joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Haagi kongress

Haagi kongressi peavad paljud esimeseks föderaalseks hetkeks Euroopa ajaloos. Kongressi peeti Hollandis Haagi linnas 1948. aasta 7.–11. maini ning seal osales 750 (teistel andmetel rohkem kui tuhat) delegaati üle Euroopa. Lisaks olid kohal ka vaatlejad Kanadast ja Ameerika Ühendriikidest.

Kongressil õnnestus koondada laia poliitilise spektri esindajaid, andes neile võimaluse arutada Euroopa poliitilise koostöö arenemise üle. Konverentsist võttis osa suur hulk olulisi poliitikategelasi: Konrad Adenauer, Winston Churchill, Harold Macmillan, söör David Maxwell-Fyfe, Pierre-Henri Teitgen, François Mitterrand (mõlemad olid tollal Robert Schumani valitsuse ministrid), Paul Reynaud, Édouard Daladier, Paul Ramadier (kolm endist Prantsusmaa peaministrit), Paul van Zeeland, Albert Coppé ja Altiero Spinelli jpt.

Haagi kongressil mängisid aga lisaks poliitikutele aktiivset rolli ka filosoofid, ajakirjanikud, juhtivad kirikutegelased, advokaadid, professorid, ettevõtjad ja ajaloolased. Kongressi ajal käidi välja idee poliitilise, majandusliku ja rahalise Euroopa Liidu loomiseks. Sellel pöördepunktiks peetaval konverentsil oli suur mõju peagi loodava Euroopa Liikumise kujunemisele.

Hispaania riigimees Salvador de Madariaga pani kongressi ajal ette Euroopa Kolledži loomise. Tema nägemuses oleks tegemist olnud kolledžiga, kus paljudest riikidest pärit ülikooli lõpetanud noored, kellest osade kodumaad alles hiljuti omavahel sõdisid, saanuksid koos õppida ja elada.

Kongress arutles veel Euroopa Nõukogu tulevase ülesehituse ja rolli üle. Kongressil osalenud Teitgen ja Maxwell-Fyfe olid olulisel kohal Euroopa Nõukogu egiidi all vastu võetud Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni loomisel.

Kongress andis ka võimaluse tõsta üldsuse arvamust Euroopa ühtsusest. 1948. aasta 20. juulil toimunud Lääne-Euroopa Liidu ministrite kohtumisel käis Schumani valitsuse välisminister Georges Bidault välja idee Euroopa Assamblee (see realiseerus hiljem Euroopa Nõukogu näol) ning Euroopa tolli- ja majandusliidu loomiseks (millest kasvasid välja Euroopa Söe- ja Teraseühendus ning Rooma lepingutega loodud kaks ühendust). Seega võib kokkuvõtvalt öelda, et kongressi lõppjäreldustest sai Prantsusmaa valitsuse poliitika alus ning seejärel ka kogu Euroopa valitsemise poliitika alus.

Kuigi toimunud kongressi olulisust ei alahinnata praegugi, on tänapäevased hinnangud toimunule sageli ka veidi tagasihoidlikumad. 2013. aasta 11. aprilli Sirbis kirjutab Hent Kalmo, et "tagantjärele näib 1948. aastal peetud suurejooneline Haagi kongress Euroopa lõimumises ehk olulise piirikivina, kuid tegelikult oli see nn Monnet meetodile alternatiivne tee, mis viis (siiani üsna hambutu) Euroopa Nõukoguni, mitte Euroopa Liiduni".

Vaata ka
 Robert Schuman
 Euroopa Liit
 Euroopa Nõukogu

Viited

 Congress of Europe, May 1948. Council of Europe. 1999. ISBN 92-871-3918-0.

Välislingid
 Haagi kongressi poliitiline resolutsioon CVCE
 Speak up Europe ajaveeb
 Euroopa Liikumine

Euroopa Liit
Pea meeles head

"Pea meeles head" on Birgit Õigemeele ja Ott Leplandi esimene ühine singel, mille nime kandis ka 2014. aasta mais toimunud emadepäeva kontserdisari. Loo autoriteks on Mihkel Mattisen ja Silvia Soro.

Edetabelid

Välislingid 
 Sõnad: "Pea meeles head" Sasslantis.ee
 Video: "Pea meeles head" Youtube.com

2014. aasta singlid
Ott Leplandi singlid
Birgit Õigemeele singlid
Etti Kagarov

Etti Kagarov (sündinud 28. jaanuaril 1956 Kohtla-Järvel) on Eesti poliitik ja muuseumijuht.

Ta on lõpetanud Kohtla-Järve 1. Keskkooli 1974. aastal ja Väimela Näidissovhoostehnikumi veterinaarvelskrina 1979. aastal. 2001. aastal lõpetas ta Tallinna Pedagoogikaülikooli sotsiaaltöö erialal magistrikraadiga.

Etti Kagarov kuulus 2000–2010 Eestimaa Rahvaliitu ja alates 2011. aastast Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda.

Kagarov oli Kohtla vallavolikogu esimees 1996–2003 ja Kohtla vallavanem 2003–2014. Ta on olnud Riigikogu XII ja asendusliikmena korraks ka XIII koosseisu liige.

Kagarov on üks lastekaitseseaduse algatajaid. 

2018. aastast on ta Eesti Kaevandusmuuseumi direktor.

Tunnustus
 2009 Ida-Virumaa teenetemärk

Viited

Eesti poliitikud
Eesti muuseumitöötajad
XII Riigikogu liikmed
XIII Riigikogu liikmed
Sündinud 1956
Sulev Salm

Sulev Salm (sündinud 21. märtsil 1971 Tartus) on eesti muusik, helilooja ja produtsent. 

Ta on lõpetanud Tartu 7. Keskkooli, Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli koorijuhtimise erialal, Viljandi Kultuurikolledži levimuusika erialal ja Tartu Ülikooli kultuurikorralduse magistrantuuri, tal on sotsiaalteaduse magistri kraad. 

Ta on asutanud ansamblid Jäääär, In Boiler, Oort, Kiritöö jt. Lisaks on tegutsenud ansamblites Ummamuudu, Untsakad, Alle-aa jt. 

Ta on töötanud Viljandi Kultuurikolledži õppejõuna ja Kuku Raadio produtsendina, alates 2008. aastast Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia õppejõuna ja helistuudio helirežissöörina ning vabakutselise muusiku ja produtsendina. 

Ta on korraldanud ka Viljandi Pärimusmuusika ja Regiöö festivali (peakorraldaja 2004–2011).

Albumid  
Tom Dycus - Summer has gone (1993),
In Boiler - Patused mõtted (1995),
Ummamuudu- Meie elu (1995), 
Jõul (1995), 
Kõne Võrust (1996), 
Ummaleelo (1997), 
Oort-Oort (2001), 
Veere, veere päevakene (2004), 
Suur härg (2009), 
Põldsepp & Pojad - Eesti Vabadussõja laulud (2009)…
Põldsepp & Pojad - Laulud Leegionis
Sulev Salm - Vaadates Tagasi

Eesti muusikud
Eesti muusikaprodutsendid
Eesti heliloojad
Viljandi Kultuuriakadeemia vilistlased
Sündinud 1971
Tõnis Padu

Tõnis Padu (25. oktoober 1950 Haapsalu – 26. märts 2014 Tallinn) oli eesti arhitekt ja muinsuskaitsja.

Ta sündis aastal 1950 Haapsalus koolmeistrite pojana. Ta lõpetas aastal 1969 Haapsalu 1. Keskkooli ja aastal 1978 kiitusega Eesti Riikliku Kunstiinstituudi arhitektuuri erialal.

Ta töötas aastast 1978 Vabariiklikus Restaureerimisvalitsuses ja Haapsalu projekteerimisbüroos. Aastatel 1980–2004 oli ta Haapsalu rajooni/Lääne maakonna peaarhitekt. Aastal 2004 asus ta tööle Haapsalu linnavalitsusse.

Poliitiline tegevus
Ta kuulus 30. augustist 1999 21. märtsini 2012 Isamaa ja Res Publica Liitu. 1999. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimiste tulemusena valiti ta 81 häälega Haapsalu linnavolikogu liikmeks (Isamaaliidu nimekirjas).

Isiklikku
Tal on tütar Mare Padu.

Tunnustused
2006 Valgetähe V klassi teenetemärk

Viited

Välislingid
Haud Haapsalu Metsakalmistul

Eesti arhitektid
Eesti muinsuskaitsjad
Eesti Kunstiakadeemia vilistlased
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1950
Surnud 2014
Haapsalu Metsakalmistule maetud
Kärnrästik

Kärnrästik (Causus) on maoperekond.

Klassifikatsioon

Kärnrästikute perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
 Causus bilineatus Boulenger, 1905
 Causus defilippii (Jan, 1862)
 Causus lichtensteinii (Jan, 1859)
 Causus maculatus (Hallowell, 1842)
 Causus rasmusseni Broadley, 2014
 Causus resimus (Peters, 1862)
 Causus rhombeatus (Lichtenstein, 1823) – rombiline kärnrästik.

Levila 

Nad elavad valdavalt Aafrikas - sh Sambias.

Viited

Välislingid 
Sissekanne ADW-s
Sissekanne ITIS-es
Sissekanne NCBI-s
Sissekanne Roomajate andmebaasis 
Sissekanne saidil Wikispecies

Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit :fr:Causus seisuga 14.12.2013.

Pärisrästiklased
Feuerthalen

Feuerthalen on asula Šveitsis Zürichi kantonis Reini jõe vasakul kaldal, Feuerthaleni valla keskus. 

Feuerthalen on silla kaudu ühendatud Schaffhauseni linnaga.

Ajalugu
Küla on esmakordselt mainitud 1318 nimega Fuirtal an dem Rine, Schaffhauseni ürikutes ka juba varem ilma nimeta. 

Koolmekohale rajati esimest korda sild 1259. Hilisemad sillad ehitati  1480, 1550–1611, 1759 (Hans Ulrich Grubenmann, hävis sõjas 1799), 1805 (Andreas Widmer) ja 1965. Sild koos väravatorniga, mis 1847 lammutati, kuulus Schaffhausenile; see kutsus esile piiritülid 1470, 1555 ja 1895.

Šveitsi asulad
Rajmond Debevec

Rajmond Debevec (sündinud 29. märtsil 1963 Postojnas) on Sloveenia laskur. Ta on võitnud viis maailmameistrivõistluste ja kolm olümpiamedalit. Ta on meeste 50 meetri väikepüssi standardi 3×40 lasku maailmarekordi omanik.

Debevec hakkas laskmisega tegelema 1971. aastal ja pääses 1979. aastal Jugoslaavia noortekoondisse. Esimese medali võitis ta juba aasta pärast, 1980. aasta Euroopa juunioride meistrivõistlustel. 2000. aastal võitis ta 50 meetri väikepüssi standardis oma seni ainsa olümpiakulla. Kaks aastat hiljem tuli ta 300 meetri väikepüssi standardharjutuses maailmameistriks. 

Debevec osales 2012. aasta suveolümpiamängudel oma kaheksandatel olümpiamängudel. Ta on selle tulemusega läbi aegade neljas sportlane, kes on osalenud vähemalt kaheksatel olümpiamängudel. Ta on osalenud kõikidel suveolümpiamängudel pärast 1984. aastat. 1984 ja 1988 esindas ta Jugoslaaviat ning 1992, 1996, 2000, 2004, 2008 ja 2012 Sloveeniat. Ta on olümpial võistelnud kolmel alal: 50 meetri väikepüssi standardis, 50 meetri väikepüssi lamadesharjutuses ja 10 meetri õhupüssiharjutuses.

Debevec on tulnud kolmel korral ka sõjaväelaste maailmameistriks.

Tema maailmarekord 1186 punkti püsib aastast 1992. Ta püstitas selle Münchenis maailma karikavõistluste finaalvõistlusel. Tema olümpiarekord 1177 punkti pärineb Sydney olümpiamängudelt.

Rekordid 

Sloveenia sportlased
Sündinud 1963
Silvia Airik-Priuhka

Silvia Airik-Priuhka (25. jaanuar 1926 Tallinn – 11. veebruar 2014 Stockholm) oli luuletõlkija ja kirjanik.

Eluloolist
Silvia Airik lõpetas 1944. aastal Elfriede Lenderi Eragümnaasiumi ja põgenes samal aastal Soome kaudu Rootsi. Et ta vanemad jäid Eestisse, leidis ta Rootsis kasuvanemad – konsuli ja laevamaakleri Nils-Axel Brolini ja ta abikaasa Daisy. 1949. aastal abiellus insener Arnold (Harri) Priuhkaga ning neil sündis tütar Marika. Silvia Airik-Priuhka töötas raamatupidajana ning seejärel andis inglise ja saksa keele tunde. 1987. aastal pälvis Underi ja Adsoni Mälestusfondi stipendiumi.

Teoseid
 Est! Est! Est! Stockholm, 1980. ISBN 9188116003
 Hammarbyhöjdeni Seppe. Stockholm, 1983
 Vanaisa hingeke. Tallinn, 1992
 Ilma nõela pistmata. Tallinn, 1997
 Ma lillesideme võtsin. Tallinn, 1998
 Toonela väraval. Tartu, 2004. ISBN 9985771230

Tõlkeid
 Marie Under. Himlafjärd. Stockholm, 1963
 Marie Under. Eftersken. Stocklholm, 1988. ISBN 9179702287
 Laulan oma rootsi laulu. Tallinn, 2006
 Marie Under. En stjärna föll. Tallinn, 2007. ISBN 9789949153350

Tunnustus
 2004 Valgetähe medaliklassi teenetemärk

Viited

Eesti tõlkijad
Eesti kirjanikud
Eestlased Rootsis
Valgetähe medaliklassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1926
Surnud 2014
Polovetsid

Polovetsid (ka kõptšakid, kiptšakid, kumaanid) oli turgi rahvas. Nad kõnelesid turgi keelte kõptšaki rühma kuulunud polovetsi keelt.

Polovetsid olid pärit Altaist. Nad kuulusid europiidsesse rassi. 9. sajandil hakkasid polovetsid liikuma läände, 11. sajandi keskpaigas ületasid nad Volga ning jõudsid Doni-, Dnepri- ja Dnestri-äärsete steppideni. Petšeneegid lahkusid polovetside survel läände.

Polovetside suhted Kiievi-Venega olid kord rahumeelsed, kord vaenulikud. Polovetsid sooritasid ka rüüsteretki Vene aladele. 11. sajandil toimus polovetside ja Kiievi-vene vürstide vahel lähenemine, vürstid kasutasid omavahelises võimuvõitluses liitlastena polovetse (Oleg Svjatoslavitš võimuvõitluses Vsevolod Jaroslavitšiga (1078)) ning sõlmisid ka dünastilisi liite polovetside valitsejate tütardega. Kiievi suurvürst (1093–1113) Svjatopolk abiellus 1094. aastal Tugor-khaani tütrega. Novgorodi ja Galiitsia-Volõõnia vürst Mstislav Mstislavitš Udaloi oli abielus kumaanide khaani Köteni ehk Kotyani tütrega.

12. sajandi alguses tugevnenud keskvõimuga Kiievi-Vene alustas suurvürst Vladimir Monomahhi valitsusajal polovetside aladele laienemist ning sundis neid ajutiselt taganema Põhja-Donetsi jõest ida poole. Nad osalesid ka Gruusia kuningriigi ja kuningas Daviti võitluses vaenlastega Kaukasuse piirkonnast.

Polovetside asuala laienes 12. sajandil ka Musta merega piirnevatele Bulgaaria aladele, kus nad toetasid võitlust Bütsantsi keisririigiga ja valahhide ja bulgaarlaste mässu, mis viis teise Bulgaaria riigi tekkimiseni 1187. aastal.

11.–15. sajandini nimetati Doonau suudme ja Tjan-Šani vahelist ala Kõptšaki stepiks. Polovetside põhitegevusala oli rändkarjakasvatus.

1223. aastal sai vene-polovetsi ühisvägi Kalka lahingus mongoli väelt lüüa. Tšingis-khaan surma järel (1227) sai pärijaks 1229. aastal tema poeg, karismaatiline Ugedei. Ühena oma esimestest tegudest saatis Ugedei väed vallutama baškiire, Volga bulgareid ja teisi rahvaid Kõptšaki kontrollitud steppides. Tšingis-khaani pojapoeg Batu-khaan (Džutši poeg) vallutas 1236–1237 Volga bulgarite khaaniriigi, mordvalased, tšuvašid ja teised Lõuna-Venemaa steppide rahvad.

Pärast mongolite vallutust 1237–1240 lakkasid polovetsid iseseisva poliitilise üksusena olemast ja neist kujunes Kuldhordi turgikeelne rahvastik. Polovetsid mängisid olulist rolli kumõkkide, balkaaride, karatšaide, krimmitatarlaste, tatarlaste ja baškiiride kujunemisel. Mõnevõrra väiksem, kuid samuti oluline oli polovetside roll kasahhide ja karakalpakkide etnogeneesis. Mongolite eest Ungarisse ja hiljem Bulgaariasse põgenenud polovetsid sulandusid seal kohaliku elanikkonna hulka.

Vaata ka
Mongolite riik

Viited

Rahvad
Turgi rahvad
Ukraina keskaeg
Kiievi-Vene
Kastratsioon

Kastratsiooniks ehk kohitsemiseks ehk kastreerimiseks (ladina keeles castratio) nimetatakse isaste loomade (sh meeste) teatud sugunäärmete eemaldamist ja/või funktsioneerivate sugunäärmete mõjutamist viisil, mis lõpetab või takistab munandite toimimise.

Imetajatel

Meestel 
Eristatakse:
kirurgilisi kastratsioone nagu munandite eemaldamine (orhitektoomia);
medikamentoosseid kastratsioone ehk keemilisi kastratsioone;
kiirguskastratsiooni - gonaadide hävitamist  ioniseeriva kiirgusega.

Naistel 
Mõnikord kasutatakse terminit ka naiste sugunäärmete sarnaste töötlemiste ja/või mõjutamiste korral, nagu munasarjade kirurgiline kastratsioon ehk ooforektoomia.

Vaata ka
eunuhh
härg
ruun
kabun

Viited

Välislingid 
Viktor Brack, Geheime Reichssache Bericht über die Versuche betr. Röntgenkastration, Berlin, den 28. März 1941, Veebiversioon (vaadatud 29.03.2014) (saksa keeles) 
Sterilisation und Röntgenkastration, "Die Versuche auf diesem Gebiet sind abgeschlossen", Holocaust-Referenz, Veebiversioon (vaadatud 29.03.2014) (saksa keeles)  
Imre Rammul,Keemiline kastreerimine - kas eugeenika või puseriti seksuaalsuse ravi?, Horisont, 2/2011, Veebiversioon (vaadatud 29.03.2014)
Liis Velsker,Uroloogid: Eestis kastreeritakse mehi liiga kergekäeliselt, 19. aprill 2013, Veebiversioon (vaadatud 29.03.2014)

Günekoloogia
Uroloogia
Veterinaaria
Salme Parming

Salme Parming (neiuna enne eestistamist Salme Marie Krüger, pärast eestistamist Salme Marie Kalvet; 28. märts 1919 Pärnu – 26. september 2013 Lincoln Park, Morrise maakond, New Jersey osariik) oli eesti iluvõimleja ja treener, fotograaf ning eesti aktivist USA-s.

Ta lõpetas aastal 1935 Pärnu Kaubanduskooli, hiljem lõpetas ta Berliini Kehalise Kasvatuse Kõrgkooli. USA-s New Jerseys elades läbis ta Bergeni kolledži fotokursused.

Pärnus elades töötas ta Pärnu linnavalitsuses, täpsemalt administratiivse assistendina linnaarhitekt Olev Siinmaa juures.

Ta hakkas käima algkoolis tantsutundides, 13-aastaselt jõudis ta Pärnu Kalevi võimlejate eliitrühma, aastal 1934 osales ta esimestel Eesti mängudel. Aastal 1937 tuli see rühm Eesti meistriks naiste A klassi rühmvõimlemise võistlustel. Ta juhendas iluvõimlejaid ja koostas neile esinemiskavu.

Septembris 1944 siirdus ta Saksamaale. Seal tegeles ta Kempteni põgenikelaagris iluvõimlejate juhendamise ja nendele esinemiskavade koostamisega. Aastal 1949 lahkus ta Saksamaalt USA-sse. Tema võimlemisrühm esines New Yorgi eesti päevadel ja teistel eesti üritustel.

Ta hakkas fotografeerima 16-aastaselt. Emigratsioonis olles tegi ta kaastööd eesti ajalehtedele Kanadas ja USA-s, pühendudes peamiselt iluvõimlejate jäädvustamisele.

Välislingid 
http://isik.tlulib.ee/index.php?id=2749
In Memoriam Salme Marie Parming. Vaba Eesti Sõna

Eesti iluvõimlejad
Eesti treenerid
Eesti fotograafid
Eestlased Saksamaal
Eestlased Ameerika Ühendriikides
Sündinud 1919
Surnud 2013
Psammophylax

Psammophylax on maoperekond.

Klassifikatsioon

Perekonda Psammophylax klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
 Psammophylax acutus (Günther, 1888)
 Psammophylax multisquamis (Loveridge, 1932)
 Psammophylax rhombeatus (Linnaeus, 1758)
 Psammophylax togoensis (Matschie, 1893)
 Psammophylax tritaeniatus (Günther, 1868)
 Psammophylax variabilis Günther, 1893.

Levila

Neid võib kohata Aafrika lõunaosas.

Viited

Välislingid 
 Sissekanne ADW-s
Sissekanne Catalogue of Life-s
Sissekanne IUCN-is
Sissekanne NCBI-s
Sissekanne Roomajate andmebaasis
Sissekanne saidil Wikispecies

Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit :fr:Psammophylax seisuga 29.03.2014.

Lamprophiidae
Rhamphiophis

Rhamphiophis on maoperekond.

Klassifikatsioon

Perekonda Rhamphiophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
 Rhamphiophis oxyrhynchus (Reinhardt, 1843)
 Rhamphiophis rostratus Peters, 1854
 Rhamphiophis rubropunctatus (Fischer, 1884).

Levila

Neid võib kohata Sahara-taguses Aafrika.

Viited

Välislingid 
 Sissekanne ADW-s
Sissekanne Catalogue of Life-s
Sissekanne NCBI-s
Sissekanne Roomajate andmebaasis
Sissekanne saidil Wikispecies

Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit :fr:Rhamphiophis seisuga 29.03.2014.

Lamprophiidae
Eeva Talsi

Eeva Talsi (sünninimi Eeva Lindal; 17. detsembril 1988 Tartus) on eesti viiuldaja ja laulja.

Elulugu
Eeva Lindal alustas viiuliõpinguid kolmeaastaselt. 2002. aastal lõpetas ta Ülenurme Muusikakooli.

Ta tegutseb kahes muusikakollektiivis:
ansamblis Curly Strings laulab ja mängib viiulit,
ansamblis Torupilli Jussi Trio laulab, mängib viiulit ja Hiiu kannelt.

Ta töötab pärimusmuusika osakonna juhatajana Heino Elleri nimelises Tartu Muusikakoolis. Kirjutab laule.

Isiklikku
Tema lapsepõlvekodu oli Ülenurmel. Tema isa on Kalev Lindal. Eeval on aasta ja kaheksa kuud vanem õde Anni. Talsi vanaisa Aksel Herbert Lindal pääses imekombel 1949. aasta märtsis Siberisse küüditamisest. 

Alates 6. augustist 2011 on ta abielus Villu Talsiga. 2018. aasta detsembris sündis neil tütar.

Viited

Eesti viiuldajad
Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia vilistlased
Sündinud 1988
Kurgja talu kalmistu

Kurgja talu kalmistu on kalmistu Vändra kihelkonnas Pärnumaal, praeguse haldusjaotuse järgi Kurgja-Linnutaja talus Kurgja külas Põhja-Pärnumaa vallas Pärnu maakonnas.

Ajalugu
Kalmistu rajati 1875. aastal, kui 1874. aastal talu ostnud Carl Robert Jakobson soovis oma kolmenädalaseks elanud esimese lapse Olga matta ise oma talu maadele. Vändra õpetaja Ernst Sokolowsky viiski 9. oktoobril (vkj) 1875 matusetalituse läbi talu peahoones, kuid lapse mattis uuele kalmistule Jakobson ise. Kalmistu sai ametliku loa alles 6. mail (vkj) 1876.  

Jakobson ise maeti oma kalmistule 15. märtsil (vkj) 1882. Jakobsoni sünnipäeval 26. juulil (14. juulil vkj) 1882 paigutati rahva ühisjõul tema kalmule talu maadelt Pärnu jõest väljatõmmatud kivi, mis kavandati hauakabeli nurgakivina. Kabelit pole aga ehitatud. Linda selts paigaldas samal aastal hauale mälestustahvli (praegu kalmistu müüri ääres).

Kalmistu uue planeeringu ja Jakobsoni mälestussamba kavandas 1926. aastal kujur Jaan Koort. Kavandatu lõpetas kujur Ferdi Sannamees. Kalmistu uus kujundus ja mälestussammas avati pidulikult 14. augustil 1927. Kalmistule on maetud 13 inimest, viimane matus oli 1957. aastal.

Kalmistule maetud
1875, 21. oktoober (9. oktoober vkj) – Olga Jakobson (21. september 1875 – 14. oktoober 1875), Carl Robert Jakobsoni esimene tütar
1876 – kaksikud poiss ja tüdruk, Carl Robert Jakobsoni lapsed
1877 – Reinholdt Jakobson (1872–1877), Carl Robert Jakobsoni venna Friedrichi poeg
1882, 27. märts (15. märts vkj) – Carl Robert Jakobson (21. juuli 1841 – 19. märts 1882)
? – sugulane
? – sugulane
1939, 19. august – Marta Pärna (1. detsember 1867 – 16. august 1939), Carl Robert Jakobsoni õe Natalie tütar
1940, 4. märts – Julie Emilie Jakobson (sündinud Thal; 18. november 1850 – 26. veebruar 1940), Carl Robert Jakobsoni abikaasa
1949 – Margarethe Libba (1897–1949), Carl Robert Jakobsoni õe Natalie tütre Alma Elisabeth Libba tütar
1953, 5. mai – Linda Jakobson (19. jaanuar 1879 – 24. aprill 1953), Carl Robert Jakobsoni tütar
1955 – Elsa Jakobson (6. märts 1881 – 1. veebruar 1955), Carl Robert Jakobsoni tütar
1957 – Ida Jakobson (13. veebruar 1880 – 14. jaanuar 1957), Carl Robert Jakobsoni tütar

Vaata ka
Kurgja-Linnutaja talu

Viited

Kirjandus
Jannu Holsting. Perekonnakalmistu // Kurgja-Linnutaja. Olion. Tallinn 1990. Lk 35–38
Taavi Pae. "Kurgja talu kalmistu". - Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002
Tiina Tuulik. "Oma kodu, oma maa sümbolid — talukalmistud Eestis". // Tuna, 3/2018. Lk 36–38

Välislingid

Carl Robert Jakobson
Vändra kihelkonna kalmistud
Põhja-Pärnumaa vald
Pärnu maakonna kalmistud
Pärnu maakonna kultuurimälestised
Eesti talukalmistud
Teddy Tamgho

Teddy Tamgho (sündinud 15. juunil 1989 Pariisis) on Prantsusmaa kolmikhüppaja ja kaugushüppaja.

Tema põhialaks on kolmikhüpe. Ta on sellel alal sisemaailmarekordi omanik tulemusega 17.92 m, mille ta püstitas Euroopa sisemeistrivõistlustel Pariisis aastal 2011. Oma välirekordiga, 18.04 m, mille ta püstitas Moskva maailmameistrivõistlustel 2013, on ta kõigi aegade neljas kolmikhüppaja Jonathan Edwardsi, Kenny Harrisoni ja Pedro Pablo Pichardo järel.

2008. aastal võitis ta juunioride maailmameistrivõistlused Bydgoszczis ja aasta hiljem pääseses 20-aastasena maailmameistrivõistluste finaali, kus pälvis 11. koha. 2010. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Dohas tõusis ta esile võidu ja uue sisemaailmarekordiga 17.90. Samal aastal võitis ta Teemantliiga ja tuli pronksile Euroopa meistrivõistlustel. Londoni olümpiamängud jäid tal küll vahele, kuid Moskva maailmameistrivõistlustel võitis ta esmaklassilise tulemusega 18.04 m.

Tamgho kaugushüpperekord on 7.81 m, mille ta püstitas Valence'i võistlusel 2013.

Viited

Välislingid 
 

Kolmikhüppajad
Prantsusmaa kaugushüppajad
Sündinud 1989
Þingvallavatn

Þingvallavatn on riftiorus asuv järv Islandi edelaosas. Oma 84 km² suuruse pindalaga on tegemist saareriigi suurima loodusliku järvega. Järve suurim sügavus on 114 meetrit. Järve põhjakaldal asuvas Þingvelliris pandi aastal 930 alus Alþingile ning sellest on ka veekogu oma nime saanud.

Järv moodustab osa Þingvelliri rahvuspargist. Järves leiduvate saarte vulkaaniline teke on selgelt nähtav ning järve suurim saar on Sandey. Järve ümbritsevad lõhed ja murrangud tähistavad kohta, kus saavad kokku Euraasia ja Põhja-Ameerika laamad. Neist murrangutest suurim on Almannagjá kanjon. Silfra lõhestik on menukas sukeldumis- ja snorgeldamiskoht. Järvest voolab välja vaid Sogi jõgi.

Järves elavatest kaladest üks märkimisväärseimaid on Arktika paalia.

Viited

Islandi järved
Kate O'Mara

Kate O'Mara (10. august 1939 Leicester – 30. märts 2014 Sussex) oli inglise näitleja. 

Ta on tuntud 1980-ndate Ameerika telesarjas "Dünastia" mängitud Caress Morelli osa järgi.  

Lisaks on ta kaasa teinud "Dr. Whos" (kehastades Ranit), töötanud koos Colin Bakeriga filmis "The Brothers" ning kehastanud Laura Wilde'i seriaalis "Howards' Way". 

Ta suri pärast kerget haigust Sussexi hooldekodus.

Suurbritannia filminäitlejad
Sündinud 1939
Surnud 2014
Anne Hidalgo

Anne Hidalgo (sünninimi Ana María Hidalgo Aleu; sündinud 19. juunil 1959 San Fernandos Hispaanias) on Prantsusmaa poliitik ja esimene Pariisi naislinnapea.

Elulugu 
Ta vanemad kolisid 1961. aastal elama Prantsusmaale ning lapsepõlve veetis Anne Lyoni töölisagulis. 14-aastaselt võttis Hidalgo prantsuse kodakondsuse. Tal on ka Hispaania kodakondsus.

Poliitiline karjäär 

2014. aasta kohalikel valimistel 30. märtsil võitis ta oma peamist konkurenti, Pariisi linnapead Bertrand Delanoëd. Hidalgo oli tema asetäitja 13 aastat. 

Vaadetelt on Hidalgo vana kooli feminist ja sotsialist.

Viited 

Sündinud 1958
Prantsusmaa poliitikud
Villu Talsi

Villu Talsi (sündinud 28. septembril 1988) on eesti folkmuusik.

Ta mängib mandoliini ansamblites Epöpoa ja Curly Strings.

Isiklikku
Alates 6. augustist 2011 on ta abielus Eeva Talsiga.

Eesti muusikud
Sündinud 1988
Eesti rahvamuusikud
Kristi Paron

Kristi Paron (varem Reinson; sündinud 25. mail 1975) on eesti jurist.

Ta on alates 2012. aastast õiguskantsleri nõunik.

Varem töötas ta mitmes advokaadibüroos.

Hariduskäik 

 1993–1994 Goethe instituut (Saksamaa)
 1998 Tartu ülikool, õigusteaduskond, BA
 2011 European Young Lawyers Scheme, Edinburgh, õppeprogramm Euroopa juristidele

Viited 

Eesti advokaadid
Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1975
Lincoln (Suurbritannia)

Lincoln on linn Inglismaal, Lincolnshire'i krahvkonna keskus. 2011. aasta rahvaloenduse andmeil elas Lincolnis 93 541 inimest, kogu Lincolni linnastus (kuhu kuuluvad ka North Hykeham ja Waddington) 119 200 inimest.

Lincoln sai alguse Rooma linnast Lindum Coloniast, mis omakorda rajati rauaaegse asula kohale. Lincolni suurimad vaatamisväärsused on gooti stiilis Lincolni katedraal ja 11. sajandist pärinev normanni kindlus Lincolni loss (Lincoln Castle). Linnas tegutsevad Lincolni Ülikool (University of Lincoln) ja Piiskop Grosseteste'i Ülikool (Bishop Grosseteste University), mis sai nime skolastik Robert Grosseteste'i järgi. Lincoln jääb Londonist 227 kilomeetrit põhja ning paikneb kohas, kus katkeb kokku ligi 50 miili pikkune Lincolni kalju. Selle kõrgus üle merepinna on Withami jõe ääres 20,4 m, katedraalikünka otsas aga 72,8 m. Linna pindala on 35,69 km2.

Viited

Suurbritannia linnad
Kristiina Treial

Kristiina Treial (Tropp, sündinud 14. aprillil 1979) on eesti psühholoog.

Ta õppis aastatel 1986–1995 Viljandi Maagümnaasiumis ja 1995–1997 Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumis. Aastatel 1997–2001 õppis ta Tartu ülikooli psühholoogiaosakonnas bakalaureuseõppes, aastatel 2001–2004 samas magistriõppes. Aastatel 2006-2018 töötas õpetajakoolituse õppejõuna Tartu Ülikoolis. Alates 2018 alustas tööd Tallinna Ülikooli psühholoogia instituudis. Tegevuste ülevaade ETIS-es , Eesti Psühholoogide Liidu ja Eesti Koolipsühholoogide Ühingu liige. 

Ta on Sihtasutuse Kiusamisvaba Kool (https://kiusamisvaba.ee/) üks asutajatest ja juhatuse liige. On avaldanud mitmeid arvamuslugusid kiusamise vähendamise teemadel.

Viited

Välislingid 
 

Eesti psühholoogid
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1979
Madise ohvrikivi

Madise ohvrikivi (ka Madise küla ohvrikivi) on ohvrikivi Harju-Madise kihelkonna ja Lääne-Harju valla Madise külas.

Välislingid
 

Ohvrikivid
Harju-Madise kihelkonna looduslikud pühapaigad
Lääne-Harju vald
Tiit Kaps

Tiit Kaps (31. jaanuar 1940 – 27. märts 2014) oli eesti keemik.

Haridus
Tiit Kaps õppis 1947–1949 Harku 7-klassilises koolis, 1949–1954 Tallinna 29. 7-klassilises koolis ja 1954–1958 Tallinna 10. Keskkoolis. 1963. aastal lõpetas cum laude Tallinna Polütehnilise Instituudi keemiateaduskonna keemilise tehnoloogia erialal tehnoloogiainseneri kutsega. 

Ta töötas aastatel 1965–1969 Tallinna Polütehnilise Instituudi tahke ja gaasilise kütuse keemia ja tehnoloogia eriala aspirandina ja kaitses samas 1970. aastal keemiateaduste kandidaadi kraadi. Tema teadustöö põhisuunaks oli adhesiooninähtused polükondensatsioonliimid/puit piirpinnal, puitpolümeersete materjalide omadused ja kvaliteet. 

Täiendas end Poola Teaduste Akadeemia Füüsikalise Keemia Instituudis 1966–1967; Helsingi Ülikoolis 1974–1975; Budapesti Tehnikaülikooli polümeeride tehnoloogia kateedris 1976; Helsingi Tehnikaülikooli puidu ja polümeeride keemia kateedris 1974 ja 1984. Osales puidutöötlemise eriala seminar-nõupidamisel Moskvas 1979. TTMTK Standard 1984. Avaldanud 120 teaduspublikatsiooni.

Töökäik
Töötas Tallinna Polütehnilises Instituudis / Tallinna Tehnikaülikoolis aastatel 1963–2014. Oli orgaaniliste ainete tehnoloogia kateedri laboratooriumi juhataja 1963–1965; füüsikalise keemia kateedri assistent 1969–1972; põlevkivikeemia ja -sünteesi probleemlabori (a-ni 1977 polükondensatsiooniliimide probleemlabor) osakonnajuhataja 1972–1979; puidutöötlemise kateedri rajaja ja juhataja 1979–1988, dotsent 1979–1991; keemiateaduskonna dekaan 1988–1991; õppeprorektor 1991–2000; polümeermaterjalide instituudi polümeeride tehnoloogia aseprofessor 1992; puidutöötlemise professor 1998–2005; puidutöötlemise õppetooli juhataja 2003–2010, puidutöötlemise erakorraline professor 2005–2010 ja emeriitprofessor 2010–2014. Tema juhendamisel on kaitstud 6 magistri- ja 2 doktoritööd.

Teaduskorralduslik tegevus
Tiit Kaps on olnud Tallinna Tehnikaülikooli nõukogu ja valitsuse liige; TTÜ nõukogu õppekomisjoni esimees; keemia- ja materjalitehnoloogia valdkonnanõukogu liige; haldusjuhtimise valdkonnanõukogu liige; Eesti TEMPUSe nõukogu liige; Avaliku Teenistuse Koolitusnõukogu liige; keemiateaduskonna nõukogu liige; Eesti Mööblitootjate Liidu juhatuse liige; Eesti Puutööliidu Kutsekomisjoni liige; Tallinna Teadlaste Maja liige.

Tunnustus
 1979 NSV Liidu Rahvamajanduse Saavutuste Näituse pronksmedal 
 1986 Eesti NSV Ministrite Nõukogu teaduspreemia 
 1990 Tallinna Tehnikaülikooli medal Mente et Manu 
 2003 Valgetähe IV klassi teenetemärk

Kirjandus 
 ETBL 2000, 1 
 EE 2000, 14
 Tallinna Tehnikaülikooli professorid läbi aegade 2008, 115-116

Viited

Välislingid
Elulookirjeldus

Eesti keemikud
Tallinna Tehnikaülikooli professorid
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1940
Surnud 2014
Tallinna Nõmme Gümnaasiumi vilistlased
Haapsalu toomkirik

Haapsalu toomkirik ehk Haapsalu linnuse kirik on Haapsalus Haapsalu linnuses asuv keskaegne kivikirik. Oli 1250/1260. aastatel rajatud Saare-Lääne piiskopkonna peakirik ehk katedraal, kus asus Saare-Lääne piiskopi ametitool ehk kateeder ja tegutses piiskopi vaimulik kolleegium, Saare-Lääne toomkapiitel.

Arhitektuur 
Toomkirik on oma 15,5 m kõrguste kuplitaoliste domikaalvõlvide ja 425 m² pindalaga üks suuremaid ühelöövilisi kirikuid Põhja- ja Baltimaades. Haapsalu toomkirikut on esmakordselt manitud 1279. aastal Haapsalu linna asutamisürikus. Toomkirik oli pühitsetud Saare-Lääne piiskopkonna kaitsepühakule pühale Johannesele.

Toomkirik kuulub ehitusstiililt romaanikalt gootikale üleminekustiili. Romaanipärane on seinapiilarite kapiteelide stiliseeritud taimdekoor ja nurgalehemotiivid, gootikapärased on teravkaarsed roidvõlvid. Põhjapoolse taastatud käärkambri juurest viib trepp kiriku võlvidele. Eestis ainulaadne on ümmargune ristimiskabel, mis püstitati arvatavasti 15. sajandil.

Kirik sai kannatada 23. märtsil 1688 toimunud tulekahjus, 1726. aasta tormis hävis kiriku katus taas. Varemetes kirik taastati 19. sajandi teisel poolel. Aastatel 1886–1889 toimunud taastamistööde käigus muudeti hoonet, ehitusaegne romaani stiilis portaal asendati neogooti astmikportaaliga, kaeti kinni seinamaalingute säilinud fragmendid, hauaplaadid viidi kirikust välja.

Sisustus 
Kiriku ehitusaegne interjöör ja sisustus on hävinud. Viimane suurem restaureerimine toimus 1960. aastatel. Ristimiskabelis asub 17. sajandi ristimiskivi (Joachim Winter, 1634) ning skulptor Hille Palmi loodud Emaaltar.

Ristimiskabeli aknale ilmuvat igal aastal augusti täiskuuöödel saladuslik Valge Daam.

Pildid

Kogudus 
15. oktoobril 1889 (vkj) peeti kirikus esimene jumalateenistus ja pühitseti see pühale Nikolausele, tänapäeval on Toom-Niguliste kirik EELK Haapsalu Püha Johannese koguduse kirik.

Vaata ka
Haapsalu piiskopilinnus

Välislingid

Haapsalu piiskopilinnus - 300 aastat Saare-Lääne piiskopkonna keskus

 

Haapsalu ehitised
Saare-Lääne piiskopkond
Haapsalu kirikud
Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku kirikud
Lääne maakonna kultuurimälestised
Haapsalu ajalugu
Gooti kirikud Eestis
Damon Wilson

Damon M. Wilson (sündinud 1973 Charlestonis Lõuna-Carolinas) on Ameerika Ühendriikide välispoliitika nõunik ja USA mõttekoja Atlantic Council asejuht. President George W. Bushi teisel ametiajal tegeles ta Rahvuslikus Julgeolekunõukogus Euroopa asjadega.

1995. aastal sai ta Duke'i Ülikoolist bakalaureusekraadi politoloogias ning 1998. aastal Princetoni Ülikoolist magistrikraadi.

2007. aastal andis president Toomas Hendrik Ilves talle Maarjamaa Risti III klassi teenetemärgi Eesti ja Ameerika Ühendriikide suhete edendamise eest.

Viited 

Ameerika Ühendriikide inimesed
Maarjamaa Risti III klassi teenetemärgi kavalerid
Sünnipäev puudub
Manuel Valls

Manuel Carlos Valls Galfetti (sündinud 13. augustil 1962 Barcelonas) on Prantsusmaa poliitik, kes oli 31. märtsist 2014 kuni 6. detsembrini 2016 Prantsusmaa peaminister.

Ta kuulub Sotsialistlikku Parteisse.

Manuel Valls on alates 2002. aastast Rahvuskogu liige. Aastatel 2001–2012 oli ta Évry linnapea ja seejärel kuni peaministriks saamiseni siseminister.

5. detsembril 2016 teatas Valls, et soovib saada 2017. aasta presidendivalimistel Sotsialistliku Partei presidendikandidaadiks ja astub sellega seoses peaministri ametist tagasi. Järgmisel päeval sai uueks peaministriks senine siseminister Bernard Cazeneuve.

Ta on katalaani päritolu.

Prantsusmaa peaministrid
Sündinud 1962
Toomas Saks (ujuja)

Toomas Saks (sündinud 24. veebruaril 1959 Tallinnas) on Eesti ujuja, sporditegelane ja ettevõtja.

Saks lõpetas 1977 Tallinna 2. keskkooli ning 1982 joonistamise, joonestamise ja tööõpetuse õpetajana Tallinna Pedagoogilise Instituudi.

Ujumist hakkas Toomas Saks harrastama 1967 Tallinna Kalevi ujumiskoolis Elvira Miku juhendamisel. 1975–78 tuli ta viiel korral Eesti meistriks selili- ja teateujumises. Parimad tulemused: 50-m ujulas 100 m selili 1.05,72 ja 200 m selili 2.20,13 (1978), 200 m kompleksi 2.20,4 (1975). 1977–78 kuulus Saks Eesti koondisse. 1994–96 oli ta Ujumisliidu eestseisuses, 1998–2005 liidu president. 1998–2001 oli ta Eesti Olümpiakomitee liige, 2001–05 EOK esindajatekogu liige.

1998. aastast on ta Eesti Õliühingu juhataja.

Viited

Eesti ujujad
Eesti ettevõtjad
Eesti sporditegelased
Sündinud 1959
Linna

Linna võib tähendada järgmist:
Linna (Helme) on küla Valgamaal Helme vallas
Linna (Jõhvi) on küla Ida-Viru maakonnas Jõhvi vallas
Linna (perekonnanimi)
Ivo Linna
Reet Linna
Taivo Linna
Macroprotodon

Macroprotodon on maoperekond.

Klassifikatsioon
Perekonda Macroprotodon klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
 Macroprotodon abubakeri Wade, 2001
 Macroprotodon brevis (Günther, 1862)
 Macroprotodon cucullatus (kapuutsnastik) (Geoffroy De St-Hilaire, 1827)
 Macroprotodon mauritanicus Guichenot, 1850.

Levila 
Neid võib kohata Vahemere-äärsetes maades.

Viited

Välislingid 
Sissekanne AWD-s
Sissekanne Catalogue of Life-s
Sissekanne IUCN-is
Sissekanne NCBI-s
Sissekanne roomajate andmebaasis
Sissekanne saidil Wikispecies
 
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit :fr:Macroprotodon seisuga 01.04.2014.

Colubridae
Krokodill

Krokodill (Crocodylus) on krokodillaste sugukonda kuuluv roomajate perekond.

Liigid 
Perekonda kuulub 13 elusolevat ja viis fossiilset liiki.
 Crocodylus acutus Cuvier, 1807 – teravkoon-krokodill
 Crocodylus intermedius Graves, 1819 – orinoko krokodill
 Crocodylus johnsoni Krefft, 1873 – kitsakoonuline krokodill
 Crocodylus mindorensis Schmidt, 1935 
 Crocodylus moreletii Duméril & Bibron, 1851 – keskameerika krokodill 
 Crocodylus niloticus Laurenti, 1768 – niiluse krokodill
 Crocodylus novaeguineae Schmidt, 1928 – uusginea krokodill
 Crocodylus palustris Lesson, 1831 – sookrokodill ehk mager
 Crocodylus porosus Schneider, 1801 – harikrokodill
 Crocodylus raninus Müller & Schlegel, 1844 
 Crocodylus rhombifer Cuvier, 1807 – kuuba krokodill
 Crocodylus siamensis Schneider, 1801 – siiami krokodill
 Crocodylus suchus Geoffroy, 1807

Fossiilsed liigid 
 †Crocodylus anthropophagus Brochu, Njau, Blumenschine & Densmore, 2010
 †Crocodylus checchiai Maccagno, 1957
 †Crocodylus falconensis T. M. Scheyer et al. 2013
 †Crocodylus palaeindicus Falconer, 1859
 †Crocodylus thorbjarnarsoni C. A. Brochu & G. W. Storrs 2012

Viited 

Krokodillilised
Château de Val-Duchesse

Château de Val-Duchesse (hollandi keeles Kasteel van Hertoginnedal) on Belgias Pealinna Brüsseli piirkonna Auderghemi vallas asuv endine kloostri prioressi residents. Lossi omanik on Belgia riik.

Pärast Teist maailmasõda oli loss mitmete Belgia ja Euroopa poliitikas oluliste läbirääkimiste  toimumispaik. Aastal 1956 juhatas Paul Henri Spaak lossis toimunud ühisturu ja Euratomi teemalist valitsustevahelist konverentsi, mis valmistas aastal 1957 ette Rooma lepinguid ja aastal 1958 pandi seal paika Euroopa Majandusühenduse ja Euratomi põhialused.

Esimese Euroopa Komisjoni, Hallsteini komisjoni esimene ametlik kohtumine peeti president Walter Hallsteini juhtimisel lossis 16. jaanuaril 1958.

Aastatel 2002 ja 2006 võõrustas loss Belgia-Suurbritannia konverentse.

Ajalugu

Naistele mõeldud prioraadi asutas aastal 1262 Brabandi hertsogi Henri III lesk, Brabandi hertsoginna Burgundia Adelaide (tuntud ka nimedega Aleyde, Aleydis), kes andis kohale ka oma nime: Val Duchesse või Hertoginnedal, mis mõlemad tähendavad 'hertsoginna orgu'.

Legendi järgi oli hertsoginna oma otsuses mõjutatud pühast Aquino Thomasest, kes olevat olnud külaline Val-Duchesse'is. Tegemist oli esimese naistele mõeldud prioraadiga Madalmaades, mis järgis püha Dominicuse rajatud dominiiklaste ordu korda. Klooster sai heldelt annetusi hertsoginna Adelaidelt ja teistelt aadliprouadelt. Vastavalt tema soovile maeti ta süda kloostri praeguseks kadunud mausoleumi.

Tänu hulga kuninglike isikute ja aadliperekondade suuremeelsetele annetustele edenes prioraat hästi ning kogus märgatava varanduse. Aastal 1650 ehitati kloostri mitmesuguste ehitiste kaitseks müür. Tänaseni säilinud loss ehitati prioressi elukohaks aastal 1780.

Vaata ka
Euroopa Komisjon

Viited

Pealinna Brüsseli piirkond
Belgia ajalugu
Belgia lossid
Meistriliiga 2014

Meistriliiga 2014 (ametlikult sponsornimega Premium liiga 2014) on Eesti jalgpalli kõrgeima liiga 24. hooaeg selle taasasutamisest 1992. aastal. Hooaeg kestis 1. märtsist 8. novembrini 2013. Liigas osales 10 meeskonda, tiitlikaitsja oli Tallinna Levadia.

Meeskonnad

Eelmise hooaja 10. lõpetanud Kuressaare relegeeriti pärast viit järjestikust Meistriliiga hooaega Esiliigasse. 2014. aasta hooajal asendab neid Esiliigast tõusnud Jõhvi Lokomotiv, kelle jaoks on käesoleva hooaja näol tegu nende esimesega Eesti jalgpalli kõrgeimas liigas.

Meistriliiga 2013 väljalangemismängudes kohtusid omavahel Meistriliiga 9. Tartu Tammeka ja Esiliiga 4. Rakvere Tarvas. Tartu Tammeka võitis peetud kohtumised üldskooriga 6–2, säilitas seeläbi oma koha kõrgliigas. 2013. aasta hooaja teisel poolel sattus Tartu Tammeka majandusraskustesse, kuid keeldus Eesti Jalgpalli Liidu poolt pakutud saneerimisettepanekust. 2014. aasta veebruaris kaotas klubi oma Meistriliiga litsentsi, kuna ei suutnud täita selleks vastavaid tingimusi. 2014. hooaja litsents anti Tammeka Jalgpallikoolile, finantsiliselt iseseisvale klubi osale, mida juhivad endise Tartu Tammeka töötajad.

Staadionid ja asukohad

Personal ja võistlusvormid

Treenerivahetused

Liiga tabel 

|-
|colspan="11"|Viimati uuendatud pärast 27. septembri 2014 mänge. Allikas: Eesti Jalgpalli Liit
|}

Meistriliiga üleminekumängud
Hooaja lõpus mängis Jõhvi FC Lokomotiv, Premium-liiga 9. koht ja Viljandi JK Tulevik, Esiliiga 2. koht (iseseisvate klubide arvestuses), üleminekumänge järgmise hooaja Premium-liiga koha peale.

Kahe mängu kokkuvõttes 1:1, Viljandi JK Tulevik võitis võõrsil väravaga ja kindlustas koha 2015. aasta Premium-liigas.

Mängutulemused
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 4 korda, kaks korda kodus ja kaks korda võõrsil, kokku 36 mängu.

|-
|

Hooaja esimene pool

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 style="background: #FFDFDF;"|0:02

Hooaja teine pool

Isiklikud tulemused

|-
|

Parimad väravakütid

Kübaratrikid

 4 Mängija lõi 4 väravat.

Parimad väravavahid

Auhinnad

Vaata ka
Esiliiga 2014
Esiliiga B 2014
II liiga 2014
III liiga 2014
IV liiga 2014

Viited

Meistriliiga hooajad
2014. aasta Eesti spordis
Uue-Kastre piiskopilinnus

Uue-Kastre piiskopilinnus (saksa keeles Warbecke, Bischofsburg Warbeck) oli arvatavasti 14. sajandil ehitatud Tartu piiskopkonna linnus. See paiknes Emajõe vasakkaldal 12 km enne Emajõe suubumist Peipsi järve.

Ajalugu

Uue-Kastre linnus oli teetõkke linnus ja tollipunkt Emajõel, mis rajati tõenäoliselt pärast 1342. aastat. Vanimaks linnuseosaks peetakse 4-tahulist tornlinnust, mis hiljem jäi flankeerivana linnuse lõuna-idapoolsesse ossa, kaitstes idaküljel paiknenud väravat.

Linnust on esmakordselt mainitud 1392. aastal.

Linnus oli ulatuslikumalt välja ehitatud 15. sajandi II veerandiks. 16. sajandi I poolel rajati linnuse väikese hoovi nurka ümar suurtükitorn laskekambritega allkorrusel. Pealinnusest läänepoolsesse kohta jäi vallikraaviga piiratud pihttaraga eeslinnus.

Uue-Kastre piiskopilinnus sai purustusi 16.–17. sajandil nii Liivimaa sõjas kui ka Poola-Rootsi sõdades, hävis lõplikult aga Põhjasõjas.

Nüüdisajal asub linnuse asukohas Emajõe-Suursoo looduskeskus.

Vaata ka
Kastre mõis
Vana-Kastre piiskopilinnus

Viited

Välislingid
 

 Anti Selart, Andres Tvauri, Alar Läänelaid (2017). Die Burg Warbeck (Kastre). Baltic Journal of Art History, 13 (13), 39−74. DOI: 10.12697/BJAH.2017.13.03. 

Tartu piiskopkonna linnused
Võnnu kihelkond
Eesti linnused
Prosopagnoosia

Prosopagnoosia (kreeka keeles prósōpon 'nägu' +  agnōsía 'mitteteadmine') on võimetus ära tunda nägusid. See on kognitiivne häire, mille puhul ei tajuta nägusid. Teised visuaalse informatsiooni töötluse aspektid ja üldine vaimne võimekus ei ole mõjutatud.

Vaata ka
 Psühholoogia
 Kognitiivne psühholoogia
Šarkaŭščyna rajoon

Šarkaŭščyna rajoon on rajoon Valgevenes Viciebski oblastis.

Rajooni pindala on 1189 km². 2014. aasta seisuga elas seal 16 316 inimest.

Rajoon moodustati 1940. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Bildziuhi, Hiermanavičy, Jody, Łužki, Radziuki, Stanisłavova, Słabodka ja Vałožynki külanõukogu.

Halduskeskus on Šarkaŭščyna. Lisaks asub seal Hiermanavičy agrolinnake.

Rajooni suurim jõgi on Dzisna jõgi. Rajooni territooriumit läbivad Dzisna lisajõed, Połacki madalikul asuva rajooni maapind on tasane ja soine, ulatudes 130–150 meetrit üle merepinna. Kõrgeim koht ulatub 172 meetrit üle merepinna.

Rajooni elanikest olid 2014. aasta seisuga 91,93% valgevenelased, 4,99% venelased, 1,34% poolakad ja 1,74% muude rahvaste esindajad. 89,6% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 13,36% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 80,03% elanikke, vene keelt aga 15,36% elanikke.

Viited

Välislingid 

 Rajooni kaart
 Rajooni täitevkomitee kodulehekülg (vene keeles)

Viciebski oblasti rajoonid
T-test

Matemaatilises statistikas nimetatakse  t-testiks ehk Studenti t-testiks  Studenti t-jaotusega statistilise kriteeriumiga (t-statistikuga) statistilisi teste, eriti keskmiste vahe ühe valimi t-testi ja kahe valimi t-testi.

t-testi variandid

Ühe valimi t-test

Ühe valimi t-test kontrollib valimi keskmise järgi, kas üldkogumi keskmine erineb etteantud väärtusest. Seejuures eeldatakse, et valimi andmed pärinevad normaaljaotusega üldkogumist või valim on piisavalt suur, et rakenduks tsentraalne piirteoreem.

Kahe valimi t-test

Kahe valimi t-test kontrollib kahe sõltumatu valimi keskmiste järgi kahe üldkogumi keskmiste vahekorda. Seejuures eeldatakse, et valimite andmed pärinevad normaaljaotusega üldkogumist või valimid on piisavalt suured, et rakenduks tsentraalne piirteoreem.  Klassikaline t-test eeldab, et valimid pärinevad sama dispersiooniga üldkogumitest. Welchi test ehk  Satterthwaite'i t-test on variant, mis dispersioonide võrdsust ei eelda.

Sõltuv t-test 

Sõltuv t-test kontrollib  kahe mittesõltumatu kogumi korral, kas näitude keskmine vahe on erinev.  Seejuures eeldatatakse, et vahedel on normaaljaotus.

Regressioonikordaja t-test

Regressioonikordaja t-test kontrollib lineaarses regressioonis häiritustoime normaaljaotuse eeldusel, kas regressioonikordaja võrdub nulliga.

Steigeri Z-test
 
Steigeri Z-test kontrollib, kas korrelatsioonikordaja võrdub etteantud väärtusega (näiteks nulliga). Seejuures eeldatakse, et valimid pärinevad kahemõõtmelise normaaljaotusega üldkogumist.

Ajalugu 

t-statistika võttis kasutusele 1908. aastal William Sealy Gosset. Ta töötas keemikuna Dublinis Guinnessi õlletehases ja töötas välja t-testi kui odava viisi stouti kvaliteedi kontrollimiseks. Guinness keelas oma töötajatel uurimistulemusi avaldada, sellepärast avaldas Gosset oma töö pseudonüümi Student all.

Eeldused
Kõik t-testid nõuavad, et andmed oleksid võrdsete dispersioonidega, vähemalt intervallskaalal ja normaaljaotusega.
Kui eeldused ei ole täidetud, on võimalik kasutada mitteparameetilisi t-teste.

Tüübid
1. Ühe valimi t-test – teeb kindlaks, kas vaadeldud keskmine on erinev mingist kindlast väärtusest.

2. Sõltumatu t-test – võrreldakse kahe sõltumatu grupi keskmisi

3. Paarikaupa t-test – vaadeldakse samu indiviide; kasutatakse kordusteste.

Viited

Statistika
Tuumarelvade leviku tõkestamise leping

Tuumarelvade leviku tõkestamise leping (NPT) on rahvusvaheline leping, mille eesmärgiks on hoida ära tuumarelvade ja tuumarelvade valmistamise tehnoloogia levikut, edendada tuumaenergia rahuotstarbelise kasutamise alast koostööd ning soodustada desarmeerimist.

Eesti liitus lepinguga 1992. aasta jaanuaris.

Viited

Välislingid
 Tuumarelvade leviku tõkestamise lepingu eesti- ja ingliskeelne tekst Riigi Teatajas

Rahvusvahelised lepingud
Hłybokaje rajoon

Hłybokaje rajoon (transkribeerituna Glõbokaje rajoon) on rajoon Valgevenes Viciebski oblastis.

Rajooni pindala on 1760 km². 2014. aasta seisuga elas seal 38 456 inimest.

Rajoon moodustati 1940. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Abrubi, Aziarcy, Hałubičy, Karaby, Łomašy, Padsviłle, Plisa, Prazaroki, Psuja,  Zaleśsie, Ziabki, Udzieła ja Uzrečča külanõukogu.

Halduskeskus on Hłybokaje linn. Teine tähtsam asula on Padsviłle alev.

Rajooni suurimad jõed on Dzisna jõe lisajõed Biarozaŭka jõgi, Mniuta jõgi ja  Avuta jõgi. Kõrgeim koht on Kavali küla lähistel (226,4 meetrit). Madalaim koht asub Avuta jõe ääres (130 meetrit).

Rajoonis asub Valgevene sügavaim järv Doŭhaje. Suurimad järved on Šo, Plisa, Mniuta, Vialikaje, Piatroŭskaje, Biełaje ja Carkavišča.

Rajooni elanikest olid 2014. aasta seisuga 84,51% valgevenelased, 3,2% venelased, 10,25% poolakad ja 1,04% teistest rahvustest. 88,32% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 11,12% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 79,65% elanikke, vene keelt aga 19,26% elanikke.

Viited

Välislingid 

 Rajooni täitevkomitee kodulehekülg (vene keeles)
 Rajooni kaart

Viciebski oblasti rajoonid
Čašniki rajoon

Čašniki rajoon (transkribeerituna Tšašniki rajoon) on rajoon Viciebski oblastis Valgevenes.

Rajooni pindala on 1481 km². 2014. aasta seisuga elas seal 32 241 inimest.

Rajoon moodustati 1924. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Alšanka, Antapolle, Ivanski, Krasnałuki, Kruhlica, Łukomli, Novaja Zara ja Proziemla külanõukogu.

Halduskeskus on Čašniki linn, rajooni suurim asula on aga Novałukomli linn. Vanim keskus piirkonnas on Łukoml.

Rajooni suurim jõgi on Uła, teine suurem jõgi on rajooni lõunapiiril voolav Esa. Suurim järv on Łukomli järv. Teised suuremad järved on Žerynskaje, Čarejskaje ja  Bajarskaje. Kõrgeim koht on Dabramysłi küla lähistel (256 meetrit). Madalaim koht asub Uła jõe ääres (122 meetrit).

2014. aasta seisuga olid elanikest 91,43% valgevenelased, 6,91% venelased ja 1,66% oli teistest rahvustest. 73,27% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 25,62% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 39,06% elanikke, vene keelt aga 59,13%.

Välislingid 

Rajooni täitevkomitee kodulehekülg (vene keeles)
Rajooni kaart

Viciebski oblasti rajoonid
Baas

Baas on alus; see, millele toetutakse. Sõna on mitmes valdkonnas kasutusel terminina. 

baas, vektorruumi baas
baas ehk topoloogia baas ehk lahtine baas ehk topoloogilise ruumi baas
 baas ehk jalam ehk sokkel, samba, piilari või pilastri alumine osa
 baas, pooljuhi baasiala
 Baas ehk baasijoon, geodeesias väga täpselt mõõdetud joon, mille järgi arvutatakse teiste joonte pikkust
baas ehk sõjaväebaas, sõjaväe kasutuses olev ala, kus paiknevad ehitised, varud ja sõjaväelased
 baas, tootmissuhted tervikuna (vt baas ja pealisehitus)
Ba'ath ehk Baas ehk Araabia Taassünni Sotsialistlik Partei, partei Süürias, Iraagis ja teistes Araabia maades  
 Baas, Rootsi aadlisuguvõsa

Vaata ka 
 Andmebaas