joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Südajas aktiniidia

Südajas aktiniidia (Actinidia kolomikta) ehk minikiivi (kutsutakse ka põhjamaiseks kiiviks) on õistaim aktiniidia perekonnast.

Levik 
Südajalehine aktiniidia looduslikud kasvukohad on okaspuumetsad, laialehiste lehtmetsade ning mägimetsade hõredamad alad, näiteks tuulemurrualad ja põlendikud. Taim on pärit järgmistest Kaug-Ida piirkondadest:

 Primorje krai
 Habarovski krai
 Kesk-Sahhalin
 Lõuna-Sahhalin
 Kuriili saared
 Korea põhjaosa
 Kirde-Hiina
 Jaapan

Kirjeldus 
Leidub väga erineva kasvukuju südaja aktiniidia vorme, mõned väänlevad, teised mitte, eelistades kasvada põõsakujuliselt. Looduslikus keskkonnas võib taimede kasv ulatuda 6–18 m kõrguseni, meie oludes on taimed madalamad. Puuviljanduses eelistatakse lühemate väätidega vorme. Eestis kasvab taim 4–6 meetri kõrguseks.  

Õis on valge värvusega, harvem roosakas. Taim õitseb mai lõpus kuni juuni alguses nädala jooksul.  Õied lõhnavad meeldivalt. Õied on kahesugulised.  Taimel kulub õitsemisest viljade valmimise alguseni 70–80 päeva. Südajal aktiniidial on piklikmunaja, kuni 10 cm pikkused lehed, mis on südaja aluse ning 2–9 cm pikkuse rootsuga. Isataimedel on iseloomulik päikesepoolsete lehetede värvumine suve esimesel poolel roosakaspunaseks, kuid see pole sootunnus. Esmalt 1–2 päeva jooksul muutub leht valgeks ning 9–18 päeva pärast muutub kattub sama osa punase värvusega. Taim on tundlik kevadiste öökülmade suhtes, näiteks võivad öökülmade korral mais või juunis hävida lehed ning noored võrsed. Kevadiste külmakahjustused võivad saaki langetada või selle hävitada. Vilja nimetatakse marjaks. Need on silindrikujulised, tumerohelised, lihakad ning magus maitselised. Saagiperioodi algus saabub augustis. 

Marjad on 2–4 cm suurused olenevalt sordist.

Kasvukoht 
Taim kasvab paremini varjulises kohas. Varjus kasvades näiteks suurte puude all kasvades jäävad taimed enamasti kevadistest öökülmadest kahjustamata. Samuti on sellises kohas kasvava taime kevadine areng aeglasem. Lagedamad ja madalamad kohad kasvukohaks ei sobi, sest sellistes kohtades võivad taimed kevadiste öökülmade tagajärjel tugevasti külmuda. Eestis talvekindel.

Kasvatamine 
Südajat aktiniidiat kasvatavad harrastusaednikud Venemaal, Lätis, Leedus, Poolas. Samuti on kasvatamist katsetatud Kesk-Soomes.

Sordid 
Eestis on tuntumad sordid Klara Zetkin, Lucia, Dr Szymanowski, Krupnoplodnaja.

Saagi koristamine 

Taime saagikus kõigub aastati. Marjad valmivad ebaühtlaselt ning valminud marjad varisevad kergesti. Saaki võib koristada järk-järgult või ühekorraga, toored marjad järelvalmivad 6–8 päeva jooksul. Marjadel lastakse järelvalmida varjulises kohas. Viljad säilivad lühiajaliselt ega talu eriti transporti.

Kasutamine

Kulinaarias 
Kuigi peamiselt peaks südaja aktiniidia vilju tarvitama värskelt marjade kasulike omaduste tõttu, siis saab neid ka sügavkülmutada või hoidistada.

Ravimtaimena 
Südajas aktiniidia tugevdab immuunsüsteemi, alandab vererõhku ning parandab vererõhku.

Biokeemiline koostis 
Südaja aktiniidia marjade C-vitamiini sisaldus on vahemikus 500–1200 mg 100 g toormassi kohta, suhkrusisaldus 4,4–13,0% ning tiitritavate hapete sisaldus 1,1–1,2%.

Viited 
Aktiniidialised
Charles Percy Snow

Charles Percy Snow (15. oktoober 1905 – 1. juuli 1980) oli inglise kirjanik, teadlane (füüsikalise keemia alal) ja poliitik.

Teosed eesti keeles
Snow, C. P. 1968. Võimu telgitagused. (Tõlkinud Urve Lehtsalu.) Tallinn: Eesti Raamat. 
Snow, C. P. 1990. Surm purjede all. (Tõlkinud Linda Ariva.) (Põnevik.) Tallinn: Eesti Raamat.
Snow, C. P. 2017. Kaks kultuuri ja teadusrevolutsioon. (Tõlkinud Mart Trummal.) [Koos teosega Jerome Kagan, Kolm kultuuri.] (Avatud Eesti raamat.) Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus.

Inglise kirjanikud
Sündinud 1905
Surnud 1980
EFL League One

English Football League One (lühendatult League One, sponspori järgi Sky Bet League One) on Inglismaa jalgpalli tugevuselt kolmas liiga ja The Football League'i tugevuselt teine liiga.

League One'i esimene hooaeg toimus 2004–2005. Enne seda oli alates 1992. aastast Inglismaa jalgpalli tugevuselt kolmas liiga Football League Second Division ja alates 1920. aastast Football League Third Division.

Liigas mängib 24 klubi, kes igaüks kohtub vastasega kaks korda, korra kodus ja korra võõrsil. Nii mängib iga meeskond liigas ühel hooajal 46 mängu. Hooaja lõpus liigas kaks enim punkte kogunud võistkonda tõusevad Inglismaa esiliigasse ja kohtadele 3.–6. jäänud meeskonnad selgitavad veel omavahel ühe edasi jõudva meeskonna. Neli viimast meeskonda langevad neljandasse liigasse EFL League Two.

Klubid 
Hooajal 2022–2023 mängivad liigas järgmised klubid:

Accrington Stanley
Barnsley
Bolton Wanderers
Bristol Rovers
Burton Albion
Cambridge United
Charlton Athletic
Cheltenham Town
Derby County
Exeter City
Fleetwood Town
Forest Green Rovers

Ipswich Town
Lincoln City
Milton Keynes Dons
Morecambe
Oxford United
Peterborough United
Plymouth Argyle
Port Vale
Portsmouth
Sheffield Wednesday
Shrewsbury Town
Wycombe Wanderers

Tulemused

Parimad väravakütid

Välislingid 
 Koduleht

Jalgpalliliigad
Inglismaa jalgpall
Venemaa Teaduste Akadeemia (1917–1925)

Venemaa Teaduste Akadeemia (vene keeles Российская академия наук) oli Venemaa Vabariigi, Venemaa Nõukogude Vabariigi ja Nõukogude Liidu teadusakadeemia aastatel 1917–1925. 

Varsti pärast Veebruarirevolutsiooni, 1917. aasta mais, toimunud Keiserliku Peterburi Teaduste Akadeemia üldkogul võeti vastu otsus akadeemia ümbernimetamiseks Venemaa Teaduste Akadeemiaks. Esmakordselt Venemaa akadeemiate ajaloos valis akadeemia ise endale presidendi. Selleks sai geoloog Aleksandr Karpinski, kes jäi akadeemia juhiks kuni oma elu lõpuni (1936).

1925. aasta juulis NSV Liidu Kesktäitevkomitee ja NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu ühismäärusega nimetati akadeemia ümber NSV Liidu Teaduste Akadeemiaks.

Akadeemikuid
Aleksandr Fersman, mineraloog, geokeemia alusepanijaid
Abram Joffe, füüsik, kutsutud "nõukogude füüsika isaks" 
Vladimir Komarov, botaanik ja geograaf
Aleksei Krõlov, matemaatik, mehaanikateadlane ja laevaehitaja
Aleksandr Ljapunov, matemaatik ja mehaanikateadlane
Franz Loewinson-Lessing, petrograaf, lõpetanud Tartu ülikooli 
Nikolai Marr, orientalist, kaukasoloog ja filoloog
Sergei Oldenburg, orientalist (indoloog)
Aleksei Pavlov, geoloog ja paleontoloog
Wilhelm Radloff, orientalist (turkoloog) ja etnograaf
Aleksei Severtsov, bioloog, loomade evolutsioonilise morfoloogia alusepanijaid
Vladimir Steklov, matemaatik ja mehaanikateadlane
Pjotr Struve (Pierre Struve), majandusteadlane ja sotsioloog
Fjodor Uspenski, bütsantsoloog
Jakov Uspenski (James Victor Uspensky), matemaatik
Fjodor Štšerbatskoi, orientalist (budoloog, indoloog ja tibetoloog)
Vladimir Vernadski, biogeokeemia alusepanija
Pavel Vinogradov (Paul Vinogradoff), medievist ja õigusteadlane

Vaata ka
Venemaa Teaduste Akadeemia

Viited

Venemaa teadusakadeemiad
EFL League Two

English Football League Two (lühendatult League Two, sponspori järgi Sky Bet League Two) on Inglismaa jalgpalli tugevuselt neljas liiga ja The Football League'i madalaim aste.

League Two esimene hooaeg toimus 2004–2005. Enne seda oli alates 1992. aastast Inglismaa jalgpalli tugevuselt neljas liiga Football League Third Division ja alates 1958. aastast Football League Fourth Division.

Liigas mängib 24 klubi, kellest igaüks kohtub vastasega kaks korda, korra kodus ja korra võõrsil. Nii mängib iga meeskond liigas ühel hooajal vähemalt 46 mängu. Hooaja lõpus liigas kolm enim punkte kogunud võistkonda tõusevad kolmandasse liigasse ja kohtadele 4.–7. jäänud meeskonnad selgitavad veel omavahel ühe edasi jõudva meeskonna. Kaks viimast meeskonda langevad viiendasse liigasse National League.

Klubid 
Hooajal 2022–2023 mängivad liigas järgmised klubid:

AFC Wimbledon
Barrow
Bradford City
Carlisle United
Colchester United
Crawley Town
Crewe Alexandra
Doncaster Rovers
Gillingham
Grimsby Town
Harrogate Town
Hartlepool United

Leyton Orient
Mansfield Town
Newport County
Northampton Town
Rochdale
Salford City
Stevenage
Stockport County
Sutton United
Swindon Town
Tranmere Rovers
Walsall

Tulemused

Parimad väravakütid

Välislingid 
 Koduleht

Jalgpalliliigad
Inglismaa jalgpall
Jaan Männik (sõjaväelane)

Jaan Männik (2. detsember (vkj 20. november) 1895 Sipa vald, Läänemaa – 14. november 1919 Skorjatina Gora Narva jõgi) oli Eesti sõjaväelane (alamkapten).

Koolihariduse sai Jaan Männik Tallinnas Keiserlikus Nikolai I Gümnaasiumis.

1. mail 1915 astus Männik vabatahtlikult sõjaväkke. Esimese ohvitseri aukraadi sai 15. novembril. Kaks päeva hiljem määrati 217. tagavara polku. 3. jaanuaril 1916 määrati tegevväkke, 84. jalaväe Schirwansky polku. 21. juunil sai põrutada, kuid jäi tegevväkke edasi. 19. augustil sai vahvuse eest vaenlase vastu 3. järgu Püha Stanislavi ordeni. 25. septembril ülendati leitnandiks, 10. jaanuaril 1917 aga ülemleitnandiks. 14. juulil anti vapruse eest vaenlase vastu võideldes 3. järgu Püha Anna orden. 1. septembril anti vapruse eest 4. järgu Püha Anna orden pealkirjaga "vahvuse eest". 27. oktoobril ülendati staabikapteniks. 21. veebruaril 1918 määrati ajutiselt 2. pataljoni komandöriks.

8. veebruaril 1919 astus Eesti rahvaväkke ning ta määrati Viljandi kaitsepataljoni 4. roodu ülemaks. 4. märtsil 1919 kuni 25. aprillini võttis osa lahingutest, misjärel määrati 2. jalaväe diviisi tagavara pataljoni. 13. mail määrati 2. iseäralise roodu ülemaks.

28. juunil 1919 pataljoniülema käsu mittetäitmise eest ja Männiku kätte antud rahvaväelastele välja andmiseks kroonuraha, mis kulunuks palga, suhkru ja tubaka jaoks, raiskamise eest ülema kohustustest tagandatud ning kuni juurdluse ja eeluurimise lõpuni määratud vahi alla Tartu linna garnisoni ohvitseride peavahi juurde. 29. juunil sealsamas ka arreteeritud. 3. juulil vabastas Sõjaväe Ringkonnakohtu uurija Männiku aresti alt ning määrati 2. tagavara pataljoni 4. roodu nooremaks ohvitseriks. 5. augustil esitati talle 1745 marga ja 50 penni raiskamise kuriteos süüdistus.

16. augustil komandeeriti marsirooduga sõjaliinile, kust 28. augustil jõudis tagasi. 29. augustil 1919 tunnistas Tallinna Sõjaringkonnakohus Männiku süüdi ja määras karistuseks 3 kuud aresti, mille täitmine aga lükati edasi kuni Vabadussõja lõppemiseni. 16. septembril 1919 määrati 1. jalaväepolgu 2. diviisi tagavarapataljoni 7. roodu ülema kohusetäitjaks.

14. novembril 1919 viskasid Hermann Faltis ja August Pilv Skorjatina Gora külas Jaan Männiku Narva jõkke eesmärgiga ta uputada. Kui Männik tõusis veepinnale ja hakkas ujuma, siis lõid Faltis ja Pilv talle aialatiga kaks korda pähe, misjärel Männik suri.

Jaan Männiku isa mattis ta Tallinna sõjaväe kalmistule.

Autasud 
 Püha Stanislavi orden, 3. järk, mõõgaga ja lindiga (19.08.1916)
 Püha Anna orden, 3. järk, mõõgaga ja lindiga (14.07.1917)
 Püha Anna orden, 4. järk, pealkirjaga "Vahvuse eest" (01.09.1917)

Viited 

1. Jalaväerügemendi koosseis
Sakala Partisanide Pataljoni koosseis
7. Jalaväerügemendi koosseis
Gustav Adolfi Gümnaasiumi vilistlased
Vabadussõjas langenud
Kaitseväe kalmistule maetud
Sündinud 1895
Surnud 1919
Villa Doll

Villa Doll on kaitsealune elamuhoone Viljandi linnas aadressil Carl Robert Jakobsoni tänav 8.

Hoone autori kohta puuduvad kindlad andmed, uurijad on seda omistanud mitmele arhitektile. Kaudsetel andmetel võib autoriks pidada mõnda Moskva arhitekti, samuti on viidatud Karl Burmanile.

Kirjeldus 
Kahekorruseline telliskividest ja krohviga kaetud hoone on ehitatud juugendstiilis. Kõrge viilkatus on punasest kivist, seda kaunistavad kumerad katuseaknad.

Hoone kompositsioon on kompaktne ja sõltub hoone sisemisest struktuurist ja mahtudest. Läänefassaadi keskel asub barokse kiivriga kaetud toalaiune ärkel ja kahele stiliseeritud sambale ja nurgapiilaritele toetuv eenduv rõdu. Fassaade ilmestavad kitsad piklikud erikujulised ja erinevalt rühmitatud aknad. Peasissepääsuesist võlvjat varikatust toestab stiliseeritud joonia kapiteeliga nurgasammas. Fassaade kaunistavad keerduva joonega stukk-kaunistused. Põhiplaanilt on hoone asümmeetriline.

Algset plaanilahendust on korduvalt muudetud, lisatud on vaheseinu. Algne viimistlus on suuremas osas hävinud. Säilinud on osa väärtuslikke interjööridetaile – juugendlikud kahhelahjud, trepivõre fragmendid jms. Hävinud on ka õue haljastus.

Ajalugu 
Elamut hakati ehitama 1908. aastal ja see valmis 1910. Hoone omaniku, praost August Westrén-Dolli järgi hakati seda kutsuma "Villa Doll".

Eesti Vabariigi esimesel iseseisvusperioodil asusid majas 5. suurtükigrupi, 4. diviisi ja Pärnu-Viljandi sõjaväeringkonna staabid.

Nõukogude okupatsiooni ajal asusid hoones NSV Liidu relvajõud ja sel ajal sai hoone interjöör tõsiselt kannatada. Seejärel läks hoone Kaitseliidu omandisse ja on alates sellest tühjana seisnud.

1998. aastal registreeriti hoone ehitismälestisena.

2010. aastal müüdi hoone eraomandisse.

Viited

Välislingid 
 

Viljandi ehitised
Viljandi maakonna kultuurimälestised
4. Diviis
Jalaka-kobrutäi

Jalaka-kobrutäi (Eriosoma ulmi; sünonüüm Schizoneura ulmi) on lehetäiliste hulka kuuluv liik putukaid.

Elavad jalaka lehtedel, imedes floeemist mahla. Imemisel eritatud sülje mõjul lehe koed deformeeruvad, kasvades kobrluliseks. Lehe serv seejuures pöördub, nii et putukad jäävad sisse varju.

Peale jalaka võib ta elada ka punase sõstra lehtedel.

Viited

Välislingid 
 

Nokalised
Eesti putukad
Karakat

Karakat ehk karakatitsa (vene sõnast каракатица – 'seepia', eesti keeles kasutatakse ka mõistet "kummijuku") on jääl sõitmiseks mõeldud kolme või enama rattaga mootorsõiduk. Eestis kasutavad neid peamiselt Peipsi kalurid.

Ajalugu 
Karakatid võeti kasutusele Peipsi järve ääres 1980. aastate teisel poolel , kui järvel käimiseks ehitati esimesed mootorratastel põhinenud kolmerattalised sõidukid. See erisõiduk on sobib jääkalastuseks tänu maastikuvõimekusele ja samas ujuvusele – suured rehvid tagavad mõlemad omadused.

Üritused 
Kallaste vallavalitsus korraldab iga aasta Kallaste Karakatitsa , mis toimub veebruaris. Korraldatakse sõidukite paraad ning autasustatakse parimaid. Hinnatakse sõidukite tehnilist teostust, eripära ja väljanägemist . 

Kohalikud turismitalud pakuvad sõitu karakatitsaga Peipsi järvel, nö järvesafarit  .

Viited 

Sõidukid
Vikkel

Vikkel on mitmes valdkonnas kasutatav sõna:
 Vikkel tähendab arhitektuuris sfäärilist kolmnurkpinda üleminekul ruudukujuliselt põhiplaanilt kuplile.
 Vikkel tähendab bioloogias fenotüübilist tunnust, mis on tekkinud mingi teise tunnuse arengu kõrvalproduktina, mitte kohastumise otsese tulemusena.
 Vikkel tähendab kudumises varrastel vaheldumisi parem- ja pahempidi, juurdeloodud ja kokkuvõetud või ülestõstetud silmadega kududes saadud reljeefse või pitsilise pinnaga kirja, ažuurseid, sakilisi või sirgeid mustrijooni varrastel kootud esemetel.

Viited
Malaya Föderatsioon

Malaya Föderatsioon (malai Persekutuan Tanah Melayu) oli riik Malaka poolsaarel 1. veebruarist 1948 kuni Malaisia loomiseni 1963. aastal.

Aasia ajaloolised riigid
Nikolai Matussevitš

Nikolai Aleksandrovitš Matussevitš (vene keeles Николай Александрович Матусевич; 1. jaanuar 1852 – 23. jaanuar 1912 Sevastopol, Venemaa Keisririik) oli vene mereväelane (viitseadmiral).

Ta oli Vaikse ookeani eskaadrisse kuulunud ristlejate Admiral Kornilov (1900) ja Rjurik (1900–1903) komandör. Vene-Jaapani sõjas sai ta kaks korda haavata. 1904. aasta märtsis ülendati kontradmiraliks. Sama aasta juulis soomuslaev Tsessarevitš, millel oli Matussevitš, sai Kollases meres toimunud lahingus jaapanlastega tõsiselt vigastada. Matussevitš sai selle käigus põrutada. Pärast laeva interneerimist sakslaste poolt Qingdao Shis, lasti Matussevitš Saksa keisri loal Euroopasse ravile tingimusega mitte naasta Venemaale enne sõja lõppemist.

1907. aastal oli Matussevitš Balti laevastiku noorem flagman, 1908. aastal Vladivostoki sadama komandör, seejärel Vaikse ookeani merejõudude ülem. 1909. aastal ülendati ta viitseadmiraliks.

Isiklikku
Tema poeg Nikolai Matussevitš oli samuti mereväelane (insener-viitseadmiral).  

Venemaa keisririigi viitseadmiralid
Sündinud 1852
Surnud 1912
St. Johannes

St. Johannes oli Saksamaa kaubalaev, mis oli ehitatud 17. sajandil. Laev hukkus 11. novembril 1696 Virumaa rannikul Uhtju saarte lähedal. Selle laeva vrakk on tänaseni alles.

Laeva kipper oli Lübecki kodanik Hans Scharffeneberg.

Viited

Välislingid

Saksamaa laevad
Kaubalaevad
Eesti laevad
Iván Duque Márquez

Iván Duque Márquez (sündinud 1. augustil 1976 Bogotás) on Colombia poliitik. Ta on alates 7. augustist 2018 Colombia president.

Ta sündis aastal 1976 Bogotás. Ta on õppinud õigusteadust Sergio Arboleda Ülikoolis ja rahvusvahelist majandusõigust Ameerika Ülikoolis Washingtonis. Lisaks õppis ta riigijuhtimist Georgetowni Ülikoolis ja Harvardi ülikooli majanduskoolis (Harvard Business School).

Ta alustas oma karjääri aastal 1999 Ameerika Riikide Arengupangas. Seejärel töötas ta Colombia rahandusministri (hilisema Colombia presidendi) Juan Manuel Santose nõunikuna.

17. juunil 2018 toimunud Colombia presidendivalimiste teises voorus kogus ta 54,6% häältest. Ta asus presidendiametisse 7. augustist 2018.

Isiklikku 
Tema isa Iván Duque Escobar (1937–2016) oli aastatel 1985–1986 Colombia mäetööstuse ja energeetikaminister. Ta on abielus ja kolme lapse isa.

Viited

Välislingid 
 Colombia presidendiks saab noor käre konservatiiv

Colombia presidendid
Colombia poliitikud
 Sündinud 1976
Petseri tulekahju

Petseri tulekahju oli 24. mail 1939 Petseris toimunud tulekahju, milles hävis kolmandik linnast. See on 20. sajandi Eesti ala üks suuremaid rahuajal toimunud tulekahjusid.

Tulekahju kestis vaid neli tundi ja selle käigus hävis Petseri 650st elumajast 212. Tulekahjus hukkus 3 inimest ja tõsiseid põletushaavasid said 8 inimest.

Tuli tekkis Jaan Poska tänavas asunud Tereshihhini pärijate maja kuuridest,  Uue tänava ja Kiriku tänava vahelises osas. Tugeva tuulega paiskus see kohe laiali üle linna. Vaevalt olid jõudnud tulekustutusabinõud Tereshihhini majani, kui juba uuest õnnetusest on teati ligi pool kilomeetrit eemal asunud Rätsepa kaupluse juures Tartu tänavas. Samas oli kohe süttinud ka Riia tänavas asunud Kleinsoni maja. Tugev tuul kandis põlevate katuste laaste ja pappi sadade meetrite kaugusele. Petseri linnast enesest oli tule võimuses rajoon, mis piirdus peamiselt Tartu, Võru ja Riia tänavatega.

Petseri kesklinnas hävinesid Petseri linnavalitsuse hoone, tuletõrje pritsihoone, Petseri Majaomanikkude Ühispank, Petserimaa Kaubanduse Ühispank, restoran „Must Kass", suur kinohoone, Alfred Meomutteli apteek jne., kokku üle paarikümne kahekordse maja.

Viited 

Eesti tulekahjud
1939. aasta Eestis
Petseri ajalugu
Víctor Cuesta

Víctor Leandro Cuesta (sündinud 19. novembril 1988 La Platas) on Argentina jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Brasiilia kõrgliiga klubis Internacional.

2017. aastal liitus ta Brasiilia klubiga Internacional. Enne seda mängis ta Argentina klubides, sealhulgas Arsenal de Sarandís, kellega tuli 2012. aastal Argentina meistriks. Aastatel 2018 ja 2020 on Cuesta valitud Brasiilia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. 2022. aastal läks ta Internacionalist laenule Botafogosse.

Koondisekarjäär 
Debüüdi Argentina rahvuskoondises tegi ta 27. mail 2016 mängus Hondurase vastu. Seejärel kuulus ta Argentina koondisse Copa América Centenariol, kus ta viimases alagrupimängus 14. juunil lõi värava Boliivia vastu.

2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril oli ta Argentina olümpiakoondise kapten. Argentina jäi turniiril oma alagrupis kolmandaks ning veerandfinaali ei pääsenud.

Saavutused 
Arsenal de Sarandí
Primera División: 2012 Clausura
Supercopa Argentina: 2012
Copa Argentina: 2012–13
Huracán
Copa Argentina: 2013–14

Viited

Välislingid 
 Víctor Cuesta Soccerway lehel

Argentina jalgpallurid
Sport Club Internacionali mängijad
Botafogo de Futebol e Regatase mängijad
Sündinud 1988
Rahvusvaheline kassipäev

Rahvusvaheline kassipäev on 8. augustil tähistatav mitteametlik tähtpäev kasside auks, mille tähistamise algatas 2002. aastal Rahvusvaheline Loomade Heaolu Fond (International Fund for Animal Welfare).

Rahvusvahelise kassipäeva raames korraldavad loomakaitse- ja looduskaitseorganisatsioonid üritusi nii kodukasside teemal (kasside tervishoid, kodutud kasside probleemid jms) kui ka mitmesuguste metskassiliikide ja suurte kaslaste olukorrale tähelepanu juhtimiseks.

Analoogset tähtpäeva, ülemaailmset kassipäeva (mõlema tähtpäeva nimetuse tõlked langevad mõnes keeles kokku), tähistatakse eri riikides eri päevadel, näiteks Venemaal 1. märtsil (tähistamise algatasid 2004. aastal Moskva kassimuuseum ja ajakiri Кот и пёс), Ameerika Ühendriikides 29. oktoobril (2005. aastast), Poolas 17. veebruaril ja Jaapanis 22. veebruaril (1987. aastast). Nendega sarnaneb ka Itaalias 17. novembril tähistatav musta kassi päev.

Viited

Välislingid
 Rahvusvaheline kassipäev: Eesti tuntud kiisusõbrad Postimees, 8. august 2018
 RAHVUSVAHELINE KASSIPÄEV | Vaata 10 kõige vaadatumat kassivideot, mis panevad sind laginal naerma! Kroonika/Delfi, 8. august 2018
 Täna on rahvusvaheline kassipäev Maaleht, 8. august 2017
 TÄNA ON RAHVUSVAHELINE KASSIPÄEV: 8 viisi, kuidas nurrumootor su tervist parandab Õhtuleht, 8. august 2016

Koduloomad
Tähtpäevad
Poliitiline ja majanduskriis Venezuelas

Poliitiline ja majanduskriis Venezuelas on kriis Venezuelas, milleni viis vasakpoolsete presidentide Hugo Cháveze ja Nicolas Maduro poliitika. Eri allikate kohaselt algas kriis 2010 või 2012 ja kestab siiamaani. Venezuela oli tänu oma loodusvaradele (Venezuelas on maailma suurimad naftareservid) veel 1950. aastatel rikas riik, võrreldav SKP poolest Lääne-Saksamaaga, kuid seejuures ebavõrdse sissetulekute jaotusega. Aastakümneid kestnud kahe partei – sotsiaaldemokraatliku Demokraatliku Aktsiooni ja kristlikdemokraatliku COPEI – valitsemine, korruptsioon ja väärmajandamine viisid lõpuks riigi raskesse olukorda, nii et 1998 tuli valimistel võimule vasakpopulistlik Hugo Chavez. Ta algatas mitmesuguseid reforme, mille eesmärk oli vaeste olukorda parandada, kuid lõpuks viisid sotsialistlikud eksperimendid riigi ummikusse. Umbes 2010. aastal sattus riik katastroofilisse olukorda. Naftatoodete hinna alanemise järel (2015) halvenes olukord veelgi. SKP langus 2013–2017 on suurem kui USAs suure majanduslanguse, Venemaa, Albaania või Kuuba majanduslanguse ajal 1990ndatel. Venezuela aastane inflatsioonimäär on tõusnud sadu ja tuhandeid kordi. Inflatsioon oli 181% 2015. a, 800% 2016. a, 4000% 2017. a ja 82 766% 2018. a.

Nälgimine on jõudnud sinnamaani, et 75% rahvastikust on kaotanud keskmiselt vähemalt 8,7 kg kaalust kohase toidu puudumise tõttu. Venezuela ülikoolide 2018. aastal tehtud 3 uuringu põhjal elab nüüd ligi 90% Venezuela elanikkonnast vaesuses. Olukord on nii raske, et venezuelalased otsivad söödavat solgiaukudest või linnade prügimägedelt; teatatud on juhtumitest, kui söömiseks rünnatakse loomaaialoomi. Venezuela on kuritegevuse poolest üks maailma ohtlikumaid riike: tahtlike tapmiste määr on 1998–2017 ligikaudu kahekordistunud. Maduro valitsus (valitsusse kuulub muuhulgas ka väike Venezuela kommunistlik partei) süüdistab toimuvas kapitalistide ja lääne imperialistide korraldatavat "majandussõda". Arvestades näljasurmade sagenemist võrdlevad mõned kriitikud olukorda ja valitsevate vasakpoolsete aetavat poliitikat golodomoriga. Üldstatistikat nälga surnute kohta ei ole, sest valitsus varjab selliseid andmeid. 2017. aasta mais avaldas tollane tervishoiuminister Antonieta Caporale andmed, mis näitasid väikelaste suremuse suurenemist 30% võrra ja emade suremuse suurenemist 65% võrra. Minister vallandati mõned päevad hiljem. Venezuelas on nüüd arstidel haiglates keelatud märkida laste surmapõhjuseks nälgimist. Levinuks on saanud malaaria, mis oli õnnestunud 1960ndate lõpuks likvideerida.

Viited

Välislingid
 As Venezuela collapses, children are dying of hunger. The Irish Times (inglise keeles)

Venezuela
2010. aastad
Uudo Usai

Uudo Usai on Eesti pedagoog automaatika ja elektroonika alal.

Ta lõpetas aastal 1953 Tallinna Kommunaal-Ehitustehnikumi tööstusettevõtete elektriseadmete erialal ja aastal 1961 Tallinna Polütehnilise Instituudi automaatika ja telemehaanika erialal.

Oli õppejõud Tallinna Polütehnikumis aastatel 1963–1975 ja 1994–2011.

Eesti tehnikateadlased
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Sünniaeg puudub
Zeca

José Carlos Cracco Neto (mängijanimega Zé Carlos või Zeca; sündinud 16. mail 1994 Paranavaís) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib kaitsjana Brasiilia esiliiga klubis Vasco da Gama].

Zeca alustas klubikarjääri Santoses, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2006. aastal. Santose esindusmeeskonnas debüteeris ta 2014. aastal. Esimese värava Brasiilia kõrgliigas lõi ta 12. juunil 2016 Santa Cruzi vastu.

2018. aasta aprillis sõlmis ta nelja aasta pikkuse lepingu Internacionaliga. 2020. aastal suundus ta laenule Bahiasse.

2021. aasta märtsis sõlmis ta lepingu Vasco da Gamaga.

2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril tuli ta Brasiilia olümpiakoondise koosseisus olümpiavõitjaks.

Saavutused 
Santos
Campeonato Paulista: 2015, 2016

Viited 

Brasiilia jalgpallurid
Santos FC mängijad
Sport Club Internacionali mängijad
Esporte Clube Bahia mängijad
Club de Regatas Vasco da Gama mängijad
Sündinud 1994
Tobien

Tobien on Leedust pärit Kuramaa ja Liivimaa aadlisuguvõsa. Tänapäeval elavad Tobienid Saksamaal.

Ajalugu
Tobieni suguvõsa kohta on teateid XVIII sajandi algusest, mil nende valduses oli Owile mõis Leedus. Suguvõsaliin algab Poola majori Johann Frommhold Tobieniga (suri enne 1731). Tema poeg Melchior Tobien müüs valduse ja siirdus elama Kuramaale, kus tema järeltulijad olid Jēkabpilsis käsitöölised ja kaupmehed. Karl Friedrich Tobien (1785−1861) valiti linna raehärraks. Tema pojast Ewald Sigismund Tobienist (1811−1860) sai jurist ja ta oli Tartu ülikooli professor. Tema lesk ja lapsed tõsteti 1863. aastal Vene aadliseisusse ja võeti 1886. aastal Liivimaa kubermangu aadlisuguvõsaraamatusse. Poeg Alexander Johannes von Tobien (1854−1929) oli tuntud agraarajaloolane.

Tobienid rüütelkonna matriklis
1920. aastal immatrikuleeriti Alexander Johannes von Tobien (1854−1929) viimase isikuna enne rüütelkonna kui avalik-õigusliku korporatsiooni kaotamist Liivimaa rüütelkonna matriklisse. 1957. aastal võeti rüütelkonda tema onupoeg Sigismund Robert Paul von Tobien (1892−1964).

Suguvõsa liikmeid
Karl Friedrich Tobien (1785−1861), Jēkabpilsi raehärra, kaupmees
Ewald Sigismund Tobien (1811−1860), riiginõunik, õigusteaduse doktor, Tartu ülikooli professor
Wilhelm (Willi) Fromhold Platon von Tobien (1853−1934), Kolga-Jaani kirikueestseisja, Põltsamaa peeglivabriku omanik
Alexander (Alex) Johannes von Tobien (1854−1929), riigiteaduse audoktor, nimekas agraarajaloolane
Wolfgang (Wolf) Ludwig von Tobien (1891−1977), ülemvalitsusnõunik, Danzigi linnaametnik

Tobieni suguvõsa mõisavaldused
Leedu:
Owile (XVIII sajandil)

Kirjandus
Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel). 2. Teil. Nichtimmatrikulierter Adel. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 233.
Genealogisches Handbuch des Adels. Adelige Häuser B. Bd XXIII. Limburg an der Lahn: C. A. Starke Verlag, 2000. Lk 494-499.
Genealogisches Handbuch des Adels. Adelslexikon. Bd XIV. Limburg an der Lahn: C. A. Starke Verlag, 2003. Lk 468-469.
Tobien, Alexander von. Zur Geschichte der Familie v. Tobien. − Jahrbuch für Genealogie, Heraldik und Sphragistik 1907 und 1908. Mitau: Gedruckt bei. J. F. Steffenhagen und Sohn, 1910. Lk 202-211 .

Liivimaa aadlisuguvõsad
Liivimaa immatrikuleerimata aadel
Liivimaa matrikliaadel
Lucas Lima

Lucas Rafael Araújo Lima (sündinud 9. juulil 1990 Marílias) on Brasiilia jalgpallur, poolkaitsja. Ta mängib Brasiilia kõrgliiga klubis Fortaleza.

Lucas Lima alustas klubikarjääri São Paulo osariigi väikeklubis Inter de Limeira. 2012. aastal liitus ta Brasiilia kõrgliiga klubiga Internacional. 2013. aasta hooaja veetis ta Brasiilia esiliiga klubis Sport.

2014. aasta veebruaris sõlmis ta nelja aasta pikkuse lepingu Brasiilia kõrgliiga klubiga Santos. Esimesel hooajal lõi ta kõrgliigas kolm väravat ning sai klubi meeskonnas üheks olulisemaks mängijaks.

2017. aasta lõpus liitus ta Palmeirasega. 2018. aastal tuli ta klubiga Brasiilia meistriks. 2021. aastal läks ta laenule Fortalezasse.

Koondisekarjäär 
Debüüdi Brasiilia rahvuskoondises tegi ta 5. septembril 2015 sõprusmängus Costa Rica vastu.

Esimese värava lõi ta koondise särgis 13. novembril 2015 MM-i valikmängus Argentina vastu.

2016. aasta Copa América Centenario teises alagrupimängus lõi ta värava Haiti vastu.

Saavutused 
Santos
Campeonato Paulista: 2015, 2016
Palmeiras
Campeonato Brasileiro Série A: 2018
Campeonato Paulista: 2020
Copa Libertadores: 2020
Copa do Brasil: 2020

Viited

Välislingid 

 Lucas Lima Soccerway lehel

Brasiilia jalgpallurid
Sport Club Internacionali mängijad
Sport Club do Recife mängijad
Santos FC mängijad
Sociedade Esportiva Palmeirase mängijad
Fortaleza Esporte Clube mängijad
Sündinud 1990
José Rodolfo Pires Ribeiro

José Rodolfo Pires Ribeiro (mänginimega Dodô; sündinud 6. veebruaril 1992 Campinases) on Brasiilia jalgpallur, vasakkaitsja. Ta mängib Brasiilia kõrgliiga klubis Atlético Mineiro.

Ta on klubikarjääri jooksul mänginud kolmes Itaalia klubis: AS Roma, Milano Internazionale ja UC Sampdoria.

Saavutused 
Corinthians
Copa do Brasil: 2009
Cruzeiro
Campeonato Mineiro: 2018

Viited

Välislingid 
 Dodô Soccerway.com lehel

Brasiilia jalgpallurid
Sport Club Corinthians Paulista mängijad
Esporte Clube Bahia mängijad
AS Roma mängijad
Milano Internazionale mängijad
UC Sampdoria mängijad
Santos FC mängijad
Cruzeiro Esporte Clube mängijad
Clube Atlético Mineiro mängijad
Serie A mängijad
Sündinud 1992
Kenza Farah

Farah Kenza Maouche, tuntud kui Kenza Farah (araabia keeles: كنزة فرح; sündinud 8. juuli 1986 Béjaïas) on Prantsusmaa-Alžeeria laulja ja laulukirjutaja.

Tema album Authentik võitis kulla sertifikatsiooni kaks nädalat peale ilmumist. Sellele järgnesid albumid Avec le cœur ja Trésor. Aastatel 2007-2012 müüs Kenza üle 500 000 plaadi.

Karjäär 
Farah sündis 8. juulil 1986 Alžeerias, aga kolis juba väga noores eas Prantsusmaale. Ta kasvas üles Marseille 15. ringkonnas, põhjaosas, mida peetakse "keeruliseks" piirkonnaks. Maouchel on neli õde ja vend. 14-aastaselt hakkas ta esinema ja võitis mitmeid noortekeskuste laulukonkursse. Lauluvõistluse järgselt kohtus Farah produtsentidega, kes lubasid tal salvestada mõned lood stuudios, sealhulgas "Mon Ange", "Trésor" ja "Il ma trahie". Pärast laulude avalikustamist märkas teda produtsent Abdel Bakhti, mis võimaldas Farahil 2006. aasta detsembris allkirjastada plaadilepingu iseseisva Aulnay-Sous-Boisis,Seine-Saint-Denises paikneva plaadifirmaga Karismatik. Maouche lõpetas lepingu 2016. aastal.

Prantsuse lauljad
Alžeeria lauljad
Sündinud 1986
Madise raba

Madise raba (ka Umbusi raba) on raba Jõgeva maakonna edelaosas Põltsamaa vallas. Raba on üks Umbusi soostiku soodest.

Jõgeva maakonna sood‎
Põltsamaa vald‎
Sõmeri hoiuala

Sõmeri hoiuala on hoiuala Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Saulepi ja Matsi külas. Kaitseala pindala on 362,5 ha.

Kaitseala moodustati 2007.

Viited

Välislingid

Eesti hoiualad
Lääneranna vald
Mustkivi (Tallinn)

Mustkivi on kaitsealune rändrahn Tallinnas Haabersti linnaosas Kakumäe poolsaare tipus.

Rahn on graniitgneisist, selle mõõtmed on 4,6x4,3x2,5m, ümbermõõt 13,6 m.

Viited

Välislingid

Eesti rändrahnud
Haabersti linnaosa
Tallinna geograafia
Rootsi introdutseerimata aadlisuguvõsade loend

See on Rootsi introdutseerimata aadlisuguvõsade loend.

Vürstid

Krahvid

Vaata ka
Rootsi introdutseeritud aadlisuguvõsade loend

Kirjandus
Schlegel, Ernst Bernhard. Klingspor, Carl Arvid. Den med sköldebref förlänade men ej å riddarhuser introducerade Svenska adelns ättar-taflor. Stockholm: P. A. Norstedt & Söner, 1875 .

Rootsi loendid
Rootsi aadlisuguvõsad
Kindralpolkovnik-insener

Kindralpolkovnik-insener (vene keeles генерал-полковник-инженер) oli NSV Liidu relvajõududes aastatel 1971–1984 kehtinud sõjaväeline auaste kõigi väeliikide tehnilise teenistuse juhtivkoosseisule, mille analoog Venemaa Föderatsiooni relvajõududes on kindralpolkovnik.

Kindralpolkovnik-insenerist kõrgem auaste oli väeliigi marssal, kuid üksikutel juhtudel ülendati kindralpolkovnik-insener armeekindraliks (näiteks Dmitri Ustinov). Kindralpolkovnik-insenerist madalam auaste oli kindralleitnant-insener. 

Kindralpolkovnik-inseneri auastme eelkäija oli insenertehnilise teenistuse kindralpolkovnik. Kui viimane kaotati, anti kõigile auastme kaotamise hetkel elus olnud aukraadi omanikele kindralpolkovnik-inseneri auaste.

Nõukogude maaväes vastas kindralpolkovnik-insenerile kindralpolkovniku auaste.

1984. aastal kindralpolkovnik-inseneri auaste kaotati. Kõigile auastme kaotamise hetkel elus olnud aukraadi omanikele anti kas kindralpolkovniku või lennuväe kindralpolkovniku auaste.

Kindralpolkovnik-insenere

1971 – Andrei Tupolev (1888–1972), lennukikonstruktor
1971 – Aleksandr Jakovlev (1906–1989), lennukikonstruktor
1971 – Sergei Iljušin (1894–1977), lennukikonstruktor
1971 – Žozef Kotin (1908–1978), tankikonstruktor
1971 – Aleksandr Komarovski (1906–1973), kaitseministri asetäitja, ühtlasi Moskva ehitusinseneride instituudi kateedrijuhataja, varem juhtinud riikliku tähtsusega suurehitusi, ülendati 1972 armeekindraliks
1971 – Mihhail Mišuk (1913–1982), õhujõudude ülemjuhataja asetäitja relvastuse alal, Lenini preemia laureaat
1971 – Nikolai Popov (1903–1985), erukindral, varem kaitseministeeriumi ehitusvalitsuse ülema asetäitja, Vene NFSV teeneline ehitaja
1971 – Dmitri Ustinov (1908–1984), riigitegelane, hilisem Nõukogude Liidu marssal
1971 – Aleksei Šahhurin (1904–1975), riigitegelane, varem lennukitööstuse rahvakomissar
1972 – Artšil Gelovani (1923–1997), kaitseministeeriumi riikliku ekspertiisi ülem, Vene NFSV teeneline ehitaja, ülendati 1977 inseneriväe marssaliks
1973 – Lev Tolokonnikov (1911–1976), Nõukogude Armee Sõjalise Diplomaatia Akadeemia ülem, ühtlasi Luure Peavalitsuse ülema asetäitja
1976 – Pjotr Dementjev (1907–1977), lennukitööstuse minister
1977 – Boriss Komissarov (1918–1999), raketitööstustegelane
1978 – Nikolai Zolotarevski (1910–1981), montaaži- ja eritööde ministeeriumi eriehituse peavalitsuse ülem, Vene NFSV teeneline ehitaja
1980 – Aleksandr Karaoglanov (1910–2000, kaitseministeeriumi riikliku ekspertiisi ülem, NSV Liidu teeneline ehitaja
1978 – Vitali Šabanov (1923–1995), seniitraketikompleksikonstruktor ja kaitsetööstustegelane, ülendati 1981 armeekindraliks
1978 – Nikolai Šestopalov (1919–2006), kaitseministri asetäitja ehituse ja vägede majutamise alal, Vene NFSV teeneline ehitaja; ülendati 1981 inseneriväe marssaliks
1981 – Konstantin Vertelov (1923–1997), tuumarelva katsetaja, Vene NFSV teeneline ehitaja

Vaata ka
Admiral-insener
Insener-kindralpolkovnik
Inseneriväe kindralpolkovnik

Nõukogude Liidu sõjaväelised auastmed
Kindralpolkovnikud
Primeira Liga hooaeg 2018–2019

Primeira Liga hooaeg 2018–2019 oli Portugali jalgpalli kõrgliiga Primeira Liga 81. hooaeg. Hooaeg algas 10. augustil 2018 ja lõppes 25. mail 2019.

37. korda tuli Portugali meistriks Lissaboni Benfica, kes edestas tiitlikaitsjat Portot vaid kahe punktiga. Benfica paiknes pärast üheksat vooru liigas viiendal koha, kuid võitis pärast seda 25 võimalikust mängust 23. Portoga oli Benfical suurim vahe 3. jaanuaril pärast 15. vooru – seitse punkti. 21. vooru lõpuks edestas Porto Benficat vaid ühe punktiga. 2. märtsil võitis Benfica võõrsil Portot tulemusega 2:1, kuid Benfica viigistas järgmine voor Belenensesega 2:2 ning pärast mida oli Benfical ja Portol võrdselt punkte. Otsustavaks sai 31. vooru mäng, kus Porto viigistas Rio Avega, kuigi Benfica oleks tulnud meistriks ka võrdsete punktide korral, sest nad olid Portot hooaja jooksul kaks korda võitnud. Benfica lõi liigahooaja jooksul 103 väravat, mida on liigas suutnud korrata vaid klubi ise hooajal 1963–64.

Klubid 
Liiga hooajal osales 18 meeskonda: 16 klubi eelmisest hooajast ja kaks klubi eelmise aasta Portugali jalgpalli esiliigast LigaPro.

Esiliiga võitja Nacional mängis kõrgliigas viimati hooajal 2016–2017, mil jäädi 18. kohale ja langeti kõrgliigast välja.

Esiliiga teine klubi Santa Clara mängis Portugali kõrgliigas viimati hooajal 1992–1993, mil jäädi 20. kohale ja langeti esiliigasse.

Nacional ja Santa Clara asendasid Primeira Ligas välja langenud Paços de Ferreira'd ja Estorili.

Erinevalt varasematest hooaegadest langes liigast välja kolm klubi: Chaves (kõrgliigas alates hooajast 2016–17), Nacional (uustulnukas) ja Feirense (kõrgliigas alates hooajast 2016–17).

Primeira Ligas mängisid hooajal 2018–19 järgmised 18 klubi:

Peatreenerid hooaja alguse seisuga

Tabel

Statistika

Enim väravaid

Kübaratrikid

Auhinnad 
 Hooaja parim mängija:  Bruno Fernandes (Lissaboni Sporting)
 Parim peatreenr:  Bruno Lage (Lissaboni Benfica)
 Parim värav:  Jovane Cabral (Lissaboni Sporting)
 Parim noormängija:  João Félix (Lissaboni Benfica)
 Ausa mängu auhind (mängija):  Éder Militão (Porto)
 Ausa mängu auhind (klubi): Belenenses SAD

Meistermeeskonna mängijad 
Hooajal 2018–2019 Portugali meistriks tulnud Benfica võistkond:

Väravavahid Odisseas Vlachodimos (34 mängu/0 väravat), Mile Svilar (1/0)

Kaitsjad Alejandro Grimaldo (34/4), André Almeida (33/2), Rúben Dias (32/3), Jardel (19/2), Ferro (13/2), Germán Conti (4/0), Sébastien Corchia (2/0)

Poolkaitsjad Pizzi (34/13), Rafa Silva (26/17), Gedson Fernandes (22/0), Franco Cervi (20/4), Andréas Sámaris (19/2), Ljubomir Fejsa (18/0), Gabriel Appelt (17/0), Andrija Živković (16/0), Eduardo Salvio (14/2), Florentino Luís (11/1), Filip Krovinović (4/0)

Ründajad Haris Seferović (29/23), João Félix (26/15), Jonas (22/11), Jota (4/0)

Välislingid 
 Ametlik koduleht
 Primeira Liga tulemused ja statistika Soccerway lehel

2018. aasta spordis
2019. aasta spordis
Primeira Liga
Gustavo Henrique

Gustavo Henrique Vernes (sündinud 24. märtsil 1993 São Paulos) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Brasiilia kõrgliiga klubis Flamengo.

Gustavo Henrique alustas klubikarjääri  Santoses, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2007. aastal. Santose meeskonnas tegi ta Brasiilia kõrgliigas debüüdi 2012. aasta juunis. Esimese värava Brasiilia kõrgliigas lõi ta 27. oktoobril 2013 mängus Corinthianse vastu.

2020. aastal liitus ta valitseva Brasiilia meistri Flamengoga, kellega sõlmis nelja-aastase lepingu.

Ta kuulus Brasiilia meeskonda 2015. aasta Panameerika mängudel, kus võideti pronksmedal.

Saavutused 
Santos
Campeonato Paulista: 2015, 2016
Flamengo
Recopa Sudamericana: 2020
Supercopa do Brasil: 2020
Campeonato Carioca: 2020

Viited 

Brasiilia jalgpallurid
Santos FC mängijad
Clube de Regatas do Flamengo mängijad
Sündinud 1993
West Coasti ringkond

West Coasti ringkond on Lõuna-Aafrika Vabariigi Lääne-Kapimaa provintsis asuv 2. järgu haldusüksus.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli West Coasti ringkonna elanikest värvilisi 66,58%, mustanahalisi aafriklasi 16,36%, valgeid 15,71%, India või Aasia päritolu inimesi 0,56% ja teisi 0,79%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 83,67% inimesi, koosa keelt 8,58%, inglise keelt 3,98% ja sotho keelt 1,25%.

Viited

Lõuna-Aafrika Vabariigi ringkonnad
Goj

Goj (heebrea keeles גוי, mitmuses gojim, גוים /גויים) on Tanahis kasutatav mõiste mittejuutide kohta. 

Vanades Piibli tekstides (nagu Vana Testament) kasutati mõistet goj kirjeldamaks erinevaid rahvaid juutide ümber, teistesse keeltesse on goj tihti tõlgitud 'rahvas'. Kuna Juudamaa ümber elanud rahvad olid tavaliselt polüteistlikud, on terminit tõlgitud ka 'paganad'.

Goj ja gojim on enamasti olnud neutraalsed sõnad, kuigi vahel kasutatakse neid sõnu ka negatiivsena.

Vaata ka 
 Noahdism
 Talmud
 Israeli ajalugu

Judaism
Ekurhuleni linnaringkond

Ekurhuleni linnaringkond on Lõuna-Aafrika Vabariigi Gautengi provintsis asuv 2. järgu haldusüksus.

Ekurhuleni linnaringkond moodustati 5. detsembril 2000.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ekurhuleni linnaringkonna elanikest mustanahalisi aafriklasi 78,74%, valgeid 15,81%, värvilisi 2,70%, India või Aasia päritolu inimesi 2,14% ja teisi 0,61%. Suulu keelt pidas emakeeleks 28,81% inimesi, inglise keelt 11,99%, afrikaani keelt 11,92%, pedi keelt 11,40%, sotho keelt 10,02%, koosa keelt 8,02%, tsonga keelt 6,63%, tsvana keelt 2,87%, ndebele keelt 2,38%, venda keelt 1,53%, svaasi keelt 1,43%, viipekeelt 0,40% ja teisi keeli 2,60%.

Suuremad linnad
Alberton
Bedfordview
Benoni
Boksburg
Brakpan
Edenvale
Etwatwa
Germiston
Katlehong
Kempton Park
Nigel
Springs
Tembisa
Thokoza
Tsakane
Vosloorus
Wattville

Viited

Lõuna-Aafrika Vabariigi ringkonnad
William Oefelein

William Anthony Oefelein (sündinud 29. märtsil 1965) on Ameerika Ühendriikide katselendur ning endine mereväelane ja NASA astronaut. Ta sai 1988. aastal bakalaureusekraadi elektrotehnikas ja liitus mereväega. 1998. aastal magistrikraadi aeronautikas ning samal aastal valiti ta astronaudiks. Tema esimene ja ainus missioon oli STS-116.

Veebruaris 2007 ründas Oefeleini töökaaslane, Lisa Nowak, Orlando rahvusvahelises lennujaamas tema tüdruksõpra ning Oefelein tunnistas, et tal oli Nowakiga kaks aastat olnud armuafäär. Mais 2007 vallandas NASA Oefeleini ja saatis ta tagasi mereväkke, kust ta aasta hiljem omal soovil lahkus. Oefelein ja Nowak on seni ainsad astronaudid, kelle NASA on vallandanud ning pärast vahejuhtumit koostas agentuur astronautide käitumiskoodeksi.

Viited

Ameerika Ühendriikide astronaudid
Sündinud 1965
Carletonville

Carletonville on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis West Randi ringkonnas.

Carletonville on kaevanduslinn, kus tegeldakse kulla kaevandamisega.

Carletonville sai linnaõigused 1959. aastal. Linn on saanud nime Consolidated Gold Fields'i direktori Guy Carleton Jonesi järgi.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Carletonville'i elanikest mustanahalisi aafriklasi 70,06%, valgeid 27,39%, India või Aasia päritolu inimesi 1,25%, värvilisi 0,93% ja teisi 0,37%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 24,94% inimesi, koosa keelt 19,76%, tsvana keelt 13,22%, sotho keelt 13,19%, inglise keelt 8,90%, suulu keelt 7,59%, tsonga keelt 4,23%, pedi keelt 2,41% ja svaasi keelt 1,78%.

Viited

Gautengi provintsi linnad
Hennenman

Hennenman on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Lejweleputswa ringkonnas Matjhabengi vallas.

Asula sai alguse 1892. aastal rajatud raudteejaamast, mille nimi oli Ventersburg Road. Praeguse nime sai linn 1927. aastal kohaliku elaniku Petrus Ferdinand Hennenmani järgi.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hennenmani elanikest mustanahalisi aafriklasi 87,4%, valgeid 11,6%, värvilisi 0,4%, India või Aasia päritolu inimesi 0,3% ja teisi 0,3%. Sotho keelt pidas emakeeleks 77,3% inimesi, afrikaani keelt 12,9%, koosa keelt 4,0%, viipekeelt 1,4% ja teisi keeli 4,4%.

Viited

Free State'i provintsi linnad
Thabong

Thabong on linn (township) Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Lejweleputswa ringkonnas Matjhabengi vallas.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Thabongi elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,34%, värvilisi 0,29%, India või Aasia päritolu inimesi 0,18%, valgeid 0,07% ja teisi 0,11%. Sotho keelt pidas emakeeleks 71,74% inimesi, koosa keelt 15,69%, suulu keelt 2,49%, inglise keelt 2,27%, tsvana keelt 1,73%, afrikaani keelt 1,69%, tsonga keelt 1,31% ja viipekeelt 1,24%.

Viited

Free State'i provintsi linnad
Matsulu

Matsulu on linn (township) Lõuna-Aafrika Vabariigis Mpumalanga provintsis Ehlanzeni ringkonnas Mbombela vallas.

Matsulu on asutatud 1970. aastatel. Kuni 1994. aastani kuulus linn KaNgwane bantustani koosseisu.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Matsulu elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,47%, värvilisi 0,24%, valgeid 0,12%, India või Aasia päritolu inimesi 0,07% ja teisi 0,09%. Svaasi keelt pidas emakeeleks 92,76%, tsonga keelt 2,48%, inglise keelt 1,77% ja suulu keelt 1,08%.

Viited

Mpumalanga provintsi linnad
KwaGuqa

KwaGuqa on linn (township) Lõuna-Aafrika Vabariigis Mpumalanga provintsis Nkangala ringkonnas Emalahleni vallas.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli KwaGuqa elanikest mustanahalisi aafriklasi 96,80%, värvilisi 2,53%, India või Aasia päritolu inimesi 0,19%, valgeid 0,12% ja teisi 0,35%. Suulu keelt pidas emakeeleks 47,35%, pedi keelt 18,29%, ndebele keelt 9,61%, svaasi keelt 7,40%, tsonga keelt 4,36%, sotho keelt 3,15%, afrikaani keelt 2,65%, koosa keelt 2,34%, inglise keelt 1,79% ja tsvana keelt 1,01%.

Viited

Mpumalanga provintsi linnad
STS-116

STS-116 oli Space Shuttle'i programmi 117. ja kosmosesüstik Discovery 33. missioon. Discovery startis 10. detsembril 2006 ning see oli esimene öine start pärast novembris 2002 toimunud missiooni STS-113.

Missioon viis Rahvusvahelisse Kosmosejaama P5 sõrestiku, mistõttu ehitati ümber jaama elektrisüsteem. Lisaks vahetas missioon jaama meeskonda, viies jaama Sunita Williamsi ja tuues tagasi Thomas Reiteri. STS-116 oli hästi kajastatud Rootsis, sest Discovery pardal viibis Christer Fuglesang, kellest sai Rootsi ja Skandinaavia esimene astronaut.

STS-116 oli viimane süstikumissioon, mis startis Kennedy Kosmosekeskuse stardikompleksi 39B stardiplatvormilt, sest NASA alustas Constellationi programmi raames selle kohandamist Ares I startideks. Stardiplatvormi kasutati veel STS-400 missiooni tarbeks, mis oleks startinud juhul kui missiooni STS-125 kosmosesüstik poleks saanud Maale naasta.

Pärast missiooni viidi Discovery korralisse hooldusesse ja see ei lennanud kuni misioonini STS-120, mis startis oktoobris 2007.

Meeskond

Viited

Välislingid 
 
 Ülevaade STS-116 missioonist NASA kodulehel (inglise keeles)
 Video STS-116 stardist 9. detsembril 2006. YouTube

Space Shuttle'i missioonid
2006
Bophelong

Bophelong on linn (township) Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis Sedibengi ringkonnas Emfuleni vallas.

Bophelong on asutatud 1955. aastal.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bophelongi elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,12%, värvilisi 0,46%, India või Aasia päritolu inimesi 0,09%, valgeid 0,06% ja teisi 0,28%. Sotho keelt pidas emakeeleks 69,39% inimesi, koosa keelt 10,69%, suulu keelt 9,26%, afrikaani keelt 1,68%, tsvana keelt 1,46%, tsonga keelt 1,38%, inglise keelt 1,38%, viipekeelt 1,26% ja pedi keelt 1,18%.

Viited

Gautengi provintsi linnad
Ratanda

Ratanda on linn (township) Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis Sedibengi ringkonnas Lesedi vallas. Linn asub Heidelbergist umbes 5 km edela pool.

Ratanda on asutatud 1955. aastal.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ratanda elanikest mustanahalisi aafriklasi mustanahalisi aafriklasi 99,08%, värvilisi 0,44%, India või Aasia päritolu inimesi 0,18%, valgeid 0,04% ja teisi 0,26%. Suulu keelt pidas emakeeleks 50,65%, sotho keelt 35,54%, koosa keelt 5,04%, inglise keelt 1,46%, afrikaani keelt 1,13%, viipekeelt 1,03% ja pedi keelt 1,02%.

Viited

Gautengi provintsi linnad
Sebokeng

Sebokeng on linn (township) Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis Sedibengi ringkonnas Emfuleni vallas. Linn asub Vereenigingist vahetult lääne ja loode pool.

Sebokeng on asutatud 1965. aastal.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Sebokengi elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,12%, värvilisi 0,42%, valgeid 0,12%, India või Aasia päritolu inimesi 0,07% ja teisi 0,26%. Sotho keelt pidas emakeeleks 64,63% inimesi, suulu keelt 14,72%, koosa keelt 10,35%, tsvana keelt 2,15%, afrikaani keelt 1,46%, pedi keelt 1,46%, inglise keelt 1,44% ja viipekeelt 1,37%.

Viited

Gautengi provintsi linnad
Mamelodi

Mamelodi on linn (township) Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis Tshwane linnaringkonnas.

Mamelodi on asutatud 1953. aastal.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Mamelodi elanikest mustanahalisi aafriklasi 98,89%, värvilisi 0,40%, India või Aasia päritolu inimesi 0,22%, valgeid 0,14% ja teisi 0,34%. Pedi keelt pidas emakeeleks 42,35% inimesi, suulu keelt 12,15%, tsonga keelt 10,68%, ndebele keelt 8,82%, sotho keelt 6,70%, tsvana keelt 6,56%, svaasi keelt 2,83%, venda keel 2,51%, koosa keelt 2,21%, inglise keelt 2,08%, afrikaani keelt 0,82%, viipekeelt 0,39% ja teisi keeli 1,88%.

Viited

Gautengi provintsi linnad
Vosloorus

Vosloorus on linn (township) Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis Ekurhuleni linnaringkonnas.

Vosloorus on asutatud 1963. aastal, linnaõigused sai 1983. aastal.

Alates 2000. aasta detsembrist ei ole Vosloorus enam iseseisev haldusüksus, vaid kuulub Ekurhuleni linnaringkonna koosseisu.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Voslooruse elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,34%, värvilisi 0,33%, India või Aasia päritolu inimesi 0,16%, valgeid 0,06% ja teisi 0,12%. Suulu keelt pidas emakeeleks 46,81% inimesi, sotho keelt 17,99%, koosa keelt 8,23%, pedi keelt 7,27%, tsonga keelt 5,98%, tsvana keelt 4,39%, inglise keelt 3,03%, ndebele keelt 1,48%, svaasi keelt 1,36%, venda keelt 1,20%, afrikaani keelt 0,81%, viipekeelt 0,60% ja teisi keeli 0,83%.

Viited

Gautengi provintsi linnad