joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Evengi keel

Evengi keel on tunguusi-mandžu keel, millel on 16 800 kõnelejat Venemaal, Hiinas ja Mongoolias. Lisaks evenkidele on evengi keele oskus levinud ka naaberrahvaste seas. Evengi keel on ohustatud, emakeelena omandab seda vaid väike arv lapsi ning keele kõnelejate arv kahaneb.

Murded
Venemaal kõneldav evengi keel jaguneb kolme murderühma – põhja-, lõuna- ja idamurdeks–, mis jagunevad 14 murdeks ja paljudeks murrakuteks. Murreteks jaguneb ka Hiinas ja Mongoolias kõneldav evengi keel.

Kiri
Venemaal kirjutati evengi keelt 1931–1937 ladina kirjas, alates 1937. aastast kirillitsas. Hiinas on evengi keelt varem kirjutatud mandžu kirjas, tänapäeval ladina kirjas ja harvemini mongoli kirjas.

Grammatika
Evengi keeles on erinevatel andmetel 11 või 13 täishäälikut ning 18 või 21 kaashäälikut.

Evengi keeles on 13 käänet. Eristatakse ainsust ja mitmust ning esimest, teist ja kolmandat isikut. Keeles puuduvad eesliited, käändeid märgitakse järelliidetega. Morfoloogiliselt ülesehituselt sarnaneb evengi keel mongoli keelega. Evengi keelele on omane SOV-tüüpi sõnajärg.

Sõnavara
Kuna evengid tegelevad põhilised karjakasvatusega, on neil väga suur loomi puudutav sõnavara. Eri soost ja vanusega loomade kohta kasutatakse sadu erinevaid sõnu.

Keelenäited
Упкат илэл ты̄нмукирди, урэ̄лди мэ̄нңи са̄рича̄ди балдыдяра. Нуңартын дялитви, һалдяндыви биси, мэмэгӣлвэр аяралды̄дяна тэдет о̄мамачитын.

Tõlge: Kõik inimesed sünnivad vabade ja võrdsetena oma väärikuselt ja õigustelt. Neil on mõistus ja südametunnistus ning nende suhtumist üksteisesse peaks kandma vendluse vaim

(ÜRO inimõiguste ülddeklaratsiooni 1. artikkel)

bi nungan ma sa – Ma tunnen teda.

bi uliki je vadam – Ma jahin oravaid.

bejel mokare gennevki – Tavaliselt toovad mehed küttepuid.

tar asi knigava tangdaran – See naine loeb raamatut.

Arvsõnad 1–10  
umūn
dyūr
ilan
dygin
tunŋa
nyuŋun
nadan
dyapkun
egin
dyān

Viited

Välislingid

Evengi tähestik
Evengi tähestik ladina kirjas
Evengi tähestik mongoli kirjas

Tunguusi keeled
Getter Laar

Getter Laar (sündinud 21. novembril 1989) on eesti jalgpallur.

Ta on prantsuse klubi En Avant de Guingamp väravavaht.

Tunnustused
 2013 Eesti aasta naisjalgpallur

Välislingid
 Soccerway.com

Eesti naisjalgpallurid
Pärnust pärit sportlased
Sündinud 1989
Eesti jalgpallurid välismaal
Ērberģe

Ērberģe on asula Lätis Nereta piirkonnas, Mazzalve valla halduskeskus. Asub Dienvidsusēja jõe kaldal.

Ērberģes asub endise Ērberģe mõisa (Herbergen) süda, mõisa peahoones on praegu põhikool. Asulas on ka luterlik kirik.

 

Läti külad
Pepetela

Pepetela (kodanikunimega Artur Carlos Maurício Pestana dos Santos; sündinud 29. oktoobril 1941 Benguelas Angolas) on tuntumaid Angola kirjanikke.

Elukäik 
Pepetela sündis Benguelas Portugali päritolu vanemate peres, kes oli mitmendat põlve Angolas elanud. 14-aastaselt asus ta õppima Angola pealinnas Lubangos. Aastal 1958 astus Lissaboni Instituto Superior Técnicosse (Kõrgemasse Tehnikainstituuti), kuid asus aastal 1960 õppima Lissaboni Ülikooli filoloogiateaduskonda, kus õppis aastani 1961, mil ta õpingud katkestas Portugali koloniaalsõda. Soovimata asuda Portugali sõjaväe teenistusse, läks ta Pariisi sotsioloogiat õppima. 1963. aastal sai ta aga stipendiumi, et jätkata õpinguid Alžiiris. Seal lähenes talle Angola Vabastamise Rahvaliikumise (MPLA) liige Henrique Abranches, kes palus Pepetela abi Angola õpingute keskuse loomisel, millega viimane ka nõustus.

Tunnustus 

 Camões Prize, 1997
 Prince Claus Award, 1999

Valik teoseid 

 "Platoo ja stepp" (O Planalto e a Estepe, 2009; e k 2013)

Angola kirjanikud
Angola poliitikud
Sündinud 1941
Ērberģe mõis

Ērberģe mõis (Ērberģes muiža) on mõis Lätis Nereta piirkonnas Mazzalve vallas Ērberģes. Saksa keeles Herbergen. Vanasti teati seda ka kui Taube mõisa.

Ērberģe mõis kuulus aastast 1465 kuni Liivi sõjani Sellede perele, aastast 1562 aga Lüdinghausen-Wolffide suguvõsale. Aastal 1686 sai mõisa omanikuks Gotthard Wilhelm von Vietinghoff, tema tütar abiellus Aleksander von Taubega ja nii sattus mõis Taubede suguvõsa valdusse. Aastast 1806 kuni võõrandamiseni aastal 1920 kuulus mõis von Hahnide suguvõsale. Võõrandamise ajal oli mõisa suurus 1862 hektarit, maa jagati 158 talu vahel.

Ērberģe mõisa klassitsistlikus stiilis peahoone püstitasid Taubed, aastal 1868 tegid Hahnid seal suuri ümberehitusi. Pärast võõrandamist asus seal aastail 1922–1927 postkontor, seejärel koolimaja. Aastal 1944 asus seal Punaarmee laatsaret.

Mõisakompleksi juurde kuuluvad veel ait, kaks keldrit, pesuköök, mõisavalitseja maja aastast 1875, sepikoda ja veelindude laut. Mitmed hooned on varemetes, nende seas ka viinaköök, teenijate maja,küün ja laudad. Mõisakompleksi juurde kuulub ka üle Dienvidsusēja jõe viiv Marija sild. 

Mõisa inglise park asub Dienvidsusēja jõe ääres. Pargi pindala on 7,8 hektarit. Pargis asub lava, mis ei ole mõisakompleksi osa.

Välislingid
Sissekanne Läti mõisate saidil; fotod (läti keeles)

Läti mõisad
Sēlija
Nereta kihelkond
Kavaiisu keel

Kavaiisu keel (inglise keeles Kawaiisu) kuulub lõuna-numi keelte hulka. Kavaiisu keel kuulub jutoasteegi keelkonda.

Piirkond
Kavaiisu keelt kõneldakse põhiliselt USAs Lõuna-Californias, täpsemalt Mojave kõrbe Tehachapi-Mojave piirkonnas. . 

Keelekood (ISO 639-3): xaw

Kõnelejate arv
Erinevates allikates andmed varieeruvad. 2013. aasta seisuga oli järel vaid 3 üle 60-aastast inimest, kes kavaiisu keelt ladusalt kasutada mõistavad.

Fonoloogia

Vokaalid
Kavaiisu keeles on numi keeltele omaselt 6 täishäälikut:

Konsonandid
Kawaiisu keelt võib teiste numi keelte seas ebaharilikuks pidada, sest keele konsonandisüsteem ei ole tuletatud numi keeltest. Konsonante on seeläbi ka palju rohkem. 

 
Häälikud l ja ŋ esinevad vaid võõrsõnades.

Arvsõnad
 üks - suui
 kaks – wahai
 kolm – pahei
 neli – watsuui;
 viis – münügi;
 kuus – navahai;
 seitse – noomizh;
 kaheksa – nanawatsuui;
 üheksa – suukumüsuui;
 kümme – mamümüsuui

Keelenäited
 Nü’ü kiyagweevaad kapaan nüvüvi. – Ma hakkan lume sees mängima.  
 Nü'ü hivikweed aakanuts po'o. – Ma jõin natuke vett.  
 Wüntiikweeneekeen. – Ta tõusis püsti.

Kirjaviis
Keele säilitamiseks ja paremaks õpetamiseks on kasutusele võetud ladina tähestikul põhinev kirjaviis.

Taaselustamine
Kavaiisu keele päästmisega on viimastel aastatel väga aktiivselt ning edukalt tegelema hakatud. Arvestades asjaolu, et seda keelt emakeelena kõnelevaid inimesi oli 2013. aasta seisuga alles kolm, on kättesaadavat materjali selle keele õppimiseks suhteliselt palju, sealhulgas (lisaks mitmele ilmunud õpikule koos CD-materjalidega) ka YouTube’i videod . 

Kavaiisu keel oli 1994. aastaks väga suures väljasuremise ohus. Üleüldse oli tollal kõnelejaid kokku kahekümne ringis. Tänaseks on olukord eeskätt tänu keeleuurijaile Julie Turnerile, Harold Williamsile, Alan P. Garfinkelile ja nende 2002. aastal loodud kavaiisu keele ja kultuuri keskusele Californias [Kawaiisu Language & Cultural Center] väga palju paranenud.

Viited

Välislingid
http://www.ethnologue.com/language/xaw
http://www.soas.ac.uk/linguistics/research/workingpapers/volume-16/file88045.pdf
http://www.kawaiisu.org/_documents/PracticalGrammar/Chapter5/5_28_13Chapter5.pdf
https://www.youtube.com/watch?v=frqTDVdRRLA
http://www.kawaiisu.org

Jutoasteegi keeled
California
Dogribi keel

Dogribi keelt (Tłı̨chǫ keel, Thlingchadine, tlicho, thi cho dinne ) kõneldakse Põhja-Kanadas peamiselt piirkonnas, mis asub Suure Orjajärve ja Suure Karu järve vahel. Dogribi keele kirjutamisel kasutusel ladina kirjapilt.

Fonoloogia

Täishäälikud

Lühikesed
a /a/
e /e/
ı /i/
o /o/
ą /ã/
ę /ẽ/
ı̨ /ĩ/
ǫ /õ/

Pikad
aa /aː/
ee /eː/
ıı /iː/
oo /oː/
ąą /ãː/
ęę /ẽː/
ı̨ı̨ /ĩː/
ǫǫ /õː/

Ninahäälikud märgitakse ogonekiga "sabaga". nt: ą - wįghǫą - 'selle väike nina'
Madalaid häälikuid märgitakse graavisega. nt: à - wets'aà - 'selle müts'
Kõrgeid häälikuid ei märgita.

Konsonandid

Grammatika

Dogribi keeles on kasutusel SOV sõnajärg. Selle puhul on ebatavaline, et sõna moodustamisel kasutakase dogribi keeles eesliiteid (keeltes, mis on SOV sõnajärgedega esinevad tavaliselt järelliited).

Dogribi keeles on kaks võimalust olemise määramuseks. NT:  Nàzèe-dǫǫ̀ ts’įįlį ja Nàzèe-dǫǫ̀ ats’įįt’e tähendavad mõlemad "me oleme küttijad". esimene variant näitab, et nad on mõlemad kütid (ajutiselt), teine variant aga näitab, et nad on kütid elukutseliselt.

Peale tegusõnade ja nimsõnade esineb dogribi keeles asesõnu, numeraale, postpositsioone, määrsõnu, sidesõnu ja demonstratiive. Omadussõnu on väga vähe. Enamik kirjeldavaid sõnu on pigem tegusõnad.

Dogribi keele näited

Sõnad

arvsõnad

1 ı̨łè                                                                    

2 nàke                                     

3 taı                                          

4 dı̨                                           

5 sı̨làı                                        

6 ek'ètaı                                 

7 łǫ̀hdı                                     

8 ek'èdı̨                                   

9 łǫǫ̀tǫ                                    

10 Hoònǫ                                 

11 Hoònǫ daats'ǫ̀ ıłè                           

12 Hoònǫ daats'ǫ̀ nàke                      

13 Hoònǫ daats'ǫ̀ taı                         
  
14 Hoòno daats'ǫ̀ dı̨                             

15 Hoòno daats'ǫ̀ sı̨làı                         

16 Hoòno daats'ǫ̀ ek'ètaı   

17 Hoòno daats'ǫ̀ łǫ̀hdı      

18 Hoòno daats'ǫ̀ ek'èdı̨    

19 Hoòno daats'ǫ̀ łǫǫ̀tǫ                     

20 naènǫ

Viited

Atapaski keeled
Bemba keel

Bemba keel (ka chibemba, chiwemba, cbemba, ichibemba ja wemba keel) on keel, mida räägitakse Ida-Aafrikas Sambia Vabariigis. Enim kõnelejaid asub riigi põhjapoolses osas ning Copperpelti ja Luapula maakondades. Bemba keelt räägitakse ja Kongo Demokraatlikus Vabariigis. Bemba keelt kõneleb umbes 3,6 miljonit inimest.
Bemba keel on laialdaselt kasutatav lingua franca just linnapiirkondades. Seda kasutatakse nii hariduslikel kui ka administratiivsetel eesmärkidel. Bembat õpetatakse algkoolides, lisaks antakse selles keeles välja ajalehti ja tehakse raadiosaateid.

Bemba keelt loetakse Benue-Kongo keeleks. Tal on mitmeid dialekte – kabende, lembue, lomotua, lunda, mukulu, ngoma, linna-bemba. Viimane põhineb Bemba baasil ning on segunenud inglise- ja naaber-bantu keeltega.

Fonoloogia

Mitmed bantu keeled on tonaalsed. Bemba keel samuti. Hääletoon omab sõna tähenduses väikest rolli, sest sõnu, mida võidakse tooni erinevuse pärast segamini ajada, on väike. Rõhk langeb sõnadel prefiksile, juhul kui see on olemas. Sellega võivad kaasneda kerged muudatused sõna tähenduses.

Bemba keele tähed ja nendele vastavad hääldused

Keelele iseloomulikku

r, q, v, x ja z ei eksisteeri bemba tähestikus.

d, g ja j saab kasutada ainult koos n-iga.

b-d saab kasutada koos m-iga.

c hääldatakse alati nagu ch-d (tš).

h kasutatakse ainult koos s-iga, andes tulemuse sh (š).

ŋ on bemba keelele eripärane. Hääldatakse nagu ingliskeelses sõnas 'singing'.

Täishäälikuid a, e, i, o, u hääldatakse üsnagi eestipäraselt. Võrreldes eesti keelega ei muutu nende hääldused märgatavalt.

Keelenäited

Ma õpin bemba keelt – Nde sambilila iciBemba

Ma lähen tööle – Naya ku nchito

Mis su nimi on? – Ishina lyenu nimwe bani?

Numbrid 1–10 bemba keeles

üks – kamo

kaks – tubili

kolm – tutatu

neli – tune

viis – tusano

kuus – mutanda

seitse – cine lubali

kaheksa – cine konse konse

üheksa – pabula

kümme – ikumi limo

Kirjaviis

Bemba keelt kirjutatakse ladina tähtedega. Trükiseid ilmub ka Braille kirjas.

Viited

Bantu keeled
Atšoli keel

Atšoli  kuulub Niiluse-Sahara keelte hõimkonda, Ida-Sudaani keelkonda, Lääne-Niiluse keelte hulka. Seda kõneletakse Ugandas ja Lõuna-Sudaanis.
Atšoli keele rääkijaid on Ethnologue'i andmetel 1 197 000: Ugandas räägib seda keelt 1 170 000 inimest, Lõuna-Sudaanis räägib seda keelt umbes 27 000 inimest. Ugandas räägitakse atšoli keelt riigi põhjaosas (Kitgumi, Gulu, Amuru, Lamwo, Nwoya, Adjumani ja Paderi piirkonnas); Lõuna-Sudaanis räägitakse seda riigi lõunapoolses osas. Atšoli keele kõnelejate arv kasvab. 
Dialektid: Dhupalou, Nyakwai, Lango, Kumam ja Dhopadhola. Leksikaalne sarnasus on Lango, Kumami ja Dhapadholaga.

Arvsõnad
Arvsõnu ühest üheksani väljendab kindel sõna :

Kümneid väljendab sõna pyer: 20 – pyeraryo, 30 – pyeradek, 40 – pyer aŋwen 

Sadat väljendab sõna miya. (100 – miya; 200 – miya aryo; 300 – miya adek)

Tuhandet väljendab sõna elfu. (2000 – elfu aryo; 3000 – elfu adek)

Grammatika
Atšoli keel on tooni keel. Mõned sõnad ongi eristatavad ainult tooni põhjal. Näiteks bèl – kortsus (madal) ja bél – mais (kõrge). 
Atšoli keeles on 16 konsonanti ja 9 vokaali (ainult viiel neist on kirjapilt). Liitkonsonantideks on bw, ny ja pw. Poolvokaalideks on w ja y.

Atšoli tähestik ja hääldus

Vokaalid: 
Igal vokaalil on kaks häälduspõhimõtet: madal vokaal (open) ja kõrge vokaal (close). 
Nt:

Koyo (madal o) – külm

Koyo (kõrge o) – eraldama

Ühesilbilised sõnad lõppevad enamasti pika vokaaliga. Pikk vokaal väljendatakse topelttähtedega. 
Nt: daa (minu vanaema), koo (bambus), lee (loom), maa (minu ema)

Diftong: Atšoli keeles algavad kõik diftongid poolvokaali w või y-ga.

Konsonandid :
c – hääldus on alati ch
ny – hääldatakse samamoodi nagu itaalia keeles sõna ’’signore’’
k – kui k on kahe vokaali vahel, siis hääldus on ’’h’’
t – kahe vokaali vahel pehmendatakse seda ja hääldus on ’’r’’

Keelenäide
Keelenäiteks on kõige tuntum atšolikeelne kirjutis, Okot p’Biteki luuletus "Song of Lawino". Esmakordselt avaldati see 1966. aastal. 

"I acakki piny Lok onoŋo tye, Lok tye bot Lubaŋa, Lok en Lubaŋa. Jami dcu en aye ceŋ otiyo, pe tye gin mo ma ceŋ giketo laboŋo en. I en con tye kwo, kwo meno con ceŋ pa dano."

(Alguses oli sõna ja see sõna oli koos Jumalaga ja sõna oli Jumal. Sama oli algselt Jumalaga. Kõik asjad olid Tema tehtud ja ilma Temata ei oldud midagi tehtud, mis oli tehtud.)

Muud huvitavat
Atšoli keelt kasutatakse Ugandas igapäevaselt. Seda õpetatakse algkoolides. Keskkoolis õpetatakse seda eraldi ainena. Atšoli keeles antakse välja ajalehti ja tehakse raadiosaateid. Piibel tõlgiti atšoli keelde 1986. aastal.

Viited 

Niiluse-Sahara keeled
Āraiši kihelkond

Āraiši kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Arrasch, läti keeles Āraišu draudzes novads) oli haldusüksus Liivimaal Võnnu vojevoodkonnas, Rootsi Liivimaal ja Võnnu kreisis.

Ajalugu
Āraiši kihelkonda on esmakordselt mainitud 1445. aastal. 1634. aastal moodustati see uuesti, kuid liideti hiljem Võnnu kihelkonnaga. 1772. aastal eraldati see viimasest lõplikult omaette kihelkonnaks. Esimese kihelkonnakiriku ehitamise aeg ei ole teada, kuid Liivi sõja ajal 1577. aastal see laastati. See ehitati uuesti üles, kuid langes taas hävingu ohvriks. 1675. aastal ehitati uus kirik. Hilisem kivikirik pärineb aastast 1879. Patronaadiõigus kuulus kirikukonvendile.

Āraiši kihelkonna mõisad
Āraiši (Pastorat Arrasch) kirikumõis
Drabeši (Drobbusch, ka Bergenhof) rüütlimõis
Ieriķi (Ramotzky, varem Erichshof) rüütlimõis
Inti (Inte) riigimõis
Kārļi (Karlsruhe) rüütlimõis
Kārļukalni (Karlsberg) väikemõis
Katrinmuiža (Katharinenberg) poolmõis
Rāmuļi (Ramelshof, varem Doctormoise) rüütlimõis
Rencēni (Lubbert-Renzen) rüütlimõis
Rucka (Rutzky) rüütlimõis
Spāre (Sparenhof, ka Samsky) rüütlimõis

Pildid

Vaata ka
Āraiši järvelinnus

Viited

Kirjandus
Baltisches historisches Ortslexikon. Teil II. Lettland (Südlivland und Kurland). − Quellen und Studien zur baltischen Geschichte. Köln-Wien: Böhlau Verlag, 1990. Lk 37.
Bienenstamm, Herbord Carl Friedrich von. Geographischer Abriß der drei deutschen Ostsee-Provinzen Rußlands, oder der Gouvernemens Ehst-, Liv- und Kurland. Riga: bei Deubner, 1826. Lk 256-257 .
Büsching, Anton Friedrich. Magazin für die neue Historie und Geographie: IX. Land-rolle des Herzogthums Liefland vom Jahr 1765. Halle: Johann Jacob Curt, 1773. Lk 374 .
Hagemeister, Heinrich von. Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen, 1836. Lk 185-189 .
Hupel, August Wilhelm. Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Dritter und letzter Band. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch, 1782. Lk 153-155 .
Richter, Adolf. Baltische Verkehrs- und Adressbücher. Bd I. Livland. Riga, 1909.
Rapanui keel

Rapanui keel on Polüneesia keelkonna  Ida-Polüneesia rühma kuuluv keel austroneesia keel. Rapanui keelt räägitakse Tšiilile kuuluval Lihavõttesaarel (tuntud ka kui Rapanui saar), mille rahvaarv on natuke alla 4000. Umbes 3700 inimest Tšiilis ja Lihavõttesaarel peab end rapanuiks. Viimastel andmetel räägib rapanui keelt vabalt umbes 800 inimest. Tänapäeval räägivad paljud täiskasvanud rapanuid hispaania keelt. Kasutatakse ladina kirja.

Keele kood rahvusvahelise standardi ISO 639-3 järgi on rap.

Keele staatus on 6b, mis tähendab seda, et keel on ohustatud seisundis.

Sõnajärje tüüp on VSO.

Foneetika

Kaashäälikud

Täishäälikud

Morfoloogia 
Silbid saavad olla ainult kas konsonant vokaal või lihtsalt vokaal. Sõnalõpulisi konsonante ei esine.

Süntaks 
Lauseliikmete järjekord on öeldis-alus-sihitis (VSO).

Rapanui keeles kasutatakse laialdaselt reduplikatsiooni, näiteks värvuste tähistamiseks ‘ehu  – udu > ‘ehu ‘ehu - tumehall.

Jah/ei-küsimustele vastatakse intonatsiooni abil. Vorm jääb samasuguseks nagu väide.

Näide 
He hakahu koe i te rama – pane tõrvik põlema

Arvsõnad 
1- (ka) tahi,
2- (ka) rua,
3-(ka) toru,
4-(ka) ha, 
5-(ka) rima,
6-(ka) ono, 
7-(ka) hitu, 
8- (ka) va´u/varu, 
9- (ka) iva, 
10-(ka) aŋahuru

Viited 

Lihavõttesaar
Polüneesia keeled
Megreli keel

Megreli keel (samuti ka Margaluri, Megrel, Megruli) kuulub kartveli keelkonna sani rühma. Megreli keelt kõneldakse põhiliselt Gruusia lääneosas, Samegrelo ja Abhaasia piirkonnas. 1989. aasta andmete järgi kõneles megreli keelt 500 000 inimest, 2015. aasta andmete järgi 345 530.

Foneetika ja fonoloogia

Megreli keeles on viis põhivokaali a, e, i, o, u. Zugdidi-Samurzaqano dialektis on kuues vokaal ə.

Morfoloogia

Megreli keeles on 9 käänet: nominatiiv, ergatiiv, daativ, genitiiv, latiiv, ablatiiv, instrumentaalkääne, adverbiaal, benefaktiiv.

Asesõnad

Omastavad asesõnad

Süntaks

Sõnajärg gruusia (sh ka megreli) keeles ei ole väga range. Tavalise lause struktuur on järgnev:  alus – kaudsihitis – otsesihitis – tegusõna. Näiteks lause ‚ma kirjutan kirja oma emale’ võib kõlada alljärgnevalt:

Ingl. k – I am writing a letter to my mother (NOM-nominatiiv, DAT-daativ,PRES-present screeve)

See lause võib samuti ilmneda ka sellisel viisil: alus – tegusõna – otsesihitis – kaudishitis. Kuna tegusõna sisaldab selle argumendi kogu informatsiooni, siis igaühe nendest võib välja jätta. Asesõna argumentide väljajätmine on tavaline nähtus.

Keelenäited

Mu rjokh(x)o? – Mis su nimi on?

Soishe req(t)? – Kust sa pärit oled?

Man saat re? – Mis kell on?

Did madloba! – Suur aitäh!

Kirjaviis

Megreli keeles on kasutusel gruusia tähestik. Gruusia kiri on aramea kirjast kreeka kirja kaasmõjul tekkinud kiri. Tegelikult aga gruusia tähestiku ajalooline teke on vaieldav. Erinevatele teooriatele toetudes on see tekkinud kas aramea, kreeka või kopti keeltest.

Varasematel sajanditel oli kasutusel vanagruusia kiri asomtavruli (ka mrglovani/mrgvlovani). 9. sajandist alates arenes nuskhuri (khutsuri) kiri. Khutsuri kirjas oli 38 suur-ja väiketähte. 11. sajandil aga võeti kasutusele mkherduli kiri, mille tähestikus on 33 tähte, millest 28 tähistavad konsonante ja 5 vokaale; suuri ja väikesi tähti ei eristata. Mkhedruli kiri on tänapäevani kasutusel.

Asomtavruli kiri erines vormide ümaruse ning ühesuguse tähesuuruse poolest ning oli kasutusel 9.-10. sajandil. Seda asendas nuskhuri  kiri, mis oli nurkliku kallakuga ning ökonoomsem. 10. sajandil kujuneb nuskhurist mkhedruli kiri, mis oli erisuguste vertikaalsete suuruste ning ümaramate kujudega. Nuskhuri ja mkhedruli  eksisteerisid mitu sajandit, kusjuures esimene oli kasutusel vaimulikus ning teine ilmalikus kirjanduses. 17. sajandil kadus nuskhuri kõnepruugist ning tähtede kirjakujud stabiliseerusid.

Huvitavat

Megreli ja üleüldse gruusia keelele on omane konsonantide rohkus. Eestlasel on väga raske hääldada megreli või gruusia sõnu (nt Gruusia linn Mtshetha).

Foneetlised protsessid: Kindlad vokaalide paarid muutuvad ühekordseks:
ae ning ai → ee → e
ao, oa ning oo → aa → a
ou → uu → u
 
Zugdidi-Samurzaqano dialektis vokaalid i ja u samuti muutuvad sageli ə-ks.

Arvsõnad megreli keeles
1 – arti [ɑrti]

2 – žiri / žəri [ʒiri] / [ʒəri]

3 – sumi [sumi]

4 – otxi [ɔtxi]

5 – xuti [xuti]

6 – amšvi [ɑmʃwi]

7 – škviti [ʃkviti]

8 – ruo / bruo [ruɔ] / [bruɔ]

9 – čxoro [t͡ʃxɔrɔ]

10 – viti [viti]

Vaata ka
Megrelikeelne Vikipeedia

Viited

Lõuna-Kaukaasia keeled
Gruusia
9,5-millimeetrine film

9,5-millimeetrine film on kitsasfilmi formaat.

Formaadi võttis 1922. aastal kasutusele Pathé firma, et valmistada odavaid filmikoopiaid kodukasutajatele, kuid hiljem leiutati ka vastav kaamera.

Erinevalt teistest filmiformaatidest on 9,5-millimeetrisel filmil perforatsiooniaugud filmi keskel kaadrite vahel, mitte äärtes. Niisugune paigutus võimaldab filmilindi laiust paremini kasutada (9,5-millimeetrise filmi kaader on peaaegu sama lai kui 16-millimeetrisel filmil), kuid kaasneb suurem kriimustuste oht.

Filmi laius valiti selline, sest 35-millimeetrisest filmist saab pärast perforeeritud äärte eemaldamist valmistada kolm 9,5-millimeetrist filmi.     

Pärast Teist maailmasõda 9,5-millimeetrise filmi populaarsus vähenes miinimumini odavama, kuid tunduvalt halvema pildikvaliteediga 8-millimeetrise filmi konkurentsi tõttu ning seda jäid kasutama vaid vähesed entusiastid.

Välislingid

Filmikunst
Merimadu

Merimadu (Hydrophis) on maoperekond.

Klassifikatsioon
Merimadude perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
 Hydrophis atriceps Günther, 1864 
 Hydrophis belcheri (Gray, 1849)
 Hydrophis bituberculatus (Peters, 1872)
 Hydrophis brooki Günther, 1872
 Hydrophis caerulescens (Shaw, 1802)
 Hydrophis cantoris (Günther, 1864)
 Hydrophis coggeri Kharin, 1984
 Hydrophis curtus (Shaw, 1802)
 Hydrophis cyanocinctus (Daudin, 1803) - vöödiline merimadu
 Hydrophis czeblukovi Kharin, 1984
 Hydrophis donaldi Ukuwela, Sanders & Fry, 2012
 Hydrophis elegans (Gray, 1842) - elegantne merimadu
 Hydrophis fasciatus (Schneider, 1799)
 Hydrophis gracilis (Shaw, 1802)
 Hydrophis hardwickii Gray, 1834
 Hydrophis hendersoni (Boulenger, 1903)
 Hydrophis inornatus Gray, 1849
 Hydrophis jerdonii Gray, 1849
 Hydrophis kingii (Boulenger, 1896)
 Hydrophis klossi Boulenger, 1912
 Hydrophis laboutei (Rasmussen & Ineich, 2000)
 Hydrophis lamberti (Smith, 1917)
 Hydrophis lapemoides (Gray, 1849)
 Hydrophis macdowelli Kharin, 1983
 Hydrophis major (Shaw, 1802)
 Hydrophis mamillaris (Daudin, 1803)
 Hydrophis melanocephalus (Gray, 1849)
 Hydrophis melanosoma Günther, 1864
 Hydrophis nigrocinctus (Daudin, 1803)
 Hydrophis obscurus Daudin, 1803
 Hydrophis ornatus (Gray, 1842)
 Hydrophis pachycercos Fischer, 1855
 Hydrophis pacificus (Boulenger, 1896)
 Hydrophis parviceps Smith, 1935
 Hydrophis peronii (Duméril, 1853)
 Hydrophis platurus (Linnaeus, 1766)
 Hydrophis schistosus (Daudin, 1803)
 Hydrophis semperi (Garman, 1881) - luzoni merimadu
 Hydrophis sibauensis (Rasmussen, Auliya & Böhme, 2001)
 Hydrophis spiralis (Shaw, 1802) - spiraalne merimadu
 Hydrophis stokesii (Gray, 1846)
 Hydrophis stricticollis (Günther, 1864)
 Hydrophis torquatus (Günther, 1864)
 Hydrophis viperinus (Schmidt, 1852)
 Hydrophis vorisi Kharin, 1984
 Hydrophis zweifeli Kharin, 1985.

Viited

Välislingid 
Sissekanne AWD-s
Sissekanne ITIS-es
Sissekanne IUCN-is
Sissekanne NCBI-s
Sissekanne ReptileDB-s 
Sissekanne saidil Wikispecies 
Sissekanne WoRMS-is
P. Gopalakrishnakone, Sea Snake Toxinology, lk 179-181, 1994, Singapore University Press, ISBN 9971 69 1930, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 25.11.2013) (inglise keeles) 

Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit :fr:Hydrophis seisuga 26.11.2013.
Mürknastiklased
Smiltene kihelkond

Smiltene kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Smilten, läti keeles Smiltenes draudzes novads) oli haldusüksus Liivimaal Võnnu vojevoodkonnas, Võnnu ja Valga kreisis.

Ajalugu
Smiltene kihelkond tekkis ilmselt juba XIII sajandil. Allikais on seda esmakordselt mainitud 1430. aastal. Aastal 1613 ühendati see ajutiselt Trikāta kihelkonnaga, seejärel allus kihelkond lühikest aega (aastani 1648) Rauna kihelkonnale; sealsed pastorid olid ametlikult Rauna kihelkonna abiõpetajad. Kihelkond kuulus kuni 1783. aastani Võnnu kreisi. Venemaa keisrinna Katariina II otsusega 3. juulil 1783. aastal moodustati Riia ja Võnnu kreisi osadest Riia asehaldurkonna Valga kreis, mille koosseisu kihelkond liideti. Pärast asehalduskorra kaotamist kuulus kihelkond 1796−1888 Võnnu-Valga kaksikkreisi koosseisu, seejärel taas Valga kreisi.

Smiltene kihelkonna mõisad
Bānūži (Bahnus) rüütlimõis
Biksēja (Wilkenpahlen) rüütlimõis
Blome (Blumenhof, varem Stammer) riigimõis
Cērtene (Zehrten) rüütlimõis
Ikšele (Uexküllshof, varem Ninigal ja Ninigallshof) rüütlimõis
Jaunbilska (Neu-Bilskenhof) rüütlimõis
Pāpiņase (Papenhof) rüütlimõis
Rauda (Raudenhof) rüütlimõis
Smiltene (Smilten Pastorat) kirikumõis
Smiltene (Schloß Smilten) rüütlimõis
Zeltiņi (Selting) rüütlimõis
Vecbilska (Alt-Bilskenhof) rüütlimõis

Pildid

Vaata ka
Smiltene piiskopilinnus

Viited

Kirjandus
Aktiiv

Aktiiv on passiivi kõrval öeldise tegumoe süntaktiline grammatiline kategooria, mida iseloomustab see, et tegevussubjekt on lauses alus. See tähendab, et alus ja tegevussubjekt on lauses üks ja sama moodustaja.

Tegumoevastandus maailma keeltes
Maailma eri keeltele on iseloomulik tegumoevastandus, millest tuntuim on aktiiv versus passiiv.

Tegumoevastandus eesti keeles
Kuigi eesti keelele ja teistele läänemeresoome keeltele on iseloomulik eelkõige morfoloogiline tegumoevastandus personaal versus impersonaal, esineb eesti keeles ka puhtalt süntaktiliselt avalduvat aktiivi - passiivi vastandust.

Süntaktilise tegumoena käsitletakse aluse ja tegevussubjekti, s.o situatsiooni tähtsaima osalise vahekorda.

Aktiivilause
Lauseid, milles alus on identne tegevussubjektiga, nimetatakse aktiivilauseteks, näiteks

Piia kirjutab kirjandit. Antud lauses on Piia nii alus kui ka tegevussubjekt – järelikult on tegemist aktiivilausega.

Karl magab. Antud lauses  on Karl nii alus kui ka tegevussubjekt - järelikult on tegemist aktiivilausega.

Lapsed õpivad luuletust. Antud lauses on Lapsed nii alus kui ka tegevussubjekt - järelikult on tegemist aktiivilausega.

Peenral kasvab roose. Antud lauses on roose nii alus kui ka tegevussubjekt - järelikult on tegemist aktiivilausega.

Aktiivilause ei ole
 passiivilause: See ajakiri on läbi sirvitud. Antud lauses on See ajakiri küll alus, kuid mitte tegevussubjekt (ajakiri ei sirvinud end ise) - järelikult ei ole tegemist aktiivilausega
 aluseta passiivilause: Pärast tunde asuti õppima
 alusega passiivilause, milles alus on ühtaegu nii tegevusobjekt kui ka teema ehk pragmaatiline subjekt: 
Köögi aknad olid tihedalt suletud. Antud lauses on Köögi aknad küll alus, kuid mitte tegevussubjekt (nad ei sulgenud end ise) - järelikult ei ole tegemist aktiivilausega

Nad olid tema ilust rabatud. Nad on küll alus, kuid mitte tegevussubjekt (nad ei rabanud end ise) - järelikult ei ole tegemist aktiivilausega.

Vaata lisaks
 isikuline tegumood 
 umbisikuline tegumood

Kasutatud kirjandus
 M. Erelt, R. Kasik, H. Metslang, H. Rajandi, K. Ross, H. Saari, K. Tael, S. Vare, Eesti keele grammatika I. Morfoloogia sõnamoodustus.  § 52
 M. Erelt, R. Kasik, H. Metslang, H. Rajandi, K. Ross, H. Saari, K. Tael, S. Vare, Eesti keele grammatika II. Süntaks. § 490
 M. Erelt, T. Erelt, K. Ross, Eesti keele käsiraamat

Grammatilised kategooriad
Bothriechis

Bothriechis on maoperekond.

Klassifikatsioon
Perekonda Bothriechis klassifitseeritakse  roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
 Bothriechis aurifer (Salvin, 1860)
 Bothriechis bicolor (Bocourt, 1868)
 Bothriechis guifarroi Townsend, Medina-Flores, Wilson, Jadin & Austin, 2013
 Bothriechis lateralis Peters, 1862
 Bothriechis marchi (Barbour & Loveridge, 1929)
 Bothriechis nigroviridis Peters, 1859
 Bothriechis rowleyi (Bogert, 1968)
 Bothriechis schlegelii (Berthold, 1846)
 Bothriechis supraciliaris (Taylor, 1954)
 Bothriechis thalassinus Campbell & Smith, 2000.

Viited

Välislingid 
Königlich Preussische Akademie der Wissenschaften zu Berlin, 
''Bericht über die zur Bekanntmachung geeigneten Verhandlungen der Konigl.Preuss.Akademie der Wissenschaften zu Berlin, Berlin, 1860, Veebiversioon (vaadatud 27.11.2013) (saksa keeles)
Sissekanne AWD-s
Sissekanne ITIS-es
Sissekanne IUCN-is
Sissekanne NCBI-s
Sissekanne ReptileDB-s 
Sissekanne saidil Wikispecies

Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit :fr:Bothriechis seisuga 27.11.2013.
Rästiklased
Aluliina kihelkond

Aluliina kihelkond ehk Alūksne kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Marienburg, läti keeles Alūksnes draudzes novads) oli haldusüksus Liivimaal Võnnu vojevoodkonnas Võnnu ja Valga kreisis.

Ajalugu
Aluliina kihelkonda on esmakordselt mainitud 1494. aastal. Kuni 1732. aastani kuulusid selle koosseisu ka hilisema Apekalnsi kihelkonna alad. 1902. aastal eraldati Zeltiņi iseseisvaks kihelkonnaks; varem oli see olnud adjunktuur. Patronaažiõigus kuulus Aluliina mõisale.

Aluliina kihelkonna mõisad
Alsviķi (Alswig) rüütlimõis
Aluliina ehk Alūksne (Pastorat Marienburg) kirikumõis
Aluliina ehk Alūksne (Schloß Marienburg, ka Aiswickshof) rüütlimõis
Ate (Ottenhof) rüütlimõis
Babecka (Babetzky) rüütlimõis, Beja kõrvalmõis
Beja (Beyenhof) rüütlimõis
Dore (Doremoise) rüütlimõis
Ērmaņi (Hermannshof) rüütlimõis
Jaunanna (Neu-Annenhof) rüütlimõis
Kalnapededze (Charlottenburg) rüütlimõis
Kolberģi (Goldbeck) rüütlimõis
Lāzberģi (Fianden) rüütlimõis
Mālupe (Malup) rüütlimõis
Nēķene (Nötkenshof) rüütlimõis
Rēzaka (Rehsack) rüütlimõis
Šļukumsi (Schluckum) rüütlimõis
Ziemeri (Semershof) rüütlimõis
Tūja (Kragenhof) rüütlimõis
Vecanna (Alt-Annenhof) rüütlimõis
Vizikumsi (Wisikum) rüütlimõis

Vaata ka
Aluliina
Aluliina ordulinnus

Viited

Kirjandus
Baltisches historisches Ortslexikon. Teil II. Lettland (Südlivland und Kurland). − Quellen und Studien zur baltischen Geschichte. Köln-Wien: Böhlau Verlag, 1990. Lk 376.
Büsching, Anton Friedrich. Magazin für die neue Historie und Geographie: IX. Land-rolle des Herzogthums Liefland vom Jahr 1765. Halle: Johann Jacob Curt, 1773. Lk 380-381 .
Hagemeister, Heinrich von. Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands. Erster Theil. Riga: Eduard Frantzen, 1836. Lk 252-261 .
Hupel, August Wilhelm. Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland. Dritter und letzter Band. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch, 1782. Lk 208-211 .
Richter, Adolf. Baltische Verkehrs- und Adressbücher. Bd I. Livland. Riga, 1909. 

Läti kihelkonnad
Eesti Hemofiiliaühing

Eesti Hemofiiliaühing (lühend EHÜ) on 07. novembril 1992 Tartus asutatud hemofiiliahaigete ja teiste verehüübimishäiretega inimeste vabatahtlik mittetulunduslik üle-eestiline ühing. 

Ühing on Tartus registreeritud ühenduse Eesti Hemofiiliaühendus õigusjärglane.

Ühingu tegevus rajaneb omaalgatusel, liikmete omavalitsusel, ühistegevusel ja koostööl ühendustega World Federation of Haemophilia ja Euroopa Hemofiilia Konsortsium (inglise European Haemophilia Consortium).

17. aprillil tähistatakse paljudes riikides ülemaailmset hemofiilia päeva.

Eesti Hemofiiliaühingu liikmeks on hemofiilia diagnoosiga inimesed, nende pereliikmed ja hemofiiliahaigeid toetavad inimesed, sh tervishoiutöötajad. 

Eesti Hemofiiliaühingu eesmärgiks on ühendada Eestis elavaid hemofiiliahaigeid, kaitsta nende huve ja õigusi ning suurendada haigete ja pereliikmete ja ühiskonna teadlikkust hemofiilia haiguse olemusest ning haigete vajadustest. 

EHÜ korraldab iga-aastaselt koosolekuid, seminare ja suvelaagreid. Suvelaagrites osalevad lapsed ja noored ning suvelaagri eesmärgiks on õpetada ja julgustada lapsi ning noori haigusega toime tulema iseseisvalt igapäevastes toimetustes. 

Eesti Hemofiiliaühing on Ülemaailmse Hemofiiliaföderatsiooni ja Euroopa Hemofiiliakonsortsiumi liikmesorganisatsioon. Rahvusvaheline koostöö võimaldab saada kogemusi kuidas teistes riikides on korraldatud hemofiiliahaigete ravi, rehabilitatsioon ja nõustamine ning hemofiiliaorganisatsioonide töö. Rahvusvaheline suhtlus on võimaldanud osaleda haigetel ja tervishoiutöötajatel erinevatel koolitustel, konverentsidel ja kongressidel. 

Hemofiiliahaigete ravi areng Eestis hakkas uuenema ja arenema alates 1995. aastast, kui haigete ravis esmakordselt võeti kasutusele kõrge puhtusastmega hüübimisfaktori preparaadid. Nüüdseks on nende preparaatide kasutamine tavapärane ning tänu sellele on hemofiiliahaigete elu kvaliteet paranenud ning eluiga pikenenud. Rekombinantsel meetodil valmistatud hüübimisfaktori preparaatide kasutamine profülaktiliselt lapseeast alates võimaldab ära hoida hilisemaid tüsistusi ning tagab lapsel täisväärtusliku elu.

Eesti Hemofiiliaühing on hemofiiliahaigete ja tema pereliikmetele väga hea võimalus suhtlemiseks ja info vahetamiseks. 

Hemofiiliaühingus on 2014. aasta andmetel 60 liiget.

Hemofiiliaühing on Eesti Puuetega Inimeste Koja liige.

Hemofiilia on pärilik kaasasündinud eluaegne haigus ja seetõttu on väga oluline kogu hemofiiliahaige pere ja tema lähedaste teadlikkus haigusest ning samas on oluline ka võimalus suhelda teiste sarnaste probleemidega inimestega.

Vaata ka
hemofiilia

Viited

Välislingid 
Eesti Hemofiiliaühingu kodulehekülg   
TV3: Eesti hemofiiliahaigetele saabus appi Euroopa Hemofiilia Konsortsiumi president, Veebiversioon (vaadatud 28.11.2013)

Eesti tervishoiuorganisatsioonid
Alexander von Stieglitz

Parun Alexander Peter von Stieglitz (Venemaal tuntud kui Aleksandr Ljudvigovitš, vene keeles Александр Людвигович Штиглиц) (1. (ukj 13. september) 1814 Peterburi – 24. oktoober (ukj 5. november) 1884 Peterburi) oli Venemaa finantsist ja filantroop. Ta oli esimene juhataja Venemaa Riigipangas, millest hiljem arenes tänapäevane Venemaa Föderatsiooni Keskpank.

Elulugu
Stieglitzi isa oli Peterburi pankur parun Ludwig von Stieglitz, kes asutas panga "Штиглиц и К°". Ta õppis Tartu Ülikoolis ning astus seejärel 1840. aastal riigiteenistusse Vene Keisririigi rahandusministeeriumi manufaktuurinõukogu liikmena. 1843. aastal päris ta isa tohutu varanduse, saades õukonnapankuriks. 1840.–1850. aastatel müüs ta välismaal edukalt võlakirju, millega rahastati Peterburi–Moskva raudtee ehitust, Krimmi sõja ajal aga vahendas Venemaa välislaene.

1845. aastal omandas Stieglitz Narvas kõik Joala kalevivabrikud. 1846. aastal valiti ta Venemaa börsi nõukogu juhiks. Ta osales laialdaselt raudteede ehituses, mis ühendasid Venemaa suurlinnu Läänemere ranniku, Varssavi ja Musta merega. 15. aprillil 1851 asutas Stieglitz Narva jõe paremkaldale kalevivabriku kõrvale Narva linaketramis- ja kudumisvabriku.

Eriliste ühiskondlike teenete eest pälvis ta 1854. aastal riiginõuniku, 1855. aastal aga tegeliku riiginõuniku aukraadi. 1860. aastal loobus Stieglitz pangandustegevusest ning astus tagasi börsinõukogu esimehe kohalt. 1862 sai ta salanõuniku, 1881 tegeliku salanõuniku aukraadi.

Von Stieglitzi rahaga asutati 1876. aastal Aleksander II käsul nn Stieglitzi kunstikool (ametlikult A. L. Stieglitzi nimeline Peterburi Riiklik Kunsttööstusakadeemia), kus õppisid ka mitmed Eesti kunstnikud: Karl Burman vanem (1901–1902), August Roosileht (1906–1907), Aleksander Promet (1897–1904), Hans Kuusik (1902), Jaan Koort, Konrad Mägi, Roman Nyman, Aleksander Tassa, Voldemar Mellik ning Nikolai Triik. 1953–1994 kandis kool nõukogude skulptori Vera Muhhina nime.

Aleksander von Stieglitz on maetud Jaanilinna Püha Kolmainsuse kirikusse.

Autasud

Venemaa autasud
 Püha Stanislavi ordeni III klass
 Püha Vladimiri ordeni IV klass (1846)
 Püha Anna ordeni II klass (1847, keisrikroon 1849)
 Püha Vladimiri ordeni III klass
 Püha Stanislavi ordeni I klass (1857)
 Püha Anna ordeni I klass (1864, koos keisrikrooniga)
 Püha Vladimiri ordeni II klass (1866)
 Valgekotka orden (1869)
 Püha Aleksander Nevski orden (1875)

Välismaa autasud
 Oldenburgi hertsog Peter Friedrich Ludwigi Teenteordeni II klass (1866)
 Taani Dannebrogi ordeni suurrist (1876)
 Prantsusmaa Auleegioni ordeni ohvitseririst (1878)

Viited

Välislingid
Erik Amburgeri andmebaas. Nr 45985 .

Pankurid
Püha Aleksander Nevski ordeni kavalerid
Püha Anna II klassi ordeni kavalerid
Püha Anna I klassi ordeni kavalerid
Venemaa ettevõtjad
Sündinud 1814
Surnud 1884
Eesti haridus- ja teadusminister

Haridus- ja teadusminister on ametis Eesti Vabariigi haridus- ja teadusministeeriumis Eesti valitsuses. Minister vastutab Eesti haridussüsteemi juhtimise ja arendamise eest, samuti uurimis- ja arendustegevuste juhtimise ja finantseerimise eest riigi tasandil.

Ministri nimetab ametisse ja vabastab ametist Vabariigi President peaministri ettepanekul. Minister astub ametisse ametivande andmisega Riigikogu ees. Alates 18. juulist 2022 on Eesti haridus- ja teadusminister Tõnis Lukas.

Taasiseseisvunud Eesti haridus- ja teadusministrid 
Taasiseseisvumise järgse Eesti erakondade keeruka arenguloo ning levinud parteivahetuste tõttu on haridusministrid kuulunud mitmetesse parteidesse, ehkki mitu ministrit ise on (esindades eri erakondi) olnud ametis korduvalt. Nii esindas hiljem pikalt Reformierakonda kuulunud Paul-Eerik Rummo ministrina 1992–1994 Eesti Liberaaldemokraatlikku Parteid, hilisem IRLi liige Peeter Olesk 1994–1995 ERSP-d, hilisem sotsiaaldemokraat Peeter Kreitzberg Keskerakonda, hilisem reformierakondlane Mait Klaassen oli ministrina algul parteitu ja 1998. aastast Koonderakonna liige. Kahekordne minister Tõnis Lukas on esindanud haridusministrina nii Isamaaliitu kui ka selle järglasi, Isamaa ja Res Publica Liitu ning Isamaa Erakonda. Sama erakonna teist eelkäijat nimega Ühendus Vabariigi Eest – Res Publica esindas minister Toivo Maimets. Ministeeriumit on juhtinud kõik Eesti suuremad erakonnad.

Kahekordsete haridusministrite seas on olnud Rein Loik (1989–1992 ja 1996–1997) ning Jaak Aaviksoo (1995–1996 ja 2011–2014). Kolm korda on minister olnud Mailis Reps (2002–2003 Mailis Rand, 2005–2007 ja 2016–2020 Mailis Reps) ning Tõnis Lukas (1999–2002,  2007–2011 ja 2022–).

Pikima staažiga haridusminister taasiseseisvunud Eestis on Mailis Reps, kes on kokku olnud haridusminister või haridus- ja teadusminister üle seitsme aasta.

Eesti haridusministrite loend

1918–1940 
Parteid

Eesti Omavalitsus

Vabariigi Valitsus eksiilis

Eesti NSV

1989– 
Parteid

Vaata ka 
 Eesti haridus- ja teadusministeerium

Välislingid 
Haridus- ja Teadusministeerium: Eesti haridusministrid

 
Haridus- ja Teadusministeerium
Tallinna komandandimaja

Tallinna komandandimaja (ehk Toompea komandandi maja) on Tallinnas aadressil Toompea 1 asuv barokkstiilis hoone. 

Hoones asuvad Eesti vabariigi riigi valimisteenistus, Vabariigi Valimiskomisjon ja Erakondade rahastamise järelevalve komisjon.

Ajalugu 
Hoone ajalugu ulatub umbes 1690. aastasse, mil see ehitati Tallinna ülemkomandandi elamuna. Kinnistu  Toompea 1 kohal omandas arvatavalt 1660. aastatel Eesti-, Liivi- ja Ingerimaa suurtükiväe ülem ja kindralkortermeister Jakob Staël von Holstein, kelle ametiülesannete hulka kuulus ka kindlustuste ehitamine (sealhulgas ka Tallinna Wismari raveliini ja Tallinna muldkindlustusvööndi jne tugevdamine). 1673. aastast nimetati ta Eestimaa maanõunikuks ja sama aasta 15. septembril määrati ta Tallinna asehalduriks. Hoone asukoht on näidatud 1686. aasta Tallinna linna plaanil koos äsja valminud Toompea valliväravaga. 1693. aastal müüsid von Holsteini pärijad lõpuni ehitamata maja Rootsi riigile. Hoone võeti kasutusele Tallinna linna komandandi residentsina.

  

Peale Tallinna vallutamist 1710. aastal Venemaa tsaari Peeter I vägede poolt asus hoones ka Vene vägede komandant Tallinnas. Maja kõige tuntum elanik oli Peeter I protežee, Ibrahim Hannibal, Aleksander Puškini vaarisa, kes oli Tallinna komandant aastatel 1742–1752.

Aastatel 1864–1938 kuulus maja koos kinnistuga Tallinna Kaarli kogudusele, Eesti NSV perioodil tegutses majas ENSV Statistika Valitsuse asutused.

Peale taasiseseisvumist asus hoones Eesti Kodukaitse ja EV Piirivalveamet. 9. juulil 1991 toimus Toompeal komandandi majas, kus asusid Eesti Kodukaitse ja Eesti Riikliku Piirikaitseameti peakorter ja piirikaitse staap, plahvatus. Pomm plahvatas kell 22, mil Pika Hermanni tornis langetati signatuuri saatel sinimustvalget riigilippu.

Maja kuulub kinnismälestina kultuurimälestiste riiklikku registrisse. 2009. aastal hoone restaureeriti põhjalikult Raul Vaiksoo projekti kohaselt ning kohandati Riigikogu Kantselei tarbeks.

Viited

Välislingid
 

Toompea
Kesklinna linnaosa ehitised
Lausmanni masinatehas

Lausmanni masinatehas oli aastatel 1881–1909 Tallinnas Volta tänava ja Tööstuse tänava kesklinnapoolses nurgas tegutsenud ettevõte. Tehas valmistas muu hulgas viinavabrikuseadmeid ja põllutööriistu.

Vendade Lausmannide masinatehas täitis 19. sajandi lõpus peamiselt Balti raudtee ja Pihkva–Riia raudtee tellimusi. 1900. aastal oli tehases 225 töölist.

1901. aasta kuulutati rahaliste raskuste tõttu välja Lausmanni masinatehase pankrot, kuid aasta lõpus võeti aga tehas rendile ning tehas hakkas valmistama malmpatju ja laternaposte Peterburi Troitski silla jaoks. 1903. aastal taastati tootmine ning samal aastal ostsid Tallinna metallitehase Peterburi ärimehed, kes hakkasid seal valmistama raudteepööranguid ja aurukatlaid ning remontima vedureid. Tallinna laeva- ja masinatehases töötas ligi 800 inimest. 1909. aastal läks tehas lõplikult pankrotti.

Lausmanni masinatehase asukohas on tänapäeval Volta tänava hooned 30, 32, 34 ja Tööstuse tänava 43 hoone, Volta tänava nurgal asuv majaosa.

Ajalugu
Tehas kandis aastatel 1899–1903 nime AS Tallinna mailma ja masinavabrik vennad Lausmannid. Seejärel 1903–1906 Tallinna metallitehas, aastatel 1907–1909 AS Tallinna laeva- ja masinatehas.

Lausmanni heinamaa 
Lausmanni masinatehas andis nime Kopli, Volta, Lausmanni masinatehase vahel ja Sõja tänava sihis kulgenud alade vahelisele Lausmanni heinamaale Kalamajas (praegu Salme kultuurikeskuse ümbrus). Girgensoni tänava ja Vabriku tänava vahel ning Sõja tänava sihist linna poole hoonestamata ala oli linna karjamaa, kus korraldati rahvaüritusi.

Vaata ka 
1905. aasta revolutsioon Eestis

Viited 

Tallinna endised ettevõtted
Eesti tööstusettevõtted
Kalamaja
Eesti masinatööstus
Fraasimäärus

Fraasimäärus ehk fraasiadverbiaal on mis tahes omadus- või määrsõna laiend.

Eesti keel

Omadussõna laiend
Omadussõna laiend võib väljendada
 sõltuvust: külmast kange; talle sobilik; reeglitega tuttav
 kohta: jalust nõrk; seest küps
 aega: õhtuni tegus; läbi aegade populaarne
 otstarvet: kooliks vajalik; trenniks valmis
 seisundit: haigena väsinud
 hulka: tohutu suur; ääretu lai
 viisi: kummaliselt väike; uskumatult keeruline.

Omadussõna laiend võib olla
 nimisõna või nimisõnafraas: asjast teadlik; suurest pingutusest punane
 kaassõnafraas: enda vastu aus
 tegusõna käändeline vorm või infiniitfraas: julge proovima; kindel teistele vastu hakkama
 omadussõna või omadussõnafraas: kole lai; hästi ilus peenike
 hulgafraas: kolme aasta tagune; viie meetri pikkune
 määrsõna või määrsõnafraas: harjumatult suur; natuke imelikult raske
 kõrvallause: Tema töö on korralikum kui minu oma seda oli.

Osa fraasimäärusi on tingitud omadussõna võrdlusvormist. Võrdlustarindi osa, mis laiendab omadussõna, võib nimetada hulgamääruseks: Mati on lühem [kui Kati] (võrdlustarind ja hulgamäärus).

Määrsõna laiend
Määrsõna mittevõrdluslik laiend võib väljendada
 määra: üsna edukalt; päris varakult
 viisi: harjumatult aeglaselt; üllatavalt huvitavalt
 kohta: keskelt lõhki
 põhjust: hirmust liikumatu sõltuvust: endaga pahuksis.

Määrsõna laiend võib olla
 määrsõna:  tohutult kaugel nimisõna: kodust eemal kaassõnafraas: haiguse tõttu kodus hulgafraas: mitu kuud hiljem; kümme meetrit eemal kõrvallause: Ma rääkisin kiiremini kui Mati seda tegi''.

Kasutatud kirjandus
 Erelt, Mati, Reet Kasik, Helle Metslang, Henno Rajandi, Kristiina Ross, Henn Saari, Kaja Tael, Silvi Vare 1993. Eesti keele grammatika II. Süntaks. Lisa: Kiri. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut, lk 129-136.

Süntaks
Walterinnesia

Walterinnesia on maoperekond.

Klassifikatsioon
Perekonda Walterinnesia klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
 Walterinnesia aegyptia Lataste, 1887
 Walterinnesia morgani (Mocquard, 1905).

Levila

Need maod elavad Lähis-Idas.

Kokkupuuted inimestega

Meditsiiniliselt oluline mürkmadu
Perekonna Walterinnesia maod on inimeste suhtes mürkmadudeks liigitatavad, kuna nende hammustus võib keskmise raskusega mürgistusseisundeid esile kutsuda.

Farmakoloogiliselt tähtsa droogina

Perekonda Walterinnesia liigitatud Walterinnesia aegyptia on farmakoloogiliselt tähtis madu. Nende süljest eraldatud molekulidel on avastatud inhibeerivat toimet mitmete inimestel esinevate haiguslike seisundite nagu eesnäärme- ja rinnavähi levikule.

Viited

Välislingid 
Sissekanne ITIS-es
Sissekanne IUCN-is
Sissekanne NCBI Taxonomy database-s
Sissekanne roomajate andmebaasis 
Sissekanne saidil Wikispecies
Marx, Hymen, The elapid genus of snakes : Walterinnesia, Fieldiana Zoology, 34.köide, nr 16, Chicago : Chicago Natural Museum, 189 - 196, 1953, OpenLibrary raamatu veebiversioon (vaadatud 24.06.2014) (inglise keeles) 

Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit :fr:Walterinnesia seisuga 24.06.2014.

Mürknastiklased
Kuhane keel

Kuhane keel (vanema nimega subia keel ja basubia keel) on Nigeri-Kordofani hõimkonda bantu keelte hulka kuuluv keel.

Kuhane keelt kõneleb kokku umbes 35 000 inimest. Peamiselt kõneletakse keelt Namiibias Okavango jõe kallastel, 2006. aasta seisuga 26 600 inimest. Sama aasta seisuga loendati Botswanas 3000 kuhane keele kõnelejat.

Leksikaalselt on keel sarnane on lujana keelele (61%) ning tonga keelele (60%). Kuhane keel on üks bantu keeli, mille tähestik sisaldab imihäälikuid. Keele kõnelejad on peamiselt kristlased.

Arvsõnad
Arvsõnad 1–10 kuhane keeles on järgmised:
yo-ŋke
-o-bele
-o-tatwe
-o-ne
-o-sanwe
zimane anza ni yi-mwina
zimane anza ni zo-bele
zimane anza zo-tatwe
zimane anza ni zo-ne
i-kumi

Keelenäiteid
Keelenäiteid kuhane keelest:
 Mu lumele sha – tervitus 
 Mu lumele tata – tervitus meessoost isikule
 Mu lumele mama – tervitus naissoost isikule
 Mu zuhile hande? – hommikune tervitus (ilmselt: kuidas magasid?)
 Enisha, lu zuhile – vastus eelnevale
 Maboka – hommikune tervitus
 Mwabuka tuti – hommikune tervitus
 Malisala – pärastlõunane tervitus

Viited 

Bantu keeled
Kiiu vald

Kiiu vald (saksa keeles Gemeinde Kyda) oli vald Kuusalu kihelkonnas Harjumaal. Vallamaja asus Kiiu külas.

Algul töötas Kiiu vallavalitsus mõisas. Kiiu esimene koolmeister hakkas täitma ühtlasi vallakirjutaja kohustusi.

1891. aastal liideti vallaga Valkla vald.

1900. aastal valmis uus paekivist vallamaja Pirsallika külas, kooli vastas Rihumäe‒Salmistu tee ääres. 1929. aastal kolis vallavalitsus sealt Kiiu mõisa, vabastades vanad ruumid kooli tarbeks.

1939. aasta valdade reformiga liideti Kiiu ja Kodasoo vald uueks Kuusalu vallaks.

Viited

Eesti vallad aastatel 1866–1939
Kuusalu kihelkond
Harju maakonna endised vallad
Vermicella

Vermicella on maoperekond.

Klassifikatsioon
Perekonda Vermicella klassifitseeritakse  roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
 Vermicella annulata (Gray, 1841)
 Vermicella calonotus (Duméril, Bibron & Duméril, 1854)
 Vermicella intermedia Keogh & Smith, 1996
 Vermicella multifasciata (Longman, 1915)
 Vermicella snelli Storr, 1968
 Vermicella vermiformis Keogh & Smith, 1996.

Viited

Välislingid 
Sissekanne ADW-s
Sissekanne ITIS-es
Sissekanne IUCN-is
Sissekanne NCBI-s
Sissekanne Roomajate andmebaasis
Sissekanne saidil Wikispecies 

Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit :fr:Vermicella seisuga 29.11.2013.

Mürknastiklased