mängis ta samal hooajal American Hockey League'is (AHL) Canadiensi tütarklubis Laval Rocket, kus ta tegi 36 mänguga 5+8. Hooajal 2020–21 mängis Poehling vaid AHL-is, tehes 28 mänguga 11+14. 2021. aasta augustis pikendas ta Canadiensiga lepingut kahe aasta võrra. Hooajal 2021–22 sai Poehling NHL-is 57 mänguga kirja üheksa väravat ja kaheksa väravasöötu.

2022. aasta juulis kaubeldi Poehling Canadiensist Pittsburgh Penguinsi.

2017. aastal tuli Poehling USA kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistriks. USA kuni 20-aastaste koondisega võitis ta 2018. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali ja 2019. aastal hõbemedali. 2019. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel, kus ta lõi viis väravat ja andis kolm väravasöötu, valiti Poehling turniiri väärtuslikumaks mängijaks.

Viited

Välislingid 
 Ryan Poehling NHL.com lehel
 Ryan Poehling hockeydb.com lehel

Ameerika Ühendriikide jäähokimängijad
Montreal Canadiensi mängijad
Pittsburgh Penguinsi mängijad
Sündinud 1999
Omar Mascarell

Omar Mascarell González (sündinud 2. veebruaril 1993 Santa Cruz de Tenerifes) on Hispaania jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Elche.

2010. aastal liitus ta Madridi Realiga. Enne seda kuulus ta Tenerife jalgpalliklubidesse. Aastatel 2011–2014 mängis Mascarell Madridi Reali reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas. Ainsal korral mängis ta Madridi Reali põhimeeskonnas 1. juunil 2013 Hispaania kõrgliiga hooaja viimases mängus CA Osasuna vastu. Hooajal 2014/15 oli ta Madridi Realist laenul Inglismaa esiliiga klubis Derby County ja 2015/16 Hispaania kõrgliiga klubis Sporting Gijón.

2016. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Saksamaa kõrgliiga klubiga Eintracht Frankfurt. 2018. aastal võitis ta Frankfuridga Saksamaa karikavõistlused, kui karikafinaalis alistati Müncheni Bayern tulemusega 3:1. 2018. aasta juunis siirdus Mascarell  Saksamaa kõrgliiga klubisse Schalke 04, kus mängis kolm hooaega.

2021. aasta augustis naasis Mascarell Hispaaniasse, sõlmides üheaastase lepingu Elchega.

2013. aastal mängis Mascarell ühel korral Hispaania kuni 20-aastaste koondises.

Saavutused 
Eintracht Frankfurt
DFB-Pokal: 2017–18

Viited 

Hispaania jalgpallurid
Real Madrid CF mängijad
Derby County FC jalgpallurid
Sporting de Gijóni mängijad
Frankfurdi Eintrachti jalgpallurid
FC Schalke 04 mängijad
Elche CF mängijad
La Liga mängijad
The Championshipi mängijad
Bundesliga mängijad
Sündinud 1993
Pihkva Kreml

Pihkva Kreml (vene: Псковский Кром) on kindlustus (kreml) Pihkva linnas Venemaal. See asub Velikaja jõe ääres.

See oli Pihkva vürstiriigi keskus.

Kremlis asub Pihkva Püha Kolmainu katedraal. Praegune hoone rajati 1691, kuid sama koha peal asus kirik ka varem.

2010. aastal hävisid tules Vlassjevi ja Rõbnitski tornide katused.

Viited 

Pihkva
Ümberlaadimishaagis

Ümberlaadimishaagis (inglise k chaser bin) on põllumajanduses kasutatav haagis, mis on varustatud väljalaadimisseadmega. Ümberlaadimishaagist kasutatakse peamiselt teravilja, väetiste ja seemne veoks.

Ehitus 
Ümberlaadimishaagis koosneb kahest põhilisest osast: veokast ja väljalaadimisseade. Väljalaadimisseade võib koosneda kas ühest diagonaalsest teost või kahest üksteise suhtes risti asetsevast teost, millest üks paikneb veokasti põhjas horisontaalselt ja teine vertikaalselt selle otsas moodustades tähe “L”. 

Ümberlaadimishaagiste kandevõimed varieeruvad tavaliselt 12 ja 38 tonni vahel, aga peamiselt võrreldakse haagiste mahutavusi, mis jäävad tavaliselt 15 ja 50 m3 vahele. Haagiste koorma ümber laadimiseks kuluv aeg on tavaliselt 2-5 minutit.

Lisadena pakutakse ümberlaadimishaagistele erinevaid vertikaalteol paiknevaid materjali suunamis võimalusi. Vertikaaltigude otsad võivad olla pööratavad, mis suunavad materjali haagise suhtes piki suunal. Lisaks võivad vertikaalteod olla varustatud hüdrauliliselt liigutatava materjalisuunajaga, mis suunab materjali haagisega risti suunal.

Kasutamine 
Ümberlaadimishaagiseid kasutatakse põhiliselt põllumajanduses koristus hooajal viljaveoks. Ümberlaadimishaagised on põllul töötavate kombainide ja teeääres olevate veoautode vaheline lüli, mille abil saavad kombainid katkematult töötada, tõstes sellega kombainide päevast tootlikust. Ümberlaadimishaagis võib efektiivsel kasutamisel ennast ära tasuda juba kolme hooajaga.

Lisaks koristushooajale kasutatakse ümberlaadimishaagiseid külviaegseks seemne ja väetiste etteveoks. Viimast kasutatakse üpris harva, kuna väetis on korrosiooni tekitav aine ja põllumehed ei soovi kalli haagise eluiga lühendada.

Ümberlaadimishaagised on väga populaarsed USAs, Kanadas  ja Austraalias, kus on laialt levinud suured põllumassiivid ja nende kasutamine hädavajalik. Viimastel aastatel on ka Euroopas hakanud ümberlaadimishaagiste arv ja kasutamine järk-järgult suurenema.

Mobiilne viljahoidla 
Mobiilne viljahoidla (Mother bin) on ümberlaadimishaagisel põhinev liikuv viljahoidla, mille eesmärki on hoiustada  põlluääres vilja, tagades sellega veoautode pidev viljaga varustatus. Mobiilseid viljahoidlaid võib segamini ajada ümberlaadimishaagistega, kuid nende peamine erinevus on nende kasutuseesmärk. Mobiilne viljahoidla liigub ainult tühjana ja seda kasutatakse vaid vilja paiklikuks hoiustamiseks. Ümberlaadimishaagised on loodud transportima puistematerjali ühest kohast teise.

Eestis toodetav SIMS METAL MV-130 
SIMS METAL MV-130 on mobiilne teraviljahoidla- tuntud ka kui Mother Bin. SIMS METAL Mother Bin mahutuvus on 130 m³. Mother Bin'il on 400 mm põranda- ja mahalaadimisteod. Tühjendustigu juhitakse traktori jõuvõtuvõllilt kiirustele 540 või 1000 p/min. Põrandatigu on hüdrauliline ja hüdrauliliselt reguleeritavaid viljavoolu uksi saab kaugjuhtimispuldi abil hõlpsasti juhtida.

Välislingid 
https://www.agriculture.com/machinery/grain-handling-and-equipment/grain-carts/grain-carts_215-ar17935

https://yardyum.com/blog/post/benefits-chaser-bin

https://simsmetal.ee/

Viited
Helene Mölder

Helene Mölder (sündinud Tamm 21. veebruar 1911, Riia – 19. september 1989, Rakvere) oli eesti maalikunstnik.

Lõpetanud 1929. aastal Tartu Tütarlaste Gümnaasiumi, õppis ta aastatel 1929–1933 Kõrgema Kunstikooli Pallas maaliklassis. 

Näitustel esinemist alustas 1932. aastal Pallase õpilastööde näitusel.

Isiklikku 
Tema tütar on kunstnik Silja Mölder.

Viited

Välislingid 

 Helene Mölderi teosed Eesti muuseumikogudes

Eesti maalikunstnikud
Rakvere linnakalmistule maetud
Sündinud 1911
Surnud 1989
Silver Maar

Silver Maar (sündinud 11. veebruaril 1999) on Eesti võrkpallur.

Alates 2018. aastast on ta kuulunud Eesti võrkpallikoondisesse.

Hooajast 2022/23 mängib Silver Tšehhi klubis Libereci Dukla.

Karjäär

Koondis

Noortekoondised
Silver kuulus aastatel 2015–2018 Eesti noormeestekoondisesse (sündinud 1999 ja varem), kelle vanemtreeneriks oli Urmas Tali. Koondisega osaleti 2017. aastal U-18 EM-valikturniiril ning 2018. aastal U-20 EM-valikturniiril. Samuti osaleti erinevate vanuseklassidega väiksematel rahvusvahelistel turniiridel, millest nimekaim oli Ida-Euroopa Võrkpalli Assotsiatsiooni (EEVZA) turniir. Noortekoondises mängis ta sidemängija positsioonil.
2015  EEVZA U-17 meistrivõistlused Poolas

Eesti võrkpallikoondis
2018. aastal liitus Silver Maar esimest korda Eesti võrkpallikoondisega ning nimetati samal aastal koosseisu suurematel toimunud võistlustel ja turniiridel. Ta on esindanud Eestit Euroopa meistrivõistluste finaalturniiril aastatel 2019 ja 2021 ning Euroopa liigas aastatel 2018, 2019, 2021 ja 2022.

2018  Euroopa Kuldliiga
2018  Challenger Cup
2021  Euroopa Kuldliiga

Klubivõrkpall

2016–2022 Pärnu Võrkpalliklubi
2016/17  Eesti karikavõistlused
2016/17  Credit24 Meistriliiga
2016/17  Eesti meistrivõistlused
2017/18  Credit24 Meistriliiga
2017/18  Eesti meistrivõistlused
2018/19  Eesti karikavõistlused
2018/19  Credit24 Meistriliiga
2018/19  Eesti meistrivõistlused
2021/22  Eesti karikavõistlused
2021/22  Credit24 Meistriliiga
2021/22  Eesti meistrivõistlused

2022–... Libereci Dukla
Hooajaks 2022/23 sõlmis Silver esimese välislepingu ning siirdus mängima Tšehhi klubisse Libereci Dukla.

Rannavõrkpall
2015. aastal osales Silver Maar koos paarilise Mart Toomiga Armeenias EEVZA U-18 rannavõrkpalli meistrivõistlustel.

2016. aastal osales Maar koos paarilise Mattias Metsnaga Leedus EEVZA U-18 rannavõrkpalli meistrivõistlustel, kus saavutati seitsmes koht.

2017. aastal osales Maar koos paarilise Siim Tammearuga Itaalias rannavolle U-20 EM-il.

Välislingid
Volleybox
Volley.ee

Viited

Eesti võrkpallurid
Sündinud 1999
Nekori Emiraat

Nekori Emiraat (berberi keeles Taemirate n Nekkur, araabia keeles إمارة بني صالح) oli riik, mis asus Rifi piirkonnas tänapäeva Maroko aladel. Emiraadi pealinn oli alguses Temsamanis, kuid hiljem koliti see Nekori. Emiraadi valitsenud araablaste dünastia pidas end seitsmenda sajandi keskpaigas tegutsenud Uqba ibn Nafi järeltulijateks. Nekori Emiraadi rajas 710. aastal Ummaijaadide Kalifaadi loal Salih I ibn Mansur. Tema valitsusajal pöördusid kohalikud berberid islamiusku, kuid hiljem kukutasid nad ta mõneks ajaks. Berberid mõtlesid hiljem siiski ümber ning tõid Salih I tagasi troonile. Tema Banu Salihi dünastia oli võimul aastani 1019.

Aastal 859 allutasid viikingid Nekori Emiraadi enda võimu alla, kuna nende 62-aluseline laevastik oli purustanud mauride kaitseväe, mis proovis viikingite rüüstamist takistada. Viikingid peatusid Marokos kaheksa päeva ning jätkasid pärast seda oma rüüsteteekonda mööda Pürenee poolsaare idakallast.

Banu Salihi valitsejad
 Salih I ibn Mansur (710–749)
 al-Mu'tasim ibn Salih (749–?), oli väga usklik ja vaga
 Idris I ibn Salih (?–760), rajas Nekori
 Sa'id I ibn Idris (760–803), kolis pealinna Nekori; tema valitsusajal toimusid viikingite rüüsteretked ning võeti palju pantvange, keda Ummaijaadide valitseja Hispaanias välja ostis; hiljem mäslesid ghomarad, kuid nende ülestõus õnnestus maha suruda
 Salih II ibn Sa'id (803–864), tema vend tõusis tema vastu üles, kuid sai lüüa
 Sa'id II ibn Salih (864–916), tema vanem vend ja onu tõstsid tema vastu mässu, kuid said lüüa; tema valitsusajal okupeerisid Nekori Emiraadi pooleks aastaks Fatimiidid, kes ta tapsid; tema vennad põgenesid okupatsiooni ajaks Ummaijaadide Málagasse ning naasid, kui Fatimiidide kindral oli lahkunud, ning alistasid Fatimiidid
 Salih III ibn Sa'id (917–927), tunnistas tänutäheks toetuse eest Ummaijaadide ülemvõimu
 Abd al-Badi' ibn Salih (927–929), ka tema tapeti Fatimiidide poolt, kes Nekori taas hävitasid ning lühikeseks ajaks okupeerisid
 Abu Ayyub Isma'il ibn 'Abd al Malik ibn Abd ar-Rahman ibn Sa'id I ibn Salih (930?–935), ka tema tapsid Fatimiidid; kui Fatimiidide kindral Fezi lahkus, tõusid kohalikud nende vastu üles ning tõid troonile järjekordse Banu Salihi
 Musa ibn Rumi ibn Abd as-Sami` ibn Salih ibn Idris I ibn Salih (936?–940), ta alistas Fatimiidide kuberneri ning saatis tema pea Ummaijaadide kubernerile Cordobasse
 Abd as-Sami' ibn Jurthum ibn Idris ibn Salih I ibn Mansur (940–947), tema alamad kukutasid ta
 Jurthum ibn Ahmad ibn Ziyadat Allah ibn Sa'id I ibn Idris (947–970), võttis kasutusele Maliki õiguse

Pärast seda oli dünastia võimul 1019. aastani, kui Azdâji emiir Ya'la ibn Futuh emiraadi vallutas ja Banu Salihid välja ajas.

Aastad on üle võetud islami kalendrist ning võivad veidi nihkes olla. Andmed pärinevad suuresti Ibn Khaldūnilt, kes omakorda sai need Al-Bakri.

Vaata ka
 Barghawata
 Maghrawa
 Sunniitlike dünastiate loend

Viited

Aafrika ajaloolised riigid
Maroko ajalugu
Elmi Ilomets

Elmi Ilomets (sündinud Elmi Rosenbusch; 4. märts 1926 Metodati küla, Zõrjanski rajoon, Tomski oblast – 6. veebruar 1966) oli eesti geograaf.

Õppis 1945 Tomski Polütehnilises Instituudis, tuli 1946 Eestisse, kus oli geograafia ja vene keele õpetaja Lahu 7-klassilises koolis. Õppis 1948–1953 (lõpetas cum laude) TRÜ matemaatika-loodusteaduskonna geograafia osakonnas, alates 1953 samas assistent, alates 1963 vanemõpetaja. Kirjutanud raamatud "Geograafia kabinet ja õppevahendid" ja "Geograafiaväljak koolis" (mõlemad 1960). Kandidaadiväitekiri "8-klassilise kooli geograafia-alaste ekskursioonide süsteem", mis jäi surma tõttu kaitsmata.

Abikaasa Heikki Ilomets, kaks tütart.

Eesti geograafid
Sündinud 1926
Surnud 1966
Kevin Clark

Kevin Clark (sündinud 29. detsembril 1987 Winnipegis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib Saksamaa kõrgliiga klubis Berliini Eisbären ründajana paremäärel.

Aastatel 2006–2010 mängis ta Alaska Anchorage'i Ülikooli jäähokimeeskonnas.

Hooaja 2009–10 lõpus asus Clark mängima American Hockey League'i (AHL) klubis Manitoba Moose. Aastatel 2011–2013 mängis ta samasse liigasse kuuluvas St. John's IceCapsis.

2013. aasta veebruaris liitus ta Saksamaa kõrgliiga klubiga Krefeld Pinguine. Hooajal 2014/15 mängis ta Saksamaa kõrgliiga klubis Hamburg Freezers. Hooajal 2013/14 oli Clark Saksamaa kõrgliigas 30 väravaga Patrick Reimeri järel teine parim väravakütt. Järgmisel hooajal tõusis Clark ise liiga suurimaks väravakütiks, kui lõi 32 väravat. Lisaks valiti Clark hooajal 2014/15 Saksamaa kõrgliiga hooaja parimaks ründajaks ja mängijaks.

2015. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu Šveitsi kõrgliiga klubiga SCL Tigers. Aastatel 2016–2018 mängis ta kaks hooaega Rootsi kõrgliiga klubis Brynäs IF. Hooajal 2016/17 oli Clark Rootsi kõrgliiga suurim väravakütt (23 väravat). Samal hooajal jõudis ta Brynäsiga Rootsi meistrivõistlustel finaali, kus kaotati HV71-le mängudega 3:4. Rootsi kõrgliiga hooaja 2016/17 väljalangemismängudes oli Clark resultatiivseim mängija (9+8). Hooaja 2018/19 esimeses pooles mängis ta KHL-i klubis Riia Dinamo. 2019. aasta jaanuaris naasis ta Šveitsi kõrgliigasse, liitudes SC Rapperswil–Jona Lakersiga, kus mängis kuni hooaja 2020/21 lõpuni.

2021. aasta mais liitus ta Berliini Eisbäreniga.

Aastatel 2015 ja 2019 võitis Clark Kanada võistkonnaga Spengler Cup'i.

Viited

Välislingid 
 Kevin Clark hockeydb.com lehel

Kanada jäähokimängijad
Riia Dinamo mängijad
Sündinud 1987
Riley Sheahan

Riley Michael Sheahan (sündinud 7. detsembril 1991 St. Catharinesis, Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Seattle Kraken.

Aastatel 2009–2012 mängis ta Notre Dame'i Ülikooli jäähokimeeskonnas.

2010. aastal valis Detroit Red Wings ta NHL-i draftis 21. valikuna. 2012. aasta aprillis sõlmis ta Red Wingsiga kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris ta 7. aprillil 2012 mängus Chicago Blackhawksi vastu. Hooajal 2012–13 mängis ta peamiselt American Hockey League'is (AHL) Red Wingsi tütarklubis Grand Rapids Griffins, kellega võitis 2013. aastal Calder Cup'i. NHL-is hakkas ta enam mänguaega saama hooaja 2013/14 teises pooles. Esimese värava lõi ta liigas 11. jaanuaril 2014 mängus Los Angeles Kingsi vastu. Hooaeg 2014–15 on olnud tema NHL-i karjääri seni kõige resultatiivsem (13+23). Hooajal 2016–17 püstitas Sheahan NHL-i antirekordi, kui oli väravata hooaja 79 esimeses mängus järjest. 106 löögist ei olnud ta realiseerinud ta ühtegi, mis oli samuti ründajate seas antirekordiks. Ainsad kaks väravat lõi ta sel hooajal 9. aprillil 2017, kui toimus kõige viimane mäng Joe Louis Arenal, sealhulgas jäi kõige viimane värav sel areenil tema nimele.

2017. aasta oktoobris kaubeldi Sheahan Red Wingsist Pittsburgh Penguinsi. 2019. aasta veebruaris müüdi tema mängijaõigused Florida Panthersile, kus ta mängis kuni hooaja lõpuni. 2019. aasta septembris sõlmis ta üheaastase lepingu Edmonton Oilersiga. 2021. aasta jaanuaris sõlmis ta üheaastase lepingu Buffalo Sabresiga. 2021. aasta septembris sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-is esimest hooaega alustava Seattle Krakeniga.

Viited

Välislingid 
 Riley Sheahan NHL.com lehel
 Riley Sheahan hockeydb.com lehel

Kanada jäähokimängijad
Detroit Red Wingsi mängijad
Pittsburgh Penguinsi mängijad
Florida Panthersi mängijad
Edmonton Oilersi mängijad
Buffalo Sabresi mängijad
Seattle Krakeni mängijad
Sündinud 1991
Kristjan Lume

Kristjan Lume (sündinud 19. detsember 1986) on šaržikunstnik, elab Võrus. Šarže hakkas tegema 28-aastaselt, olles saanud innustust oma suurelt iidolilt Hugo Hiibuselt.  Kristjan kohtus Hugo Hiibusega mõni aasta enne vanameistri surma mitmel korral ka isiklikult, saades temalt näpunäiteid. Kristjan joonistab inimestest šarže nii silmast silma kohtudes kui ka piltide järgi.
  
Kristjani tööd on olnud mitmel näitusel: Võrumaa Keskraamatukogus, Puiga raamatukogus, Tartu Linnaraamatukogus, Viljandis Kondase keskuses. Tema šaržid illustreerivad Contra raamatut „Bussijaamas on Valgre Raimond“. 2022. aastal ilmus Kristjanil oma autoriraamat „Pilguga pai“.

Lingid 
  "Terava pliiatsiga Kristjan Lume märkab laubakortsutust ja rõõmsat silmavaadet"  Aime Jõgi, Tartu Postimees.

  Intervjuu Kristjaniga Raadio 2. 

 ""Mees, kelle kireks on šaržikunst", Marianne Mett, Võru Linna Leht

Eesti karikaturistid
Sündinud 1986
Bryan Mbeumo

Bryan Mbeumo (sündinud 7. augustil 1999 Avallon's) on Prantsusmaal sündinud Kameruni jalgpallur, kes mängib Premier League'i klubis Brentford.

2013. aastal liitus ta Prantsusmaa klubiga Troyes. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Prantsusmaa kõrgliigas 2018. aasta veebruaris. Troyes' põhikoosseisu murdis ta hooajal 2018–19, mil klubi mängis Prantsusmaa esiliigas. Samal hooajal lõi Mbeumo liigas kümme väravat.

2019. aasta augustis siirdus ta 5,8 miljoni naelsterlingi eest Brentfordi, kellega sõlmis viieaastase lepingu. Mbeumo sai toona Brentfordi kõige kallimaks ostuks. Hooajal 2019–20 lõi ta Inglismaa esiliigas 15 väravat. Hooajal 2020–21 kindlus ta Brenfordiga pääsu Inglismaa kõrgliigasse. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 18. septembril 2021 mängus Wolverhampton Wanderersi vastu. 2022. aasta jaanuaris sõlmis ta Brentfordiga uue nelja-aastase lepingu.

Aastatel 2015–2020 mängis Mbeumo Prantsusmaa noortekoondistes. Ta on Kameruni päritolu ning otsustas 2022. aasta augustis koondises Kameruni esindama. Kameruni jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 23. septembril 2022 sõprusmängus Usbekistani vastu. Ta kuulub Kameruni koondisse 2022. aasta maailmameistrivõistlustel.

Viited

Välislingid 

 Profiil Brentford FC kodulehel

 
Kameruni jalgpallurid
Prantsusmaa jalgpallurid
Brentford FC mängijad
Ligue 1 mängijad
Premier League'i mängijad
The Championshipi mängijad
Sündinud 1999