joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Balbieriškis

Balbieriškis on alev (endine linn) Leedus Prienai rajoonis, Balbieriškise valla halduskeskus. Alev asub merepinnast 80–95 meetri kõrgusel, paigas kus Peršėkė jõgi Nemunasesse suubub. Alevi lähistel on Nemunase jõe kaldal 1700 meetri pikkune ja 40 meetri kõrgune paljand.

Balbieriškises on keskkool, muusikakool ja raamatukogu. Alevis asub kruusakarjäär.

Ajalugu 

Asula rajati XV sajandi lõpus või XVI sajandi alguses, mil piirkonda hakkasid asustama leedulased. Aastal 1502 andis Zygmunt I sealsed metsad preisi kaupmehele Hanus Sudormannile. Ühe teooria kohaselt sai asula tolle kaupmehe järgi nime Hanusiške. Hanus rajas sinna metsa ka mõisakompleksi, mille Zygmunt I aastal 1507 andis aga moskvalasele Matvei Mikitinitšile. Tol aastal mainiti esmakordselt kirjalikult ka Balbieriškist.

Alev asus paigas, kus Nemunasesse suubus Barbiera oja, Nemunasel asus aga Barbė või Barbiera kärestik. Umbkaudu aastal 1520 rajati sinna esimene kirik ja loodi katoliku kihelkond, samal aastal sai asula Magdeburgi õigused. Aastail 1612–1644 oli sealne kirik kohaliku luteri kihelkonna kihelkonnakirikuks. Aastal 1731 laiendati alevi kaubandusprivileege ja see kujunes tähtsaks hobusekauplemise keskuseks. Mõisa juures asus tollel ajal õllevabrik.

Aastal 1776 kaotas Balbieriškis seetõttu, et oli olnud eraõiguslik alev, Magdeburgi õigused. Aastal 1782 laastas alevit tulekahju. Aastail 1795–1807 kuulus asula Preisimaale, kus sellel oli aastail 1797–1801 linna staatus. Saksa keeles olid asula kohta kasutusel nimekujud Bauwerischeck ja Bauwersk. Novembriülestõusu järel läks alev tsaari valdusse. See andis sealse mõisa Tadeusz Tyszkiewiczile rendile, aastal 1841 läks alev aga ka juriidiliselt Tyszkiewiczite valdusse. 31. mail 1870 kaotas Balbieriškis ka alevi staatuse ja muudeti külaks.

Aastal 1913 rajati külla piiritusevabrik, aastal 1926 avati seal aga tütarlastele mõeldud põllumajanduskool. Samal ajal tegutses seal ka juutide algkool. Juute oli asulas palju – 1851. aastal oli alevi 1904 elanikust juute 1108. Vene riigis oli asula kohta kasutusel nimekuju Бальвержишки.

Aastal 1944 põles suurem osa alevist Teise maailmasõja lahingute tõttu maha, järgmisel aastal avati seal aga keskkool. Aastal 1946 hakkasid alevi ümbruskonnas tegutsema leedu metsavennad. Aastal 1949 sai Balbieriškisest kohaliku kolhoosi keskasula. 15. mail 1958 sai Balbieriškis taas linnaõigused. Aastal 1992 sai Balbieriškisest taas alev, ühtlasi likvideeriti sealne kolhoos. 

Aastal 2013 põles maha sealne puidust kirikuhoone.

Tuntud elanikke

 Mykolas Krupavičius – Leedu poliitik
 Stanislovas Žvirgždas – Leedu fotograaf
 Vidmantas Egidijus Kurapka – Leedu jurist

Viited

Välislingid 

Alev Poola geograafilises sõnastikus
Alev portaalis vietoves.Lt

Prienai rajoon
Leedu alevid
MACV-SOG

Military Assistance Command, Vietnam – Studies and Observations Group, üldtuntud kui MACV-SOG, oli salajane väeliikide vaheline Ameerika Ühendriikide erioperatsioonide üksus, mis tegeles varjatud tavatu sõjapidamisega Vietnami sõja ajal.

24. jaanuaril 1964 formeeritud üksus tegutses vahemikus 1964-1972 Lõuna-Vietnamis, Põhja-Vietnamis, Laoses ja Kambodžas, viies läbi 2675 operatsiooni. MACV-SOG osales näiteks operatsioonides Steel Tiger, Tiger Hound, Commando Hunt, Lam Son 719, samuti Kambodža kampaanias ning Teti ja Lihavõtte pealetungides. Üksuse ülesannete hulka kuulusid muuhulgas näiteks allatulistatud pilootide päästmine, sõjavangide vabastamine, maastikuluure ja psühholoogiline sõjapidamine. MACV-SOG'i peastaap asus Lõuna-Vietnami pealinnas Saigonis.

1. mail 1972 nimetati üksus ümber Strategic Technical Directorate Assistance Team 158-ks ja selle koosseisu vähendati, et viia üksus Vietnamiseerimise doktriini järgides Lõuna-Vietnami armeele koosseisus oleva Strategic Technical Directorate'i juhtimise all.

Vaata ka 
 Lauri Törni, MACV-SOG'i kuulnud Soome päritolu sõjaväelane

Viited

Kirjandus 
 Rottman, Gordon L. (2011). US MACV-SOG Reconnaissance Team in Vietnam. Bloomsbury Publishing. ISBN 9781849085144
 Thompson, Leroy (1987). De Oppresso Liber: The Illustrated History of the U.S. Army Special Forces. Boulder, Colo: Paladin Press.
 Jerry D. Steelman (1993). Special Warfare: The Professional Bulletin of the John F. Kennedy Special Warfare Center and School. PB 80–93–1. Vol. 6, No. 1. 

Vietnami sõda
Ameerika Ühendriikide sõjandus
Eriüksused
Kalamäe soo

Kalamäe soo oli tõenäoliselt allikaline heinamaa Põhja-Tallinnas Karjamaa asumis enne paikkonna hoonestamist, hõlmates ligikaudselt tänase Erika, Angerja ja Karjamaa tänava piirkonna.

Erika tänava ja Suur-Karjamaa tänava (alates 1939 Tööstuse tänav) rajamisega soo tükeldati.

19. sajandi viimasel veerandil valminud Johann Friedrich Eurichi koostatud Tallinna üldmõõdistusjoonistel (1880.-1882.a. ja täpselt dateerimata joonis 19. sajandi viimasest veerandist) on soo veel olemas ning selgelt kujutatud.

Soo järgi on oma nime saanud Soo tänav.

Nimi
Aleksander Kivi on teadmata põhjusel nimetanud sood Kalamaja sooks.

Viited

Põhja-Tallinn
Tuulikki Bartosik

Tuulikki Bartosik (sünninimi Tuulikki Veskus; sündinud 24. augustil 1976 Rakveres) on eesti akordionist.

Aastatel 1983–1994 õppis Lasnamäel Tallinna 13. Keskkoolis (hiljem Laagna gümnaasium). Aastatel 1984–1990 õppis Lasnamäe Muusikakoolis. 

1995. aastal lõpetas Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli akordioni eriala Venda Tammanni õpilasena. 1997. aastal lõpetas Viljandi Kultuurikolledži. 2002. aastal lõpetas Stockholmi Kuningliku Muusikakõrgkooli rahvamuusika eriala Bachelor in Fine Arts kraadiga, 2004. aastal lõpetas Sibeliuse Akadeemia Master in Music kraadiga.

Ta on Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia pärimusmuusika eriala looja ja juht.

Tunnustus
2016 Eesti Kultuurkapitali Võrumaa ekspertgrupi aastapreemia (Upa-upa trio koosseisus)
2017 stipendium "Ela ja sära"

Viited

Välislingid

Tuulikki Bartosiki koduleht
ERR kultuuriuudised, 09.07.2015. Eesti muusik Tuulikki Bartosik lööb laineid Inglismaal

Eesti akordionistid
Sündinud 1976
Sally Field

Sally Margaret Field (sündinud 6. novembril 1946 Pasadenas) on Ameerika Ühendriikide näitleja ja režissöör.

Välislingid 
 
 Sally Field IMDb-s

Ameerika Ühendriikide filminäitlejad
Sündinud 1946
Rachel Weisz

Rachel Hannah Weisz (sündinud 7. märtsil 1970 Londonis) on Briti näitleja.

Tema tuntuimate filmirollide hulka kuuluvad osatäitmised filmides "Muumia" ja "Muumia tagasitulek", "Ohtlikud saladused", "Sügav sinine meri" ning "Ustav aednik", mille eest võitis ta parima naiskõrvalosatäitja Oscari.

Välislingid
 
 Rachel Weisz IMDb-s

Suurbritannia filminäitlejad
Sündinud 1970
Ruhja-Riia raudtee

Ruhja-Riia raudtee on raudteeliin Lätis.

Raudteeliini pikkus on 148 kilomeetrit (Skultest 169, Mõisakülast 171 km). Eestis jätkub see Mõisaküla-Pärnu raudteena. Sellest on tänapäeval alles Riia-Skulte elektriraudtee.

Ajalugu
Esimese maailmasõja eel kavandati Mõisaküla raudteejaamast algavat ja Riias lõppevat uut raudteed. Mõisaküla raudteetöökojad ehitasid selle tee tarbeks isegi 120 uut kaubavagunit. Sõja puhkemine tõmbas sellele plaanile kriipsu peale.

Lätlased alustasid sellele trassile uue raudtee ehitamist alles aastal 1933, ent  Mõisaküla asemel kujunes neil uue tee lõppjaamaks Ruhja raudteejaam.

Viited

Läti raudteed
Prienai mõis

Prienai mõis (leedu Prienų dvaras) on endine mõis Leedus Prienai rajoonis Prienais.

Prienai mõisa on esmakordselt mainitud 1502. aastal. Toona andis suurvürst Aleksander sealse mõisa Mihhail Glinskile. XIX sajandi alguses hakkas mõis kuuluma Horvathitele. Hiljem sai selle omanikuks Gotthard Wilhelm von Buttlar. Buttlarite (poolapäraselt Butlerite) suguvõsa valdusesse jäi mõis pikemaks ajaks ja aastal 1667 ehitasid nad Revuona jõe kaldale lossi, mille domineerivaks elemendiks oli kolmeekorruseline torn. Butlerid rajasid  lossi juurde ka pargi, mis oli korrapärase põhiplaaniga. Parki liigendasid kanalid ja tiigid.  Kõrvalhoonetest olid seal veel tall, tõllakuur, laut, aidad, sepikoda, saun, pruulikoda ja köök. Kuna aga kogu mõisakompleks oli puidust, siis põles see aastal 1701, mil rootslased Prienaid rüüstasid, maha. Säilisid vaid tiikide kaldad, mis olid kompleksis ainsateks kivist rajatisteks. XX sajandi alguses rajati vana pargi kohale uus park, vanast säilisid vaid osad puud ja tiikide asemed.

Tänapäevane mõisakompleks rajati XVII sajandil. Aastaks 1782 oli valminud ka uus kahekorruseline barokne mansardkorrusega peahoone. Alumisel korrusel asusid vestibüül ja 16 tuba, teisel korrusel aga saal ja 11 tuba. Saalis asus ka rõdu orkestri tarvis. Aastail 1773-75 said seimi otsusega Butlerite suguvõsa kadumise järel omaniketa jäänud mõisa uuteks omanikeks Sapiehad, seejärel aga Szulczid. Aastal 1925 valmis ka kolmekorruseline vesiveski, mis on tänapäeval Prienai mõisa ainus säilinud hoone. Aastal 1938 mõisa maad tükeldati ja mõis likvideeriti, toona kuulus Prienai mõisale 130 hektarit maad.

Vesiveski restaureeriti aastal 1984, seejärel asus seal võõrastemaja "Revuona". See suleti aastal 1995. Aastast 1997 asub seal Nemunase loogete regionaalpargi direktsioon, aastast 2007 ka selle külastuskeskus. Vesiveski ja selle ümber asuv prienai mõisa park võeti muinsuskaitse alla aastal 1992, endine Butlerite lossi ase aga aastal 2005.

Viited

Välislingid
Sissekanne Leedu mõisate saidil; fotod (leedu keeles)

Prienai rajoon
Leedu mõisad
Horace Ashenfelter

Horace Ashenfelter III (23. jaanuar 1923 – 6. jaanuar 2018) oli USA pikamaajooksja, olümpiavõitja.

Horace Ashenfelter tuli olümpiavõitjaks maailmarekordiga 8.45,4 1952. aasta suveolümpiamängudel Helsingis 3000 meetri takistusjooksus.

Ameerika Ühendriikide jooksjad
Sündinud 1923
Surnud 2018
Rachel McAdams

Rachel Anne McAdams (sündinud 17. novembril 1978) on Kanada näitleja ja aktivist.

Tema tuntuimate rollide hulka kuuluvad osatäitmised filmides "Õelad tüdrukud", "Päevaraamat ", "Vanne" ja "Päevavalgele".

Välislingid
 
 Rachel McAdams IMDb-s

Kanada filminäitlejad
Sündinud 1978
Kathy Bates

Kathleen Doyle Bates (sündinud 28. juunil 1948) on USA näitleja ja režissöör. 

Kathy Bates on näidelnud nii teatris, filmides kui televisioonis. Ta on oma osatäitmiste eest võitnud hulgaliselt auhindu, sealhulgas Tony auhinna, Oscari ja kaks kuldgloobust. Lavastanud on ta peamiselt telesarju.

Välislingid

 

Ameerika Ühendriikide filminäitlejad
Sündinud 1948
John Disley

John Ivor Disley (20. november 1928 – 8. veebruar 2016) oli Suurbritannia jooksja.

Disley võitis 1952. aasta suveolümpiamängudel Helsingis 3000 meetri takistusjooksus pronksmedali. Teda edestasid Horace Ashenfelter ja Vladimir Kazantsev.

Suurbritannia jooksjad
Sündinud 1928
Surnud 2016
Kals am Großglockner

Kals am Großglockner on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Lienzi ringkonnas. Vald asub 1324 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 180,54 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1164 inimest.

Asend 

Kals paikneb Ida-Tirooli põhjaosas, piiri ääres Salzburgi ja Kärnteniga. Paiknedes Kalseri ja Iseltalsi orgudes Kalserbachi jõel, jääb Kals mägede varju, ja kuulus Großglockneri mägi, kõrgeim mägi kogu Austrias, paikneb osaliselt vallas. Enamus Kalsist on kaljune ja kasutuskõlbmatu (41,1%), ka metsad on silmapaistvad. Vaid 0,1% maast on põllud ja karjamaad.

Kalsi osad on: Unterpeischlach, Oberpeischlach, Staniska, Arnig, Lesach, Lana, Ködnitz, Glor-Berg, Großdorf, Unterburg ja Burg.

Ajalugu 

Kalseri org võis olla asustatud enne paleoliitikumi. Kalsi on esmakordselt mainitud 19. augustil 1197. 16. sajandil alustati siin vase kaevandamist. Kals oli 1853. aastal esimese Großglocknerile tõusu lähtepunkt.

Vaatamisväärsused 

 Kirik Ködnitzis, ehitatud aastal 1439, klassitsistlikud muudatused tehtud ajavahemikus 1818 kuni 1821.
 Kirik Großdorfis, kahekorruselise kabeli ja gooti kellatorniga

Majandus 

Kals on suur turismikeskus, kus suviti on keskmiselt umbes 100 000 külastust. Muidugi on selle suure kõrguse tõttu ka suusakuurort.

Sõpruslinnad 

 Marlengo, Itaalia

Viited

Välislingid 

 www.kals.at

Tirooli liidumaa vallad
Jieznase mõis

Jieznase mõis (leedu Jiezno dvaras) on endine mõis Leedus Prienai rajoonis Jieznases.

Jieznase mõisa on esmakordselt mainitud 1492. aastal. Toona oli see Leedu suurvürstidele kuuluv riigimõis. Aastal 1507 läks see eraomandusse, kuuludes algul Hołowczyńskitele. Hiljem abiellus selle soo viimane esindaja vürstinna Hołowczyński Pacide peresse, abielu tagajärjel läksid nii Jieznas kui ka Hałoŭčyn üle Pacidele. Jieznasest sai selle magnaatide suguvõsa residents ning sealne mõisakompleks ehitati uhkesti välja – tegemist oli ühe uhkema lossikompleksiga Rzeczpospolita aladel. 

Üldjoontes klassitsistliku peahoone lasi rajada Michał Pac aastal 1775. Tema poeg Ludwik Michał Pac oli Napoleoni toetaja ja osales hiljem Novembriülestõusus. Ülestõusu järel konfiskeerisid tsaarivõimud mõisa Pacidelt, ent olid sunnitud selle aastal 1834 andma Pacide võlausaldajatele. Nii kuulus mõis aastal 1850 Kamińskatele, Żabadele, Suszyckitele, Matuszewiczitele, Charewiczitele ja Sulistrowskitele. 

Aastal 1837 hävis suures tulekahjus koos Jieznase aleviga ka suur osa sealsest mõisakompleksist; sealjuures põles maha ka selle uhke peahoone ja seda hiljem enam ei taastatud. Korda tehti vaid tules vähem kannatada saanud üks veel barokne tiib, kus asusid teenijate eluurumid, pesuköök ja köök. Hiljem oli see kasutusel kontorihoonena. XX sajandil läks see tiib kohaliku internaatkooli kasutusse.

Lisaks peahoonele on säilinud veel üks teenijatemaja ja üks põllumajanduslik tootmishoone. Lisaks asub mõisakompleksi juures veel park, kus asub ka tiik.

Viited

Välislingid
Sissekanne Leedu mõisate saidil; fotod (leedu keeles)
Sissekanne Leedu mõisate saidil; asendiskeem (leedu keeles)

Prienai rajoon
Leedu mõisad
Liepa vald

Liepa vald (läti keeles Liepas pagasts) on vald Lätis Cēsise piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Mārsnēni, Priekuļi ja Raiskumsi vallaga, Valmiera piirkonna Kocēni, Vaidava ja Kauguri vallaga ning Smiltene piirkonna Rauna vallaga.

Valla pindala on 74,3 km². 2016. aasta seisuga elas seal 2999 inimest. Valla keskus on Liepa küla. Vallamaja asub aadressil Rūpnīcas iela 18, vallavanemaks on Evita Šīrante.

Valla tähtsamad tööandjad on aktsiaselts "Lode", mis valmistab keraamilisi ehitusmaterjale, ja Lode savikarjäär.

Ajalugu 

Liepa vald moodustati endise Liepa mõisa (Lindenhof) maadest. Aastal 1925 liideti sellega veel Mūrmuiža valla Skangaļi mõisale kuulunud alad. Aastal 1935 oli valla pindala 68,9 km² ja seal oli 1262 elanikku. Aastal 1945 moodustati vallas Dunduri ja Liepa külanõukogud, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Liepa külanõukoguga likvideeritav Dunduri külanõukogu. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Priekuļi piirkonda.

Loodus 

Suurimaks jõeks on Koiva jõgi, teised tähtsamad jõed on selle lisajõed Rauna jõgi ja Braslava jõgi. Vald asub valdavalt Tālava madalikul ja Koiva ürgorus. Kõrgeim koht Liepa mägi ulatub 115,5 m  meetrit üle merepinna, seal asub ka vaatetorn.

Looduskaitse all on Liepa kalju ehk Valge pank, Grīviņi kalju, Lode rüükalade leiukoht, Līči - Laņģi pank, Lielā Ellīte ja Lagāti mänd, kaks vallas kasvavat looduskaitsealust põlispuud on nimetud. Valla lääneosa asub Gauja rahvuspargis.

Kultuurimälestised 

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Võnnu lahingu Liepa mälestusmärk, Kalāči talu, hiiepaigana kasutusel olnud Lielā Ellīte koopad ja allikad ning luuletaja Eduards Veidenbaumsi elukoht. Kohaliku kaitse all on Liepa keskaegne kalmistu ja Brasliņi muinaskalmed.

Asustus 

Aastal 2011 elas vallas 1871 lätlast, 739 venelast, 107 valgevenelast, 88 ukrainlast, 65 poolakat ja 12 leedulast. 

Valla külad on:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

Viited

Välislingid 

Läti vallad
Cēsise piirkond
Suure kandevõimega kanderakett

Ülisuure kandevõimega kanderakett (inglise keeles Super Heavy-Lift Launch Vehicle, lühend SHLLV) on kanderakett, mis on võimeline toimetama Maa-lähedasele orbiidile rohkem kui 50 000 kg lasti.

Raketid

Edukalt katsetatud kanderaketid 
Kokku on edukalt katsetatud 
 Saturn V, mis seoses ühe Apollo programmiga viis Maa-lähedasele orbiidile (koos kütusega) 140 000 kg lasti.
 Energija, mis viis Maa-lähedasele orbiidile 62 000 kg lasti.
 Space Shuttle, mis viis STS-93 missiooniga seoses orbiidile 122 536 kg lasti (koos kosmosesüstikuga)
 Falcon Heavy, suudab kanda 63 800 kg lasti.

Arendamisjärgus kanderaketid 

Tulevikus kasutatavad suure kandevõimega raketid, mida praegu aktiivselt edasi arendatakse.
 SLS, suudab kanda 130 000 kg lasti.
 Starship (SpaceX-i rakett), suudab kanda taaskasutades 100 000 kg lasti.
SLS- ja Starship-kanderakette on kavas rakendada tuleviku Marsi-ekspeditsioonidel planeedi koloniseerimisel.

Välislingid 
 "Heaviest payload launched Shuttle" Guinnessi rekordite raamatus 
 Falcon Heavy SpaceX-i kodulehel

Kanderaketid
Code mõis

Code mõis (saksa keeles Zohden, läti keeles Codes muiža) oli rüütlimõis Kuramaal Bauska kreisis Bauska kihelkonnas. Tänapäevase haldusjaotuse järgi asub mõisasüda Lätis Bauska piirkonnas Code vallas Codes.

Mõisaansambel
Peahoone (ehitatud 1747. aastal) on poolteisekorruseline barokse poolkelpkatusega kivihoone. 

Läti mõisad
Bauska kihelkond
Mārsnēni vald

Mārsnēni vald (läti keeles Mārsnēnu pagasts) on vald Lätis Cēsise piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Liepa vallaga, Smiltene piirkonna Blome ja Rauna vallaga ning Valmiera piirkonna Brenguļi ja Kauguri vallaga.

Valla pindala on 69 km². 2016. aasta seisuga elas seal 764 inimest. Valla keskus on Mārsnēni küla.

Suurimaks jõeks on Lisa jõgi. Vald asub  Tālava madalikul. Kõrgeim koht asub valla kaguosas Sīmaņi lähistel ja ulatub 90,1 m  meetrit üle merepinna.

Ajalugu 

Vald moodustati Mārsnēni mõisa ja Starti mõisa aladele. Aastal 1935 oli valla pindala 65,92 km² ja seal oli 1232 elanikku. Aastal 1945 moodustati vallas Starti ja Mārsnēni külanõukogud, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1951 liideti Mārsnēni külanõukoguga likvideeritav Starti külanõukogu. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Priekuļi piirkonda.

Kultuurimälestistest on kohaliku kaitse all Austriņi keskaegne kalmistu ja hiiepaik, Dambi keskaegne kalmistu ehk Mõõdukalmed, Plēpji muinaskalmed ja Salase muinaskalmed ehk Kuradisüli.

Asustus 

Aastal 2011 elas vallas 680 lätlast, 61 venelast, 34 valgevenelast, 5 ukrainlast, 5 poolakat ja 1 leedulane.

Valla külad on:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

Viited 

Läti vallad
Cēsise piirkond
Mārsnēni

Mārsnēni on küla (vidējciems) Lätis Cēsise piirkonnas, Mārsnēni valla halduskeskus. 

Mārsnēnis on raamatukogu. Seal asuvad Mārsnēnu skola ja Mārsnēni bussipeatused.

Mārsnēni oli XVIII sajandil hernhuutluse kohalikuks keskuseks. Sealses hernhuutlaste koguduses oli toona 400 liiget. Nõukogude ajal oli küla "Mārsnēni" kolhoosi keskasulaks. Aastail 2009-2021 jäi asula Priekuļi piirkonda.

Aastal 2017 oli külas 165 elanikku, aastal 2022 aga 197 elanikku.

Viited

Cēsise piirkonna külad
Hans Benjamin Einberg

Hans Benjamin Einberg ((ka Einbek), 26. mai 1892 Tallinn – 22. september 1955 Stockholm) oli eesti insener.

Haridus
Lõpetas Tallinna Linna I Reaalkooli 1909 ja Riia Polütehnilise Instituudi masinaehituse erialal 1916 (cum laude).

Teenistuskäik
Pärast Reaalkooli lõpetamist praktikant F. Wiegandi masinavabriku töökojas (Masinatehase "Ilmarine" eelkäija); töötas Vene-Balti Laevaehitus- ja Mehaanikatehase Konstrueerimisbüroos allveelaevade projekteerimise alal 1916–1918, Peetri Laevatehases 1918–1923; Krulli masinatehases insener-konstruktorina 1923–1924; Veeteede Valitsuse laevade inspektorina 1926–1937.

Teadusorganisatoorne ja -administratiivne tegevus
Oli masinaehituse insener-konstruktorite koolitamise rajaja Eestis; Mereasjade Peavalitsuse, Veeteede Valitsuse ja Eesti Kaubandus-Tööstuskoja ekspert laevade vigastuste hindamise ja remondi alal 1926–1940; Insenerikoja mehaanikasektsiooni liige 1935–1940.
Avaldanud raamatuid ja artikleid puidu- ning metallide tehnoloogia alal.

Tunnustus
Valgetähe IV klassi teenetemärk 1938 (TTÜ dotsent, insener).

Kirjandus
ETBL 2000, 1. 
EE 2000, 14. 
Eesti Sõna (ajaleht), 1942, 23. mai. 
Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tln, 1986, lk 53–54, 56, 82, 85, 90–91, 97, 256.
Taal, H. Professor Hans Einberg kui õppejõud // Insenerikultuur Eestis, 1. 1992, lk 159–160. 
Mehaanikainseneride koolitus 1918–1998. 1998, lk 20–21. 
Mägi, V. Konstruktoritööle truu Hans Einberg // Minerva rüütlid. 2005, lk 192–195.

Välislingid
https://ttu.ee/public/a/aastaraamat/aastaraamat2002.pdf lk 34

Eesti insenerid
Tallinna Tehnikaülikooli professorid
Insenerikoja tegevliikmed
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1892
Surnud 1955
Jaan Ivand

Jaan Ivand (15. veebruar 1896 – 1. juuni 1964) oli eesti insener.

Sündis 15. veebruaril 1896 Pääsna külas Veriora vallas Võrumaal põllumehe perekonnas, suri 1. juunil 1964 Tallinnas, maetud Metsakalmistule.

Haridus
Õppis kohalikus valla- ja kihelkonnakoolis, seejärel siirdus Venemaale; lõpetas Mariupoli Keskkooli eksternina 1917, TT mehaanikaosakonna laevaehituse erialal 1926.

Teaduskraad ja kutse
Dotsent 1940 (kinnitus 1946).

Teenistuskäik
Alustas Musta mere sadamalinnades lihttöödel, oli lühikest aega mereministeeriumi teenistuses, hiljem andis eratunde ja töötas Novorossiiski laevatehases; opteerus Eestisse 1920; korraldas kursusi motoristidele ja jõuvankrijuhtidele 1923–1926.

TTÜs , 1939-1963: TT laevamehaanikute kooli õppejõud 1927–1931 (õppeained: matemaatika, algebra, tehniline joonestamine, elektrotehnika, soojustehnika); õppeülesande täitja aines "Autod ja lennukid" 1939–1940; energeetika kateedri dotsent 1940/1941; soojustehnika erakorraline professor 1942–1944; plahvatusmootorite laboratooriumi juhataja 1941–1944; soojusenergeetika kateedri dotsent 1944–1963, juhataja 1944–1958; ehitus- ja mehaanikateaduskonna prodekaan 1945–1947. 
Oli Tallinna Linnavalitsuses Ehitusosakonna teenistuses 1929–1937 ja  liiklusinspektor 1937–1940.

Teadustöö põhisuunad
Soojustehnika, termodünaamika, aeromehaanika ja eesti põlevkivitoodete rakendamine (katsetas põlevkivibensiini kasutamise võimalust automootoris); oli esimesi sisepõlemismootorite eriteadlasi Eestis.
Avaldanud aero- ja termodünaamikaõpikuid ning liikluskorralduse ja autoasjanduse käsiraamatuid (nt "Autotehnika" 1927, 1928 jt).

Teaduskorralduslik tegevus
Insenerikoja mehaanikasektsiooni liige 1935–1940; aastast 1932 tegeles lennundusega, omas mootorilenduri kutset; Eesti Aeroklubi liige ja varahoidja.

Tunnustused
Valgetähe III klassi teenetemärk 1939 (insener, liiklusinspektor).

Kirjandus
ENE 1971, 3. 
EE 2000, 14. 
ETBL 2000, 1. 
Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tln, 1986, lk 37, 65, 82, 108–110, 248, 250, 300–302.

Eesti insenerid
Tallinna Tehnikaülikooli professorid
Insenerikoja tegevliikmed
Valgetähe III klassi teenetemärgi kavalerid
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1896
Surnud 1964
Ana de Armas

Ana de Armas (sündinud 30. aprillil 1988 Santa Cruz del Nortes) on Kuuba-Hispaania päritolu Ameerika Ühendriikide näitleja.

Ta sündis Kuuba saarel ja on elanud Madridis, viimastel aastatel elab ja töötab ta Los Angeleses.

Lapsepõlv ja perekond 
De Armas kasvas üles Havannas ja õppis Kuuba Rahvuslikus Teatris. 18-aastaselt kolis näitlejanna Hispaaniasse, kus ta näitles mitmes teleseriaalis. 2014. aastal kolis de Armas Los Angelesse.

Karjäär

Film

Viited

Välislingid 
 Ana de Armas andmebaasis IMDb (inglise keeles)
 Ana de Armas andmekogus Filmiveeb

Kuuba näitlejad
Sündinud 1988
Veselava vald

Veselava vald (läti keeles Veselavas pagasts) on vald Lätis Cēsise piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna  Priekuļi, Dzērbene ja Vaive vallaga ning Smiltene piirkonna Rauna vallaga.

Valla pindala on 59,5 km². 2016. aasta seisuga elas seal 623 inimest. Valla keskus on Veselava küla. Vallavanema kohusetäitjaks on Fjodors Puņeiko.

Ajalugu 

Veselava vald moodustati 19. sajandil Veselava  ja Pauļi mõisa  maadest. Saksa keeles kandis vald nime Wesselshof, vene keeles Веселовская. Aastani 1925 kandis see Veselauska valla nime. Aastal 1935 oli valla pindala 55,1 km² ja seal oli 920 elanikku. Aastal 1945 moodustati vallas Dikļi ja Vesalava külanõukogud, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti need külanõukogud Veselava külanõukoguks. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Priekuļi piirkonda.

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Veselava mõisa häärber. Kohaliku kaitse all on Veselava keskaegne kalmistu, hiiepaik Silabuli Kuradikivi ja Lielpintuļi muinaskalmed ehk Kaseküngas.

Loodus 

Vald asub Vidzeme kõrgustikul. Kõrgeim koht ulatub 228,5 m  meetrit üle merepinna.

Looduskaitse all on Vanagi tamm. Valla lääneosa asub Gauja rahvuspargis.

Asustus 

Aastal 2011 elas vallas 533 lätlast, 35 venelast, 12 valgevenelast, 2 ukrainlast, 9 poolakat ja 3 leedulast. 

Valla külad on:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

Viited

Välislingid 

Läti vallad
Cēsise piirkond
Kvissentali mõis

Kvissentali mõis (saksa keeles Quistenthal) oli Raadi mõisa karjamõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal..

Viited

Välislingid

Tartumaa mõisad
Tartu-Maarja kihelkond
Saeveski mõis

Saeveski mõis (ka Saage mõis; saksa keeles Saghof) oli Kavastu mõisa karjamõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal..

Viited

Välislingid

Tartumaa mõisad
Tartu-Maarja kihelkond
Veselava

Veselava  (vanasti ka Veselauska ja Veselavas muiža) on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas, Veselava valla halduskeskus. 

Küla asub merepinnast 150 meetri kõrgusel, piirkonna keskusest Priekuļist 9 ja Riiast 95 kilomeetri kaugusel. Külas on Veselava bussipeatus. Asula jääb osaliselt Gauja rahvusparki.

Küla tekkis endise Veselauska mõisa keskuse juurde. Aastail 2009-2021 jäi küla Priekuļi piirkonda.

Lisaks vallamajale asuvad Veselavas raamatukogu, rahvamaja ja postkontor. Sealsele kalmistule on maetud 12 Landesveeri sõjas langenud eestlast, neile on seal püstitatud ka mälestussammas.

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Veselava mõisa häärber. Kohaliku kaitse all on Veselava keskaegne kalmistu.

Aastal 2017 oli Veselavas 30 elanikku, aastal 2022 oli elanikke 19.

Viited

Cēsise piirkonna külad
Märt Puusepp

Märt Puusepp (31. jaanuar 1940 Tallinn – 14. september 1992 Tallinn) oli eesti insener ja tehnikateadlane.

Haridus
Õppis Tallinna 10. Keskkoolis (Nõmme Gümnaasium) 1947–1957, lõpetas Tallinna 1. Õhtukeskkooli 1958; õppis Leningradi Nõukogude Kaubanduse Instituudis 1958/1959, jätkas õpinguid TPI energeetikateaduskonna II kursusel 1959, lõpetas automaatika ja telemehaanika eriala 1963. Tehnikakandidaat 1969; tehnikateaduste doktor 1984 (Kiievi Küberneetika Instituut); professor 1987.

Töökäik
Kondiiter restoranis Nõmme 1957; H. Pöögelmanni nimelise Elektrotehnika Tehase insener, peatehnoloog ja peainseneri asetäitja 1963–1978; Tallinna Juveelitehase (katsetehas Delta) direktor 1978–1980; Eesti NSV Kergetööstuse Ministeeriumi Juhtimissüsteemide Projekteerimise ja Konstrueerimise Büroo asedirektor 1980–1986.

Tallinna Polütehnilises Instituudis 1986–1989: elektroonika kateedri professor (osalise koormusega) 1986–1989. Aastast 1989 töötas Eesti NSV Plaanikomitees.

Teadustöö
Kõrgtehnoloogilise tootmise analüüs ja modelleerimine. Temalt ilmus üle 70 teaduspublikatsiooni, sealhulgas monograafia. Tema juhendamisel on kaitstud 5 kandidaadiväitekirja.

Teaduskorralduslik tegevus
Diskreetsete tehnoloogiliste süsteemide juhtimise uurimissuuna rajaja Eestis; NSV Liidu Elektroonikatööstuse Ministeeriumi mikroelektroonika tehnoloogiliste protsesside automatiseerimise laboratooriumi teaduslik juhendaja 1971–1978; Eesti NSV Riikliku Plaanikomitee teaduslik ekspert; juhendanud raadiotehnika ja elektroonika ettevõtteis uurimis- ja projekteerimistöid. Oli Tallinna Teadlaste Maja liige.

Isiklikku
Tema isa oli Tallinna Polütehnilise Instituudi elektrotehnika õppejõud, dotsent Eugen Puusepp (–1985).

Ta on maetud Rahumäe kalmistule.

Kirjandus
EE 1994, 7; 
EE 2000, 14.

Eesti insenerid
Eesti tehnikateadlased
Tallinna Tehnikaülikooli professorid
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Rahumäe kalmistule maetud
Sündinud 1940
Surnud 1992
Lavant

Lavant on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Lienzi ringkonnas. Vald asub 675 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 22,55 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 303 inimest. Vald paikneb Lienzi linnast kagus.

Ajalugu 

Pärast 5. sajandit asendas Lavant iidset Rooma asulat Aguntumit. 1948. aastal avastati hilisrooma ja varakristliku ajajärgu arheoloogilised varemed Kirchbichli mäel. Need avastused sisaldasid lossi jäänuseid piiskopi elupaigaga, 2. ja 3. sajandist pärit Rooma templit kalmude ja ohvrialtaritega, kahe torniga kindluseväravat ja 4. sajandist pärit neljas järgus ehitatud varakristlikku kirikut. Kirik purustati 7. sajandil ja asendati hiljem. Kihelkonnakirikut on esmakordselt mainitud aastal 1090.

Maamärgid 

Gooti stiilis Peeter-Pauli kirik ehitati aastal 1485 keskaegse kindlusehitise peale. Kirikus on romaani stiilis võlv, gooti tiibaltari jäänused ja tasane puidust gooti lagi 1516. aastast.

St. Ulrichi palverännukirik Lavantis pärineb 17. sajandist ning selles on torn, läänevärav ja gooti ajast säilinud koor. Kirik renoveeriti 1770. aastal ning freskod, rokokoomaalid ja interjöör lisati hiljem.

Viited

Välislingid 

 www.gemeindelavant.at

Tirooli liidumaa vallad
Tartu vald

Tartu vald on 2. järgu haldusüksus (vald) Tartu maakonnas.

Tartu vald moodustati 2017. aastal Tartu valla, Laeva valla, Piirissaare valla ja Tabivere valla ühinemisel.

Asustus 
Vallas on 6 alevikku ja 71 küla.

 Alevikud Lähte, Kõrveküla, Tabivere, Vahi, Vasula, Äksi

 Külad Aovere, Arupää, Elistvere, Erala, Haava, Igavere, Juula, Jõusa, Kaiavere, Kaitsemõisa, Kassema, Kastli, Kikivere, Kobratu, Koogi, Kukulinna, Kõduküla, Kõnnujõe, Kõrenduse, Kämara, Kärevere, Kärkna, Kärksi, Kükitaja, Laeva, Lammiku, Lilu, Lombi, Maarja-Magdaleena, Maramaa, Metsanuka, Möllatsi, Nigula, Nõela, Otslava, Pataste, Piiri, Puhtaleiva, Pupastvere, Raigastvere, Reinu, Saadjärve, Saare, Salu, Sepa, Siniküla, Soeküla, Soitsjärve, Sojamaa, Sootaga, Sortsi, Taabri, Tammistu, Tila, Toolamaa, Tooni, Tormi, Uhmardu, Vahi, Valgma, Valmaotsa, Vedu, Vesneri, Viidike, Vilussaare, Voldi, Võibla, Väägvere, Väänikvere, Õvanurme, Õvi

Haridus 
Alusharidust annavad Tartu vallas Kõrveküla lasteaed, Lähte lasteaed, Tabivere lasteaed, Raadi Lasteaed Ripsik ning Maarja-Magdaalena ja Raadi lastehoiud.

Põhiharidust annavad Tartu vallas viis kooli – Kõrveküla Põhikool, Laeva Põhikool, Lähte Ühisgümnaasium, Tabivere Põhikool ja J. V. Veski nimeline Maarja-Magdaleena Põhikool.

Vallavanemad 
Vallavanem on aastast 2017 Jarno Laur.

Viited

Välislingid
Tartu valla koduleht

Tartu maakonna vallad
Ojaküla mõis

Ojaküla mõis (saksa keeles Ojakül) oli Kunda mõisa karjamõis Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal..

Viited

Välislingid

Virumaa mõisad
Viru-Nigula kihelkond
Vardi mõis (Paistu)

Vardi mõis (saksa keeles Schwarzhof) oli rüütlimõis Paistu kihelkonnas Viljandimaal..

Mõisast on teateid alates 1631.

Viited

Välislingid

Viljandimaa mõisad
Paistu kihelkond
Koeraesitleja

Koeraesitleja on koera näituseks ettevalmistav ja koera näituseringis esitlev inimene.

Esitlejad jagunevad kahte nn rühma: nooremesitlejad ja esitlejad. Junior-händleriteks nimetatakse koera esitlejaid kuni 18. aastaseks saamiseni. Lisaks toimuvad võistlused ka alla 10-aastastele koeraesitajatele – Laps ja koer. Igalt Eestis toimuval siseriiklikult või rahvusvaheliselt näituselt koguvad noored koeraesitlejad punkte, et pääseda meistrivõistlustele. Punkte on tarvis koguda 15, ja neid jagatakse vastavalt saavutatu kohtadele (1. koht 4 punkti, 2. koht 3, 3. koht 2 ja 4.koht 1 punkti). Kõik vähemalt 15 punkti saanud junior-händlerid võistlevad kalendriaasta lõpus Eesti Meister-aastaarv tiitlile.

Eestis toimus esimene Junior-händleri võistlus 1996. aastal. Neli aastat järjest võitis Helina Jürgens Eesti Meistrivõistluste finaali. Tema saavutusi ei ole siiani keegi suutnud ületada. Finaalvõistluse võitja saadetakse igal kevadel Inglismaal korraldatavale Crufts`i junior-händlerite võistlusele ning tavaliselt ka Maailma ning Euroopa meistrivõistlustele. Tiitlivõistlustelt on koju toonud auhinnalisi kohti Anabel Leedu, kes saavutas Crufts Rahvusvahelises händlerite finaalis aastal 2015 auhinnalise 3. koha. Lisaks saavutas ta ka samal aastal Maailma Meistrivõistlustel 3. koha ning järgmisel aastal Euroopa Meistrivõistlustel 2. koha.

Eesti meistrid

Koer
Viimane pühapäev

"Viimane pühapäev" ("To ostatnia niedziela") on poola helilooja Jerzy Petersburgski tuntuim tango, mida tuntakse venekeelses versioonis pealkirjaga "Утомлённое солнце" ("Väsinud päike"). 

Armastajapaari lahkuminekut kujutavat kurvameelset laulu kutsuti ka "Suitsiiditangoks", mis tekitab segadust, kuna sagedamini tunti selle pealkirjaga Ungari helilooja Rezső Seressi 1933. aasta pala "Vége a világnak" (inglise keeles "Gloomy Sunday", seda esitasid nt Paul Robeson ja Billie Holiday).

Laulu poolakeelsed sõnad kirjutas 1935. aastal poola luuletaja Zenon Friedwald, venekeelsed Jossif Alvek. August Porgi sõnul jõudis laul Nõukogude Liitu 1937. aastal ja plaadistati pealkirjaga "Песня о юге" ("Lahkumine"), kuid kasutati ka pealkirja "Листья падают с клёна" ("Vahtrailt langeb lehti"). Kokku valmis vene keeles kolm versiooni, millest ükski ei olnud otsene tõlge. Neist tuntuimaks kujunes "Утомлённое солнце" ( "Väsinud päike", eesti keeles ka "Päikesest rammestunud"), mis andis nime lavastaja Nikita Mihhalkovi samanimelisele filmile. Filmi populaarsuse tõttu (muuhulgas võitis see 1995. aastal parima võõrkeelse filmi Oscari) peetaksegi laulu sageli vene algupärandiks. Eesti keeles on Olev Vestman esitanud seda pealkirja all "Väsinud päike" (sõnad Heldur Jõgioja, salvestatud helikassetil "Linnatuled", 1994)

Poola keeles on "Viimset pühapäeva" esitanud paljud lauljad, kuid tänini võib populaarseimaks pidada Mieczysław Foggi sõjaeelset versiooni. Poola laulja Adam Aston salvestas palast ka heebreakeelse versiooni "Viimane sabat". Läti viiuldaja Gidon Kremer kasutas Petersburski tangomotiivi oma teoses "El Sol Sueño (Hommage a Astor Piazzolla)".

"Viimane pühapäev" on leidnud kasutust mitmes filmis. Tuntuimad neist on Andrzej Wajda "Kronika wypadków miłosnych" ("Armuseikluste kroonika", 1986), Andrei Mihhalkov-Kontšalovski "Siberiaad" (1979), Juri Noršteini multifilm "Сказка сказок" ("Muinasjutt muinasjuttudest", 1979), Steven Spielbergi "Schindleri nimekiri" (1993), Krzysztof Kieślowski "Kolm värvi: valge" (1994), Nikita Mihhalkovi "Päikesest rammestunud" (1994) ja .

Olev Vestmanni eestikeelne versioon "Väsinud päike" leidub ka kogumikplaatidel "Unelmate tango" (Tartu: LeHelMus, 2003) ja "Ansambel "Suveniir" teekaaslastega" (Laagri, Harjumaa: Estonian Artist Agency, 2011), kus muusika autorsus on ekslikult omistatud läti tangoheliloojale Oskar Strockile, ning helikassettidel "Suveniir 1994" (Tartu: Suveniir, 1994) ja "Kesk õitsvaid lilli" (Tartu: Suveniir, 1997), kus autorit ei ole märgitud.

Viited

Välislingid
 "Viimane pühapäev" Mieczysław Foggi algses esituses (Youtube)
 Laulu vene versioonide sõnad ja noodid

Poola muusika
Tangod
1935
Põltsamaa aardeleid

Põltsamaa aardeleid on aardeleid Jõgeva maakonnast Põltsamaalt. See leiti 1939 endise Jürmanni aianduskrundilt Põltsamaa jõe lähedalt. Leid sisaldas hinnangute järgi üle 500 Araabia mündi. Mündid olid savinõus. Mündid olid maetud 10. sajandil.

Viited

Eesti arheoloogia
Põltsamaa ajalugu
Peitleiud
Jan Szyszko

Jan Feliks Szyszko (19. aprill 1944 Stara Miłosna – 9. oktoober 2019) oli Poola metsateadlane ja poliitik, ta kuulus aastast 2001 erakonda Õigus ja Õiglus. 16. novembrist 2015 kuni 9. jaanuarini 2018 oli ta Poola keskkonnaminister (Beata Szydło ja Mateusz Morawiecki valitsuses).

Ta sündis aastal 1944 Stara Miłosnas (praegu Varssavi linnaosa). Ta lõpetas aastal 1966 metsanduskõrgkooli (Wydział Leśny Szkoły Głównej Gospodarstwa Wiejskiego w Warszawie), aastast 2001 oli ta samas kõrgkoolis professor.

Ta oli aastast 2005 seimi liige. 31. oktoobrist 1997 kuni 19. oktoobrini 1999 oli ta Poola keskkonnakaitse, loodusressursside ja metsanduse minister (Jerzy Buzeki valitsuses). Seejärel oli ta keskkonnaministriks 31. oktoobrist 2005 kuni 16. november 2007 (Kazimierz Marcinkiewiczi ja Jarosław Kaczyński valitsuses). Järgmine kord oli ta keskkonnaministriks 16. novembrist 2015 kuni 9. jaanuarini 2018 (Beata Szydło ja Mateusz Morawiecki valitsuses).

Isiklikku 
Ta oli abielus ja kahe tütre isa.

Poola poliitikud
Metsateadlased
Sündinud 1944
Surnud 2019
Konstanty Radziwiłł

Konstanty Radziwiłł (sündinud 9. jaanuaril 1958 Wrocławis) on Poola arst ja poliitik, ta kuulub maist 2016 erakonda Õigus ja Õiglus. Ta oli 16. novembrist 2015 kuni 9. jaanuarini 2018 Poola tervishoiuminister (Beata Szydło ja Mateusz Morawiecki valitsuses).

Ta lõpetas aastal 1983 Varssavi Meditsiiniakadeemia. 

16. novembrist 2015 kuni 9. jaanuarini 2018 oli ta Poola tervishoiuminister (Beata Szydło ja Mateusz Morawiecki valitsuses).

Isiklikku 
Ta on aastast 1979 abielus ning ta on nelja poja ja nelja tütre isa.

Poola poliitikud
Poola arstid
Sündinud 1958
Roza Rõmbajeva

Roza Rõmbajeva (kasahhi Роза Қуанышқызы Рымбаева; sündinud 28. oktoobril 1957 Žanggõztöbes) on Kasahstani estraadilaulja ja filminäitleja, Kasahhi NSV rahvakunstnik (1986), Kasahstani Vabariigi Töökangelane (2019). 

Ta sündis aastal 1957 Semipalatinski oblastis Žanggõztöbes. Žanggõztöbes lõpetas ta internaatkooli.

Ta võttis aastal 1975 osa laulukonkursist, kus ta jäi silma ansambli Gulder juhile Taskõn Okapovile (oma tulevasele abikaasale) ja ta kutsuti solistiks ansamblisse. Aastal 1984 lõpetas ta Almatõs asuva Teatri- ja Kunstiinstituudi.

Isiklikku 
Roza Rõmbajeva on lesk. Ta oli abielus Taskõn Okapoviga (1948–1999). Abielust sündisid pojad Ali (1991) ja Madi (2000, pärast isa surma).

Kasahstani lauljad
Filminäitlejad
Nõukogude Liidu lauljad
Nõukogude Liidu näitlejad
Sündinud 1958
Venus del espejo

„Venus peegliga“, ka „Rokeby Venus“, „Venuse tualett“, „Venus ja Cupido“, on hispaania kunstniku Diego Velázqueze (1599–1660) teos.

Tegemist on ainsa meie päevini säilinud Velázqueze maalitud naisaktiga.

Enne teose omandamist Rahvusgalerii poolt oli maal Morriti kogus (Rokeby Park, praeguse Durhami krahvkonna territooriumil), millest ka tuntus kui „Rokeby Venus“.

Viited

Kirjandus
 Bull, D. y Harris, E., "The companion of Velázquez's Rokeby Venus and a source for Goya's Naked Maja". The Burlington Magazine, Volumen CXXVIII, N.º 1002, september 1986.
 Calvo Serraller, F., «Capítulo II. El desnudo», en Los géneros de la pintura, Taurus, 2005. ISBN 84-306-0517-7
 Carr, D. W., Velázquez. Ed. Dawson W. Carr; también Bray, X., Portús, J., y otros, Rahvusgalerii (London), 2006. ISBN 1-85709-303-8 (Carr)
 Clark, K., The Nude: A Study in Ideal Form. Princeton University Press, 1990. ISBN 0-691-01788-3
 Gudiol, J., The Complete Paintings of Velázquez. Greenwich House, 1983. ISBN 0-517-40500-8
 Hagen, R.-M. y R., What Great Paintings Say, 2 vols, Taschen, 2005,. ISBN 978-3-8228-4790-9
 Harris, E., Estudios completos sobre Velázquez: Complete Studies On Velázquez, CEEH, 2006. ISBN 84-934643-2-5
 Haskell, F. y Penny, N., Taste and the Antique: The Lure of Classical Sculpture, 1600–1900 (Yale University Press) 1981. ISBN 0-300-02913-6
 Langmuir, E., The National Gallery companion guide, edición revisada de 1997, Rahvusgalerii (London), ISBN 1-85709-218-X
 López-Rey, J., Velázquez. La obra completa. Taschen, Wildenstein Institute, 1998. IBSBN 3-8228-7561-9. En inglés: Velázquez: Catalogue Raisonné. Taschen, Wildenstein Institute, 1999. ISBN 3-8228-6533-8
 MacLaren, N., revisado Braham, A., The Spanish School, National Gallery Catalogues. Rahvusgalerii (London), 1970. pp. 125–9. ISBN 0-947645-46-2
 Portús, J., Nudes and Knights: A Context for Venus, en Carr
 Prater, A., Venus ante el espejo, 2007, Madrid: Centro de Estudios Europa Hispánica. ISBN 978-84-936060-0-8. En inglés: Venus at Her Mirror: Velázquez and the Art of Nude Painting. Prestel, 2002. ISBN 3-7913-2783-6
 White, J.M., Diego Velázquez: Painter and Courtier. London: Hamish Hamilton Ltd, 1969.

Diego Velázqueze maalid
Cara Delevingne

Cara Jocelyn Delevingne (sündinud 12. augustil 1992 Londonis) on Briti näitleja ja modell.

Suurbritannia filminäitlejad
Suurbritannia modellid
Sündinud 1992
Päikesest rammestunud

"Päikesest rammestunud" (Утомлённые солнцем) on 1994. aasta Vene-Prantsuse film, mille režissöör on Nikita Mihhalkov. 

Film võitis parima võõrkeelse filmi Oscari ja 1994. aasta Cannesi filmifestivali žürii suure auhinna (Grand prix). Filmi eest saadi 1994. aastal ka Venemaa Föderatsiooni riiklik preemia.

Filmis kõlab mitu korda tango "Viimane pühapäev", mida Venemaal tuntakse pealkirjaga "Päikesest rammestunud". Sellele vihjab ka filmi pealkiri.
Étienne Bally

Étienne Bally (17. aprill 1923 Vénissieux – 10. jaanuar 2018 Vénissieux) oli prantsuse kergejõustiklane, sprinter.

Prantsusmaa jooksjad
Sündinud 1923
Surnud 2018
Soovitussortiment

Soovitussortiment on kasvatamiseks soovitatud sortide nimekiri, mida eesti puuvilja- ja marjakasvatajad on kasutanud alates 19. sajandi lõpust. 

See on sordiuurijatest ja tegevaednikest koosneva komisjoni soovitus sortide valikuks. Soovitussortimenti nimetati aastatel 1938–1967 standardsortimendiks, 1967–1998 rajoonitud sortimendiks. 

Viimane Eesti puuvilja- ja marjakultuuride soovitussortiment koostati Eesti Aiandusliidu puuviljanduskomisjoni koosolekul Järvamaal Rebase talus 19. veebruaril 2020.

Allikas
 Jaan Kivistik. Puuvilja- ja marjasordid : soovitussortiment. Tallinn : TEA Kirjastus 2014.

Eesti põllumajandus
GameMaker Studio

GameMaker Studio on programm, mis võimaldab luua mänge, suuremat programmeerimise kogemust omamata. 

Antud programmis on võimalik programmeerida kahel viisil:1) kasutades Drag&Drop meetodit - tõmmates kastikesi, mis võimaldavad sooritada  kindlaid tegevusi (objektide ekraanil liigutamine),2) programmeerides GameMaker Language'i skriptimiskeeles.

Otstarve 
GameMaker Studio põhiotstarbeks on 2D-mängude valmistamine, kuid 3D-ruumis mängude loomine on samuti võimalik, kuid osati raskendatud. Programm on loodud pigem 2D-mängude loomiseks ning sisaldab programmisisest joonistamismoodulit.

Saadavus 
 
GameMaker Studio uusim versioon (GameMaker Studio 2) on saadaval nii tasuta katseversioonina kui ka tasulise versioonina. Tasuline versioon sisaldab erinevaid mooduleid, mis lubavad valmistatud mänge eksportida erinevatel operatsioonisüsteemidel mängimiseks. Operatsioonisüsteemid, millele saab mänge eksportida: Windows, MacOS, Android, iOS, HTML5, PS4, Xbox One, Tizen.

Valmistatud mängud 
Üks tuntumaid, GameMaker Studioga valmistatud mänge on Hotline miami. Samuti on populaarsed Nuclear Throne, Undertale, Hyper Light Drifter, Luftrausers, Super Crate Box, Gunpoint ja Spelunky.

Välislingid 
 
https://www.yoyogames.com/get
Kristo Heinmann

Kristo Heinmann (sündinud 13. septembril 1989 Tartus) on eesti orienteeruja.

2008. aastal lõpetas ta Tartu Raatuse Gümnaasiumi. 2013. aastal lõpetas Tartu Ülikooli kehalise kasvatuse ja spordi eriala.

Aastatel 2009–2022 on ta Eesti meistrivõistlustel orienteerumises võitnud 11 kulda, 18 hõbedat ja 16 pronksi.

Ta on osalenud Eesti koondises orienteerumise maailmameistrivõistlustel aastatel 2011, 2013, 2014, 2015, 2017, 2018, 2019, 2021. Parimad tulemused maailmameistrivõistlustel 24. koht lühirajal, 29. koht tavarajal ja 10. koht segateatesprindis, kõik joostud aastal 2018. 

Aastal 2022 Eestis toimunud Euroopa meistrvõistlustel saavutas tavarajal 28.koha, lühirajal 34.koht ja teatevõistlusel 5.koha.

Tulnud neljal korral Jüriöö teatejooksu võitjaks, neist OK Ilves võistkonnas kolm korda (2013, 2017, 2018) ja Värska OK Peko all ühe korra (2022).

Tunnustus
 2020 Eesti parim mees orienteerumisjooksus

Viited

Eesti orienteerujad
Sündinud 1989
Internetiteenuste pakkuja

Internetiteenuse pakkuja (inglise keeles internet service provider; ISP) on ettevõte, mis pakub Internetile juurdepääsu ja kasutamise teenuseid.

Internetiteenuste pakkumise ajalugu Eestis 
Eesti esimesed kommerts-internetipakkujad olid Estpak (Eesti Telefoni tütarfirma), Microlink ja Data Telecom.

Interneti otseühendussõlm 
Interneti otseühendussõlm (internet exchange) on internetiteenuste pakkujate võrkude ühendamise-sidumise koht. 
Internetivahetuspunkt kuulub OSI-mudeli 2. kihti (kanalikiht). Vahetuspunktide võrgu kiirused võivad varieeruda 100 megabitist sekundis kuni mitme terabitini sekundis. Internetivahetuspunkt on sisuliselt andmekeskus, kus kommutaatorid suunavad võrguliiklust erinevate internetiteenuse pakkujate võrkude vahel (kes jagavad keskuse infrastruktuuri ülalpidamiskulusid).

Internetivahetuspunktide vaheline ühendus 
Internetivahetuspunktid on omavahel ühendatud kaablitega (veealused ja maapealsed kaablid)

Internetiteenuste pakkujatele kehtivad seadused

Euroopa Liidus 
Euroopa Liidus on Interneti pakkujatel keelatud takistada või aeglustada ligipääsu internetiliiklusele, välja arvatud erijuhtudel.
Nende erijuhtude alla kuuluvad liikluse haldamine/juhtimine seadusliku käsu rahuldamiseks, liikluse turvalisuse ja terviklikkuse tagamiseks ning ülekoormuse leevendamiseks (arvestades, et kõiki liikluse kategooriaid mõjutatakse võrdselt).

Erinevate teenuste pakkujad

Traadita Interneti-teenuse pakkuja  
WISP (Wireless Internet Service Provider) ehk traadita interneti teenuse pakkuja pakub alternatiivi juhtmega ühendusele. Traditsiooniliselt kasutusel maapiirkondades, kus juhtmega ühendus ei ole saadaval, on trend kasutada juhtmevaba interneti tehnoloogiat, kaabelinterneti ja kiudoptika (valguskaabli) konkurendiks.

Juhtmevaba interneti tugevaks eeliseks on selle "viimase miili lahendus", mis on juhtmevaba. See muudab tihti võrgulahenduste üles panemise märgatavalt odavamaks, arvestades, et inimesed/kasutajad on üle suurte alade hõredalt laiali.

Viited

Välislingid
 AKIT: Internet exchange point

Internet
Blohm+Voss

Blohm+Voss (B+V), ajalooliselt kirjutatud kui Blohm & Voss, Blohm und Voß vms, on Saksamaa laevaehitusfirma. Firma asutati 1877. aastal Hamburgis. Muuseas on see tootnud lennukeid ja avamere nafta- ja gaasirajatisi.

Laevatehase poolt ehitatud tuntuim alus on Teise maailmasõja sõjalaev Bismarck.

Saksamaa ettevõtted
Laevatehased
Priyanka Chopra

Priyanka Chopra (sündinud 18. juulil 1982) on India näitleja.

2017. aastal valis ajakiri Forbes ta 100 kõige mõjukama naise hulka ja 2016. aastal valis ajakiri Time ta 100 kõige mõjuvõimsama inimese hulka.
Samal aastal autasustas India valitsus teda Pandma Shri ordeniga (mis on Indias tsiiviilisikutele antavate autasude hierarhias neljas). 2010. aastal oli ta India ja 2016. aastal UNICEF-i hea tahte saadik. 2000. aastal krooniti ta Miss Worldiks.
2018. aastal abiellus ta Ameerika Ühendriikide laulja Nick Jonasiga.

Vaata ka
Bollywoodi näitlejate loend

Viited

Välislingid

 

India lauljad
India näitlejad
Sündinud 1982
Alo Mattiiseni muusikapäevad

Alo Mattiiseni muusikapäevad on alates 1997. aastast Jõgeval korraldatav iga-aastane muusikaüritus. Üritus on nimetatud Jõgeval sündinud eesti helilooja ja muusiku Alo Mattiiseni järgi. Ürituse eestvedaja on pikaaegne Jõgeva Gümnaasiumi ja Jõgevamaa Gümnaasiumi muusikaõpetaja Maret Oja, kes oli Tallinna Riiklikus Konservatooriumis Alo Mattiiseni kursusekaaslane.

Muusikapäevadel esinevad eeskätt koolinoorte vokaalansamblid.

Viited

Välislingid
https://www.err.ee/487828/jogeval-algasid-alo-mattiiseni-muusikapaevad

Eesti muusikaüritused
Jõgeva