joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Aksel Telgmaa

Aksel Telgmaa (kuni 1935 Dellmann; 10. veebruar 1932 Padise vald – 7. mai 2017) oli eesti matemaatik, õpetaja ja kasvatusteadlane.

Ta lõpetas 1956. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi. 1966. aastal kaitses pedagoogikateaduste kandidaadi kraadi Moskvas Vene NFSV Pedagoogikateaduste Akadeemia Üld- ja Polütehnilise Hariduse Teadusliku Uurimise Instituudis väitekirjaga "Метод последовательных приближений как годегетический принцип школьной математики".

Ta töötas aastatel 1956–1966 Keila Keskkooli füüsika- ja matemaatikaõpetajana. 1960–1966 töötas paralleelselt Eesti NSV Pedagoogika Teadusliku Uurimise Instituudi teadurina, hiljem teadusdirektorina. 1966–1997 Tallinna Pedagoogilise Instituudi matemaatika kateedri õppejõud, matemaatika didaktika õppetooli juhataja ja professor. Seejärel oli Tallinna Ülikooli emeriitprofessor.

Ta oli mitme matemaatikaõpiku ja töövihikute autor.

Tunnustus
1990 Gerhard Rägo nimeline mälestusmedal
1997 Keila kultuuripreemia (suure panuse eest Eesti kultuuri säilimisse eesti kooli originaalõpikute loojana)
1998 Valgetähe V klassi teenetemärk
2002 Tallinna Pedagoogikaülikooli teenetemärk
2009 Eesti Matemaatika Seltsi auliige

Isiklikku
Tema vend on poksitreener ja kunstnik Ülo Telgmaa.

Viited

Välislingid
Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Tallinna Pedagoogikaülikooli matemaatika didaktika õppetooli juhataja professor Aksel Telgmaa
In memoriam Aksel Telgmaa

Eesti matemaatikud
Eesti õpetajad
Eesti kasvatusteadlased
Eestistatud nimega inimesed
Tallinna Ülikooli vilistlased
Tallinna Ülikooli professorid
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1932
Surnud 2017
Elmar Kurvits

Elmar Kurvits (12. märts 1909 Vana-Koiola vald, Võrumaa – ?) oli eesti vabadusvõitleja.

Pärast II maailmasõda oli metsavennana Jaan Rootsi salga liige, varjates end Taevaskoja lähedal punkris. Legaliseerus 1956. aastal ja töötas Taevaskojas Ahja jõe ürgoru maastikukaitseala valvurina.

Isiklikku
Tema vend oli Oskar Kurvits.

Tunnustused
1998 Kotkaristi V klassi teenetemärk

Viited

Välislingid
Metsavend August Sabbe matused viibisid 20 aastat. Postimees, 28. september 1998
Taevaskoja metsavendade punker

Eesti vabadusvõitlejad
Kotkaristi V klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1909
Surmaaeg puudub
Le Raincy

Le Raincy [le ren'si] on linn Prantsusmaal Seine-Saint-Denis' departemangus. Ta on departemangu alam-prefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn kuulub Villemomble'i kantonisse.

Linna territoorium asub 51–114 meetri kõrgusel üle merepinna.

Tema linnapeaks on Jean-Michel Genestier.

Ta kuulub Suur-Pariisi metropoli.

Sõpruslinnad 
  Finchley, Suurbritannia
  Clusone, Itaalia
  Yavne (יַבְנֶה), Iisrael

Viited

Välislingid 

 Linna koduleht (prantsuse keeles)

Prantsusmaa linnad
Prantsusmaa vallad
Seine-Saint-Denis' departemang
Bellac

Bellac [bellak] on linn Prantsusmaal Haute-Vienne'i departemangus. See on departemangu alamprefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka samanimelise kantoni keskuseks.

Linna territoorium asub 175–301 meetri kõrgusel üle merepinna.

Kinnapea on proua Corine Hourcade-Hatte.

Linnastu valdade liit koosneb 18. vallast.

Haridusest 
Linnas asuvad järgmised haridusasutusedː
 kaks avalikku lasteaeda: Jolibois ja Jean Giraudoux
 kaks avalikku algkooli: Charles Silvestre ja Les Rochettes
 Sainte-Marie alghariduse eraõppeasutus (institution privée Sainte-Marie)
 Louis Jouvet' nimeline kolledž
 üldhariduse ja tehnoloogia kõrgkool – Jean Giraudoux' lütseum, kus saab õppida bakalaureuseõppes
 Martin Nadaudi nimeline kutsekool, mis on spetsialiseerinud ehituse ja energeetika ainetele
 ning põllumajanduse õppe- ja täienduskeskus

Sõpruslinnad 
  Wassertrüdingen, Saksamaa (1983)
  Sifoe, Gambia (2006)

Viited

Välislingid 

 Linna koduleht (prantsuse keeles)

Prantsusmaa linnad
Haute-Vienne'i departemangu vallad
Neufchâteau (Prantsusmaa)

Neufchâteau [nöf'šatoo] on linn Prantsusmaal Vosgesi departemangus. Ta on departemangu alam-prefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka samanimelise kantoni keskuseks.

Linna territoorium asub 274–373 meetri kõrgusel üle merepinna.

Linnapeaks on härra Simon Leclerc.

Neufchâteau on valdade liidu (communauté de communes de l'Ouest Vosgien) keskus.

Sõpruslinn 
  Herringen, Saksamaa (1967)
  Miranda do Corvo, Portugal (1997)
  Śmigie, Poola (2001)

Viited

Välislingid 
 Turismiinfo linna kohta (inglise keeles)

Prantsusmaa linnad
Prantsusmaa vallad
Vosgesi departemang
Montmorillon

Montmorillon [mon'mori'jon] on linn Prantsusmaal Vienne'i departemangus. See on departemangu alamprefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka samanimelise kantoni keskuseks.

Linna territoorium asub 153–603 meetri kõrgusel üle merepinna.

Linnapeaks on Yves Bouloux.

Linnastu valdade liit koosneb 37 vallast.

Sõpruslinnad 
  Wadern, Saksamaa (1968)
  Medina del Campo, Hispaania (1994)
  Safané, Burkina Faso (1997)
  Gościno, Poola (2003)
  Putna, Rumeenia (2013)

Viited

Välislingid 

 Linna koduleht (prantsuse keeles)

Prantsusmaa linnad
Prantsusmaa vallad
Vienne'i departemang
L'Haÿ-les-Roses

L'Haÿ-les-Roses [l'ai le ros] on linn Prantsusmaal Val-de-Marne'i departemangus. Ta on departemangu alam-prefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka samanimelise kantoni keskuseks.

Linna territoorium asub 42–109 meetri kõrgusel üle merepinna.

Tema linnapeaks on härra Vincent Jeanbrun.

Ta kuulub Suur-Pariisi linnastusse.

L'Haÿ-les-Roses on prantsuse üks neljast asulast (vallast), mis kasutab oma nimes tähte ÿ (teised kolm onː Moÿ-de-l'Aisne, Faÿ-lès-Nemours ja Aÿ-Champagne)

Sõpruslinnad 
  Omagh, Suurbritannia
  Bad Hersfeld, Saksamaa

Viited

Välislingid 

 Linna koduleht (prantsuse keeles)

Prantsusmaa linnad
Prantsusmaa vallad
Val-de-Marne'i departemang
Péronne (Somme)

Péronne [pe'ronn] on linn Prantsusmaal Somme'i departemangus. See on departemangu alamprefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka samanimelise kantoni keskuseks.

Linna territoorium asub 47–117 meetri kõrgusel üle merepinna.

Linnapeaks on proua Thérèse Dheygers.

Linnastu valdade liit koosneb 22 vallast.

Sõpruslinnad 
  Altena, Saksamaa (1967)
  Blackburn, Suurbritannia (1970)
  Salobreña, Hispaania (1992)

Viited

Välislingid 
 Linna koduleht (prantsuse keeles)

Prantsusmaa linnad
Somme'i departemangu vallad
Castelsarrasin

Castelsarrasin [kas'tel'sarra'sän] on linn Prantsusmaal Tarn-et-Garonne'i departemangus. Ta on departemangu ainus alam-prefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka samanimelise kantoni keskuseks pärast kantonite reformi 2015. aastal.

Linna territoorium asub 61–97 meetri kõrgusel üle merepinna.

Linnapeaks on härra Jean-Philippe Bésiers.

Castelsarrasini linnastu valdade liit koosneb kuuest vallast.

Sõpruslinn 
  Fiume Veneto, Friuli-Venezia Giulia (2007)

Viited

Välislingid 

 Linna koduleht (prantsuse keeles)

Prantsusmaa linnad
Prantsusmaa vallad
Tarn-et-Garonne'i departemang
Hillar Heinsalu

Hillar Heinsalu (kuni 14. märtsini 1936 Hillar Grossfürst; 2. juuli 1934 Lellapere – 5. oktoober 1991 Kohila) oli eesti karikaturist ja toimetaja.

Hillar Heinsalu õppis Tartu Kujutava Kunsti Koolis maalimist ja Eesti Põllumajanduse Akadeemias põllumajanduse mehhaniseerimist. 

Hillar Heinsalu alustas karikatuuride joonistamist 1959. aastal. Pikka aega töötas ta kunstilise toimetajana ajakirja Pikker toimetuses, hiljem oli vabakutseline karikaturist.

Hillar Heinsalu on maetud Kehtna kalmistule.

Karikatuure raamatutes 

 Baltimaade karikatuurinäituste kataloogis – "Homo Sapiens 3" (Vilnius 1981)
 Karikatuurikogumik – "Mis siin naerda on?" (Tallinn, 1982).
 Baltimaade karikatuurinäituste kataloogis – "Homo Sapiens 4" (Vilnius 1984)
 Edgar Spriit – karikatuurikogumikus "Homo Novus", kujundaja Rein Lauks, (Perioodika, 1988), ISBN 5797901358

Tunnustus 

 1981 – Anconas sporditeemalise karikatuurivõistluse diplom
1983 – näituse "Kes naerab viimasena" Rahva Hääle ja ajakirja Pikker auhind
1983 – Anconas sporditeemalise karikatuurivõistluse II preemia
1985 – preemia looduskaitseteemaliste karikatuuride konkursil Riias
1985 – Anconas sporditeemalise karikatuurivõistluse diplom

Viited

Välislingid

 Suur Karikatuuri Entsüklopeedia Cartoonia: Hillar Heinsalu (vene ja inglise keeles)

Eesti karikaturistid
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1934
Surnud 1991
Pamiers

Pamiers [pam'ier] on linn Prantsusmaal Ariège'i departemangus. See on departemangu alamprefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on kahe kantoni keskuseks.

Linna territoorium asub 256–473 meetri kõrgusel üle merepinna.

Linnapeaks on André Trigano.

Selle linnastu valdade liit koosneb 24 vallast. See on ka departemangu suurima elanike arvuga asula.

Sõpruslinn 
  Crailsheim, Saksamaa
  Terrassa, Kataloonia

Viited

Välislingid 

 Linna koduleht (prantsuse keeles)

Prantsusmaa linnad
Ariège'i departemangu vallad
Teenetemärkide Komitee

Teenetemärkide Komitee oli Vabariigi Presidendi juures tegutsenud komitee, mis korraldas Eesti teenetemärkide andmist ja sellega seonduvat tegevust. 

Komitee esimehe, esimehe asetäitja ja liikmed nimetas Vabariigi President oma ametis olemise ajaks. Komitee tegi ettepanekud teenetemärkide annetamiseks, registreeris teenetemärgid ja andis nende kavaleridele välja diplomid.

Komitee kantseleiline asjaajamine toimus Vabariigi Presidendi Kantselei juures asunud Teenetemärkide Büroos.

2007. aastal komitee kaotati ja selle ülesanded anti Vabariigi Presidendi Kantseleile.

Komitee esimehi
...
1936-? Johan Laidoner
...
?–1963 Aleksander Warma
...
1971–1990 Heinrich Mark

Eesti organisatsioonid
Eesti teenetemärgid
Saint-Girons

Saint-Girons [sän ži'ron] on linn Prantsusmaal Ariège'i departemangus. Ta on departemangu alam-prefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on kahe kantoni keskuseks.

Linna territoorium asub 387–1200 meetri kõrgusel üle merepinna.

Linnapeaks on härra François Murillo.

Selle linnastu valdade liit koosneb seitsmest vallast.

Sõpruslinn 
  Albese con Cassano, Saksamaa
  Sort, Kataloonia

Viited

Välislingid 

 Linna koduleht (prantsuse keeles)

Prantsusmaa linnad
Ariège'i departemangu vallad
Bar-sur-Aube

Bar-sur-Aube [bar sür oob] on linn Prantsusmaal Aube'i departemangus. See on departemangu alamprefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka samanimelise kantoni keskuseks.

Linna territoorium asub 156–348 meetri kõrgusel üle merepinna.

Linnapeaks on Philippe Borde.

Linnastu valdade liit koosneb 27 vallast.

Sõpruslinn 
  Gernsheim, Saksamaa

Viited

Välislingid 

 Linna koduleht (prantsuse keeles)

Prantsusmaa linnad
Aube'i departemangu vallad
Koch

Koch oli kaupmeeste suguvõsa, kelle esindajad tegutsesid ka Eesti alal Tallinnas ja Harjumaal.

1790 rajasid Kochid Kose suvemõisa. Aastani 1939 kuulus neile Jõelähtme kihelkonnas asunud Kose mõis ja Rocca al Mares asunud Liberty suvemõis.

Kochidele kuulus Tallinnas mitmeid hooneid, näiteks Kochi villa  (Pikk tänav 73) ja Vene tänava hooned 12–14.

Esindajaid
Bernd Hinrich Koch  (1722–1780), Tallinna suurkaupmees, Tallinna Suurgildi oldermann ja 1769. aastast Tallinna raehärra
Joachim Christian Koch (1765–1816), Tallinna suurkaupmees, Tallinna Suurgildi oldermann
 Andreas Koch, (1803–1895), Tallinna Börsikomitee viitsepresident, valitud Mustpeade vennaskonna oldermann
 Eduard Koch, (1807–1838)
 Adolf Koch, (1809–1880)
 Robert Koch, (1837–1890),  Tallinna raehärra (1873–1875)
 Karl Reinhold Christian Koch, (1841-1909)
Nikolai Koch (1843–1925)
Oscar Carl Andreas Koch, (1867–1930)
Firma Joachim Christian Koch, ka J. C. Koch, pika ajalooga perekonnaettevõte, mille asutamiskuupäevaks loeti 15. juunit 1747.

Vaata ka 
Kochi Aidad

Viited 

Suguvõsad
Tallinna inimesed
Annekatrin Kaivapalu

Annekatrin Kaivapalu (kuni 1990 Annekatrin Vester; sündinud 22. juulil 1963 Tallinnas) on eesti keeleteadlane.

Ta lõpetas 1981. aastal Tallinna 4. Keskkooli ja 1986. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi eesti keele ja kirjanduse erialal.

Annekatrin Kaivapalu oli aastail 1990–1993 Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituudis aspirant, aastail 1995–1999 Tallinna Pedagoogikaülikooli magistriõppes, mille lõpetas magistrikraadiga soome filoloogia erialal. Aastail 2002–2005 oli ta Jyväskylä Ülikoolis doktoriõppes ja kaitses 2005. aastal väitekirja "Lähdekieli kielenoppimisen apuna" ning sai doktorikraadi.

Aastail 1986–1989 töötas Annekatrin Kaivapalu Tallinna 4. Keskkoolis eesti keele, kirjanduse ja soome keele õpetaja ning Tallinna Pedagoogilises Instituudis eesti keele ja kirjanduse kateedris õpetajana ning aastail 1994–2003 Kärdla Keskkoolis eesti keele, kirjanduse ja soome keele õpetajana. Ta töötas aastail 2004–2013 Jyväskylä ülikoolis ja alates 2006. aastast Tallinna Ülikoolis õppejõuna (dotsendina).

2017. aastal valiti Annekatrin Kaivapalu Turu Ülikooli soome keele professoriks.

Teaduspublikatsioone
Monikko kontekstissa ja kontekstitta. Virolaisten ja venäläisten taivutustestin tuloksia. // Yhdeksän tutkielmaa suomesta toisena ja vieraana kielena. Jyväskylä, 1999
Eesti ja soome (üli)õpilaste arvamusi emakeelest (kaasautor P. Muikku-Werner). // ES ar. Trt, 2000; Lähtekieli kielenoppmisen apuna. // Jyväskyla Sudies in Humanities 44 (2005)
Reeglid ja analoogia võõrkeeleõppes soome mitmusevormide käänamise näitel. // Eesti Rakenduslingvistika Ühingu ar. Tln, 2006
Morphology in transition: plural inflection of Finnish nouns by Estonian and Russian learners (kaasautor M. Martin). // Acta Ling. Hungarica 54 (2007) 2
Lähtekeele mõju korpuspõhine uurimine. // Õppijakeele analüüs: võimalused, probleemid, vajadused. Tln, 2008
Vironkielisen suomenoppijan äidinkieli – ongelma, haaste vai voimavara? // Virittäjä 3 (2009)
Metalingvistiline teadlikkus võõrkeeleõppes: oma keel võõras peeglis. // Lähivõrdlusi 19 (2010)
Mõnede eesti sõnajärjemallide psühholingvistilisest reaalsusest. // Eesti Rakenduslingvistika Ühingu ar. Tln, 2010

Viited

Välislingid
Annekatrin Kaivapalu Eesti Teadusinfosüsteemis

Eesti keeleteadlased
Eesti fennougristid
Tallinna Kristiine Gümnaasiumi vilistlased
Tallinna Ülikooli vilistlased
Tallinna Kristiine Gümnaasiumi õpetajad
Tallinna Ülikooli õppejõud
Sündinud 1963
Rakvere Kreiskool

Rakvere Kreiskool oli kreiskool Eestimaa kubermangus Rakvere kreisis kreisilinnas Rakveres. Kool avati 9. juulil (vkj 27. juunil) 1805.

1802. aastal loodi Venemaa Rahvahariduse Ministeerium ja korraldati ümber kogu Venemaa keisririigi haridussüsteem. 1803. aastal kinnitatud rahvahariduse esialgsete eeskirjade ja neid täpsustava ülikoolidele alluvate koolide määrustik seadustasid linnades 1-klassiliste elementaarkoolide ja 3-klassiliste kreiskoolide asutamise.  Venemaa keisririigi Rahvahariduse Ministeerium töötas välja uued koolikorralduse alused ja 5. novembril 1804. aastal kinnitatud ülikoolidele alluvate õppeasutuste põhimäärus nägid ette ka igas kubermangulinnas ja maakonnalinnas, maakonna- ehk kreiskooli asutamise.

Rakvere kreiskooli hoone, mis asub aadressil Pikk 40, on arvele võetud kultuurimälestisena.

Rakvere kreiskoolis, õppis teiste seas ka rahvuseepose autor Friedrich Reinhold Kreutzwald, kes võeti kooli vastu 18. augustil 1815 ja lõpetas kooli 1817. aastal ja Friedrich Robert Faehlmann, Otto Strandmann ja Peeter Põld.

Viited

Eesti endised koolid
Viru kreis
Rakvere ajalugu
Paide linnavolinike loend 1921

Paide linnavolinike loend 1921 on loetelu 5. ja 6. veebruaril 1921 valitud Paide linnavolikogu linnavolinikest:

Majanduslik rühm
Voldemar Treu
Peeter Johanson
Jaan Kamm

Balti-Saksa Erakond
Gustav Lindke
Emil Koik
Eduard Bünsow

Tööerakond
Tõnis Käsebier
Eduard Purfeldt
Gustav Pormann
Johann Kana
Peeter Naaris

Töötava rahva ja väikemajaomanikkude rühm
Gustav Wimberg
Karl Tannebaum

Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Partei
Mihkel Wenda

Eesti Rahvaerakond
Jaan Margus
Mihhail Uusna
Arnold Eglon

Eesti Iseseisev Sotsialistlik Tööliste Partei
Johan Timson
Nikolai Koobas
Willem Friedemann

Viited

Paide ajalugu
Eesti linnavolinike loendid
Vilkėnase mõis

Vilkėnase mõis (Vilkėno dvaras) on endine mõis Leedus Šilutė rajoonis Švėkšna vallas Vilkėnas I külas.

Vilkėnase mõisa mainitakse esmalt aastal 1695. Toona oli tegemist Švėkšna mõisale kuuluva karjamõisaga. Iseseisvaks mõisaks sai see aastal 1820, mil Platerite valduses olev Švėkšna mõis jagunes toonase omaniku nelja poja vahel neljaks. Esimeseks omanikuks sai Pranciškus Pliateris, kes rajas paisjärve ning vesiveski, teine omanik oli aga Aleksandras Konstantinas Mykolas Pliateris, kes lasi mõisakompleksi välja ehitada. Aastal 1922 sai mõisa omanikuks Janina Pliaterienė. Aastal 1940 mõis võõrandati.

Peahoone on uusklassitsistlikus stiilis. See valmis aastal 1880. Aastal 1913 püstitati selle ette marmorist skulptuur „Rebeka”, mis aga 1981 viidi pärast restaureerimist Palanga mõisa juurde.

Peahoone ümber paikneb park, mille pindala on 13 hektarit, seal kasvavate liikide arv on 70. Aastal 1963 filmiti seal filmi „Marš, marš, tra-ta-ta!“ välivõtted. Kõrvalhoonetest on säilinud vesiveski, tall, mõned teenijate elamud ja üks põllumajanduslik tootmishoone, mõisa laut on varemetes. Aastal 1958 muudeti mõisa tall koolimajaks, kus asuvad praegu ruumid Švėkšna gümnaasiumi algklasside õpilastele. Vesiveski remonditi aastal 1995, pärast seda asuvad seal restoran ja võõrastemaja.

Tänapäeval on mõisa peahoone ja park õigusjärgseile omanikele tagastatud, omanik on Laimė Felicija Platerienė.

Galerii

Välislingid
Sissekanne Leedu mõisate saidil; fotod (leedu keeles)
Sissekanne Leedu mõisate saidil; asendiplaan (leedu keeles)

Šilutė rajoon
Leedu mõisad
Isidor Isaac Rabi

Isidor Isaac Rabi (sünninimi Israel Isaac Rabi; 29. juuli 1898 Rymanów – 11. jaanuar 1988 New York) oli Poola päritolu Ameerika Ühendriikide füüsik.

1899. aastal asus ta koos vanematega elama Ameerika Ühendriikidesse.

1944. aastal anti talle Nobeli füüsikaauhind tuumamagnetresonantsi avastamise eest.

Ameerika Ühendriikide füüsikud
Nobeli füüsikaauhinna laureaadid
Sündinud 1898
Surnud 1988
Hermann Ammende

Hermann Leopold Ammende (20. oktoober 1855 Pärnu – 26. august 1934 Pärnu) oli baltisaksa päritoluga Pärnu kaupmees.

Hermann Leopold Ammende isa Jacob Dietrich Ammende (1811–1898) oli rikas suurkaupmees ja Pärnu esimese kaubamaja omanik. Peale Jacob Dietrich Ammende surma päris kaubamaja esmalt Hermann Ammende vanem vend Karl Heinrich Ammende, peale viimase surma 1901. aastal sai Jacob Diedrich Ammende kaubamaja omanikuks Hermann Ammende. Ammende kaubamaja asus Rüütli ja Nikolai tänava nurgal ja tegeles nn koloniaalkaupade (toit, tekstiil, nahk, kummi jm) müügiga.

1904. aastal otsis Hermann Ammende Pärnus sobivat maja oma tütre pulmadeks, kuid seda leidmata tellis Peterburi arhitektuuribüroost luksusliku villa projekti ja korraldas Ammende villa ehitust. Hoone valmis 1905. aastal.

1920. aastal valiti Hermann Ammende I Riigikogu liikmeks, kuid astus 4. jaanuaril 1921 Riigikogu liikme kohalt tagasi. 1921. aastal valiti ta Pärnu linnavolikogu liikmeks.

1927. aastal sattus perekond majanduslikesse raskustesse ja Ammende villa müüdi Pärnu linnale.

Viited

Baltisakslased
Pärnu linnavolikogu liikmed
Saksa-Balti Erakonna poliitikud
Eesti ettevõtjad
Pärnu Alevi kalmistule maetud
Sündinud 1855
Surnud 1934
Priit Koppel

Priit Koppel (sündinud 23. märtsil 1968 Rakveres) on Eesti karikaturist. 

Lõpetas Rakvere 3. Keskkooli 1985 aastal.

Looming
Esimene karikatuur avaldati 1979. aastal lasteajalehes Säde. Koolipõlves avaldati tema karikatuure ka ajakirjas Pikker. Võitis Pikris koolinoorte karikatuurivõistlusel 3. koha. Sädeme koolinoorte karikatuurivõistlusel sai Grand Prix. 

Hiljem on avaldatud tema karikatuure ka Maalehes, Päevalehes, Müürileht ja Virumaa Teatajas. Tema karikatuure on avaldatud Horvaatias, Rumeenias, Belgias, Ukrainas, Ungaris, Türgis, Brasiilias, Poolas. 

Sageli ilmus tema karikatuure huumoriajakirjas Pilkaja. Alates 2017. aasta novembrist joonistab igal nädalal karikatuure Virumaa Teatajale.

Isikunäitused 
 2013 Keilas Harju Maakonnaraamatukogus
 2014 Pärnus Raeküla Vanakooli keskuses
 2014 Põltsamaa Raamatukogus
 2015 Rakvere Lääne-Virumaa Keskraamatukogus
 2015 Haljala raamatukogus
 2016 Imavere kultuurimajas
 2016 "Tugitoolisport" Užgorodis (Ukraina)
 2016 "Tugitoolisport" Tallinnas Kiek in de Kökis 
 2017 "Tugitoolisport" Keilas Harju Maakonnaraamatukogus
 2018 "Tugitoolisport" Purkus Eesti Huumorimuuseumis
2021 "Tugitoolisport" Rotrermanni kvartalis

Karikatuurid raamatutes
 Ivo Ivari – "Magus jõulusalmik rosinatega", (36 lk, 2013) Vebelex OÜ, karikatuurid: Hugo Hiibus, Priit Koppel, Marko Pikkat, Erki Evestus, Eduard Tüür, Tarmo Vaarmets, ISBN 9789949334186
 Andrus Tamm ja Priit Koppel – "Naerupoolik", (28 lk, 2016) Vebelex OÜ, karikatuurid: Priit Koppel, ISBN 9789949940097
 "Rahvusvahelise karikatuurivõistluse "Juubel - Eesti Vabariik 100" näituse kataloog" (Eesti Huumoriliit, 2018), ISBN 9789949882366
Tugitoolisport (Vebelex OÜ, 2021), ISBN 9789949979776

Tunnustus
 2011 – Narva muuseumi kunstigaleriis karikatuurivõistlus "Vana ja uus" – eripreemia
 2016 – Edmund Valtmani nimeline karikatuurivõistlus "...Nälg" – I koht
 2017 – Rahvusvaheline karikatuurivõistlus "Juubel – EV100" – III koht
 2019 – Edmund Valtmani nimeline karikatuurivõistlus "Läbi lillede" – I koht
2021 – Rahvusvaheline karikatuurivõistlus "Kliimatehnika" – II koht

Liikmesus
 2013 – Eesti Huumoriliidu juhatuse asutajaliige,
 2016 – Eesti Huumorimuuseumi juhatuse liige.

Viited

Välislingid
 Facebook – Karikaturist Priit Koppel
 Eesti Elu 06.12.2013 – Keila linna nädala tegija: Priit Koppel
 Virumaa Teataja 11.10.2014 – Heal naljal mitu kihti ehk pilapiltniku ohtlik elu
 Põltsamaa.info 04.01.2014 – Põltsamaa raamatukogu võõrustab tippkarikaturisti näitust
 Karksi Kultuurikeskus – Karikatuurivõistluse "...nälg" tulemused

Eesti karikaturistid
Sündinud 1968
Salvatore Garau

Salvatore Garau (sündinud 5. novembril 1953 Santa Giustas Oristano provintsis Sardiinias) on itaalia maalikunstnik ja skulptor, teda peetakse üheks suurimaks elavaks Itaalia maalikunstnikuks. Garau teosed käsitlevad sageli selliseid teemasid nagu keskkonnakaitse, kultuur ja sotsiaaleetika, teda peetakse üheks 20. sajandi suurimaks kunstnikuks.

Lóránd Hegyi oli Salvatore Garau mitme näituse kuraator.

Kunstiturg 
2021. aastal toimunud Art-Rite Milano oksjonil müüdi Salvatore Garau allkirjaga paberileht "Teie ees" ("Davanti a te", 2021) hinnaga 27 120 eurot pluss oksjonitasud<ref>Art- Rite (12. oktoober 2021) </nowiki>"Kaasaegne kunst" Lot 52. Artriit. Vaadatud 15. juunil 2022 <nowiki></ref>.

Televisioon 
Tema 2005. aasta tagasivaate puhul Washingtonis on pikk episoodide sari pühendatud Salvatore Garau teostele Ameerika telesaates "White House Chronicle", mida edastab Washingtoni TV..

2021. aastal jõuab "The Late Show" lauale Garau nähtamatu kontseptuaalne teos ja tema uurimistöö "I am: Salvatore Garau". Eetris New Yorgi Ed Sullivani teatri maamärgisaade "The Late Show" ja David Lettermani väljalangemise juhiks on Stephen Colbert, kes tutvustas oma klassikalise irooniaga CBS-is Garau skulptuurisaadet..

Film 
Dokumentaalfilm pealkirjaga "The Canvas" ("La Tela", 2017) Garau maalist ilmus 2017. aastal. Film esilinastus mitmel filmifestivalil New Yorgis, Los Angeleses, Chicagos, Pariisis, Indias ja Brasiilias ning näidati 2017. aastal kinodes. Dokumentaalfilm pealkirjaga " Tuleviku Itaalia freskod" ("Futuri affreschi italiani", 2018), Salvatore Garau kunsti käsitlev teos ilmus 2018. aastal ja esilinastus mitmel filmifestivalil Indias, New Yorgis. Film esilinastus Brasiilia rahvusvahelisel filmifestivalil 2021 ja Hispaania rahvusvahelisel filmifestivalil 2021 ja sai žürii eriauhinna.

Viited

Bibliograafia 
 Vittorio Sgarbi, Luciano Caramel, Arte come comunicazione di vita, Franco Maria Ricci Editore, Milano, 2000.
 Achille Bonito Oliva, S. Gorreri, F. Gualdoni, G. Panza di Biumo, Arte Lago 90, opere d’arte per la superficie acquatica, Lativa, 1990.
 Lóránd Hegyi, Rosso Wagner - Wagner Red - Garau Salvatore, Ed. Corraini, 2015, ISBN 9788875704773
 Lóránd Hegyi, Salvatore Garau. Photogrammes avec horizon, Mondadori Electa, 2009, ISBN 8837069995.
 Lóránd Hegyi, Salvatore Garau, GLV Adv, Milano, 2004.
 Lóránd Hegyi, Napoli presenze. Posizioni e prospettive dell’arte contemporanea, Electa, 2005. 
 Luciano Caramel, Dopo il concettuale, Mazzotta, 1986.
 Enrico Crispolti, La pittura in Italia. Il Novecento/3. Le ultime ricerche, a cura di Carlo Pirovano, Electa, 1994, ISBN 88-435-4840-9.
 Enrico Crispolti, Que bien resistes, Charta, 1994.
 Maria Giovanna Battistini and Piero Deggiovanni (edited by), Raccolta del disegno contemporaneo: catalogo generale, Modena, Nuova Alfa, 1994, ISBN 8877794003. 
 Lucia Matino, Silvia Mascheroni, Civico museo d'arte contemporanea, Electa, 1994, ISBN 8843557009. 
 Lóránd Hegyi, Salvatore Garau. Photogrammes avec horizon'', Mondadori Electa, 2009, ISBN 8837069995.

Välislingid 

 "Itaalia kunstnik müüs 15 000 euro eest maha nähtamatu skulptuuri", ERR, 09.06.2021

Itaalia maalikunstnikud
Sündinud 1953
Eduard Purfeldt

Eduard Purfeldt (15. märts 1890 Väätsa vald, Järvamaa – 8. veebruar 1952) oli eesti omavalitsustegelane. 

Pärast Paide linnakooli lõpetamist 1907. aastal töötas Paides kohtu-uurija tõlgi ja Türi paberivabriku haigekassa asjaajajana. 1917. aastal oli ta Järvamaa kaitsepataljoni üks organiseerijaid.

Elas Paides Pärnu tänav 91 hoones, mille oli ise projekteerinud.

Aastatel 1917 Paide linna miilitsa- ja 1919–1921 Järva Maakonna Politseivalitsuse 1. (Paide linna) politseijaoskonna ülem. 1921. aasta veebruaris ja 1927. aastal valiti ta Eesti Tööerakonna nimekirjas Paide linnavolikogu liikmeks. Aastatel 1921–1930 oli ta Paide esimene eestlasest linnapea.

Tema eestvedamisel ehitati Paide raekoda 1925. aastal ümber hilisklassitsistlikus stiilis kahekorruseliseks hooneks. Eduard Purfeldti eestvedamisel ehitati aastatel 1927–1929 Paide mälestusmärk-rahvamaja.

Pärast linnapea ametist lahkumist koostas ta ehitusprojekte. Pärast sõda jäi töötuks ja tegi käsitööd.

1908. aastast osales ta Paide seltsides, ta oli karskusseltsi Idu juhatuse liige ja Kaubatarvitajate Ühisuse Iva revisjonikomisjoni liige.

Ta on maetud Reopalu kalmistule.

Viited

Välislingid
Järvamaa Muuseumi fotokogu. Eduard Purfeldt
Haud Paide Reopalu kalmistul

Eesti arhitektid
Paide linnapead
Paide linnavolikogu liikmed
Eesti Tööerakonna poliitikud
Eesti politseinikud
Paide Reopalu kalmistule maetud
Sündinud 1890
Surnud 1952
Herning

Herning on linn Taanis Kesk-Jüütimaa piirkonnas Herningi vallas.

Linn asutati 19. sajandil ja tollal oli see Taani tekstiiltööstuse keskusi. 1913 sai linn oluliseks laadakeskuseks.

Viited

Taani linnad
Kesk-Jüütimaa piirkond
Krasnaja Gorka fort

Krasnaja Gorka fort (alates 1915 Aleksei fort, vene keeles Алексеевский форт; alates 1919 Punalaevastiku fort, vene keeles Краснофлотский форт) on endine fort Soome lahe lõunarannikul Kotlini saare vastas Lomonossovi rajoonis. 

Fort oli Kroonlinna kindluse alluvuses ning see ehitati aastatel 1909–1915. Algne nimetus pärines lähedalasuvalt Krasnaja Gorka külalt (soome keeles Yhinmäki).

Fort oli osa Vene pealinna Peterburi kaitseks loodud Peterburi merekaitse süsteemist, mille Kroonlinna positsiooni laiendamise ja ehitiste rekonstrueerimise käigus rajati Soome lahe põhjarannikule Ino fort ja lõunarannikule Krasnaja Gorka fort.

Krasnaja Gorka operatsioon

1919. aasta oktoobris-novembris Eesti Vabadussõja ajal püüdsid Eesti väed vallutada Krasnaja Gorka forti.

Viited

Kroonlinna kindlus
Venemaa keisririigi sõjandus
Eesti Vabadussõda
Leningradi oblast
Venemaa militaarehitised
Oudova maakond

Oudova maakond oli haldusterritoorium Venemaa loodeosas Peterburi kubermangus. Territoorium eksisteeris 1727–1927. Maakonnalinn oli Oudova.

1897. aasta Venemaa keisririigi rahvaloenduse andmetel elas maakonnas 145 573 inimest, kellest 88,9% olid venelased ja 10,5% eestlased.

Peterburi kubermang
Oudova rajoon
Eesti meistrivõistlused

Eesti meistrivõistlused on Eestis korraldatavad spordivõistlused (meistrivõistlused), kus selgitatakse individuaalselt või meeskondlikult mingi ala parim, keda nimetatakse Eesti meistriks.

Eesti meistrivõistlused:
autorallis
iluuisutamises
jalgpallis, vaata Meistriliiga ja Naiste Meistriliiga
jalgrattasõidus‎
maanteesõidus
temposõidus
jääpallis
jääpurjetamises
kabes
rahvusvahelises kabes (mehed)
vene kabes (mehed)
kahevõistluses
kergejõustikus
kiiruisutamises
korvpallis, vaata Korvpalli Meistriliiga ja Naiste Korvpalli Meistriliiga
Kreeka-Rooma maadluses
käsipallis
laskmises
males
mäesuusatamises
pesapallis
purjetamises
rannajalgpallis, vaata Rannajalgpalli Meistriliiga
rannavõrkpallis
ratsutamises
Rubiku kuubiku lahendamises
sulgpallis
meeskondlikud
suusahüpetes
sõudmises
tennises
ujumises
vehklemises
võrkpallis (mehed) ja võrkpallis (naised)
...

Vaata ka 
 Eesti karikavõistlused
 Muhu väina regatt (Eesti meistrivõistlused avamerepurjetamises)
Saint-Flour (Cantal)

Saint-Flour [sän flur] on linn Prantsusmaal Cantali departemangus. Ta on departemangu alamprefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on kahe kantoni keskuseks.

Linna territoorium asub 757–1040 meetri kõrgusel üle merepinna.

Olles omanimelise piiskopkonna keskuseks, meeldib linnale kasutada ka nimetust Ülem-Auvergne'i pealinn.

Linnapea on härra Pierre Jarlier.

Linnastu valdade liit koosneb 29 vallast.

Linnas asuvad Püha Peetruse katedraal (cathédrale Saint-Pierre) ja Püha Vincenti kirik (église Saint-Vincent).

Samuti on seal kaks muuseumi:
 Alfred-Douëti nimeline kunsti ja ajaloo muureum (Musée d'art et d'histoire Alfred-Douët)
 Ülem-Auvergne'i muuseum kus on religioosse kunsti, etnograafia, arheoloogia ning muud kohalikku elu-olu kajastavad väljapanekud. (Musée de la Haute-Auvergne)

Linnaga seotud isikud 
 Bernard Amouroux, oksitaani trubaduur.
 Jean Coutel, kuningas François I aegne Suurnõukogu (Grand Conseil) president.
 Guillaume Boni (1515–1594), prantsuse helilooja.
 Pierre Laurent Buirette de Belloy (1727–1775), prantsuse draamakirjanik, Prantsuse Akadeemia liige.
 Jacques-Paul Migne (1800–1875), prantsuse toimetaja, ajaloolane ja teoloog.
 Alfred de Jancigny (1824–1892)
 Marguerite Teillard-Chambon alias Claude Aragonnès (1880–1959), linna haiglas surnud prantsuse kirjanik ja biograaf.
 Georges Bataille (1897–1962), prantsuse kirjanik.
 Marie-Aimée Méraville (1902–1963), linnas elanud prantsuse kirjanik.
 Jean Teixeira (sündinud 1937), Guillaume Boni nimelise koori juht ja Püha Peetruse katedraali organist.
 Laurent Goumarre (sündinud 1963), prantsuse ajakirjanik.
 Vincent Teixeira (sündinud 1969), prantsuse kirjanik ja esseist.

Sõpruslinnad 
  Haselünne, Saksamaa (1979)
  Orléans, Prantsusmaa (1986)

Spordiüritused 
 Linnas peetakse 15. augustil ratsavõistlusi ja hobuste näitus
 Linnas on olnud kolmel korral ka Tour de France'i etapp: 1999, 2004 ja 2011 aastal.
 Linnas tegutsevad jalgpalliklubi US Saint-Flour, käsipalliklubi Sanflo ja ragbiklubi.

Viited

Välislingid 
 Linna koduleht (prantsuse keeles)
 Turismiinfo linna ja teda ümbritseva laiema regiooni kohta (prantsuse keeles)
 Camping International Roche Murat koduleht (prantsuse keeles)
 Linna teenindava Saint-Flour-Coltines'i aerodroomi koduleht (prantsuse keeles)
 Linna käsipallimeeskonna koduleht (prantsuse keeles)
 Linna ragbiklubi koduleht (prantsuse keeles)
 Infot Ülem-Auvergne'i muuseumi kohta (prantsuse keeles)
 Alfred-Douëti nimeline kunsti ja ajaloo muureumi koduleht (prantsuse keeles)
 Linna teenindava raudteejaama koduleht, pakutud riikliku raudtee-ettevõte SNCF-i poolt (prantsuse keeles)

Prantsusmaa linnad
Cantali departemangu vallad
Confolens

Confolens [konfolan] on linn Prantsusmaal Charente'i departemangus. See on departemangu alamprefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka samanimelise kantoni keskus.

Linna territoorium asub 127–222 meetri kõrgusel üle merepinna.

Linnapeaks on Jean-Noël Dupré.

Confolensi linnastu valdade liit koosneb 26 vallast.

Sõpruslinnad 
  Pitlochry, Suurbritannia (1999)
  Georgenthal, Saksamaa (2005)

Viited

Välislingid 
 Linna koduleht (prantsuse keeles)
 59. Confolensi festivali ametlik leht (prantsuse keeles)
 Linna kino "Le Capitole" leht (prantsuse keeles)
 Alamprefektuuri leht (prantsuse keeles)

Prantsusmaa linnad
Charente'i departemangu vallad
Bergerac

Bergerac on linn Prantsusmaal Dordogne'i departemangus. See on departemangu alamprefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on kahe kantoni keskus.

Linna territoorium asub 12–146 meetri kõrgusel üle merepinna.

Linnapea on Daniel Garrigue. Linnastu valdade liit koosneb 27 vallast.

Linnaga seotud isikuid 
 Salh d’Escola, linnas sündinud trubaduur
 Pierre Maine de Biran (1766–1824), linnas sündinud prantsuse filosoof, poliitik ja parlamendisaadik
 Jean Boudet (1769–1809), linna maetud prantsuse kindral
 Jean Zacharie Mesclop (1775–1844), linnas sündinud prantsuse ohvitser
 Jean Beaussoleil (1803–1837), linna maetud prantsuse kindral ja poeet
 Armand Prosper Faugère (1806–1887), linnas sündinud ja Pariisis surnud prantsuse literaat, diplomaat ja välisminister
 Jean-Louis-Auguste Clavel (1808–1876), linnaga seotud prantsuse katoliiklik preester, arst ja botaanik
 Louis Léger Vauthier (1815–1901), linnas sündinud prantsuse teede ja sildade insener, tehnik ja poliitik
 François Chéri-Rousseau (1826–1908), linnas sündinud prantsuse fotograaf
 Jean Sully Mounet, kutsuti ka Mounet-Sullyks, (1841–1916), linnas sündinud prantsuse näitleja
 Samuel Pozzi (1846–1918), linnas sündinud ja linna maetud prantsuse günekoloog ja kirurg. Linna keskhaigla kannab tema nime
 Paul Mounet (1847–1922), linnas sündinud prantsuse näitleja (näitlejanimi Jean-Paul Sully)
 Gaston Ouvrard (1890–1981), linnas sündinud prantsuse helilooja
 Desha Delteil (1901–1981), linnas surnud Ameerika Ühendriikide baleriin (sündinud Sloveenias)
 Jean Filliol (12. mai 1909 – enne 1975), linnas sündinud prantsuse natsionalistliku liikumise tegelane. Üks La Cagoule'i rajajaid 1935. aastal. («Organisation secrète d'action révolutionnaire nationale»)
 Hélène Duc (1917–2014), linnas sündinud prantsuse koomik
 Jean Bastia (1919–2005), linnas surnud prantsuse lavastaja ja stsenarist
 René Coicaud (1927–2000), linnas surnud prantsuse 1956. aasta OM-i vehklemise hõbe
 Bernard Malivoire, (1938–1982), linnas sündinud prantsuse sõudja. 1952. aasta OM-i kuld
 Pascal Obispo (1965), linnas sündinud prantsuse laulutekstide kirjutaja ja laulja
 Alexandre Delpérier (1967), linnas sündinud prantsuse raadio ja televisiooni saadetejuht
 Michel Andrieux (1967), linnas sündinud prantsuse sõudja. 2000. aasta olümpiamängude võitja
 Jawad El Hajri (1979), linnas sündinud Maroko päritolu prantsuse jalgpallur
 Julien Ranouil alias Pakito (1981), linnas sündinud prantsuse diskor
 Samueli Naulu (1982–2013), fidži päritolu US Bergeraci ragbimängija
 Rémi Granier (1987), linnas sündinud prantsuse elukutseline võrkpallur

Sõpruslinnad 
  Repentigny, Kanada (1997)
  Faenza, Itaalia (1998)

Viited

Välislingid 
 Linna koduleht (prantsuse keeles)
 Linna turismiinfo (prantsuse keeles)
 Linna teenindava rahvusvahelise lennujaama koduleht (prantsuse keeles)
 Linna keskhaigla koduleht (prantsuse keeles)
 Linna veekeskuse infoleht (prantsuse keeles)
 Le Democrate de Bergerac (kohalik ajaleht) (prantsuse keeles)

Prantsusmaa linnad
Prantsusmaa vallad
Dordogne'i departemang
Le Vigan (Gard)

Le Vigan [le vigan] on linn Prantsusmaal Gardi departemangus. Ta on departemangu alam-prefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka samanimelise kantoni keskuseks.

Linna territoorium asub 184–640 meetri kõrgusel üle merepinna.

Linnapeaks on härra Éric Doulcier.

Linna ümbritsevate valdade liit koosneb 22 vallast.

Sõpruslinn 
  Cisano sul Neva, Itaalia
  Bigastro, Hispaania

Viited

Välislingid 

 Linna koduleht (prantsuse keeles)

Prantsusmaa linnad
Prantsusmaa vallad
Gardi departemang
Libourne

Libourne [li'burn] on linn Prantsusmaal Gironde'i departemangus. See on departemangu alamprefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka Libournais-Fronsadais' kantoni keskuseks.

Linna territoorium asub 2–28 meetri kõrgusel üle merepinna.

Linnapeaks on Philippe Buisson.

Linnastu valdade liit koosneb 34 vallast.

Sõpruslinnad 
  Schwandorf, Saksamaa
  Keynsham, Suurbritannia
  Logroño, La Rioja
  Pu'er (普洱市), Hiina

Viited

Välislingid 

 Linna koduleht (prantsuse keeles)

Prantsusmaa linnad
Gironde'i departemangu vallad
Arcachon

Arcachon [arka'šon] on linn Prantsusmaal Gironde'i departemangus. See on departemangu alamprefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on kuulub La Teste-de-Buch'i kantoni koosseisu.

Linn loodi aastal 1857, kui eraldati osa La Teste-de-Buch'i vallast. 6. detsembril 2006 loodi dekreediga Arcachoni ringkond, mille keskuseks ta ka on.

Linna territoorium asub 0–45 meetri kõrgusel üle merepinna.

Linnapeaks on Yves Foulon.

Tema linnastu valdade liit koosneb 4 vallast.

Sõpruslinnad 
  Amherst, USA, Massachusetts (1998)
  Goslar, Saksamaa (1965)
  Aveiro, Portugal (1993)
  Gardone Riviera, Itaalia (1968)
  Pescara, Itaalia (1968)

Viited

Välislingid 

 Linna koduleht (prantsuse keeles)

Prantsusmaa linnad
Gironde'i departemangu vallad
Thonon-les-Bains

Thonon-les-Bains [tonon'le'bän] on linn Prantsusmaal Haute-Savoie departemangus. Ta on departemangu alam-prefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka samanimelise kantoni keskuseks.

Linna territoorium asub 371–569 meetri kõrgusel üle merepinna.

Linnapeaks on härra Jean Denais.

Sõpruslinn 
  Eberbach, Saksamaa (1961)
  Mercer Island, USA, Washingtoni osariik (2000)

Viited

Välislingid 

 Linna koduleht (prantsuse keeles)

Prantsusmaa linnad
Haute-Savoie departemangu vallad
Maie Lüüs

Maie Lüüs on Eesti tõlkija.

Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli inglise filoloogia ja Tartu Teoloogia Akadeemia nõustamise erialal. Lisaks on ta ELS-i liige.

Eesti tõlkijad
Sünniaeg puudub
Yasuhito Endō

Yasuhito Endō (jaapani keeles 遠藤 保仁; sündinud 28. jaanuaril 1980 Sakurajimas) on Jaapani jalgpallur, poolkaitsja. 2001. aastast mängib ta Jaapani kõrgliiga klubis Gamba Osaka.

Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2002–2015 152 mängu ja lõi 15 väravat.

Välislingid
 
 Japan National Football Team Database

Jaapani jalgpallurid
Sündinud 1980
Eiji Kawashima

Eiji Kawashima (jaapani keeles 川島 永嗣 Kawashima Eiji; sündinud 20. märtsil 1983) on Jaapani jalgpallur, väravavaht. 2018. aastast mängib ta Prantsusmaa klubis Strasbourg.

Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises on mänginud 2008. aastast 86 mängu.

Välislingid
 
 Japan National Football Team Database

Jaapani jalgpallurid
FC Metzi mängijad
RC Strasbourgi jalgpallurid
Sündinud 1983
Kunishige Kamamoto

Kunishige Kamamoto (jaapani keeles 釜本 邦茂; sündinud 15. aprillil 1944 Kyōtos) on Jaapani endine jalgpallur.

1968. aastal võitis ta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril pronksmedali.

Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis Kunishige Kamamoto 76 mängu ja lõi 75 väravat.

Välislingid
 
 Japan National Football Team Database

Jaapani jalgpallurid
Sündinud 1944
Ryō Miyaichi

Ryō Miyaichi (jaapani keeles 宮市 亮 Miyaichi Ryō; sündinud 14. detsembril 1992 Okazakis) on Jaapani jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Saksamaa esiliiga klubis St. Pauli.

Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises on ta mänginud 2 mängu.

Välislingid
 
 Japan National Football Team Database

Jaapani jalgpallurid
Arsenal FC mängijad
Feyenoordi mängijad
Bolton Wanderers FC mängijad
Wigan Athletic FC mängijad
FC Twente jalgpallurid
FC St. Pauli jalgpallurid
Premier League'i mängijad
Sündinud 1992
Marcus Tulio Tanaka

Marcus Tulio Tanaka (jaapani keeles 田中 マルクス 闘莉王; sündinud 24. aprillil 1981 Palmeira d'Oestes) on Jaapani jalgpallur, kaitsja.

Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2006–2010 43 mängu ja lõi 8 väravat.

Välislingid
 
 Japan National Football Team Database

Jaapani jalgpallurid
Sündinud 1981
Epp Tamm

Epp Tamm (14. jaanuar 1940 Vändra vald, Pärnumaa – 18. oktoober 2020 Tartu) oli eesti klassikaline filoloog ja tõlkija.

Ta lõpetas 1958. aastal Tallinna 4. Keskkooli ning 1965. aastal Tartu Riikliku Ülikooli inglise filoloogina.

Ta oli aastatel 1970–1976 aspirant, algul Tartu Riiklikus Ülikoolis, siis Leningradi Riiklikus Ülikoolis, kus kaitses ka 1976. aastal väitekirja Odysseuse kujust Homerose eeposes ja kreeka tragöödias ning sai kandidaadikraadi.

Ta töötas alates 1970. aastast TRÜ-s, alates 1972. aastast õppejõuna, alates 1990. aastast dotsendina. Tema uurimisvaldkonnad olid kreeka eepika, vanakreeka keele õpetamise meetodid ning klassikalise filoloogia ajalugu Eestis. Ta on tõlkinud tekste kreeka ja ladina keelest eesti keelde.

Publikatsioone

Raamatud
"Studeamus igitur…: harjutusi ladina keele algkursuse juurde" (kaasautor Anne Lill). Tartu, 1990
"Vanakreeka keele õpetus I. Hääliku- ja vormiõpetus". Tartu 1991, 2. trükk 1992

Artiklid
О некоторых особенностях образа Одиссея как трагического героя. // Tartu Ülikooli toimetised 626 (1982), lk 5–13.
Klassische Philologen an der Universität Tartu (Dorpat, Jurjew) und ihre Kontakte zu St. Petersburg. Kaasautor Hain Tankler. // Hyperboreus 10 (2004), 1–2 (2004), lk 22–59.

Välislingid
 

Eesti keeleteadlased
Eesti klassikalised filoloogid
Eesti tõlkijad
Tallinna Kristiine Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna vilistlased
Tartu Ülikooli õppejõud
Sündinud 1940
Surnud 2020
Füsioteraapia

Füsioteraapia (inglise physical therapy või physiotherapy) on meditsiini haru, mis ravimiseks kasutab füüsikaliste tegurite (näiteks elektrivool, radioaktiivsus, ultraheli) mõju, kehalisi harjutusi ja massaaži.

Füsioteraapiaga tegelev spetsialist on füsioterapeut.

Meditsiin
Eugene Wigner

Eugene Paul Wigner (ungari keeles Wigner Jenő Pál; 17. november 1902 Budapest – 1. jaanuar 1995 Princeton) oli ungari päritolu USA füüsikateoreetik ja matemaatik.

1963. aastal anti talle pool Nobeli füüsikaauhinnast panuse eest aatomituuma ja elementaarosakeste teooriasse.

Tunnustus
1963 – Nobeli füüsikaauhind
1970 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks
1972 – Albert Einsteini auhind

Vaata ka
"Matemaatika mõistetamatust tõhususest loodusteadustes"

Ungari füüsikud
Ameerika Ühendriikide füüsikud
Nobeli füüsikaauhinna laureaadid
Sündinud 1902
Surnud 1995
Malgobek

Malgobek on linn Inguššias Venemaal. 

Linnaõigused sai 1939. aastal.

Elanikkond

Välislingid 

Malgobeki ametlik koduleht (vene keeles)

Venemaa linnad
Inguššia
Thomas Young

Thomas Young (13. juuni 1773 Milverton, Somerset – 10. mai 1829 London) oli inglise polümaat ja arst. Ta tegeles optika, mehaanika, energia, füsioloogia, keeleteaduse, muusikalise harmoonia ja egüptoloogiaga.

Teda on nimetatud "viimaseks meheks, kes teadis kõike".

Elu
Ta sündis kveekerite perekonnas kümnest lapsest vanimana. 14-aastasena oli ta juba õppinud ära kreeka ja ladina keele ning tutvust teinud veel üheteistkümne võõrkeelega.

1792. aastal hakkas ta Londonis õppima meditsiini, 1794. aastal astus Edinburghi Ülikooli ning aasta hiljem siirdus Saksamaale Göttingeni, kus sai Göttingeni Ülikoolist 1796. aastal meditsiinidoktori kraadi. 1797. aastal astus ta Cambridge'i Ülikooli Emmanueli kolledžisse. Samal aastal sai ta oma vanaonu päranduse, mis muutis ta majanduslikult iseseisvaks. 1799. aastal asus ta Londonis tööle arstina. Ta avaldas paljud oma varased teadusartiklid anonüümselt, et kaitsta oma arstimainet.

1801. aastal nimetati ta loodusfilosoofia (peamiselt füüsika) professoriks riiklikus teadus- ja haridusasutuses Royal Institution. Kahe aasta jooksul pidas ta 91 loengut.

1811. aastal asus ta tööle Saint George'i haiglas. 1814. aasta osales ta komitees, mis selgitas välja võimalikke ohte gaasi kasutuselevõtul Londonis, ning 1816. aastal komitees, mis määras kindlaks sekundi täpse pikkuse.

1827. aastal valiti ta üheks kaheksast välisliikmest Prantsuse Teaduste Akadeemias ning 1828. aastal Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia välisliikmeks.

Youngi sõbrad ja kolleegid pidasid temast väga lugu. Ta ei surunud kunagi oma teadmisi peale, kuid küsimise peale suutis ta ka kõige keerukamatele teaduslikele küsimustele vastata. Ulatuslikest teadmistest hoolimata ei osanud ta neid alati kõige arusaadavamalt teistele seletada.

Teadustöö
Ta tegi mitmeid olulisi avastusi, mis hiljem teisi teadlasi nende töös edasi aitasid, nt Rosetta kivi dešifreerimisel.

Oma Göttingenis 1796. aastal kaitstud väitekirjas "De corporis hvmani viribvs conservatricibvs. Dissertatio." esitas ta neljal lehel lisana ettepaneku universaalseks foneetiliseks tähestikuks ("et mitte jätta neid lehti tühjaks"). Oma Encyclopædia Britannica artiklis "Keeled" võrdles ta 400 keele grammatikat ja sõnavara.

Vaata ka
Youngi katse
Youngi-Helmholtzi värvitaju teooria

Viited

Välislingid
 

Inglise teadlased
Sündinud 1773
Surnud 1829
Astravase mõis

Astravase mõis (leedu Astravo dvaras) on endine mõis Leedus Biržai rajoonis Biržais Astravase linnaosas. Peahoone asub aadressil Astravo g. 17. 

Aastal 1804 omandasid seni Radziwillidele kuulunud Biržai ja selle ümbruskonna Tyszkiewiczid. Algselt oli nende residentsiks Biržai loss. Aastal 1820 valmis praeguse Astravase mõisakompleksi aladel karjamõisa eluhoone, mis on mõisakompleksi vanim ehitis. Aastal 1842 valmis karjamõisa juurde uus eluhoone, mis aastal 1862 ümber ehitati. Hoone arhitektiks oli Tomas Tišeckis. Esindushooneks mõeldud lossis asub kaks saali, keskmise osa kohal asub vaatetorn. Sisekujunduse valmistasid kohalikud meistrid. Lossis asunud skulptuurid viidi aastail 1937 ja 1938 Kaunasesse sealsesse Sõjamuuseumi. Peahoones asub raamatukogu, kus asub Radziwillide ja Tyszkiewiczite suguvõsa arhiiv (vanimad raamatud pärinevad seal XV sajandist), samuti ka arheoloogilised ja etnograafilised kogud ning XIX sajandi lõpul – XX sajandi algul Vilniuses ja Pariisis valminud kunstiteosed. 

Kõrvalhoonetest on säilinud Apaščia jõel asuv vesiveski ja vahimajake, Peahoone juures asub ka tall. Aastal 1860 valmis sild üle Apaščia jõe.

Mõisakompleksi juures asub 18 hektari suurune park, mis valmis aastail 1851–1862. Pargis kasvavad kuused, männid ja pärnad.

Viited

Välislingid
Sissekanne Leedu mõisate saidil; fotod (leedu keeles)
Sissekanne Leedu mõisate saidil; asendiplaan (leedu keeles)
Astravase mõis
Fotoreportaaž Astravase mõisast

Biržai rajoon
Leedu mõisad
Lotte reis lõunamaale

"Lotte reis lõunamaale" on Eesti 2000. aasta animafilm. Filmi režissöörid on Janno Põldma ja Heiki Ernits. Filmi tootis Eesti Joonisfilm. Filmi peategelane on koeratüdruk Lotte.
Filmi stsenaristide hulgas oli Andrus Kivirähk, kes kirjutas ka samanimelise raamatu (ilmus 2002).

Viited

Välislingid

Eesti animafilmid
2000. aasta filmid
Koeratüdruk Lotte
Eeslaht

Eeslaht (ka Haapsalu Eeslaht) on Haapsalu lahe osa Haapsalu linnast lääne pool. 

Lahte suubuvad Asuküla peakraav ja Ungru oja.

Lahe suurim sügavus on 4,5 m.

Väinamere lahed
Eesti lahed
Haapsalu
Suur viik

Suur viik on laht Haapsalu linnas. Suur viik on üks Haapsalu lahe osaveekogudest. Suure viigi kõrval lõunas asub endine merest eraldunud lahesopp Väike viik; neid eraldab kitsas maariba, kus kulgeb Uus-Sadama tänav.

Väinamere lahed
Eesti lahed
Haapsalu
Yoshito Ōkubo

Yoshito Ōkubo (jaapani keeles 大久保 嘉人 Okubo Yoshito; sündinud 9. juunil 1982 Kandas) on Jaapani jalgpallur, ründaja.

Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2003–2014 60 mängu ja lõi 6 väravat.

Välislingid
National Football Teams
 Japan National Football Team Database

Jaapani jalgpallurid
RCD Mallorca jalgpallurid
VfL Wolfsburgi mängijad
Sündinud 1982
Yuji Nakazawa

Yuji Nakazawa (jaapani keeles 中澤 佑二 Nakazawa Yuji; sündinud 25. veebruaril 1978 Yoshikawas) on Jaapani jalgpallur, kaitsja.

Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1999–2010 110 mängu ja lõi 17 väravat.

Välislingid
National Football Teams
 Japan National Football Team Database

Jaapani jalgpallurid
Sündinud 1978
Kioma vald

Kioma vald oli vald Võrumaal.

Kioma vald moodustati 1866. aastal. Vald hõlmas suurema osa praeguste Kiuma, Aarna ja Varbuse küla maadest. Vallamaja asus Kiumal, praeguses raamatukogu hoones. 1934. aastal ühines Kioma vallaga Kähri vald, ühinemisotsus oli tehtud juba 1931. aastal.

Võru Maavolikogu otsusega 28./29. oktoobrist 1932 (prot. nr. 1 p. 2) Kioma ja Kähri vallad ühendati ja Kähri vald iseseisva omavalitsuse üksusena likvideeriti ja kõigi oma asutistega ning ühendati Kioma vallaga. 

1939. aasta vallareformiga jagati Kioma vald Põlva valla ja Kõlleste valla vahel. Suurem osa Kioma vallast läks Põlva valla koosseisu, Ahja jõest lääne pool olevad alad Kõlleste valla koosseisu.

Vallavanemad
1907–1910 Johan Jahu
1917‒1924 Jaan Roht
?–1939 Johannes Nemvalts

Viited

Võru maakonna endised vallad