joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
2006. aasta Euroopa Grand Prix

2006. aasta Vormel 1 etapp Euroopa Grand Prix toimus 7. mail Nürburgringil.

Põhivõistlusel alustas esikohalt valitsev maailmameister ja karikasarja toonane liider Fernando Alonso. Alonso jaoks oli see sel aastal esimene kvalifikatsioonivõistluse võit.

Kvalifikatsioonivõistluse teise aja sõitis välja seitsmekordne maailmameister Michael Schumacher ja kolmanda Felipe Massa. Neljandalt kohalt alustas võistlust Rubens Barrichello, viiendalt Kimi Räikkönen. Kümnenda aja välja sõitnud Mark Webber pidi mootorivahetuse tõttu loovutama 10 kohta.

Lõppvõistluse tulemused 

Sõidu katkestasid:
Ralf Schumacher, Toyota F1
Juan Pablo Montoya, McLaren
Takuma Sato, Super Aguri
Franck Montagny, Super Aguri 
Jenson Button, Honda F1
Christian Klien, Ferrari
Mark Webber, WilliamsF1 
David Coulthard, Red Bull
Vitantonio Liuzzi, Toro Rosso 

Euroopa Grand Prix
2005. aasta Malaisia Grand Prix

2005. aasta Vormel 1 etapp Malaisia Grand Prix toimus 20. märtsil Malaisias Sepangi ringrajal.

Tulemus 

Sõidu katkestasid:
Rubens Barrichello, katkestas 49 ringil
Giancarlo Fisichella, katkestas 36 ringil
Mark Webber, katkestas 36 ringil
Jacques Villeneuve, katkestas 26 ringil
Jenson Button, katkestas 2 ringil tehniliste probleemide tõttu
Anthony Davidson, katkestas 2 ringil tehniliste probleemide tõttu
Patrick Friesacher, katkestas 2 ringil

Malaisia Grand Prix
Vello Toomemets

Vello Toomemets (sündinud 1. oktoobril 1954 Tartus) on eesti muusik ja helilooja.

Ta õppis viiulit Pärnu lastemuusikakoolis. 

Muusikukarjääri alustas 1970. aastate alguses Pärnu ansamblis Con Amore. Ansambli koosseisus olid veel Hillar Sutt, Urmas Rondo, Kalju Ammer jt. Aastatel 1973, 1976–1983 ja aastast 1995 kuni tänaseni mängib Toomemets ansamblis Fix. Hiljem on ta mänginud veel mitmes ansamblis, sealhulgas ka Kuldses Trios ja Kukerpillides. 

Ta on kirjutanud muusika lauludele "Tsirkus", "Jaanipäev", "On kevad Tartu peal", "Tõuse üles ja läheme ära", "Kaua sa kannatad", "Maa tuleb täita lastega"  jpt.

Viited

Eesti muusikud
Sündinud 1954
Sõlm (kiirusühik)

Sõlm on merenduses kasutatav mittesüsteemne kiirusühik. Kiirusega 1 sõlm liikuv alus läbib tunniga ühe meremiili. 1 sõlm = 1,852 km/h = 0,51444 m/s.

Kiirusühik on pärit omaaegsete purjelaevade kiiruse mõõtmise viisist. Logiliini moodustas iga 47 jala ja 3 tolli (14,40 m) tagant tehtud sõlmedega köis, mille otsa kinnitati veepinnal ankruna toimiv ujuk, halg (inglise keeles log), tünn või muu sarnane objekt. Ujuk koos selle külge kinnitatud liiniotsaga visati liikuvalt aluselt vette ja loendati sõlmi, mida logi laeva tekilt 28 sekundi (standardse liivakella aeg) jooksul vette sikutas. See meetod annab sõlme definitsiooniks 20,25 tolli sekundis ehk 1,85166 km/h, mis erineb tänapäeval kasutatavast definitsioonist vähem kui 0,2‰.

Kuigi sõlm ei ole SI-süsteemi ühik, kasutatakse seda tänapäevalgi laialdaselt. Nimelt on standardsed merekaardid valmistatud Mercatori projektsioonis, millel skaala muutub koos laiuskraadiga. Näiteks Atlandi ookeanil on skaala erinevus Florida ja Gröönimaa vahel kahekordne. Sellise kaardi jaoks ei saa anda ühtset lineaarset skaalat. Küll aga on skaala muutumatu kindlal  pikkuskraadil põhja/või lõuna suunas sõites: meremiil on defineeritud niisugusena, et see praktiliselt võrdub pikkuskraadi kaareminutiga.

Mõnikord öeldaks kiirusühikuks ekslikult "sõlm tunnis". Selline väljend on ebakorrektne: sõlm tunnis pole kiiruse, vaid kiirenduse ühik.

Vaata ka 
 Logi, veesõiduki kiirusenäidik
 Logiraamat

Viited

Välislingid 
 

Lennundus
Merendus
Kiirusühikud
Stralsund

Stralsund on linn Saksamaal Mecklenburg-Vorpommerni liidumaal. Asub Strelasundi väina kaldal ääres.

Stralsund sai linnaõigused 1234. aastal ja oli Hansa Liidu liige.

Stralsundi ajalooline vanalinn kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse. Linnas asub okeanaarium Ozeaneum.

Stralsundis on sündinud Carl Wilhelm Scheele.

Vaata ka
Stralsundi rahuleping, 1570
Stralsundi piiramine (1628)

Viited

Välislingid
Stralsundi koduleht

Mecklenburg-Vorpommerni linnad
UNESCO maailmapärandi nimistu objektid Saksamaal
Hansalinnad
Honda F1

Honda F1 (inglise Honda Racing F1 Team) on endine Vormel 1 meeskond, Honda tehasemeeskond. 2006. aastast oli meeskonna ametlik nimetus Lucky Strike Honda F1 Racing Team.

Honda F1 meeskond tegi oma debüüdi Vormel 1-s 1964. aastal Saksamaa Grand Prix'il. Meeskonnana osaleti Vormel 1-s aastani 1968. Järgnevatel aastatel löödi vormelis kaasa Williamsi, McLareni ja BARi meeskondadega (meeskonnad kasutasid Honda mootoreid). Aastal 2005 ostis autokontsern Honda ära BARi omanikult British American Tobaccolt nende osaluse meeskonnas ning tekkis uus tehasemeeskond.

Meeskonnana pole suudetud maailmameistriks tulla ei sõitjate ega ka meeskondade arvestuses.

2006., 2007. ja 2008. aasta hooajal sõitsid meeskonnas Rubens Barrichello ja Jenson Button. Autodel kasutatakse Honda RA806E mootorit ja Michelini rehve.

2008. aastal kogus Honda 14 punkti ja sai 9. koha.

5. detsembril 2008 teatas Honda Motor Company tegevjuht Takeo Fukui, et majandusraskuste tõttu loobub ettevõte alates 2009. aastast Vormel 1 sarjas osalemisest ning paneb Honda F1 meeskonna müüki.

6. märtsil 2009 sai teatavaks, et Honda meeskonna ostis ära endine kauaaegne Ferrari tehniline juht Ross Brawn. Meeskond jätkab 2009. aasta hooajal tegevust Brawn GP nime all. Sõitjatena jätkavad Rubens Barrichello ja Jenson Button.

Välislingid 

 Honda loobub osalemast F1-sarjas, Delfi, 5. detsember 2008
  Richards plaanib osta kriisis Honda vormel-1 meeskonna Postimees, 22. detsember 2008
  Mehhiko miljardär võib Honda vormel-1 meeskonna ära osta Postimees, 23. detsember 2008
  Brasiilia sponsorid tõttasid Hondale appi Postimees, 13. veebruar 2009

Vormel 1 meeskonnad
Honda

Honda (本田技研工業株式会社  Honda Motor Co., Ltd.) on Jaapani autokontsern.

Honda on tuntud eeskätt autode, mootorrataste, väikemootorite ja robotite tootmise poolest.

2004. aastal oli Honda maailma suurim mootoritootja.

Honda oli ka esimene Jaapani autotootja, kes lõi 1986. aastal oma luksusautode brändi Acura.

Ajalugu 

Ettevõtte asutas Sōichirō Honda, iseõppinud insener, kes oli täiustanud sisepõlemismootori kolbe. Ta sai Toyotaga lepingu ja hakkas selle jaoks kolbe tootma. Tehas hävis maavärinas.

Teise maailmasõja ajal ja järel oli Jaapanis bensiinist suur puudus. Isegi Honda ei saanud oma autot kasutada. Seetõttu tuli talle pähe mõte paigaldada väike mootor jalgrattale. See äratas üldsuse tähelepanu ning Honda asutas taas ettevõtte, mis seekord tootis väikesi kahetaktilisi mootoreid mopeedidele ja mootorratastele. Ta kutsus Jaapani 18 tuhande jalgrattapoe omanikke üles osalema sõjast räsitud maa majanduse taastamises ning kogus niimoodi piisavalt kapitali, et hakata tootma oma esimest mootorratast Honda Cub. See juhtus 1948 ja seda loetakse Honda sünniaastaks. Tema ettevõte kasvas kiiresti ning 1964 tõusis see maailma suurimaks mootorrataste tootjaks.

1963 hakkas Honda tootma autosid. Selle aasta augustis valmis väikeveok Honda T360, millel oli väike 356 cm³ töömahuga bensiinimootor. Samal aastal tuli välja ka sportauto Honda S500, millel oli 44-hobujõuline 531 cm³ töömahuga mootor ja mis maksis 1275 USA dollarit.

Müük Eestis

Augustis 2007 müüdi Eestis 295 uut Honda sõiduautot, kõige rohkem Honda Civicut (113). Honda oli uute sõiduautode müügi poolest Toyota järel teisel kohal.

Mudelid
Honda Civic alates aastast 1972
Honda Prelude alates aastast 1978
Honda Jazz alates aastast 1982
Honda NSX ehk Acura NSX alates aastast 1989
Honda CR-V alates aastast 1995

Vaata ka

 Honda F1
 Honda Jazz
 Honda NSX

Autotootjad
Jaapani ettevõtted
 
New Yorgi börsil noteeritud ettevõtted
Jüri Kivimäe

Jüri Kivimäe (sündinud 17. augustil 1947 Pärnus) on eesti ajaloolane ja arhivaar.

Kasvas üles Tootsis. Pärast algkooli lõpetamist Tootsis õppis aastatel 1962–1965 Pärnu 1. Keskkoolis ja seejärel aastatel 1965–1970 Tartu Riiklikus Ülikoolis, kust ta sai ajaloolase ja ajalooõpetaja kutse ning diplomi. Tema lõputöö käsitles Tartu jesuiitide kolleegiumi ajalugu 16. sajandil. 

Pärast ülikooli töötas 1970–1975 Tallinnas kirjastuses Valgus "Eesti Nõukogude Entsüklopeedia" ajaloo ja filosoofia toimetajana, aastatel 1975–1990 aga Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudi teadusliku töötajana.

Kaitses 1981. aastal Enn Tarveli juhendamisel valminud väitekirja Narva kaubanduse ja kaubanduspoliitika ajaloost 16. sajandil.

1996 valiti Jüri Kivimäe Tartu Ülikooli üldajaloo korraliseks professoriks.

Alates 1999. aastast on ta Toronto Ülikooli ajalooprofessor ja Elmar Tampõllu nimelise Eesti õppetooli juhataja, õpetades peamiselt Baltikumi, sealhulgas ka Hansa ajalugu ja vanu Liivimaa kroonikaid.

Lisaks Tartule ja Torontole on ta õpetanud Tallinna, Tampere, Turu ja Riia ülikoolides ning olnud stipendiaadina uurimistööl Rootsis ja Saksamaal.

Tema peamine uurimisvaldkond on Liivimaa vanem ajalugu. Lisaks on ta tegelnud ka Eesti 20. sajandi ajaloo küsimustega nagu baltisakslaste ümberasumine, 1944. aasta märtsipommitamine Tallinnas, ajalookirjutuse ja 1905. aasta ajalugu jne.

Jüri Kivimäe abikaasa on ajaloolane Sirje Kivimäe ja vend ajaloofilosoof Mart Kivimäe.

Tunnustus
1999 – Valgetähe III klassi teenetemärk
2015 – Tallinna teenetemärk

Viited

Eesti ajaloolased
Eesti arhivaarid
Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna vilistlasedTartu Ülikooli filosoofiateaduskonna professorid
Valgetähe III klassi teenetemärgi kavaleridÕpetatud Eesti Seltsi liikmed
Sündinud 1947
Renault F1

Renault F1 oli Vormel 1 meeskond. Meeskond tegi debüüdi Vormel 1 sarjas 1977. aasta Suurbritannia Grand Prix'il. 1986 lahkus meeskond sarjast. Tagasi vormel-1 sarja tuli meeskond 2002. aastal. Enne seda võistles meeskond Benettoni nime all.

2007. aasta Vormel 1 hooajal sõitsid meeskonna eest Giancarlo Fisichella ja Heikki Kovalainen. Autodel kasutati Renault RS26 mootorit ja Bridgestone Potenza rehve.

Seni on võidetud kaks korda konstruktorite karikas, aastal 2005 ja 2006 ning kaks maailmameistritiitlit sõitjate arvestuses (2005, 2006).

2008. aastal sõitsid meeskonnas Fernando Alonso ja Nelson Angelo Piquet, kes jätkasid ka 2009. aastal.

4. augustil 2009 otsustas Renault' meeskond Nelson Piquet'ga lepingu lõpetada. Alates Euroopa GP-st Valencias asus tema asemele Romain Grosjean.

Pärast meeskonnast lahkumist tunnistas Piquet, et 2008. aasta Singapuri etapil andis meeskond talle korralduse teha avarii, et võistkonnakaaslane Fernando Alonso saaks etapi võita. Karistuseks määras FIA Renault' meeskonnale tingimisi kahe aasta pikkuse võistluskeelu. Meeskonna juht Flavio Briatore lahkus ametist ning sai määramata ajaks Vormel 1 sarjas tegutsemise ja sõitjate esindamise keelu.

2010. aastal sõitsid Renault' meeskonnas Robert Kubica (11) ja Vitali Petrov (12). Mõlema leping jätkus ka 2011. aasta hooajal. Robert Kubica sai aga enne hooaja algust Itaalias rallil osaledes raskelt vigastada ning 2011. aastal asendasid teda Nick Heidfeld ja Bruno Senna. Renault sai 2011. aastal konstruktorite arvestuses viienda koha. Renault lahkus Vormel 1 sarjast 2011. aasta hooaja lõpus.

2012. aastast kandis tiim nime Lotus F1 Team.

Välislingid
  Alonso ja Piquet jätkavad Renault meeskonnas, Postimees, 6. november 2008

Vormel 1 meeskonnad
Lõuna-Osseetia lipp

Lõuna-Osseetia lipp on rahvusvaheliselt tunnustamata Lõuna-Osseetia Vabariigi lipp.

Lipp on horisontaalsete laidudega valge-puna-kollane trikoloor, mis on identne Põhja-Osseetia lipuga (algselt erinesid vaid lipu mõõtmed, Põhja-Osseetias 2:3 ja Lõuna-Osseetias 4:5). Praegused mõõtmed on mõlemal 1:2 ning sellega tahetakse rõhutada osseetide ühtsust ja soovi ühendada mõlemad Osseetiad. Punane sümboliseerib sõjalist vaprust, valge arukust ning rahvuse hingeelu, kollane aga inimeste heaolu.

Lipu kasutamine määrati 26. novembril 1990 vastu võetud konstitutsiooniga ning kinnitati 30. märtsil 1992 vastu nn riigilipu määrusega.

Vaata ka
Lõuna-Osseetia vapp
Põhja-Osseetia lipp

Välislingid 

Gruusia lipud
Lõuna-Osseetia  sümboolika
Puurmani valla lipp

Puurmani valla lipp on Jõgeva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Puurmani valla lipp.

Lipp kinnitati 5. jaanuaril 2000.

Lipu kirjeldus 

Puurmani valla lipp on ristkülikukujuline vapilipp. Kollase kanga alaservas on roheline kuuselõikeline laid 12 rohelise kuusega, mida läbib horisontaalne valge lainelõikeline laid. Kollase välja keskel on must, valge noka ja punase keelega kotkapea. 

Lipu normaalmõõtmed on 105x165 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 7:11.

Lipu kasutamise kord 

Puurmani valla lipp peab vastama riigisekretäri poolt 5. jaanuaril 2000 kinnitatud valla lipu kirjeldusele.
Lipu võivad heisata kõik Puurmani valla kodanikud eramajadel, ettevõtted ja organisatsioonid oma hoonetel lipuhoidlasse või maapinnalt tõusvasse lipumasti. Heisatav lipp peab vastama nõuetele, olema puhas ja terve. Maapinnalt tõusva lipumasti kõrgus peab olema vähemalt kuus korda suurem ja seinalipuvarda pikkus ligikaudu kolm korda suurem lipu laiusest. Heisatud lipul peab lipukanga alumine serv jääma maapinnast vähemalt kolme meetri kõrgusele.
Puurmani valla lipp heisatakse riiklikel pühadel ning tähtpäevadel, rahvuspühadel, 19. detsembril (omavalitsusliku staatuse saamise päev), perekondlike sündmuste ja tähtpäevade puhul ning muude sündmuste puhul, milleks annab loa Puurmani Vallavalitsus.
Puurmani valla lipu heiskamisel leinalipuna kinnitatakse lipuvarda ülemisse otsa 50 kuni 100 mm laiune must lint, mille mõlemad otsad ulatuvad lipu laiust pidi kuni lipukanga alumise servani või heisatakse lipp poolde lipumasti nii, et lipu alumine äär on masti keskel.
Puurmani Vallavalitsuse hoone ees võib Puurmani valla lipp olla heisatud koos Eesti riigilipuga ööpäevaringselt.
Kasutamiskõlbmatuks muutunud valla lipp kuulub sündsal viisil hävitamisele.

Vaata ka 
Puurmani valla vapp
Jõgeva maakond

Välislingid 
Puurmani valla sümboolika Riigikantslei kodulehel

Jõgeva maakonna lipud
Puurmani vald
Eesti endiste valdade lipud
Vorona (Hopjor)

Vorona on jõgi Euroopas. 

Voolab Oka-Doni madalikul valdavalt edelasse ja lõunasse. Suubub paremalt Hopjorisse.

Pikkus 454 km, valgala 13 200 km².

Doni jõgikond
Euroopa jõed
Venemaa jõed
Ærø

Ærø on saar Läänemeres, mis kuulub Taanile. See asub Väike-Beldi lõunaotsas, Fynist lõunas, ja kuulub Fyni maakonda. Saare pindala 88 km². Saarel elab 6863 inimest (1. jaanuari 2006 seisuga). Saarel on kolm linnalist asulat: Marstal, Ærøskøbing ja Søby, ning 14 küla.

Ærø on 30 km pikk ja 6 km lai. Maastik on künklik.

Saare peamine sadam ja majanduskeskus on Marstal, kus viimase rahvaloenduse andmeil elas 2340 inimest.

Ærøs on maailma suurim päikeseenergiajaam, mille paneelide pindala on 18 365 m² ja mis katab kolmandiku Marstali energiavajadusest.

Ajalugu 

Arheoloogilistel kaevamistel on leitud tõendeid asustusest saarel enne 8000 eKr. Saarel leidub palju muinaskalmeid ja dolmeneid.

Halduslikult oli saar sajandeid jagatud mitmesse ossa, mille omanikud ja kogu haldusjaotus muutus tihti. Sel põhjusel tekkis sellele mitte kuigi suurele saarele kaks linna. Samuti õhutas see saareelanike seas salakaubavedamist. 1629 põles Ærøskøbing maha ega saavutanud enam kunagi endist suurust.

Alates 1750 on kogu saar üks omavalitsusüksus.

Välislingid 

Ærø turismiportaal

Taani saared
Lõuna-Taani piirkond
1190

1190. aasta

Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand

Aastakümned: 1140. aastad 1150. aastad 1160. aastad 1170. aastad 1180. aastad - 1190. aastad - 1200. aastad 1210. aastad 1220. aastad 1230. aastad 1240. aastad

Aastad: 1185 1186 1187 1188 1189 - 1190 - 1191 1192 1193 1194 1195

Sündmused maailmas 

 Bremeni ja Lübecki kodanikud asutasid Akkonis hospitaliitide vennaskonnana Saksa ordu 
 ...

Sündmused Eestis 
 seitsme laevaga Peipsile tulnud rannaeestlased põrkasid seal kokku pihkvalastega. 
 Virumaal vangistatakse Johannese nimeline poiss ja saadetakse õppima Segebergi kloostrisse.  Hiljem  saab  temast  Liivimaal  Holmi kihelkonnas preester.
 ...

Sündinud 

 ...

Surnud 
 23. märts – Saigyō, jaapani luuletaja
 10. juuni – Friedrich I Barbarossa, Saksa-Rooma keiser (uppus)

Viited
DivX

DivX on videokoodek, mis põhineb MPEG-4 standardil.

Koodeki lõi firma DivX, Inc. (varem DivXNetworks, Inc.). Varem oli olemas sarnane koodek nimega DivX ;-) (versioonid kuni 3.x kaasaarvatud). DivX, Inc. võttis nime üle, jättis kirjavahemärgid lõpust ära lõi sisuliselt uue koodeki (versioonid alates 4.x).

Koodek muutus populaarseks, sest sellega on võimalik kokku pakkida pikki videolõikusid, säilitades samal ajal suhteliselt hea pildikvaliteedi.

Koodek ja selle abil kodeeritud faile esitav DivX Player on tasuta allalaaditavad DivX kodulehelt. DivX Pro on tasuline ja sisaldab tööriistu video professionaalseks kodeerimiseks.

DivX koodekiga konkureerivad Xvid, Microsofti Windows Media Video ja Apple'i QuickTime.

Välislingid 
Ametlik kodulehekülg
DivX Vallaste e-Teatmikus

Koodekid
Navitrolla

Navitrolla (kodanikunimega Heiki Trolla; sündinud 10. augustil 1970 Võrus) on eesti maalikunstnik.

Elukäik 
Kunstnikunimi Navitrolla on tuletatud kahe külanime liitmisest: Navi külast on pärit kunstniku ema ning Trolla külast tema isa. Navitrolla lõpetas Viive Kuksi kolmeaastase kunstistuudio. Õppis Tartu Ülikoolis geoloogiat, proovis astuda Eesti Kunstiakadeemiasse õppima arhitektuuri ja maali, kuid ei läbinud konkurssi. Osales 1990. aastal kunstirühmituse Lüliti asutamises.

Aastast 1993 vabakutseline kunstnik. Naivistlik maalimislaad tõi talle kiiresti tuntuse. 

Aastail 1997–2001 pidas Navitrolla kunstigaleriid nii Tallinnas kui ka Tartus. Praegu asub ainus Navitrolla galerii Tallinna vanalinnas. Navitrolla elab ja töötab Lõuna-Eestis.

Isiklikku 
Navitrolla poeg on räppar Azma. Navitrolla onu on eesti teadusfilosoof Enn Kasak.

Looming
Viljelenud maali, graafikat ja tegevuskunsti, rohkesti töid on avaldatud postkaartidel ja kalendrites. Navitrolla on teinud ka kujunduse Tallinki parvlaevale Galaxy.

Navitrolla kunsti on liigitatud küll naivismi, küll sürrealismi äärealadele. Sagedaseks motiiviks on mitmesugused loomad nende jaoks harjumatus keskkonnas ja unenäoliste maastike taustal (nt troopilisele Aafrikale omased loomad põhjamaises looduses). Visuaalselt ja maalitehniliselt meenutavad Navitrolla maalid omaaegset Madalmaade talupojakunsti: lihtsad olustikulised motiivid, peenelt väljatöötatud detailid ja teataval määral ka kompositsiooni ülesehitus. Navitrolla piltidel korduvad stseenid, kus peamine idee, mis pildile mõtte ja ka pealkirja annab, on tavaliselt nurgas või esmapilgul märkamatu. Piltide pealkirjad on orgaaniliselt kujutatuga seotud. Navitrolla loomingus võib näha ka koomiksikunsti mõjusid: lühikest lugu, mis lõpeb ootamatu puändiga. Navitrolla on koomiksirea lühendanud üheks humoorikaks pildiks.  

Navitrolla on öelnud, et kõige suurem mõte, mida ta vaatajatele edastada tahab, on see, et maalides on ta õnnelik ja selle läbi on ta muutnud maailma ühe inimese võrra õnnelikumaks.

Navitrolla näitusi on toimunud hulgaliselt nii Eestis kui ka välismaal. 2008. aasta jaanuaris korraldas ta Tate Modernis näituse oma Londonis maalitud piltidest.

Välislingid

 Korv, N. 12.04.2004. Soomuslehm ehk Kolm päeva Navitrolla elust
 Persoonilugu: Navitrollast Navitrollata (ja Ivo Parbusest) 2005

Eesti maalikunstnikud
Sündinud 1970
Sven Senka

Sven Senka (sündinud 17. septembril 1965 Kärdlas) on eesti kunstnik.

Sven Senka sündis Hiiumaal kooliõpetaja ja mehaaniku kolmelapselise pere vanima pojana.

Ta õppis Tartu Kunstikoolis aastatel 1983–1989 ja Eesti Goethe Gümnaasiumis 1989–1991. Ta elab ja töötab Tartus.

Näitused 
Eesti Noortefoto 89, avamine 08.09.1989 Tartu Linnamuuseum, Oru 1
1990., 1991., 1992., 1993., 1999. aasta Tartu sügis- ja aastalõpunäitused Tartu Kunstnike Majas.
1991 grupinäitus Tartu galeriis "Illegaard", "Abstraktsioonid", maalid.
6.–24. mai 1992 isikunäitus Tartu galeriis Sinimandria "Mobiilne maastik", graafika ja skulptuur, kuraator Enriko Talvistu. 
September 1992 - august 1993 isikunäitus Sangaste lossis "Mobiilne maastik", graafika ja skulptuur 
1991 grupinäitus Tartu Kunstimajas, "Tartu noorte kunstnike näitus "Vaba tahe", kuraator Ilmar Kruusamägi
Juuni - august 1993 isikunäitus Sakala Kultuurikeskus, Tallinn, "Abstraktsioonid", maalid
September 1993 isikunäitus Tartu galeriis "Sebra" "Nukker koduteater", maalid.
30. november 1993 – 19. detsember 1993 Aine - aineta. Sorosi Kaasaegse Kunsti Eesti Keskuse 1. aastanäitus. Tallinna Kunstihoone galerii. Kuraator Ando Kesküla
1995 grupinäitus, Kuznetski mostil Moskvas, Eesti kunstnike näitus "Autoportree" ("Self-Portrait"), kuraator Johannes Saar
1995 grupinäitus, Tallinna Kunstihoones, Kineetilise kunsti näitus "Mobil I", kuraator Kaarel Kurismaa
Mai - august 1995 isikunäitus Võru Ilusalongis, "Abstraktsioonid", maalid
Mai - august 1995 isikunäitus Tartu galeriis "Illegaard", "Hulkuri portree", maalid
14. november 1996 – 8. detsember 1996 Tartu kunstnike aastalõpunäitus 1996. Tartu Kunstimaja.
Sügis 1997 isikunäitus Tallinna kõrtsis "Kloostri ait", "Struktuurid", maalid.
Talv-kevad 1998 isikunäitus Tartu, Eesti Ajalooarhiiv, Juhan Liivi tn 4 , "Struktuurid", maalid.
21. detsember 2018 – 13. jaanuar 2019 Teistmoodi. Tartu kunsti aastanäitus 2018. Tartu Kunstimaja.
18. detsember 2020 – 17. jaanuar 2021 Köielkõndija. Tartu kunsti aastanäitus 2020. Tartu Kunstimaja.

Kreedo 
Mere taga sündinud, kuid hingelt põline tartlane Sven Senka on juba üle 35 aasta mõtestanud ja lõuendile kandnud elu filosoofilisi, ajaloolisi ja jumalikke teemasid, liikudes nii figuratiivse, abstraktse kui ka geomeetrilise eneseväljenduse radadel. Lisaks maalidele on ta loonud nii skulptuure, tekstiile kui ka maastikke, otsinud tõe ilu, ilu tõde silmapiiri tagant ja enese seest. See teekond ei lõpe. Tema tunded on elavas dialoogis tema teadmistega, kus teadmised otsivad sõnastusi ümbritsevast kultuurist ja ajaloost, mineviku lugudest. Tema looming on soov öelda sõna sekka oleviku ja tuleviku mõtestamisele, temale omastes vormides ja kujundites.

Galerii

Maalid
Ekspressiivne abstraktsionism

Geomeetriline abstraktsionism

Portree

Skulptuurid

Arvutigraafika

Viited

Välislingid  
Sven Senka EKABL-is
SenkARTi Facebooki grupp
i Isikunäitus Tartu galeriis Sinimandria "Mobiilne maastik" avamine

 
Eesti kunstnikud
Tartu Kunstikooli vilistlased
Sündinud 1965
Pajusi valla lipp

Pajusi valla lipp on Jõgeva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Pajusi valla lipp.

Lipp kinnitati 22. jaanuaril 1997.

Lipu kirjeldus 

Pajusi valla lipp on ruudukujuline vapilipp. Kangas on jagatud diagonaalse (vardapoolsest ülanurgast lehvipoolsesse alanurka) valge lainelise laiuga, millest kummalegi poole jäävad valged vaheldumisi asetsevate lehtede ja urbadega pajuoksad. Lipu alumine, vardapoolne väli on roheline ning ülemine, lehvipoolne sinine.

Lipu normaalmõõtmed on 105×105 cm.

Põhjendus
Valge laineline laid sümboliseerib valla territooriumit läbivat Põltsamaa jõge ning stiliseeritud valged pajuoksad meenutavad valla nime - Pajusi. Sinine on puhtuse ja vaimsuse, samuti kodumaa taeva värv, roheline aga lootuse, looduse ja põllumajanduse, valla elanike peamise põlise tegevusala sümbol.

Vaata ka 
Pajusi valla vapp
Jõgeva maakond

Välislingid 
 Pajusi valla sümboolika valla kodulehel
 Pajusi valla sümboolika Riigikantslei kodulehel

Jõgeva maakonna lipud
Pajusi vald
Eesti endiste valdade lipud
Vladimir Võssotski

Vladimir Võssotski (vene Владимир Семёнович Высоцкий; 25. jaanuar 1938 Moskva – 25. juuli 1980 Moskva) oli vene laulja, luuletaja ja näitleja. Postuumselt NSV Liidu riikliku preemia laureaat (1987).

Ehkki Võssotski pidas end eelkõige näitlejaks ja kirjanikuks, tõid talle suurema kuulsuse kitarri saatel esitatud laulud, mille temaatika sobimatus valitseva ideoloogiaga põhjustas võimudepoolse ebasoosingu. Võssotski laulud levisid laialt koduste ümberlindistuste teel, alles seitsmekümnendate lõpul lindistas mõned lood ka riiklik plaaditootja Melodija.

Näitlejana töötas Võssotski Taganka teatris, tema tähtsamaid rolle oli Hamlet Juri Ljubimovi lavastatud "Hamletis".

Vladimir Võssotski varasele surmale aitasid arvatavasti kaasa alkoholi- ja opiaatidesõltuvus. Võssotski matustele, mis toimusid samaaegselt Moskva olümpiamängudega, olevat kogunenud ligi miljon inimest. Ta on maetud Moskva Vagankovo kalmistule.

Filmid
 1959 "Сверстницы"
 1961 "Карьера Димы Горина" 
 1962 "713-й просит посадку"
 1962 "Увольнение на берег"
 1963 "Штрафной удар"
 1963 "Живые и мёртвые"
 1965 "На завтрашней улице"
 1965 "Наш дом"
 1965 "Стряпуха"
 1966 "Я родом из детства"
 1966 "Саша-Сашенька"
 1967 "Вертикаль"
 1967 "Короткие встречи"
 1967 "Война под крышами"
 1968 "Интервенция"
 1968 "Хозяин тайги"
 1968 "Служили два товарища"
 1969 "Опасные гастроли"
 1969 "Белый взрыв"
 1972 "Четвёртый"
 1973 "Плохой хороший человек"
 1974 "Единственная дорога"
 1975 "Единственная"
 1975 "Бегство мистера Мак-Кинли"
 1976 "Сказ про то, как царь Пётр арапа женил"
 1977 "Они вдвоём"
 1979 "Место встречи изменить нельзя"
 1980 "Маленькие трагедии"

Isiklik elu 
Vladimir Võssotski on olnud abielus Iza Žukova, Ljudmila Abramova ja Marina Vladyga. Teisest abielust on tal pojad Arkadi Võssotski ja Nikita Võssotski.

Kirjandus
 Marina Vlady. Katkenud lend: Vladimir Võssotski lugu, tõlkinud Asta Blumenfeld, Tallinn 1991, ISBN 5-450-01803-7
 David Karapetjan, "Vladimir Võssotski: mälestusi". Vene keelest tõlkinud Ülar Lauk, Tänapäev, Tallinn 2017, 375 lk; ISBN 9789949851836

Välislingid

 Video telesaade "Noormees Tagankalt. Vladimir Võssotski" (ETV 1972, 56 minutit, ETV2 arhiivis), saatejuht Mati Talvik
 Luuletused, tõlkinud Viljar Ansko – Sirp 24. jaanuar 2003 
 Võssotski Fond laulud, fotod jm
 Vladimir Võssotski - Wysotsky.com

Vene filminäitlejad
Vene luuletajad
Venemaa lauljad
Nõukogude Liidu lauljad
Vagankovo kalmistule maetud
Sündinud 1938
Surnud 1980
Binokkel

Binokkel (ladina keele sõnadest bini kahekordne + oculus silm) on  kahest omavahel ühendatud pikksilmast koosnev optikaseade, mida kasutatakse kaugel asuvate esemete vaatamiseks kahe silmaga. 

Binokli kummaski pooles on läätsedest objektiiv, mille kaudu valgus siseneb, ja okulaar,  mille kaudu valgus tuleb vaataja silma. Objektiiv koondab vaateväljalt valgust ja annab esemest ümberpööratud (alaspidise) kujutise. Selle õiget pidi pööramiseks on objektiivi ja okulaari vahel prismad. Okulaar suurendab kujutist (sellega vaadatakse  objektiivi tekitatud kujutist kui luubiga). Okulaari ja objektiivi vahelise kauguse muutmisega saab seada objektiivi tekitatud kujutise okulaari fookusesse, seega kujutist teravustada. 

Binoklites kasutatakse peamiselt kaht tüüpi prismasid:
 Porro-prisma (nimetatud Itaalia leiutaja Ignazio Porro järgi, kes patenteeris selle prismatüübi 1854. a). Kiirte käik on prismas astmeline ja seetõttu on objektiivide vaheaugus suurem kui okulaaridel.
 Katusprisma (ingl roof prism), ka Abbe-Königi prisma, mis on saanud nime katust meenutava kuju järgi, võeti laiemalt kasutusele 20. saj teisel poolel. Niisuguse prismaga binoklis on objektiivi ja okulaari optilised teljed ühel sirgel.

Porro-prismaga binoklid on suuremad ja raskemad, kuid annavad veidi parema sügavustaju. Katusprismaga binoklid on kompaktsemad ning kukkumistele ja löökidele oluliselt vastupidavamad.

Binoklite tähtsaimad omadused on suurendus (kordades) ja objektiivi läbimõõt (millimeetrites), mis antakse korrutisena, näiteks 10×50. 10-kordse suurendusega binoklist paistavad 100 meetri kaugusel asuvad objektid nagu oleksid nad 10 meetri kaugusel. Objektiivi suurusest sõltub, kui palju  valgust ta on võimeline koguma ja vastavalt kui heleda pildi ta annab. Objektiivi läbimõõdu ja suurenduse jagatist nimetatakse väljundavaks ehk pupilliks  (näitejuhul on see 50/10 = 5 mm). Pupilli läbimõõt jääb enamasti vahemikku 2,5–5 mm. 

Binokli oluline iseloomustaja on ka vaatevälja laius, mis väheneb koos suurenduse kasvuga, Vaatevälja väljendatakse kraadides või vaatevälja laiusena 1000 m kaugusel, kusjuures 1° vastab 17,5 meetrile. Kui vaateväljaks on antud 100 m, siis näiteks 200 m kaugusel on näha objekte 20 m laiuses alas.

Kõige levinumad on binoklid suurendusega 7–10. Üle 10-kordse suurenduse korral kasutatakse stabiilse kujutise saamiseks statiivi või siis sisseehitatud pildistabilisaatoriga binoklit.

Koos objektiivi läbimõõduga kasvab ka binokli kaal. Näiteks kompaktne 8×20 binokkel kaalub vaid umbes 250 g, 8×32 binokkel 500–600 g, 8×55 jahimehebinokkel näiteks kuni 1000 g. 

Saadava pildi heledus ja selgus sõltub optika vääristusastmest. Valguskadude vähendamiseks võivad binoklitel olla ühe- või mitmekihilise vääristusega läätsed ja prismad.

Vaata ka 
 Pikksilm
 Ööbinokkel

Välislingid 
  Parimad linnuvaatlusbinoklid

Optilised instrumendid
Optika

oc:Jumelles
Giorgio Napolitano

Giorgio Napolitano [dž'ordžo napolit'aano] (sündinud 29. juunil 1925 Napolis) on Itaalia poliitik.

15. maist 2006 kuni 14. jaanuarini 2015 oli ta Itaalia 11. president.

Ta valiti presidendiks 10. mail 2006. 20. aprillil 2013 valiti ta teiseks ametiajaks presidendiks tagasi. 2014. aasta aastalõpukõnes teatas 89-aastane president kavast tagasi astuda. Ta täitis oma lubaduse 14. jaanuaril 2015.

Elulugu 

Giorgio Napolitano astus 1942 Napoli Federico II Ülikooli, mille lõpetas juristina.

Teise maailmasõja ajal asutas ta antifašistliku rühmituse, millega osales võitluses Mussolini ja Saksa vägede vastu. 1945–1991 kuulus ta Itaalia Kommunistlikku Parteisse. IKP-s kuulus ta eurokommunistlikku suunda ehk eitas kommunismi kehtestamist revolutsiooni teel. 1953 valiti ta Saadikutekotta ja erakonna juhatusse. Ta juhtis erakonna Lõuna-Itaalia komisjoni, 1966–1969 erakonna keskbürood, hiljem vastutas erakonna majanduspoliitika ja välissuhete eest.

1970. aastate keskel kutsuti Napolitano Massachusettsi Tehnoloogiainstituuti külalisõppejõuks, ent USAei andnud talle kui aktiivsele kommunistile viisat. Tänu presidendi Giulio Andreotti toetusele ja heale läbisaamisele USA suursaadiku Richard Gardneriga sai ta 1980. aastate keskel USA viisa ning sellest ajast on ta korduvalt USA-s käinud, sealhulgas mitmes ülikoolis külalisõppejõuna.

Pärast IKP laialisaatmist 1991 kuulub ta sotsiaaldemokraatlikku Vasakdemokraatlikku Parteisse, mis 1998. aastal reorganiseeriti Vasakdemokraatideks.

1992–1994 oli ta Saadikutekoja eesistuja. 1996–1998 oli ta Itaalia esimene kommunistist siseminister, 1999–2004 Euroopa Parlamendi liige. Oktoobris 2005 nimetati ta eluaegseks senaatoriks.

Viited

Välislingid 

Itaalia presidendid
Itaaliast valitud Euroopa Parlamendi liikmed
Sündinud 1925
Tsipi Livni

Tsipi Livni (kasutatakse ka nimekuju Tzipi Livni; täisnimega Tsipora Livni, heebrea: ציפי לבני; sündinud 8. juulil 1958 Tel Avivis) on Iisraeli paremtsentristlik poliitik, alates 31. märtsist 2009 opositsioonijuht. Aastail 2006–2009 oli ta Iisraeli välisminister ja ühtlasi peaministri kohusetäitja (täitis peaministri kohustusi tema äraolekul). 

Tsipi Livni isa Eitan Livni sündis Hrodnas (praegu Valgevene) ja kuulus pärast Iisraeli asumist sionistlikku rühmitusse ETZEL. Ta oli lühikest aega ka Iisraeli parlamendi Knesseti liige erakonna Likud nimekirjas.

Tsipi Livni teenis Iisraeli armees, kust läks erru leitnandi auastmes. Seejärel oli ta 4 aastat riikliku luureagentuuri Mossad teenistuses (analüütika osakond). Ta on lõpetanud Bar Ilani Ülikooli juristina ning töötas aastaid avaliku ja äriõiguse alal.

Poliitikas oli Livni aastaid Likudi liige, mille koosseisus valiti ta 1999 esmakordselt Knessetisse. Ta toetas tollase peaministri Ariel Sharoni otsust Likudist lahku lüüa ja astus 20. novembril 2005 Sharoni uude parteisse Kadima.

2001. aastast on ta olnud eri ametikohtadel Iisraeli valitsuses: regionaalse koostöö minister, põllumajanduse ja maapiirkondade arengu minister, immigratsiooniminister ja ehitusminister. Oktoobrist 2005 maini 2006 oli ta justiitsminister ja alates jaanuarist 2006 ühtlasi välisminister. 4. mail 2006 sai temast ühtlasi asepeaminister Ehud Olmerti uues valitsuses.

Tsipi Livni on Golda Me'iri järel teine naisvälisminister Iisraeli ajaloos.

17. septembril 2008 valiti ta Ehud Olmerti tagasiastumise järel Iisraeli valitseva Kadima partei esimeheks, mis avas talle ühtlasi tee peaministri ametikohale. 22. septembril tegi president Shimon Peres Livnile ülesandeks valitsus moodustada. Edu korral oleks Livnist saanud Iisraeli ajaloo teine naispeaminister. Et Livnil ei õnnestunud valitsust moodustada, soovitas ta 25. oktoobril korraldada ennetähtaegsed parlamendivalimised, kus Kadima kaotas parempoolsele Likudi parteile.

27. märtsil 2012 kaotas ta erakonna esimehe koha sisevalimistel endisele kaitseministrile Shaul Mofazile. Sama aasta 1. mail teatas ta ka oma lahkumisest parlamendiliikme ametikohalt, kuid kinnitas, et jääb edasi poliitikasse. Novembris teatas ta, et naaseb poliitikasse uue vasaktsentristliku partei Hatnua (Liikumine) juhina.

Ta on abielus advokaat Naftali Schnitzeriga ja kahe täiskasvanud lapse ema.

Viited 

Iisraeli välisministrid
Sündinud 1958
Cádizi provints

Cádizi provints on provints Hispaanias Andaluusia autonoomse piirkonna lõunaosas. Provintsi keskus on Cádizi linn.

Kliima 

Cádizi aastane keskmine temperatuur on +16,1 °C, jaanuaris +12,7 °C, augustis +24,5 °C.

Aastas sajab keskmiselt 120 mm, sealhulgas jaanuaris 92 mm ja augustis 3 mm. Aastas paistab päike keskmiselt 3016 tundi, sealhulgas jaanuaris 174 ja augustis 343 tundi.

Viited 

Hispaania provintsid
Córdoba provints

Córdoba provints on provints Hispaania lõunaosas Andaluusia autonoomses piirkonnas. Provintsi keskus on Córdoba linn.

Kliima 

Córdoba provintsi aastane keskmine temperatuur on +10,4 °C, jaanuaris +4,2 °C, augustis +17,7 °C.

Aastas sajab keskmiselt 608 mm, sealhulgas jaanuaris 82 mm ja augustis 3 mm. Aastas paistab päike keskmiselt 2767 tundi, sealhulgas jaanuaris 162 ja augustis 338 tundi.

Viited
Gabriel de Císcar y Císcar

Gabriel de Císcar y Císcar (17. märts 1760 Oliva, Valencia – 12. august 1829 Oliva) oli Hispaania regendinõukogu liige 1823. aasta juunist oktoobrini.

Välislingid

 Lühibiograafia

Hispaania inimesed
Sündinud 1760
Surnud 1829
Pronks

Pronks (itaalia keeles bronzo) on kitsamas mõttes vase ja tina sulam. Laiemas mõttes nimetatakse pronksiks vase sulameid teiste metallidega (eripronks), välja arvatud tsink, mille sulamit vasega nimetatakse messingiks.

Muinasaja järku, mil tööriistade ja relvade peamiseks materjaliks oli pronks, nimetatakse pronksiajaks. Vanemas eesti keeles nimetati pronksi vaseks (ja vaske punaseks vaseks). Pronks on levinud skulptuuride, aga ka tarbe- ja iluesemete valmistamise materjal.

 1 Ülejäänud osa sulamist (et moodustuks 100%) on vask.

Vaata

Vaselised

Viited 

Materjaliteadus
Metallitooted
Sulamid
Skulptuurimaterjalid
Toompea

Toompea on kõrgendik Tallinna vanalinnas Toompea pangal.

Toompea on Tallinna vanim asustatud piirkond. Seal paikneb Toompea linnus, mis oli enne eestlaste muistset vabadusvõitlust eestlaste, pärast seda taanlaste linnus. Halduslikult oli Toompea kuni 1878. aastani all-linnast eraldi seisev üksus, mis allus vahetult algul ordule ja hiljem rüütelkonnale.

Nimi 
Toompea mäe muistne nimi võis olla Härjapea ehk Härjänpää (Härja neem), mille järgi sai nime ka Härjapea jõgi. Kaudselt kinnitab seda ka Taani hindamisraamatus esinev Harju kirjapilt Hæriæ ehk Härjä.

Toompea on nime saanud toomkiriku (Domus Mariana) järgi, mil 1486. aastal viidati saksa keeles esmakordselt sellele kui Domberg (`toomimägi`). Varasemad säilinud ürikud mainivad piirkonda lihtsalt mäena (1327 ladina mons, 1372 saksa bergh) või linnusena (ladina castrum).

Esimest korda mainis kirjalikes allikates Toompead eesti keeles Anton thor Helle 1732. aasta nimeloendis, mis kajastas piirkonna jagunemist kaheks. Toompea all pidas ta silmas suurt linnust, kus asusid toomkirik ja aadli elamud. Ülejäänud Toompead ehk väikest linnust nimetas ta Linnapeaks (vastavalt Toompä ja Linnapä).

Eesti rahvaluule tunneb Toompead Kalevi kalmuna, mille on kokku kandnud tema lesk Linda.

Looduslik asend ja moodustumine 
Toompea pind paikneb muust kesklinnast kuni 24 m kõrgemal kirde-edela sihilisel ligi 7 ha (umbes 400×250 meetri) suurusel paesel saarlaval, mis ulatub kuni 48 m üle merepinna (kultuurikihita 45,5 m).

Geoloogiliselt on Toompea aluspõhjalisel Tallinna keskkõrgendikul asuv paene kirde-edelasihiline kõvik, mille jalamiosaks on kambriumi liivakivid, kehamiks ordoviitsiumi lubjakivid Pakerordi lademest Lasnamäe lademeni. Toompea lava läbivad edelast kirdesse kaks tektoonilist rikkevööd, jalamit palistab rusukalle.

Toompea oli juba enne jääaega Põhja-Eesti paelavast kulumise tagajärjel eraldunud panganeemik. Hiljem on Toompea pinnamoodi kujundanud mandrijää, meremurrutus ja viimasel aastatuhandel peamiselt inimtegevus. Läänemere arenguloos ilmus Toompea esile saarekesena Antsülusjärve staadiumil. Litoriinamerest ulatus Toompea välja juba kõrge neemeotsana, mida üle Tõnismäe ühendas Ülemiste luiterannikuga kitsas tombololaadne kruusavall.

Toompea paljand asub Toompea läänenõlval. Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina.

Vaata ka 
 Toompea pank
 Toompea tugimüür

Viited

Välislingid 

Eesti künkad
Kolomna

Kolomna on linn Venemaal Moskva oblastis, Kolomna rajooni keskus. Asub Oka jõe kaldal, Moskva jõe suudmes, 113 km Moskvast kagus.

Kolomnad mainitakse esmakordselt 1177. aastal Rjazani vürstiriigi piirikindlusena. 1237. aastal hävitasid Kolomna mongolid. 1301. aastal liideti Moskva vürstiriigiga. Linnaõigused sai 1781. aastal.

Linnas on 16. sajandist pärinev kreml, mitu kloostrit ja palju kirikuid.

Peamised tööstusharud on veduriehitus (alates 1869. aastast), relvatööstus (raketikompleksid Iskander jt), ehitusmaterjalide tootmine.

Viited

Välislingid 

http://www.kolomna.ru/
http://www.kolomnaonline.ru/

Moskva oblasti linnad
Postmark

Postmark ehk kirjamark ehk mark on postikulude tasumist tõendav märk postisaadetisel (tavaliselt kirjaümbrikul või postkaardil). Postmark on enamasti postisaadetisele kleebitav väiketrükis, mõnikord on tema kujutis ümbrikule või postkaardile trükitud (sel juhul on tegemist tervikasjaga).

Postmargi korduvkasutuse välistamiseks need kustutatakse templijäljendiga, millel on enamasti kuupäev ja postkontori nimi.

Paljud postmargid on kujundatud miniatuursete kunstiteostena, mis kajastavad konkreetset sündmust, isikut või asja.

Postmarkide kogumist nimetatakse filateeliaks.

Kuigi postmargi põhimõtte väljatöötajaks on peetud mitut inimest, on hästi dokumenteeritud, et esimene postmark Penny Black lasti välja Suurbritannias 1. mail 1840 ja hakkas kehtima 6. mail 1840 osana postisüsteemi reformist, mille juurutas Rowland Hill. Teda nimetataksegi tavaliselt postmargi leiutajaks.

Esimene mark oli must ühepennine. Kaks päeva hiljem tuli müügile teine mark, sinine kahepennine. Mõlemal oli kujutatud noor kuninganna Victoria. Margil oli ka nominaalväärtus, aga riigi nime ei olnud, sest sel ajal polnud põhjust riigi nime margile kirjutada. Sellest ajast ei kirjutata Suurbritannias välja antavatele markidele riigi nime ja ühtlasi on Suurbritannias läbi aegade välja antud vähe marke, mis ei kujuta võimulolevat monarhi.

Markide kasutuselevõtmine suurendas saadetavate kirjade arvu palju kordi. Kui 1839 saadeti Suurbritannias 76 miljonit kirja, siis 1850. aastaks suurenes nende arv 350 miljonini ja kasvas kiiresti edasigi, kuni 20. sajandi lõpul kasutusele võetud uued meetodid, eeskätt internet, vähendasid tunduvalt vajadust niisuguste sidesüsteemide järele, mis vajasid markide kasutamist.

Vaata ka 
 Margiplokk
 Eesti postmargid
 Eesti posti ja postmargi ajalugu
 Eesti kohalikud postmargid
 Konstantin Pätsi näopildiga postmargid
 Otepää postmargid
 Eesti tempelmargid
 Postmargi eraldamine
 Ilumark

Viited

Välislingid 
 Eesti posti postmargilehekülg
 Kadi Alatalu. Eesti Post on välja lasknud ligi pooltuhat marki ERR, 27. detsember 2008
 Eesti-teemalisi NSV Liidu marke (mõned on puudu)
 Reval Postmark - Postmarkide internetipood
 Stamp Collecting News (ingliskeelsed margiuudised nii algajale kui ka edasijõudnud filatelistile)

Post
Paberitooted
2006. aasta Hispaania Grand Prix

2006. aasta Vormel 1 etapp Hispaania Grand Prix (ametliku nimega XLVIII Gran Premio Telefónica de España) toimus 14. mail Barcelonas Kataloonia ringrajal.

See oli hooaja kuues etapp.

Sõideti 66 ringi.

Osa võttis 11 kaheliikmelist meeskonda.

Sõidu võitis Fernando Alonso (Renault), teine oli Michael Schumacher (Ferrari) ja kolmas Giancarlo Fisichella (Renault).

Hispaania Grand Prix
Barcelona
Mark

"Mark" on mitmetähenduslik sõna. 

Mark ehk postmark on postikulude tasumist tõendav märk. 
Mark on mitme riigi endine rahaühik:
 Eesti mark (1918–1927)
 Poola mark (1918–1926)
 Riigimark (1924–1948)
 Saksa mark (1948–2001)
 Soome mark (1864–2001)
 ...

Mark ehk tootemark ehk bränd on toote (kvaliteeti iseloomustav) liik või sort või kaubanimetus.
Mark on kaaluühik (pool naela).
 Kölni mark
 Riia mark
Mark on piiriäärne haldusüksus.
Mark on mehenimi.
Mark on perekonnanimi.
Mark on jõgi Belgias, Denderi lisajõgi.
Mark on jõgi Belgias ja Hollandis, tuntud ka kui Dintel.
Marki krahvkond oli Saksa-Rooma riigi osa.

Vaata ka
Marki vald Rootsis
Ibuprofeen

Ibuprofeen ehk 2-(4-isobutüül-fenüül)-propioonhape, C13H18O2) (ibuprofenum) on keemiline aine ja põletikust tingitud valu ja palavikku alandavate ravimite toimeaine, mis kuulub mittesteroidsete põletikuvastaste ravimite‎ hulka.  

See sünteesiti esmakordselt 1961. aastal Suurbritannias firma Boots Group ravimitehases. Retseptiravimina tuli müüki 1969. aastal ja vabamüüki 1983. aastal.

Nimetus ja tähised 

CAS-i registreerimisnumber on 15687-27-1.    

Ibuprofeen on ravimi geneeriline nimetus. 

Ravimi tootenimed on :
 Burana (Orion)
 Brufen retard (Abbott)
 Ibuprofen (TFT)
 Ibusal (Orion)
 Ibuxin (Merckle)
 Ibumax (Vitabalans)
 Ibumetin (Nycomed)
 Ibuprofen-Ratiopharm (Ratiopharm GmbH)
 Nypren (Nycomed)

Ravimi kuuluvus 

Eestis on ibuprofeeni sisaldavad ravimid saadaval apteegiteenuse pakkujate käest nii käsimüügi- kui ka retseptiravimitena (varieeruvused toimeainesisalduses jm, kas 25, 100, 200, 400, 600 või 800 mg jt).

Välislingid 
 "Ibuprofeen sai 50-aastaseks" Novaator, 12. detsember 2011
 Ibuprofeen pikendab eluiga, 22. detsember 2014 

Ravimid
Valuvaigistid
Raúl Francisco Primatesta

Kardinal Raúl Francisco Primatesta (14. aprill 1919, Capillo del Señor, Argentina – 1. mai 2006, Córdoba, Argentina) oli kardinal aastast 1973.  

Ta oli paavst Johannes Paulus II toetaja ja sõber.

Ta ordineeriti  preestriks 1942.

Aastatel 1957–1961 oli ta Tanaisi piiskop, 1961–1965 San Rafaeli piiskop ja 1965–1998 Córdoba peapiiskop.

Aastal 1973 nimetati ta kardinaliks.

Välislingid 
Elulugu. (inglise keeles)

Argentina vaimulikud
Kardinalid
Sündinud 1919
Surnud 2006
Katoliku piiskopid
1184

1184. aasta

Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand

Aastakümned: 1130. aastad 1140. aastad 1150. aastad 1160. aastad 1170. aastad - 1180. aastad - 1190. aastad 1200. aastad 1210. aastad 1220. aastad 1230. aastad 

Aastad: 1179 1180 1181 1182 1183 - 1184 - 1185 1186 1187 1188 1189

Sündmused maailmas 

 ...

Sündmused Eestis 

 ...

Sündinud 

 ...

Surnud 

 Giorgi III, Gruusia kuningas
 Magnus V, Norra kuningas
1183

1183. aasta

Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand

Aastakümned: 1130. aastad 1140. aastad 1150. aastad 1160. aastad 1170. aastad - 1180. aastad - 1190. aastad 1200. aastad 1210. aastad 1220. aastad 1230. aastad 

Aastad: 1178 1179 1180 1181 1182 - 1183 - 1184 1185 1186 1187 1188

Sündmused maailmas 

 Andronikos I Komnenos saab Bütsantsi keisriks

Sündmused Eestis 

 ...

Sündinud 

 ...

Surnud 

 Aleksios II Komnenos, Bütsantsi keiser
Provints (Hispaania)

Provints (hisp provincia) on Hispaania 2. järgu haldusüksus. Hispaanias 50 provintsi. Provintsid jagunevad valdadeks.

Provintsidest väljapoole jäävad autonoomsed linnad Ceuta ja Melilla.

Alljärgnevas tabelis on toodud kõik provintsid koos halduskeskustega ning vallad.
Ertshertsog

Ertshertsog on Austria ertshertsogkonna valitseja tiitel alates Ernst Raudse võimu ajast (1402—1424), formaalselt 1453. aastast. Naissoost vaste ertshertsogile on ertshertsoginna.
 
Tiitli leiutas 14. sajandil Rudolf IV, püüdes endale saada kuurvürstidega analoogseid privileege. See kinnitati ametlikult aga alles Habsburgi dünastiast Saksa-Rooma keisri (1440–1493) ja  Austria valitseja (1457–1493) Friedrich III poolt, kes soovis enda ja kogu Habsburgide dünastia positsioone igati tugevdada.

1804. aastal kuulutas Saksa-Rooma keiser Franz II ennast Franz I nime all Austria keisriks. Sellest ajast kuni 1918. aastani tähistas ertshertsogi tiitel (peale keisri tiitli osaks olemise) ka keisri lähisugulasi. Tänapäeval võivad dünastia liikmed tiitlit kasutada Austriast väljaspool.

Tiitlid
Austria ertshertsogkond
Habsburgid
Major

Major on kaptenist kõrgem ja kolonelleitnandist madalam sõjaväeline auaste maaväes ja õhuväes. Mereväes vastab majorile kaptenmajori auaste.

Eesti Kaitsevägi 
Eesti Kaitseväes on major kõige madalam vanemohvitseri auaste.

Eesti Vabadussõja ajal Eesti Rahvaväes majori auastet ei eksisteerinud. Tänapäeva majori auastmele vastas tollane kapteni auaste, kuna tänapäeva kapteni auastmele vastas tolleaegne alamkapteni sõjaväeline auaste.

Majori auastmele vastav põhiametikoht kaitseväe maismaaüksuste rahuaegsetes koosseisudes on üldjuhul üksikkompanii (ei allu pataljonile, vaid otse suuremale üksusele või väekoondisele) ülem, ka pataljoni või brigaadi staabiohvitser.

Galerii 

Sõjaväelised auastmed
Saare maakonna vapp

Saaremaa vapp on Eestis asuva Saare maakonna vapp.

Saaremaa  kinnitati Riigivanem Konstantin Pätsi poolt 5. veebruaril 1937.

Vapp on registreeritud 26. septembril 1996.

Vapi kirjeldus 
Sinisel kilbil heisatud purjega hõbedane viikingilaev, mille pardal on seitse ümmargust kilpi reas. Laeva all, vapi tüvel kolm hõbedast lainelõikelist varrast.

Tõlgendus

Merel olev viikingilaev tähistab saarlaste kunagist tugevat mereväge.

Vaata ka 
Saaremaa lipp

Välislingid 
Saare maakonna sümboolika
Saaremaa vapi ja pitseri kujud (1936)

Eesti vapid
Saare maakond
Harjumaa vapp

Harjumaa vapp on Eestis asuva Harju maakonna vapp.

Riigivanem Konstantin Päts kinnitas Harjumaa vapi 5. veebruaril 1937.

Vapp on registreeritud 24. detsembril 1996.

Vapi kirjeldus 
Punasel kilbil on hõbedane rist.

Põhjendus
Harjumaa vapp põhineb Tallinna väikesel vapil.

Endine vapp
Aastatel 1929–1937 oli kasutusel Harjumaa vapi endine kuju.

Vaata ka 
Harjumaa lipp

Välislingid 
Vabariigi Valitsuse otsuse lisa 5. veebruarist 1937
Vabariigi Valitsuse otsusel lisa 24. maist 1929 
Harju maakonna sümboolika

Eesti vapid
Harju maakond
Pärnumaa vapp

Pärnumaa vapp on Eestis asuva Pärnu maakonna vapp.

Pärnumaa vapp kinnitati Riigivanem Konstantin Pätsi poolt 5. veebruaril 1937. Peale Eesti taasiseseisvumist registreeriti sama vapp 26. septembril 1996 Riigikantseleis Pärnu maakonna vapina.

Vapi kirjeldus 
Kuldsel kilbil must püstitõusnud karu, kelle silm, kihvad ja küüned on hõbedased ning keel punane

Vaata ka 
Pärnumaa lipp

Välislingid 
 Pärnu maakonna sümboolika Pärnu maavalitsuse kodulehel
 Pärnu maakonna sümboolika

Eesti vapid
Pärnu maakond
Viljandimaa vapp

Viljandimaa vapp on Eestis asuva Viljandi maakonna vapp.

Viljandimaa vapp kinnitati Riigivanem Konstantin Pätsi otsusega 5. veebruaril 1937. Pärast Eesti taasiseseisvumist registreeriti sama vapp 26. augustil 1996 Riigikantseleis Viljandi maakonna vapina.

Vapi kirjeldus 
Sinisel kilbil vasakule vaatav, tõstetud tiibadega hõbedane kotkas, kelle jalad ja nokk on kuldsed. Kotkas hoiab parema jalaga kuldse käepidemega hõbedast mõõka ning kotka rinnal on roheline kilp, millel on kolm ühest varrest võrsuvat kuldset viljapead.

Põhjendus

Vaata ka 
Viljandimaa lipp

Viited

Kirjandus 
 Viljandimaa ei soovi uut vappi. Uus Eesti, 10. august 1938, nr. 214, lk. 4.

Välislingid 
 Viljandi maakonna sümboolika Riigikantselei lehel

Eesti vapid
Viljandi maakond
Võrumaa vapp

Võrumaa vapp on Eestis asuva Võru maakonna vapp.

Võrumaa vapp kinnitati Riigivanem Konstantin Pätsi otsusega 5. veebruaril 1937.

Vapp on registreeritud 12. detsembril 1996.

Vapi kirjeldus 
Sinisel kilbil kuldne rõngas ja kaheteraline vasakult kaldu allapoole pööratud kuldse käepidemega hõbedane mõõk.

Põhjendus

Vaata ka 
 Võrumaa lipp

Välislingid 
 Võru maakonna lipp, vapp ja logo maakonna ametlikul lehel
 Võru maakonna sümboolika Riigikantselei lehel

Eesti vapid
Võru maakond