joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
FCSB

FCSB on Rumeenia jalgpalliklubi, mille kodulinn on Bukarest. Klubi mängib Rumeenia jalgpalli kõrgliigas (Liga I). Klubi on võitnud enim Rumeenia meistri tiitleid – 26.

Steaua oli esimene Ida-Euroopa meeskond, kes võitis Euroopa karika. See juhtus 1986. aastal, kui finaalis alistati penaltiseerias Hispaania klubi FC Barcelona. Samal aastal võitis klubi ka Euroopa superkarika. 1989 jõudis Steaua Euroopa karikavõistluste finaali, kuid kaotas Itaalia klubile AC Milan 4:0.

Praegune meeskond

Välislingid
Ametlik koduleht

Rumeenia jalgpalliklubid
Bukarest
Noored Kooli

"Noored Kooli" on programm, mis loodi leevendamaks kriitilist õpetajate puudust Eestis. See on saanud inspiratsiooni Suurbritannia sõsarprojektist "Teach First" ('Esmalt õpeta'). 

Projekt "Noored kooli" algas 6. veebruaril 2006 eesmärgiga saata 10–15 võimekat ülikooli lõpetanut vähemalt kaheks aastaks koolidesse, kes vajavad neid kõige enam. Pärast kaht aastat võivad osalejad kas jääda kooli edasi õpetama või leida karjäärivõimalusi muudel elualadel.

Sihtasutuse Noored Kooli loojad olid Heateo Sihtasutus ja Swedbank.

Vaata ka
Tiigrihüpe

Välislingid
"Noored Kooli" koduleht

Eesti haridusorganisatsioonid
Vladimir Rusnak

Vladimir Rusnak (sündinud 29. detsembril 1960) on Eesti arst (ortopeed).

Vladimir Rusnak on lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli 1987. aastal spordimeditsiini erialal.

Ta töötab Medicumis ja  Ida-Tallinna Keskhaiglas.

Ta on Keskerakonna liige alates 25. maist 2009. Alates novembrist 2013 on ta Mustamäe linnaosa halduskogu liige.

Viited

Eesti arstid
Sündinud 1960
Albert Ivask

Albert Ivask (15. september 1906  Võrumaa, Põlva kihelkond, Koiola vald, Mammaste – 27. detsember 1995 Võru) oli eesti õpetaja ja kirjamees.

Haridus
Õppis aastatel 1913–1915 Mammaste vallakoolis, 1915–1921 Põlva kihelkonnakoolis ja algkoolis, 1921–1926 Võru Õpetajate Seminaris.

Töö
Töötas aastatel 1926–1928 Karilatsi algkooli õpetajana, 1929 Tsolgo algkooli juhataja, 1929–1940 Adiste Algkooli juhataja, 1941 Mooste algkooli juhataja. 1941–1942 Saksa poliitvang, 1942–1944 juhutöödel. Aastatel 1944–1948 Põlva mittetäieliku keskkooli direktor, 1948–1951 Võru Täitevkomitee haridusosakonna juhataja, 1950–1966 Võru õhtukooli direktor.

Ühiskondlik tegevus
Albert Ivask oli Eesti Looduskaitse Seltsi Võru osakonna juhataja selle asutamisest (1992. aastast auliige), samuti Võru Kalandus- ja Jahindusklubi esimees. Juhatas Adiste, Mooste ja Põlva laulukoore.

Looming
Jaan Vahtra ja Albert Ivask (toimetajad). Taevaskoja ja Valgemets. Lõuna-Eesti monograafiad nr. 1. Tartu, 1940
Albert Ivask. Haanjamaa. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1961 (kordustrükid 1962, 1971 ja 1976)
Albert Ivask. Rõuge-Haanja-Vastseliina. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1963
Albert Ivask. Võru. Tallinn: Eesti Raamat, 1967 (kordustrükid 1971, 1976, 1980)
Eugen Hillep ja Albert Ivask. Piusa kaitsealal. Tallinn: Eesti Raamat, 1973
Albert Ivask, Kaljola Kirt ja Elmo Ploom. Põlva rajoon. Tallinn: Eesti Raamat, 1975
Albert Ivask (koostaja). Haakristi haardes. Tallinn: Eesti Raamat, 1979

Isiklikku
Albert Ivask oli loodushuviline ja harrastas kalapüüki.
Maetud Põlva kalmistule.

Viited

Välislingid
Rahvusarhiivi fotode andmebaas FOTIS. Võru Kalandus- ja Jahindusklubi esimees Albert Ivask koos püütud haviga, 1959
Enn Esko. Albert Ivask – unustamatu kooli- ja kirjamees Taevaskojast. Koit, 14. september 2006

Eesti õpetajad
Eesti koolijuhid
Eesti kultuuritegelased
Põlva kalmistule maetud
Sündinud 1906
Surnud 1995
Ülemine tuba

Ülemine tuba on Johannes Markuse ema kodu Siioni mäel Ida-Jeruusalemmas, mis paikneb väljaspool vanalinna müüre Siioni värava juures. See oli koht, kus toimus püha õhtusöömaaeg, kus Jeesus pesi oma õpilaste jalgu ja seadis sisse püha armulaua sakramendi. See oli koht, kus Uue Testamendi kohaselt toimusid mõned Jeesuse ilmumised pärast tema surnuist ülestõusmist, kus kogunesid õpilased pärast tema taevasseminemist, kus nelipühadel laskus Püha Vaim õpilaste peale. See oli Jeruusalemma algkoguduse keskus (Ap 12:12). Samas majas peatus Jeruusalemmas olles peale Jeesuse, tema ema ja vendade (nt Jaakobuse) ka Peetruse perekond. Samas majas kogunesid Jeesuse õpilased, kui Peetrus vahistati. Pärast vabanemist läks Peetrus just sinna.

Seda nn Viimse õhtusöömaaja kohta tahtis Jeesus saladuses hoida. Jeruusalemma piiskopi Juvenalise (422–458 pKr) kaasaegne Hesychios mainib diakon Stefanost "lauateenrina" (vrd Ap 6:5) ja seostab seda Siioni kirikuga. Epiphanios ja Bordeaux' palverändur (333 pKr) viitavad, et Siioni mäel on sünagoog alles jäänud. Seal oli raamatukogu, kus töötas kirikuloolane Eusebios. Eusebios toob "Kiriku ajaloos" (7,19) välja piiskopid, alates Jeesuse vennast Jaakobusest kuni aastani 135 pKr. On võimalik, et pagendatud juudikristlaste asemele tulid mittejuutidest hellenistlikud kristlased. Praegu seal kohal oleva maja esimesel korrusel asuva Taaveti haua seintelt leidsid arheoloogid Jeesuse nime ja muid sõnu. 1335. aastal said selle maatüki endale frantsisklased ja nad ehitasid õhtusöömaaja saali selle praegusel kujul.

Viited
Malālah Yūsafzay

Malala Yousafzai (Malālah Yūsafzay, puštu keeles ملاله یوسفزۍ‎; sündinud 12. juulil 1997) on Pakistani aktivist ja noorim Nobeli auhinna saaja. Ta võitleb naiste õiguse eest haridusele.

2009. aastal, kui ta oli 11–12-aastane, kirjutas ta varjunime all BBC-le blogi, mis kirjeldas elu Khyber Pakhtunkhwa provintsis Talibani võimu all ja püüdlusi tagada seal haridusvõimalusi naistele. Järgmisel aastal tehti temast dokumentaalfilm ning Malala hakkas andma intervjuusid trüki- ja teleajakirjandusele.

9. oktoobril 2012 tulistati teda koolibussis pähe. Ta oli mitu päeva väga kriitilises seisus, kuid hiljem paranes aeglaselt.

Ajakirja Time 29. aprilli 2013. aasta numbri kaanel oli tema pilt ja ta oli ajakirja Time koostatud 100 maailma mõjukaima inimese nimekirjas.

Alates 2017. aastast õpib ta Oxfordi Ülikooli Lady Margaret Halli kolledžis filosoofiat, poliitikat ja majandust.

Tunnustus 
 2013 – Sahharovi auhind
 2014 – Nobeli rahuahind

Teoseid tema osalusel

Raamat
2014 – Malala Yousafzai ja Christina Lamb, "I am Malala". Malala memuaarid said kiiresti rahvusvaheliseks menukiks. 

Tõlge eesti keelde: "Ma olen Malala. Tüdruk, kes tahtis haridust, kuid sai Talibanilt kuuli pähe". Tõlkinud Karin Suursalu. Sinisukk,  2015.  ISBN 978-9949-34-296-9

Dokumentaalfilm
2015. aastal valmis režissöör Davis Guggenheimi dokumentaalfilm "He Named Me Malala", mille üks stsenariste on Malala Yousafzai, samuti esineb ta filmis peategelase ehk iseendana.

Viited

Nobeli rahuauhinna laureaadid
Pakistani inimesed
Sündinud 1997
Raudonė loss

Raudonė loss (Raudonės pilis) on loss Leedus Jurbarkase rajoonis Raudonė vallas Raudonė alevis.

Ajalugu 

Algselt asus lossi kohal Saksa ordu Bayersburgi linnus, mis valmis pärast seda, kui leedulased olid hävitanud algse Bayersburgi praeguses Veliuona alevis. Linnus on Ida-Preisimaa legendi "Bayersburgi lossi neitsi" toimumispaik. Pärast Tannenbergi lahingut oli ordu sunnitud kindlusest loobuma.

Algselt oli linnus kohaliku riigimõisa keskuseks, kuid XVI sajandil andis Zygmunt II August selle Preisi kaupmehe Hieronymus Krispin-Kirschensteini valdusse. Tema poeg hakkas vana kindluse asemele uut lossi ehitama. Kindlustatud loss valmis aastaks 1610. Arvatakse, et renessansiajastule tüüpilise kindlustatud elamu arhitekt oli hollandlane Peter Nonhardt. Ehitise väljapaistvaim osa oli 33,5 meetrit kõrge torn.

XVIII sajandil läks loss Olędzkite suguvõsa valdusse. Nemad võtsid käsile hoone renoveerimise, projekti autoriks oli arhitekt Laurynas Gucevičius. Hoone sai klassitsistliku ilme.

Aastal 1811 läks hoone Platon Zubovi valdusse. Ta lasi samuti hoone rekonstrueerida, palgates selleks arhitekt Cesare Anighini. Kompleksis jätkusid ehitustööd ka järgmise omaniku, Platon Zubovi vennatütre Sophia von Pirch-Kaisarova ajal. Hoone kujundati ümber uusgooti stiilis, samuti ehitati selle juurde aastal 1877 valminud kõrvalhoone, mida kasutati algul lao ja teenijate elupaigana, hiljem ehitati see ümber veskiks. Aastast 1898 olid omanikud Sophia von Pirch-Kaisarova tütretütar Sophia Waxell ja tema abikaasa José Carlos de Faria e Castro, pärast Sophia surma aga nende poeg Joseph Carlo de Faria e Castro, tema abikaasa Olga Kordaševskaja ja nende lapsed. 

Aastal 1937 loss võõrandati ja see anti üle Leedu Pangale. Teise maailmasõja ajal sai loss kannatada.

Aastal 1965 loss rekonstrueeriti, projekti autoriteks olid arhitektid S. Čerškutė ja V. Jurkštas. Loss anti Raudonė põhikooli kasutusse. Aastal 1968 taastati ka lossi peatorn, mis avati külastajatele.

Park 

Lossi juures asub 26,8 hektari suurune park, mida hakati rajama XVI sajandi alguses. Pargis asub aastal 1977 valminud kõrvalhoone, mis tegutseb aastast 1923 veskina. Platon Zubov rajas parki ka paisjärve. Pargis asub mälestusmärk langenud Punaarmee sõduritele.

Pargis domineerivad kohalikud liigid: harilik vaher, harilik pärn, harilik saar, harilik tamm, harilik kuusk, harilik haab sookask ja arukask. pihlakad ja pajud. Sophia von Pirch-Kaisarova ajal lisandus ka võõrliike, näiteks Euroopa lehiseid ja pähklipuid. Samuti kasvab seal harilik hobukastan. Vanim puu on harilik tamm, mille legendi kohaselt istutas Gediminas.

Välislingid

Loss YouTube'is 

Jurbarkase rajoon
Leedu linnused
Ruudi Toomsalu

Ruudi Toomsalu (aastani 1935 Rudolf Tomson; 2. aprill 1913 Tallinn – 3. august 2002 Tallinn) oli eesti kergejõustiklane ja spordipedagoog.

Ta osales 1936. aasta suveolümpiamängudel Berliinis. 100 m jooksus jäi ta oma poolfinaalis ajaga 11,0 kolmandaks ja veerandfinaali ei pääsenud. Kaugushüppes sai ta tulemuseks 7,00 meetrit, mis teda finaali ei viinud.

1937. aastal võitis ta üliõpilaste maailmameistrivõistlustel kaugushüppes 7,29-ga hõbemedali.

1938. aasta Euroopa meistrivõistlustel Pariisis saavutas ta kaugushüppes 7,24 meetriga viienda koha. 200 meetri jooksus ta aga katkestas.

Tunnustus
1965 – Eesti NSV teeneline sporditegelane
1998 – Valgetähe V klassi teenetemärk

Viited

Välislingid
Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944 

Eesti kergejõustiklased
Eesti spordipedagoogid
Jakob Westholmi Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna vilistlased
EÜS Põhjala liikmed
Eestistatud nimega inimesed
Eesti NSV teenelised sporditegelased
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1913
Surnud 2002
Meelis Välis

Meelis Välis (sündinud 9. märtsil 1964 Jaamakülas) on koolijuht ja omavalitsustegelane.

Haridus
Meelis Välis lõpetas 1982. aastal Pärnu 2. Keskkooli ja 1989. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna keemik-pedagoogi kvalifikatsiooniga. 2007. aastal kaitses ta Tallinna Ülikooli Haapsalu Kolledžis pedagoogilise nõustamise erialal magistritöö "Õpimotivatsiooni languse põhjused ja toetamise võimalused Kullamaa Keskkooli II kooliastmes" ja sai haridusteaduste magistri kraadi. 2016. aastal lõpetas Tallinna Ülikooli matemaatikaõpetajana.

Töö
1989. aastal alustas Meelis Välis tööd õpetajana Mihkel Aitsami nimelises Kutsekeskkoolis. Aastatel 1991–1998 oli sama kooli direktor. Oli aasta aega paralleelselt õpetaja ka Kivi-Vigala Põhikoolis ja Vana-Vigala Põhikoolis.

Aastatel 1998–1999 oli ta Pärnu-Jaagupi Keskkooli direktor, kuid jätkas samal ajal tööd ka kutsekooli õpetajana. 1999. aastal valiti ta Vigala vallavanemaks, kuid jätkas ka uut ametit pidades tööd õpetajana.

Aastatel 2003–2020 oli ta Kullamaa Keskkooli direktor.

Poliitiline tegevus
Ta oli alates 1993. aastast Vigala valla volikogu liige. Aastatel 1999–2002 oli ta Vigala vallavanem. 2020. aasta kevadest on ta Märjamaa vallavanem. 

Ta kuulub Reformierakonda (10. septembrist 2003).

Isiklikku
Ta on abielus ja viie lapse isa.

Ta laulab Vigala meeskvintetis. Ta on harrastusnäitleja Vigala Õpetajate Showtrupis.

Viited

Eesti koolijuhid
Eesti õpetajad
Vigala inimesed
Sündinud 1964
Maret Järv

Maret Järv (sündinud 17. detsembril 1951) on meditsiinitöötaja, tervisedendaja ja omavalitsustegelane.

Haridus
Lõpetas 2005. aastal Tallinna Ülikooli.

Ta on läbinud Eesti Punase Risti esmaabiõpetaja koolituse ja saanud tunnistuse, mis annab õiguse läbi viia esmaabi kursuseid.

Töö
Maret Järv töötab Vigala Tervisekeskuse Vana-Vigala osakonna pereõena ning õpetab Vana-Vigala Tehnika- ja Teeninduskoolis esmaabi ning tööohutuse ja töötervishoiu aineid.

2012. aastal oli ta Rapla maavalitsuse aasta tervisedendaja tiitli nominent.

Osalemine kohaliku omavalitsuse poliitikas
Maret Järv on osalenud kandidaadina kohaliku omavalitsuse valimistel alates 1993. aastast. Ta on olnud Vigala valla volikogu liige aastatel 1993–1999, 2000–2002 ja alates 2009. aastast käesoleva ajani. 1993. ja 1996. aastal valiti ta Vigala vallavolikogu liikmeks kohaliku valimisliidu "Koduvald" nimekirjas. 1999. aasta kohaliku omavalitsuse valimistel kandideeris ta kohaliku valimisliidu "Koostöö Vigala arenguks" nimekirjas ja ei osutunud valituks, kuid pääses volikogu liikmeks 2000. aastal asendusliikmena. 2002. aasta kohaliku omavalitsuse valimistel ta ei kandideerinud. 2005. aasta valimistel kandideeris ta Eestimaa Rahvaliidu nimekirjas, kuid ei osutunud valituks. 2009. aasta valimistel kandideeris ta valimisliidu "Vigalal Pole Viga" nimekirjas ja ei osutunud valituks, kuid pääses volikokku asendusliikmena. 2013. aasta valimistel kandideeris ta valimisliidu "Vigala Väega Värk" nimekirjas ja ei osutunud valituks, kuid pääses taas volikokku asendusliikmena.

Ta on Vigala valla volikogu sotsiaal- ja tervishoiukomisjoni esimees.

Viited

Vigala inimesed
Aleksander Arulaid

Aleksander Arulaid (24. mai 1924 Tallinn – 9. juuli 1995 Tallinn) oli Eesti maletaja ja insener.

Ta lõpetas aastal 1941 Tallinna 10. Keskkooli ja aastal 1951 Tallinna Polütehnilise Instituudi elektrimasinate ja -aparaatide erialal.

Ta tuli kolm korda (1948, 1955, 1964) males Eesti meistriks.

Viited

Välislingid
Biograafia ESBL-is

Eesti maletajad
Eesti insenerid
Tallinna Nõmme Gümnaasiumi vilistlased
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Rahumäe kalmistule maetud
Sündinud 1924
Surnud 1995
Jaak Jaagus

Jaak Jaagus  (sündinud 24. detsembril 1956 Tartus) on eesti klimatoloog, Tartu Ülikooli klimatoloogia professor.

Elulugu
Ta sündis inseneri peres.
Lõpetas 1975 Tartu 7. Keskkooli ja 1980 Tartu ülikooli geograafiaosakonna.
 
Töökohad:
 1980–1991 Eesti Agrometeoroloogia Laboratoorium, Saku, insener, nooremteadur, teadur
 1991–2008 Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskond, lektor, dotsent
 2008– TÜ LOTE Ökoloogia- ja Maateaduste Instituut, professor

Teadustöö
Geograafiakandidaadi väitekirja "Meteoroloogiliste väljade ajalis-ruumiline muutlikkus ja selle mõju odra saagi kujunemisele Eesti NSV territooriumil", juhendaja Olev Avaste, kaitses 1989 Leningradi Hüdrometeoroloogiainstituudis.

Uurimisalad: 
 meteoroloogiliste väljade ruumiline ja ajaline muutlikkus
 Eesti sademete-, õhutemperatuuri- ja lumikatterežiim
 kliimatrendid 
 atmosfääri tsirkulatsiooni mõju ilmastiku ja kliima muutustele

Avaldanud üle 80 teadustrükise.

 2003–2011 Publicationes Instituti Gepgraphici Universitatis Tartuensis toimetuskolleegiumi liige
 2003–2006 Eesti Teadusfondi bio-geoteaduste ekspertkomisjoni liige
 2004–2006 TÜ bioloogia-geograafia teaduskonna teadusnõukogu liige
 2007–2011 TÜ Ökoloogia ja Maateaduste Instituudi teadusnõukogu liige
 2009–2011 Eesti Teadusfondi bio- ja keskkonnateaduste ekspertkomisjoni liige
 2010–2011 TÜ LOTE teadusliku nõukogu liige

Publikatsioone
 Punning, Jaan-Mati; Kont, Are; Jaagus, J.; Kloiseiko, J.; Koff, Tiiu; Mandre, M.; Roostalu, H.; Tamm, T (1996). Vulnerability and Adaption Assessments for Estonia . Vulnerability and Adaption to Climate Change : Interm Results from the U.S. Country Studies Programm / U.S. Country Studies Program (pp. 249–275). Dordrecht: Kluwer Academic Publishers.
 Jaagus, J. (1997). The impact of climate change on the snow cover pattern in Estonia. Climatic Change, 36(1–2), 65–77.
 Aunap, R.; Ahas, R.; Ainsaar, L.; Jaagus, J.; Kirsimäe, K.; Järvet, A.; Rooma, I.; Kuusk, V.; Aaviksoo, K.; Valdmann, H.; Ojaveer, E.; Kont, A.; Katus, K.; Liiber, Ü.; Salumäe, T.; Marksoo, A.; Pragi, U.; Raagmaa, G.; Valma, A.; Kaasik, A.; Kurs, O.; Mällo, R. (1996). Eesti atlas koolidele. Tallinn: Avita.
 Orviku, K.; Jaagus, J.; Kont, A.; Ratas, U.; Rivis, R. (2003). Increasing activity of coastal processes associated with climate change in Estonia. Journal of Coastal Research, 19(2), 364–375.
 Jaagus, J. (2006). Climatic changes in Estonia during the second half of the 20th century in relationship with changes in large-scale atmospheric circulation. Theoretical and Applied Climatology, 83(1–4), 77–88.
 Kont, A.; Jaagus, J.; Aunap, R. (2003). Climate change scenarios and the effect of sea-level rise for Estonia. Global and Planetary Change, 36(1–2), 1–15.

Viited

Välislingid
 

Eesti klimatoloogid
Tartu Ülikooli professorid
Sündinud 1956
Aino Bāliņa-Karmo

Aino Bāliņa-Karmo (neiupõlvenimi Aino Lõhmus; sündinud 3. mail 1935 Tallinnas) on Eesti-Läti džässlaulja. 

Ta on olnud Raimonds Paulsi juhitud Riia estraadiorkestri solist Riias ning Oleg Lundströmi orkestri solist Moskvas, samuti džässbändi Horre Zeigeri Big Band solist.

Ta oli abielus Läti pianisti Ermens Bāliņšiga, hiljem Heldur Karmoga.

Välislingid
 Jaanus Kulli, "Eestis olin ma topeltreetur. Esiteks et julgesin minna Riiga, ja pärast veel ka Moskvasse.", Õhtuleht, 3. detsember 2014.

Eesti lauljad
Läti lauljad
Eestlased Lätis
Sündinud 1935
Friedrich Brenner

Friedrich Christian August Brenner (2. juuni 1815 – 1898) oli saksa päritolu Eesti organist, muusikapedagoog ja helilooja.

Välislingid

Eesti organistid
Eesti muusikapedagoogid
Eesti heliloojad
Saksamaa inimesed
Sündinud 1815
Surnud 1898
Maakri tänava sünagoog

Maakri tänava sünagoog oli sünagoog Tallinnas aadressil Maakri tänav 5 (praegu ligikaudu Rävala pst 6). 

Neoromaani stiilis Juutide Suur Koraalne sünagoog, Maakri tänava ja Väike-Tartu maantee (hilisema Sakala) ristmikul ehitati 1884. aastal Nikolai Thamm vanema projekti järgi. Sünagoogi alla kuulus ka Siselinna kalmistu piirkonnas asunud Tallinna vana juudi kalmistu, arhitekt Nikolai Thamm projekteeris samuti paekivist historitsistlik vahimaja ning millel oli sünagoogihoonega arhitektuurilisi sarnasusi.

Sünagoog ja selle kõrval asunud juudi kool tegutsid ligi 60 aastat, 1941. aasta suve lõpus muutsid Saksa okupatsioonivõimud sünagoogi sõjaväelaoks.

Sünagoog põles 1944. aastal märtsipommitamisel ning hoone varemed lammutati 1947. aastal.

Tänapäeval asub samas piirkonnas (Rävala puiestee ja Ants Laikmaa tänava nurgal) Euroopa Liidu alaline esindus Eestis.

Praegu on Tallinnas mais 2007 avatud sünagoog Karu tänaval (Tallinna sünagoog).

Vaata ka 
Eesti juudid

Välislingid

Tallinna pühakojad
Kesklinna linnaosa ehitised
Tallinna endised kirikud
Eesti sünagoogid
Tallinna ajaloolised ehitised
Soome Liblikauurijate Selts

Soome Liblikauurijate Selts (Suomen Perhostutkijain Seura) on Soome lepidopterolooge ühendav selts. 

Selts asutati aastal 1955. 

Selts annab välja ajakirja Baptria, mida ilmub neli numbrit aastas.

Tunnustused
2005 Hans Remmi mälestusmedal

Vaata ka
Eesti Lepidopteroloogide Selts

Välislingid
Seltsi koduleht
Seltsi leht Facebookis
Seltsi ajakiri Baptria

Lepidopteroloogia
Soome organisatsioonid
Lohusuu Veneküla kalmistu kabel

Lohusuu Veneküla kalmistu kabel on Lohusuus Veneküla kalmistul olev kabel. Kabel on võetud kaitse alla ehitusmälestisena.

Välislingid
Kabelist Moskva Patriarhiaadi Eesti Õigeusu Kiriku kodulehel (vene keeles)

Eesti kabelid
Ida-Viru maakonna kultuurimälestised
Filippuse evangeelium

Filippuse evangeelium on 1945/46. a. Nag Hammadist leitud Uue Testamendi väline (apokrüüfne) evangeelium. Tekst on säilinud koptikeelse käsikirjana ja selle tekkeajaks peetakse 2. saj lõppu. Autorsus omistatati apostel Filippusele ilmselt pärimuse põhjal, mille järgi Filippos oli Jeesuse salajase ilmutuse vastuvõtja ja kirjapanija. 

Nimetus evangeelium on eksitav, sest tekst ei sisalda Jeesuse sõnu, jutustusi tema elust või kõnelusi õpilastega, vaid ütlusi Jeesuse kohta. Filippose evangeelium on õpetus- ja manitsusteos, kogumik mõtteteri erinevate teoloogiliste küsimuste kohta (ülestõusmine, sakramendid jms) ning ei ole kirjanduslikult ega teoloogiliselt ühtne tervik. 

Filippose evangeeliumi autor mõistab end ise kristlasena ja ta kirjutab kristlastele (vt ütlused 6, 59, 67, 95 ja 102). Need keda tänapäeval gnostikuteks nimetatakse, pidasid end ise kristlasteks. Filippose evangeeliumi kuulumine gnostilise kristluse kirjanduse hulka on tunnustatud enamiku teadlaste poolt. Teksti seostatakse gnostilise valentiaanide koolkonna õpetusega.

Gnostitsism
Uue Testamendi apokrüüfid
Tallinna veevarustussüsteem

Tallinna veevarustussüsteem on veevarustussüsteem, mis annab joogivee Tallinnas.

90% Tallinna joogiveest toodetakse pinnaveest. Süsteemi südameks olev Ülemiste Veepuhastusjaam asub linna keskel Ülemiste järve ääres. Kuna järve looduslik valgala on küllalt väike (52 km²), suunatakse Ülemistele lisavett Pirita, Jägala, Soodla ja isegi Pärnu jõe ülemjooksult Pandivere kõrgustikus. Süsteem sisaldab 6 veehoidlat ja 69 km kanaleid ning torustikku, mis teeb valgala kogupindalaks kokku 1865 km².
Ülejäänud 10% Tallinna veest tuleb 29 kaevust, mis asuvad enamasti äärelinnas (Nõmme, Pirita, Kakumäe).

Viited

Tallinn
Eesti vesiehitised
Jari Nurminen

Jari Nurminen (sündinud 10. novembril 1961) on Camaro Cupi ja V8 THUNDER Car-i sarjade promootor. Võidusõiduga on ta tegelenud alates 1980.aastast. Ta võitis aastatel 2006-2008 Ferrari Challenge sarja, mille on võitnud ka tema vend Janel, ja kaks aastat järjest Legendsite Soome meistriks. nurminen on sõitnud ka vormeliga ja oli 1986.aastal F1 meeskonna Arrows BMW katsesõitja. Praegu osaleb ta Soome Camaro Cupi sarjas.

Sündinud 1961
Kiisa avariireservelektrijaam

Kiisa avariireservelektrijaamad (lühemalt Kiisa elektrijaamad) on kaks elektrijaama Harju maakonnas Saku vallas Kiisal. Avariielektrijaamana töötavad need vaid võrguhäirete või ebapiisava võimsuse korral ning ei osale igapäevasel elektriturul. Elektrijaamasid omab ja juhib Eesti põhivõrguettevõtja Elering. 

Elektrijaamad rajas Wärtsilä ja valmisid vastavalt 2013 novembris ja 2014 juunis. Jõuallikateks on Wärtsilä 20V34DF mootorid mille peamine kütus on maagaas ja tagavarana kütusena diisel. Esimese jaama võimsus on 110 MW ja teine 140 MW andes koguvõimsuseks 250 MW, mis plaani järgi katab kuuendiku Eesti energia vajadusest ehk näiteks kogu Tallinna vajaduse.

Viited

Eesti soojuselektrijaamad
Saku vald
Hilja Iher

Hilja Iher  (sündinud 4. septembril 1944 Rae vallas Harjumaal) on eesti füüsik.

Elulugu
Lõpetas 1962 Tallinna 2. Keskkooli ja 1967 Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) füüsika-matemaatikateaduskonna. Magistritöö "Aeroioonide mõõtmisest laboratooriumis ja looduslikus õhus" (juhendaja Jaan Salm) kaitses ta 1994. aastal Tartu Ülikoolis (TÜ).

Aastast 1968 töötab TRÜ/ TÜ-s, olnud vanemlaborant, vanemõpetaja, teadur. Alates 1990 Lõuna-Eesti keskkonnakaitselabori Tahkuse monitooringujaama juhataja.

Teadustöö
Uurimisalad: tahkiste teooria, optiliselt selgendavate katete arvutamine.

Mõõtnud aeroioonide liikuvusspektreid ja õhu mikrolisandite mõju neile. Tahkuse labori mõõtmistulemusi on kasutatud käsiraamatus "Handbook of Chemistry and Physics".

Osalenud õpilaste täppisteaduste olümpiaadi füüsikakomisjonis, koostanud füüsikaalaseid metoodilisi materjale.

Teoseid
Horrak, U.; Iher, H.; Luts, A.; Salm, J.; Tammet, H. (1994). Mobility spectrum of air ions at Tahkuse-observatory. Journal of Geophysical Research-Atmospheres, 99(D5), 10697-10700
Pugatšova, A.; Iher, H.; Tamm, E. (2007). Modal structure of the atmospheric aerosol particle size spectrum for nucleation burst days (in Estonia). Boreal Environment Research, 12(3), 361-373
Loot, A.; Ots, R.; Kaasik, M.; Iher, H. (2012). Atmospheric transport model applied to understand the effect of biogenic emissions to secondary atmospheric aerosol in hemiboreal zone. International Journal of Environment and Pollution, 50(1-4), 342-350

Isiklikku
Ta sündis kooliõpetaja peres.

Tema abikaasa oli füüsik Rein Sepp.

Viited

Välislingid

Eesti atmosfäärifüüsikud
Tallinna Reaalkooli vilistlased
Tartu Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna vilistlased
Sündinud 1944
Talsinki

Talsinki (mõnikord ka Hellinna või Hellinn) on rahvakeelne nimetus geograafilisele regioonile, kuhu kuuluvad Helsingi ja Tallinn. Seda kasutatakse tihtipeale Tallinna ja Helsingi vahelisest tunnelist rääkides . See on sulandsõna kahe linna nimest.

Vaata ka 
 Tallinna ja Helsingi vaheline tunnel

Viited 

 KUKU taskuhääling: Radio Talsinki, Radio Talsinki on soomekeelne saade nii eestlastele kui soomlastele, kus Eestis elavad soomlased räägivad oma nägemusest siinsele elule. Räägitakse uudistest ja teemadest, mis toimuvad Eestis kuid puudutavad ka siinset soomlaste kogukonda. Saade oli esmakordselt raadioeetris 1. aprillil 2014.

Släng
Tallinn
Helsingi
Turism
Pensionikindlustuse aastakoefitsient

Pensionikindlustuse aastakoefitsient on Eestis riikliku pensionikindlustuse seaduse alusel arvutatava riikliku vanadus-, töövõimetus- ja toitjakaotuspensioni suurust mõjutav isiku töötasust sõltuv tegur.

Pensionikindlustuse aastakoefitsiendi iga pensionikindlustatu kohta arvutab Sotsiaalkindlustusamet iga kalendriaasta 1. aprilliks eelmise kalendriaasta eest riikliku pensionikindlustuse registrisse kantud andmete alusel. Pensionikindlustatu aastakoefitsiendi arvutamisel võetakse arvesse inimese eest erinevate tööandjate või riigi poolt arvestatud sotsiaalmaksu summad, füüsilisest isikust ettevõtja puhul tema enda poolt makstud sotsiaalmaksu summad. Aastakoefitsiendi arvutamisel jagatakse inimese eest kalendriaastal arvestatud või makstud isikustatud sotsiaalmaksu riikliku pensionikindlustuse osa summa Eesti keskmise isikustatud sotsiaalmaksu pensionikindlustuse osa summaga samal aastal. Aastakoefitsient arvutatakse täpsusega kolm kohta pärast koma.

Pensionikindlustuse aastakoefitsiendid mõjutavad riikliku pensioni ühte komponenti, kindlustusosakut. Kindlustusosaku arvutamisel summeeritakse kõigi töötatud aastate pensionikindlustuse aastakoefitsiendid ja korrutatakse saadud summa pensioni aastahindega.

Inimene saab oma pensionikindlustuse aastakoefitsientide andmetega tutvuda riigiportaalis Eesti.ee pensionikindlustuse registri teatisel.

Eestis toimub pensionikindlustuse aastakoefitsientide arvutamine sarnaselt sellega, kuidas arvutatakse Saksamaal pensionipunkte (Entgeltpunkte, Rentenpunkte). Sarnast punkti- või koefitsiendisüsteemi kasutavad riikliku pensioni arvutamisel ka Leedu, Slovakkia, Horvaatia ja Bulgaaria.

2015. aasta alguses võttis Riigikogu vastu riikliku pensionikindlustuse seaduse muudatuse, millega nimetati "aastakoefitsient" ümber "kindlustusosakuks" ning senine mõiste "kindlustusosak" asendati mõistega "kindlustusosa". Muudatus jõustus 1. aprillil 2015.

Viited

Välislingid
Pensionikindlustuse registri teatis

Sotsiaalkindlustus
Le Figaro

Le Figaro () on prantsuse päevaleht, riigi vanim ajaleht.

1826. aastal satiirilise nädalalehena asutatud Le Figaro ilmus päevalehena esmakordselt 16. novembril 1866, trükiarv 56 000.

Ajalehele on pandud nimi Pierre-Augustin Caron de Beaumarchais' teoste "Sevilla habemeajaja" ja "Figaro pulm" tegelaskuju, Figaro järgi.

21. sajandi alguses jäi leht Prantsusmaal levikult teisele kohale, Le Parisieni järele ja Le Monde'i ette, ehkki mõne piirkondliku ajalehe trükiarv võis olla suurem.

Viited

Välislingid

 Koduleht (prantsuse keeles) 

Prantsusmaa ajalehed
Jaak Sooäär

Jaak Sooäär (sündinud 25. aprillil 1972 Tallinnas) on Eesti džässkitarrist.

Ta on kaasa teinud mitmes ansamblis, näiteks Estonian Guitar Octet, Dynamite Vikings.

Tunnustus 

 2007 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (džässmuusika arendamise eest)
 2018 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (osalemise eest erinevaid muusikalisi mõtteviise ja meediumeid ühendavates projektides; muusika piiride laiendamise eest)
2021 Eesti Vabariigi kultuuripreemia (viljakas rahvusvaheliselt tunnustatud džässmuusik)

Välislingid 
 Koduleht

Eesti kitarristid
Sündinud 1972
Boris Jaanikosk

Boris Jaanikosk (sünninimega Boris Jankovski, hiljem Boris Borissoff; 16. juuni (ukj) 1897 – 1. juuni 1976) oli Eesti filminäitleja ja filmirežissöör; Eesti filmikunsti pioneere.

Ta mängis 1929. aastal filmis "Jüri Rumm" parunit.

Välislingid

Eesti filminäitlejad
Eesti filmilavastajad
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1897
Surnud 1976
Ellen Alaküla

Ellen Alaküla (aastatel 1950–1970 Ellen Alumäe; 30. aprill 1927 Kohtla-Järve – 15. jaanuar 2011) oli eesti näitleja ja teatripedagoog.

Ta lõpetas aastal 1946 Tallinna 5. Keskkooli ja aastal 1949 Eesti NSV Riikliku Teatriinstituudi.

Ta oli aastatel 1949–1950 Lõuna-Eesti Teatri näitleja, aastatel 1958–1967 oli ta Lydia Koidula nimelise Pärnu Draamateatri näitleja. Aastatel 1967–1984 oli ta Draamateatri näitleja (ta on mänginud viimases ka aastatel 1946–1949, 1950–1953 ja 1984–1989).

Lisaks oli ta aastatel 1950–1954 Tallinnas taidlusnäiteringi juht, aastatel 1954–1958 Tallinna Kultuurharidustöö Kooli näitejuhtimise õppejõud. Aastatel 1977–1982 oli ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi kõnetehnika õppejõud ja aastatel 1983–1990 Tallinna 20. Keskkoolis kõnetehnika õpetaja.

Ta on mänginud filmides "Valge laev" (1971) ja "Tuli öös" (1973), mõlemad stuudio Tallinnfilm filmid. Samuti on ta mänginud kuuldemängudes ("Lesk Capet", 1961) ja dubleerinud filme.

Ellen Alaküla suri 15. jaanuaril 2011 ja ta maeti 13. mail 2011 Metsakalmistule.

Isiklikku 
Ta oli aastatel 1984–1994 abielus tehnikateadlase ja laulukirjutaja Otto Rootsiga.

Rolle 
 1947 Nikolai Pogodin "Kremli kellad" (Maša)
 1949 Shakespeare "Mida soovite" (Olivia)
 1950 August Kitzberg "Kauka jumal" (Miili)
 1958 August Kitzberg "Tuulte pöörises" (Leena)
 1959 Lion Feuchtwanger "Lesk Capet" (Marie Antoinette)
 1961 Nazim Hikmet "Damoklese mõõk" (Kohtuniku tütar)
 1961 August Kitzberg "Libahunt" (Tiina)
 1963 Peter Karvaš "Püha öö" (Angela)
 1964 Samuil Aljošin "Peaosa" (Martõnova)
 1966 George Bernard Shaw "Naismiljonär" (Epifania)
 1966 Eino Alt "Marta" (Marta)
 1967 Victor Hugo "Mary Tudor" (Mary Tudor)
 1967 Tammsaare/Andres Särev "Vargamäe" (Krõõt)
 1968 Egon Rannet "Kriminaaltango" (Sekspomm)
 1971 Kazys Saja "Pühajärv" (Aura)
 1972 Aleksei Arbuzov "Õnnetu inimese õnnelikud päevad" (Niina)
 1973 Enn Vetemaa "Õhtusöök viiele" (Ema)
 1981 Hugo Raudsepp "Vedelvorst" (Mari)
 1983 Lev Tollstoi "Elav laip" (Anna Dmitrijevna)

Viited

Kirjandus 
 Eesti teatri biograafiline leksikon Tallinn 2000

Eesti näitlejad
Eesti teatripedagoogid
Tallinna Ülikooli õppejõud
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1927
Surnud 2011
Tobias Josef Zech

Tobias Josef Zech (sündinud 9. juulil 1981 Trostbergis) saksa poliitik, Kristliku-Sotsialistliku Liidu (KSL) liige.

Pärast ärihariduse saamist oli Zech kontrakti sõdur Brannenburgis. Alates 2009. aastast õppis ta ärijuhtimist Müncheni Ülikoolis ja 2010. aastal alustas tööd EADSis Münchenis. Hiljem töötas ta ka Ludwig Bolkówi teaduslinnakus projektijuhina.

Tobias Zech on katoliiklane; ta on abielus ja tal on kaks last.

Poliitiline tegevus
Aastal 2002 valiti ta Garching an der Alzi piirkondlikku nõukogusse, kus alates 2007. aastast töötas ta turismi konsultandina ning alates 2008. aastast KSL fraktsiooni esimehena. 
Aastal 2009 valiti ta KSL Garching linnaosa esimeheks ja Noorteliidu Altötting piirkondlikuks esimeheks, alates 2011. aastast oli ta Ülem-Baieri Noorte Liidu esimees.
Alates 2013 on ta tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni liige, majanduskoostöö ja arengukomisjoni liige, parlamentaarse säästva arengu nõuandekomisjoni asetäitja, samuti Euroopa Nõukogu Parlamentaarses Assamblees Saksamaa esindaja.

Saksamaa poliitikud
Sündinud 1981
Eesti biograafiline leksikon

"Eesti biograafiline leksikon" on aastatel 1926–1929 ilmunud kaheköiteline teatmeteos (leksikon), mis koondab Eestiga seotud ajaloolisi ja kaasaegseid inimesi. Raamatu kirjastas Loodus. 

Aastal 1940 ilmus teosele täiendus: "Eesti biograafilise leksikoni täiendusköide".

Välislingid
Eesti biograafiline leksikoni täistekst TLÜAR arhiivis ETERA

Eesti teatmeteosed
Johann Friedrich La Trobe

Johann Friedrich Bonneval de La Trobe, ka John Frederic de La Trobe (30. mai 1769 Chelsea, Inglismaa – 19. detsember (vkj) 1845 Tartu) oli prantsuse päritolu helilooja, pianist ja muusikakoguja.

Elulugu

Päritolu ja haridustee

Põlvnes Provence´ist pärit, kuid XVIII sajandi algul Briti saartele rännanud hugenotisuguvõsast. Tema isa oli Inglismaa vennastekoguduse ökonoom Benjamin La Trobe (1728−1786), ema Anna Margaretta Antes (1728−1794). Hariduse omandas esmalt Yorkshire´is Fulneckis asunud hernhuutlaste õppeasutuses. Pärast isa surma asus elama Saksamaale, kus õppis Görlitzi lähedal Nieskys hernhuutlaste koolis muusikat. Seejärel õppis alates 1787. aastast hernhuutlaste Barby seminaris. Astus 1790. aastal Jena ülikooli, kus tudeeris arstiteadust. 1795. aastal sai ta meditsiinidoktori kraadi.

Koduõpetaja, ohvitser ja põllumees Liivimaal
1793. aastal rändas ta Liivimaale, kus temast sai Heimtali mõisas Peter Reinhold von Siversi juures koduõpetaja. Järgnevalt oli ta koduõpetajaks Lilienfeldide juures Uue-Põltsamaa mõisas. 1797. aastal elas Riias. Kümme aastat hiljem teenis ohvitserina Liivimaa maamiilitsas. Alates aastast 1808 oli ta Põltsamaa kihelkonnakohtunik. 1819−1829 tegeles ta põllumajandusega, ta oli nii Võisiku kui Pajusi mõisa rentnik.

Tartu periood
1829. aastal asus ta elama Tartusse, kuhu jäi kuni surmani. 1835. aastal asutas ta lauluseltsi, mille juhataja oli kuni 1840. aastani. Suri 1845. aastal ja maeti Raadi kalmistule.

Helilooming

Heliloojana oli La Trobe väga viljakas, temalt on pärit umbes 200 tööd. Mitmed neid avaldati trükis, kuid suurem osa jäid käsikirjaliseks.

Deutschen Lieder (1826−1846, neli köidet)
Agnus Dei (1829)
Stabat Mater kuuehäälsele koorile (1830)
Viiulisonaat
12 klaverivariatsiooni
Kolm divertismenti

Vaata ka
La Trobe

Viited

Kirjandus
Bock, Woldemar von. Blätter der Erinnerung an J. Fr. La Trobe, den Künstler und den Menschen. − Das Inland. Nr. 10, 13, 21. 1848.
Hirvesoo, Avo. Johann Friedrich Bonneval de La Trobe. Põlvnemisi. Daatumeid. Fakte. − Teater. Muusika. Kino. Jg. 12. 1995.
Johann Friedrich La Trobe: ein baltischer Musiker. − Baltische Monatsschrift. Sechsundvierzigster Jahrgang. LVIII. Band. Riga: Verlag der Baltischen Monatsschrift, 1904. Lk 129-157, 216-230 (järg) .
Johann Friedrich La Trobe: ein baltischer Musiker. − Baltische Monatsschrift. Siebenundvierzigter Jahrgang. LX. Band. Riga: Verlag der Baltischen Monatsschrift, 1905. Lk 163-179 (lõpp) .

Välislingid

Baltisakslased
Eesti heliloojad
Sündinud 1769
Surnud 1845
Kodu (seriaal)

Kodu (norra:Hjem) on 16-osaline Norra draamaseriaal, mis leiab aset Buskerudi maakonnas Vestfossenis. 

Sarjas rulluvad lahti ja põimuvad omavahel kolme ootamatult üksteise olemasolu avastanud poolõe: pereema Annika, lootustandva murdmaasuusataja Trine ja suurtaluniku tütre Oda lood.

Eestis on sarja näidanud ETV.

Osatäitjad

 Jannike Kruse – Annika
 Heidi Ruud Ellingsen – Oda
 Kaia Varjord – Trine
 Tiril Jessen Bakke – Alexandra
 Gisken Armand – Eva Kathrine
 Tom A. Haug – Endre

Norra telesarjad
Draamasarjad
Urmas Hõrrak

Urmas Hõrrak  (sündinud 1. septembril 1961 Otepääl) on eesti atmosfäärifüüsik.

Elulugu
Ta sündis töölise peres. Lõpetas 1980 Tartu 1. Keskkooli ja 1985 Tartu Riikliku Ülikooli geofüüsika osakonna. Töötab alates 1985. aastast TÜ-s esmalt keskkonnafüüsika instituudi teadurina ja edasi LOTE keskkonnafüüsika labori vanemteadurina.

2004-2007 Tartu Ülikooli füüsikaosakonna nõukogu liige
2007- keskkonnafüüsika labori juhataja
2008- TÜ Füüsika instituudi teadusnõukogu liige
2011- Eesti teaduse infrastruktuuride teekaardi objekti "Eesti Keskkonnaobservatoorium" nõukogu liige

Teadustöö
1994 kaitses TÜ-s magistritöö "Aeroioonide liikuvusspektrite mõõtmisest looduslikus õhus" ja 2001 doktoritöö "Aeroioonide liikuvusspekter maapiirkonnas", juhendajad Hannes Tammet ja Jaan Salm.

Uurimisalad:
atmosfäärielekter
õhuionisatsioon
atmosfääri aerosool ja aeroioonid
 aeroioonide liikuvus-spektromeetria

Publikatsioone
Avaldanud üle 70 teadustrükise.
1994 Horrak, U.; Iher, H.; Luts, A.; Salm, J.; Tammet, H. "Mobility spectrum of air ions at Tahkuse-observatory". Journal of Geophysical Research-Atmospheres, 99(D5), 10697-10700
1996 Hõrrak, U.; Salm, J.; Tamm, E.; Tammet, H. "Derivation of the size spectrum of aerosol particles from a mobility spectrum". Kulmala, M.; Wagner, P. E. (Toim.). Nucleation and atmospheric aerosols (562-565). Oxford, Tarrytown: Pergamon-Elsevier Science Ltd
1998 Horrak, U.; Salm, J.; Tammet, H. "Bursts of intermediate ions in atmospheric air". Journal of Geophysical Research-Atmospheres, 103(D12), 13909-13915
2000 Horrak, U.; Salm, J.; Tammet, H. "Statistical characterization of air ion mobility spectra at Tahkuse Observatory. Classification of air ions". Journal of Geophysical Research-Atmospheres, 105(D7), 9291-9302
2001 "Air Ion Mobility Spectrum at a Rural Area". Doktoritöö. Tartu Ülikool, keskkonnafüüsika instituut) Tartu: Tartu University Press
2004 Kulmala, M.; Laakso, L.; Lehtinen, K.E.J.; Riipinen, I.; Dal Maso, M.; Anttila, T.; Kerminen, V.-M.; Hõrrak, U.; Vana, M.; Tammet, H. "Initial steps of aerosol growth". Atmospheric Chemistry and Physics Discussions, 4(5), 5433-5454
2005 Hirsikko, A.; Laakso, L.; Horrak, U.; Aalto, P. P.; Kerminen, V. M.; Kulmala, M. "Annual and size dependent variation of growth rates and ion concentrations in boreal forest". Boreal Environment Research, 10(5), 357-369

Tunnustused
1993, 30. märts Haridusministeeriumi tänukiri kauaaegse aktiivse töö eest Eesti koolinoorte täppisteaduste olümpiaadide korraldamisel

Viited

Välislingid

Eesti atmosfäärifüüsikud
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1961
Ants Taul

Ants Taul (sündinud 7. märtsil 1950 Tõrvas) on Eesti rahvamuusik (torupill, Teppo lõõts, akordion) ja torupillimeister.

Hariduskäik
 1968–1974 Eesti Põllumajanduse Akadeemia. Insener-hüdrotehnik
 1986–1988 Heino Elleri nimeline Tartu Muusikakool. Akordion

Töökäik
 1974–1977 Viljandi Maaparanduse Valitsus 
 1977–1978 Karula sovhoos                              
 1978–1991 Valga KEK-i klubi kunstiline juht    		 
 1986–1989 Tõrva Lastemuusikakooli akordioniõpetaja                      		 
 1990–2007 Viljandi Kultuuriakadeemias torupilli ja lõõtspilli õpetaja       
 2000–...     OÜ Tauli Torupillitalu tegevjuht

Ühiskondlik tegevus
 2004–2011 A-klassi kerglennuki lennuinstruktor ja kontrollpiloot  
 2011–...  Mulgi Kultuuriprogrammi töögrupi liige

Looming
Rahvamuusikuna on ta esinenud paljudes välisriikides. Ta on Eesti torupillitraditsiooni taaselustaja ja edendaja. Oma isa juhendatud rahvamuusikaansambli “Torupill” liige  aastatel 1972–1994. 

Pereansambli “Tuulepill” juhendaja 1995–2000. Perega koos musitseeritakse aeg-ajalt tänaseni. 
Film „Kõrboja peremees“ – pillimehe osatäitja 
CD plaat „Aig Teppo lõõtsage“ (2013)

Tunnustus

1996 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri aastapreemia (koos Johannes Tauliga, Eesti torupillitraditsiooni taastamine ja edendamine, Ants Tauli pereansambli edukas esinemine ülemaailmsel folkloriaadil Hollandis)
2000 aasta Isa
2001 Valgetähe IV klassi teenetemärk
2014 Mulgimaa Uhkus
2017 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (pärimuskultuuri aastapreemia torupilli traditsiooni hoidmise ja edendamise eest)

Isiklikku
Ants Taul on Riidaja kooliõpetaja ja rahvamuusika viljeleja Johannes Tauli ja maalikunstnik Lehte Tauli poeg. Perekonnas on lisaks kaks õde. Perekond elas laste sünni ajal Riidaja külas.  

Ants Taul on abielus Tiiu Tauliga, peres neli last: Anu Taul, Andrus Taul, Triinu Taul ja Tõnis Taul.

Viited

Eesti rahvamuusikud
Eesti Maaülikooli metsanduse ja maaparanduse teaduskonna vilistlased
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1950
Simon May

Simon May on filosoof, kes on kirjutanud eetikast, emotsioonide filosoofiast, identiteedist ja kuulumisest ning Arthur Schopenhauerist, Friedrich Nietzschest ja Martin Heideggerist.

Ta on kirjutanud ka aforisme.

Publikatsioone
Nietzsche's Ethics and his War on 'Morality''', Oxford University Press 1999Thinking Aloud: A Collection of Aphorisms, Alma Books, 2009 Love: A History'', Yale University Press 2011

Välislingid
Tutvustus King's College'i saidil
Inglise filosoofid
Sünniaeg puudub
Ants Ojavee

Ants Ojavee (sündinud 17. november 1944) on Eesti endine omavalitsustegelane, Vigala  valla volikogu liige ja Vana-Vigala Tehnika- ja Teeninduskooli direktori asetäitja halduse alal.

Viited

Vigala inimesed
Sündinud 1944
Kloostrimets

Kloostrimets ehk Pirita-Iru parkmets on metsaala Tallinnas Pirita linnaosas. Kloostrimets asub valdavalt Kloostrimetsa asumis, väiksem osa jääb Mähe asumisse.

Kloostrimets on saanud nime Pirita kloostri järgi.  Keskajal kuulusid praeguse Kloostrimetsa alad Pirita kloostrile.

Ametliku põhinimena tähistab Kloostrimets praegu Kloostrimetsa teest põhja poole jäävat metsamassiivi, mille pindala on umbes 2,18 km².

Ajalooliselt on Kloostrimets olnud suurem, ulatudes lõunas Pirita jõeni ja hõlmates muuhulgas tänase Metsakalmistu ala. Kloostrimetsa tee rajamine 1934. aastal poolitas Kloostrimetsa metsaala kaheks osaks. Metsakalmistu rajamisega 1939. aastal muudeti osa metsaalast kalmistuks ning aastate jooksul on kalmistu ala laienenud (algselt planeeritud 24,2 ha, nüüd 47,7 hektarit). Kloostrimets kuulub Tallinna linna piiresse 2. märtsist 1945.

Suurem osa Kloostrimetsast jääb Pirita jõeoru maastikukaitseala Viimsi metsa piiranguvööndisse, kuid metsaala on avalikus kasutuses. Kaitsealustest lindudest pesitsevad Kloostrimetsas laanepüü, väike-kärbsenäpp, musträhn ja õõnetuvi.

Kloostrimetsas toimus 1926. aastal Eesti esimene orienteerumisvõistlus.

Viited

Välislingid
Kloostrimetsa asukoha skeem
Maa-ameti geoportaal. Kloostrimets
Kloostrimets orienteerumiskaardil

Eesti metsad
Pirita linnaosa
Tallinna pargid
Tallinna Kalev (spordiklubi)

Tallinna Kalev on Tallinnas tegutsev spordiklubi. Klubil on võistkonnad mitmel spordialal.

Klubi asutati 1909, kandes siis nime Jalgpalliselts Meteor. Aastast 1911 kannab praegust nime Tallinna Kalev.

Jalgpall
Klubi jalgpalli meeskond on JK Tallinna Kalev ja naiskond JK Tallinna Kalev naiskond.

Jääpall
1910ndatel oli klubil edukas jääpallimeeskond, kes tuli mitu korda Eesti meistriks.

Korvpall
Korvpalliklubi Kalev
BC Tallinna Kalev

Ragbi
Klubil on ka ragbimeeskond: Tallinna Kalev RFC.

Ujumine
Tegutseb Kalevi Ujumiskool.

Vaata ka
Eesti Spordiselts Kalev

Viited

Välislingid
Klubi ajaloost JK Tallinna Kalevi kodulehel

Tallinna spordiklubid
Kloostrimetsa tee

Kloostrimetsa tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas, Pirita, Kloostrimetsa, Lepiku ja Laiaküla asumis.

Kloostrimetsa tee on umbes 3,9 km pikk ja kulgeb Pirita tee ja Pärnamäe tee vahel. Tänav on üks Pirita linnaosa jaotusmagistraalidest.

Kloostrimetsa tee ehitati aastatel 1930–1934.

Kloostrimetsa tee äärde jäävad:
Metsakalmistu (Kloostrimetsa tee 33)
Tallinna Botaanikaaed (Kloostrimetsa tee 44)
Tallinna Botaanikaaia haldushoone (Kloostrimetsa tee 52), arhitekt Ülevi Eljand, projekt 1979, valmis 1988. aastal.
Endine Motospordi- ja Turismiklubi Kalev/Kalevi Auto-Motoklubi (Kloostrimetsa tee 56a)
Tallinna teletorn (Kloostrimetsa tee 58a)

Kultuuriväärtuslike elamutena on esile toodud:
Eramu Kloostrimetsa tee 26, arhitekt Uno Tölpus, 1960–1961
Eramu Kloostrimetsa tee 45, arhitektid Henno Sepmann, Valve Pormeister, 1958

Vaata ka
Pirita-Kose-Kloostrimetsa ringrada

Viited

Pirita linnaosa tänavad
Mariánské Lázně

Mariánské Lázně (saksa keeles Marienbad) on Tšehhi kuurortlinn Karlovy Vary maakonnas.

Mariánské Lázně on Tšehhi suuruselt ja tähtsuselt teine kuurortlinn Karlovy Vary kõrval. Kuurortlinn asub piirkonnas, kus on väga palju looduslikke ravitoimelisi mineraalvee allikaid. Linna on rajatud üle 20 sanatooriumi.

Viited

Välislingid
Mariánské Lázně linna koduleht

Tšehhi linnad
Karlovy Vary maakond
Johann Fischer

Johann Fischer (pseudonüüm Christianus Alethophilus; ristitud 15. detsembril 1636 Lübeckis – 17. mai 1705) oli saksa teoloog.

1674 sai ta Lõuna-Liivimaa superintendendiks ja 1675 Liivimaa kindralsuperintendendiks. Tema ametisoleku aeg kestis 1700. aastani ja selle aja jooksul korraldas ta tulemusrikkalt siinset kultuuri- ja hariduselu.

Ta oli aastal 1700 Liivimaa ülemsuperintendent.

Viited

Välislingid
Biograafia teoses "Eesti biograafiline leksikon" 1926-1929 

Saksa teoloogid
Liivimaa kindralsuperintendendid
Liivimaa inimesed
Sündinud 1636
Surnud 1705
Urmas Haud

Urmas Haud (sündinud 30. novembril 1953 Viljandis) on eesti astronoom.

Elulugu
Ta sündis töölise peres. 

Lõpetas 1972 C. R. Jakobsoni nimelise Viljandi 1. Keskkooli ja 1977 Tartu ülikooli füüsikaosakonna. Töötas 1973. aastal TÜ Elektroluminestsentsi ja pooljuhtide laboratooriumi vanemassistendina, alates 1976. aastast Tartu Observatooriumis vanemassistendina, insenerina, nooremteadurina, teadurina, vanemteadurina, peateadurina, vanemteadurina. Töötanud ka 1996–1998 Astrodata AS arvutispetsialistina.

Teadustöö
1984. aastal kaitses AAI-s kandidaadiväitekirja astrofüüsikas "Galaktika mudel¨, juhendaja Jaan Einasto.
1991 kaitses TÜ-s doktoriväitekirja "Varjatud aine galaktikates", juhendaja Jaan Einasto.

Avaldanud üle 30 teadustrükise.
Töötanud külalisteadurina 1985 ja 1989 Bonnis M. Plancki Raadioastronoomiainstituudis ja 1987 Hollandis Leideni tähetornis ning 1992–1993 eradotsendina Bonni Ülikoolis.

Uurimisalad:
 meie naabergalaktikate struktuur
 hiidgalaktikate kolmeteljelised, varjatud ainest koosnevad massiivsed kroonid
 galaktikate areng hierarhilises Universumis

Publikatsioone
 Haud, U. (1988). Our Galaxy - a Polar Ring Galaxy? Astronomy & Astrophysics, 198, 125–134.
 Einasto, J.; Haud, U. (1989). Galactic Models with Massive Corona. I, II. Astronomy & Astrophysics, 223, 89–94, 95–106.
 Haud, U. (1990). Are the Groups of Galaxies Flat? Astronomy & Astrophysics, 229, 47–50.
 Haud, U. (1990). Estimation of the Distances to High Velocity Clouds. Astronomy & Astrophysics, 230, 145–152.
 Haud, U. (1992). Dynamics of the Outer Arm High Velocity Cloud and the Triaxiality of the Milky Way. Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 257, 707–714.
 Kalberla, P. M. W.; Haud, U. (2006). Global Properties of the HI High Velocity Sky - a Statistical Investigation Based on the LAB Survey. Astronomy and Astrophysics, 455(2), 481–498.

Tunnustused
 1982 – Eesti NSV Riiklik Preemia töödetsükli “Varjatud aine ja universumi suuremastaabiline struktuur” eest
 2009 – Vabariigi Presidendi rahvaluule kogumispreemia
 2020 – Tartu Ülikooli aumärk

Viited

Välislingid
 Tartu Observatooriumi veebileht
 
 "Supernoova plahvatus, mis lõpetab elu Maal, on võib-olla juba toimunud" ERR Novaator, 8. aprill 2019

Eesti astronoomid
Rahvaluule kogumispreemia laureaadid
Sündinud 1953
Äigrumäe tee

Äigrumäe tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Lepiku asumis ja Harjumaa Viimsi valla Äigrumäe külas.

Äigrumäe tee algab Pärnamäe teelt. Lepiku asumi piires on Äigrumäe tee umbes 300 meetrit pikk ja läbib Pärnamäe kalmistu. Viimsi valla Äigrumäe külas on Äigrumäe tee umbes 450 meetrit pikk ja lõpeb umbtänavana.  

Äigrumäe tee on nime saanud 31. juulil 1959 Äigrumäe küla järgi.

Viited

Pirita linnaosa tänavad
Viimsi vald
Riola Koppel

Riola Koppel (5. oktoober 1933 – 12. märts 1996) oli eesti orienteeruja.

1952. aastal lõpetas Kohtla-Järve 1. Keskkooli. 1956. aastal lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.

Töötas 1950. aastatel Väike-Maarja Keskkooli kehalise kasvatuse õpetajana. Hiljem töötas kehalise kasvatuse õpetajana Rakke Keskkoolis.

27.septembril 1959. aastal tuli Nelijärvel toimunud esimestel Eesti meistrivõistlustel orienteerumisjooksu tavarajal Eesti meistriks. Samal võistlusel võitis koos Eduard Leppiku ja Karl Vaidega Väike-Maarja võistkonnas meeskondliku hõbeda.

Riola Koppel suri 12. märtsil 1996 ja ta maeti 16. märtsil 1996 Jõhvi kalmistule.

Viited

Välislingid
Rahvusarhiivi fotode andmebaas FOTIS. Riola Koppel Eesti NSV meistrivõistlustel orienteerumises (fotograaf Uno Oksbusch, ajakiri Kehakultuur)
Haud Jõhvi kalmistul

Eesti orienteerujad
Eesti kehalise kasvatuse õpetajad
Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna vilistlased
Jõhvi kalmistule maetud
Sündinud 1933
Surnud 1996
Emil Dimitrov

Emil Dimitrov (bulgaaria Емил Димитров; 23. detsember 1940 Pleven – 30. märts 2005 Sofia) oli bulgaaria laulja ja helilooja.

Emil Dimitrov tegutses lauljana aastatel 1960–2000 ja andis välja ligikaudu 30 heliplaati. Ta oli populaarne ka väljaspool Bulgaariat, sealhulgas Nõukogude Liidus.

Välislingid
Emil Dimitrovi ametlik koduleht

Bulgaaria lauljad
Bulgaaria heliloojad
Sündinud 1940
Surnud 2005