joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Surnud 5. juunil

''Siin loetletakse 5. juunil surnud tuntud inimesi.

1445 – Leonel Power, inglise hiliskeskaja ja vararenessansi helilooja
1906 – Eduard Hartmann, saksa filosoof
1910 – O. Henry, Ameerika Ühendriikide kirjanik
1921 – Georges Feydeau, prantsuse näitekirjanik
1922 – Gustav Boesberg, eesti raskejõustiklane
1930 – Eric Lemming, rootsi odaviskaja
1931 – Elijošius Nonevičius, Poola veterinaariateadlane
1936 – Friedrich Eduard Lezius, Eesti vaimulik ja saksa kirikuajaloolane
1942 – Jaan Hünerson, Eesti poliitik
 1942 – Richard Devid, Eesti ärimees 
 1942 – Gustav Kahu, Eesti kohtunik
1944 – Józef Beck, Poola poliitik, diplomaat ja riigiametnik
1964 – Georg Koort, eesti loomaarst
1965 – Eleanor Farjeon, Suurbritannia lastekirjanik
1967 – Alfred Leius, eesti skulptor ja pedagoog
1970 – Herman Kruusenberg, eesti maadleja
1975 – Paul Keres, eesti maletaja
1976 – Kaspar K. Riemschneider, saksa orientalist
 1976 – Artur Ekbaum, eesti põllumajandustegelane, ühiskonnategelane ja pankur
1977 – Peeter Veevo, eesti õpetaja ja koorijuht
1981 – Richard Koolmeister, eesti vaimulik
1983 – Mark Nerling, saksa ja Eesti vaimulik
1984 – Jaan Oad, eesti maalikunstnik ja meremees
1989 – Arvo Vabamäe, eesti lavastaja ja teatrinäitleja
1991 – Rosalina Abejo, helilooja ja dirigent
1993 – Linda Konsap, eesti näitleja
1998 – Edgar Aavik, eesti kunstnik
2002 – Dee Dee Ramone, USA muusik
2004 – Ronald Reagan, USA president
 2004 – Edgar Kõrver, Eesti diplomaat
2006 – Henri Magne, prantsuse autovõidusõitja (53, autoõnnetus)
 2006 – Eevi Pärsim, eesti mullamikrobioloog
 2006 – Ellinor Piipuu, eesti keraamik (92)
2007 – Edwin Traisman, juudi päritolu USA toiduteadlane, McDonald'si friikartulite ja kartulikrõpsude retsepti autor (91, infarkt)
 2007 – Povel Ramel, rootsi laulja, helilooja ja pianist (85) 
2008 – Wilhelmina Hol, hollandi pikaealine (110)
 2008 – Eugenio Montejo, Venezuela luuletaja ja esseist (70, maovähk)
2009 – Boriss Pokrovski, vene ooperilavastaja
2012 – Ray Bradbury, USA ulmekirjanik
 2012 – Avo Keerend, eesti graafik
2014 – Tiiu Oja, eesti ajaloolane ja arhivaar
2015 – Giacomo Furia, itaalia filminäitleja
 2015 – Eshel Ben-Jacob, Iisraeli füüsik
2016 – Jerome Bruner, USA psühholoog
2017 – Margus Karu, eesti kirjanik
2021 – Helle Karis, eesti filmilavastaja

Juuni, 05.
Surnud 7. juunil

''Siin loetletakse 7. juunil surnud tuntud inimesi.
1848 – Vissarion Belinski, vene kirjanduskriitik, demokraatlik publitsist ja materialistlik filosoof
1866 – Seattle, suquamishi ja duwamishi indiaanihõimude juht 
1929 – Clemens Denhardt, saksa maadeuurija ja koloniaalpoliitik
 1929 – Georg Heidemann, Eesti arst
1935 – Viktor von Ditmar, Eesti riigikohtunik ja diplomaat
 1935 – Ivan Mitšurin, vene sordiaretaja
1953 – Heinrich Ajo, Eesti NSV riigitegelane
1954 – Alan Turing, Briti matemaatik ja krüptoloog
1955 – Bruno Taimsalu, Eesti diplomaat
1958 – Matti Sauramo, soome geoloog
1961 – Mart Pukits, eesti kunstnik, ajakirjanik ja tõlkija
1966 – Jean Arp, skulptor, maalikunstnik ja luuletaja
1967 – Vincas Mykolaitis-Putinas, leedu vaimulik, proosakirjanik, luuletaja ja kirjandusteadlane
1970 – Edward Morgan Forster, inglise kirjanik
1980 – Henry Miller, ameerika kirjanik
1985 – Klaudia Taev, eesti lauluõpetaja
1991 – Hermann Pauts, eesti majandusteadlane ja kaubandusorganisaator
1992 – Henno-Allan Sein, eesti laulja
1995 – Otto Karma, eesti majandusajaloolane
1996 – Henno Tikko, eesti kirurg
1997 – Arthur Prysock, USA džässlaulja 
 1997 – Stanley Schachter, Ameerika Ühendriikide psühholoog
1999 – Erna Neufeld, eesti keemik ja farmatseut 
2003 – Helmut Aniko, eesti džässmuusik ja muusikapedagoog 
2006 – Abū Musʿab az-Zarqāwī, jordaania terrorist (39, hukkus õhurünnakus)
2007 – Michael Hamburger, juudi päritolu Briti tõlkija ja luuletaja (83)
2008 – Dino Risi, itaalia filmilavastaja (91)
 2008 – Mustafa Khalil, Egiptuse poliitik (88)
 2008 – Rudy Fernandez, Filipiinide filminäitleja ja -produtsent (56, vähk)
2010 – Omar Rayo, Colombia maalikunstnik, skulptor ja karikaturist (82)
2011 – Jorge Semprún, hispaania kirjanik
2012 – Phillip Tobias, Lõuna-Aafrika Vabariigi paleoantropoloog
 2012 – Hubert Veldermann, eesti raadioajakirjanik (82)
2014 – Aleks Raja, eesti tantsupedagoog
 2014 – Ida Schöpfer, Šveitsi mäesuusataja
2015 – Christopher Lee, inglise filminäitleja ja muusik
 2015 – Vassili Župikov, vene jalgpallur ja jalgpallitreener
 2015 – Tarmo Riga, eesti alpinist ja lennundustöötaja
 2015 – Jane Riga, eesti alpinist, tõlkija ja giid
 2015 – Allan Valge, eesti alpinist
2016 – Jakub Wołąsiewicz, Poola diplomaat
 2016 – Marita Lindquist, soomerootsi lastekirjanik, luuletaja ja tõlkija 
 2016 – Urve Kure, eesti maletaja 
 2016 – Thomas Perkins, USA ärimees 
 2016 – Amber Gurung, Nepali helilooja, laulja ja laulusõnade autor 
 2016 – Jakub Wołąsiewicz, Poola diplomaat 
 2016 – Stephen Keshi, Nigeeria jalgpallur
 2016 – Sean Rooks, USA korvpallur 
2022 – Raivo Trass, eesti näitleja ja lavastaja

Juuni, 07.
Surnud 8. juunil

''Siin loetletakse 8. juunil surnud tuntud inimesi.

632 – Muhammad, islamiusu prohvet
1492 – Elizabeth Woodville, Inglismaa kuninganna, Edward IV abikaasa
1795 – Louis XVII, Prantsusmaa kuningas
1845 – Andrew Jackson, Ameerika Ühendriikide seitsmes president 1829–1837
1876 – George Sand, prantsuse kirjanik
1936 – Aleksander Jõgi, Eesti sõjaväelane
1938 – Johannes Toss, eesti õpetaja ja koolijuht
1942 – Romulus Aavakivi, eesti majandustegelane
1948 – Georg Kold, Põltsamaa linnapea ja linnavanem 
1951 – Aarno Yrjö-Koskinen, Soome diplomaat ja poliitik
1952 – Sergei Merkurov, kreeka-armeenia päritolu Nõukogude Liidu skulptor 
1956 – Marie Laurencin, prantsuse kunstnik
1958 – Julian Szymański, Poola poliitik ja okultist
1965 – Reinhold Jürgenson, eesti haridus- ja sporditegelane
1967 – Sergei Gorodetski, vene luuletaja
1968 – Otto Heinze, Venemaa keisririigi ja Eesti (kindralmajor) sõjaväelane
1970 – Abraham Maslow, ameerika psühholoog
 1970 – Wayne C. Grover, Ameerika Ühendriikide riigiarhivaar
1979 – Reinhard Gehlen, Saksamaa sõjaväelane ja Saksamaa Liitvabariigi riigiametnik
1982 – Kallio Kotkas, Soome spordi- ja ühiskonnategelane
1987 – Aleksander Kalamees, eesti spordipedagoog
1991 – Andres Pärl, Eesti loogik ja psühholoog
1992 – Villem Reimann, eesti helilooja
1997 – Amos Tutuola, Nigeeria (joruba) kirjanik
1998 – Sani Abacha, hausa päritolu Nigeeria sõjaväelane ja poliitik
 1998 – Ellu Puudist, eesti näitleja
2002 – Mall Sarv, eesti klaverikunstnik ja -õpetaja
2006 – Sir Peter Smithers, briti poliitik 
 2006 – Abouna Matta El Meskeen, kopti õigeusu munk ja teoloog 
 2006 – Jake Copass, USA kauboiluuletaja 
 2006 – Talcott Seelye, USA diplomaat 
 2006 – Terry McCann, USA maadleja, olümpiavõitja 1960 
 2006 – Abu Samhadana, palestiina vastupanuvõitleja 
2007 – Aden Abdullah Osman Daar, Somaalia esimene president 1960–1967 
 2007 – Jaan Toomla, eesti kirjastaja ja bibliofiil 
 2007 – Richard Rorty, USA filosoof ja kirjandusteadlane 
2008 – Edith Derby Williams, USA ajaloolane, Theodore Roosevelti lapselaps 
 2008 – Peter Rühmkorf, saksa kirjanik 
2009 – Omar Bongo, Gaboni poliitik 
2013 – Willi Sitte, saksa kunstnik 
 2013 – Therese Raide, eesti pianist ja laulja
2014 – Naděžda Slabihoudová, tšehhi tõlkija
2016 – Kahhar Mahkamov, Tadžikistani riigitegelane
2020 – Pierre Nkurunziza, Burundi poliitik
 2020 – Heli Susi, saksa keele õpetaja ja tõlkija 
2022 – Costică Dafinoiu, rumeenia poksija
 2022 – Paula Rego, portugali kunstnik

Juuni, 08.
Surnud 9. juunil

''Siin loetletakse 9. juunil surnud tuntud inimesi.

68 – Nero (enesetapp)
1361 – Philippe de Vitry, prantsuse helilooja, muusikateoreetik ja luuletaja
1870 – Charles Dickens, inglise kirjanik
1879 – Eduard August Osenbrüggen, saksa õigusteadlane
1927 – Victoria Woodhull, USA sufražett
1934 – Ján Kvačala, slovaki päritolu teoloog ja pedagoogikateadlane
1937 – Aleksander Ärma, Pärnu vangla direktor
1940 – Pēteris Sēja, Läti diplomaat
1946 – Ananda Mahidol, Tai kuningas
1961 – Kristjan Kure, Eesti NSV marksistlike ja filoloogiliste ainete õppejõud 
1962 – Priit Nigula, eesti dirigent
1972 – Arthur Robert Hone, inglise keele õppejõud Tartu Riiklikus Ülikoolis
1974 – Miguel Ángel Asturias, Guatemala kirjanik ja diplomaat  
1977 – Eduard Peedosk, eesti ärimees ja omavalitsustegelane
1981 – Asra Loo, eesti klaveripedagoog ja muusikateadlane
1994 – Jan Tinbergen, hollandi majandusteadlane
1996 – Salme Reek, eesti näitleja
1997 – Hugo Soasepp, eesti poksija ning poksitreener, -kohtunik ja -tegelane
 1997 – Mark Sergejev, juudi päritolu vene kirjanik, tõlkija, kriitik ja koduloolane
 1997 – Ismael Huerta, Tšiili sõjaväelane (viitseadmiral), poliitik, diplomaat ning ülikooliõppejõud ja -rektor
1998 – Ülo Haldna, eesti keemik 
1999 – Jan Hendrik Kauri, kirjanik
 1999 – Heimo Haitto, soome ja ameerika viiulikunstnik ja lapstäht
2000 – Ernst Jandl, austria proosakirjanik, luuletaja ja tõlkija
2001 – Savva Kuliš, vene filmilavastaja, stsenarist ja operaator
 2001 – Rasma Bruzīte, läti skulptor
2003 – Kató Lomb, Ungari polüglott, tõlk ja tõlkija
2006 – Patricia Janus, USA luuletaja, kunstnik ja meditsiiniõde (74)
2006 – Enzo Siciliano, itaalia kirjanik (72)
2006 – Enno Raidma, eesti keemik
2006 – Drafi Deutscher, saksa laulja ja helilooja (60, südameatakk) 
2007 – Rudolf Arnheim, juudi päritolu USA psühholoog ja filmiteoreetik (102)
2007 – Ousmane Sembène, Senegali filmilavastaja ja stsenarist (84) 
2008 – Algis Budrys, leedu päritolu USA ulmekirjanik (77, vähk)
2008 – Karen Asrian, armeenia maletaja (28, südamerabandus)
2013 – Iain Banks, šoti kirjanik
2014 – Hella Kink, eesti geoloog
2015 – Fred Anton Maier, norra kiiruisutaja
2017 – Adam West, USA näitleja
2018 – Jüri Rent, eesti koorijuht ja muusikapedagoog
 2018 – Rudolf Zirk, eesti laulja
2020 – Jaak Viller, eesti teatritegelane
2020 – Ain Kaalep, eesti luuletaja, näitekirjanik, kriitik ja tõlkija
2021 – Gottfried Böhm, saksa arhitekt ja maalikunstnik
2022 – Matt Zimmerman, Kanada näitleja
Juuni, 09.
Üügu pank

Üügu pank (ka Anduvälja pank) on pank ja looduslik pühapaik Muhu vallas Saare maakonnas.

Panga pikkus on umbes 300 meetrit. See jääb Üügu maastikukaitsealale.

Pangal asub püha Silmaallikas.

Üügu panga koobas Soku tuba on varisemisohus.

Alfred Kongo maalis 1968. aastal õlimaali "Motiiv Üügu panga alt".

Pank on siluri Muhu kihistu stratotüüp. Panga läbilõige on väga varieeruv. Üleval moodustab õhukese kihi kihistunud läätsjas dolomiit, selle all on biohermne dolomiit. Veel allpool on keskmisekihiline dolomiit, selle all aga keskmise- ja õhukesekihiline püriiti ja savi vahekihte sisaldav dolomiit. Veel allpool on valkjashall keskmisekihiline dolomiit, mis samuti savikaid vahekihte sisaldab. Ka võib panga alumist osa moodustada domeriit.

Viited

Välislingid
 Ain Lember, "Geoloogiadoktor: Üügu panga koobas säilib veel aastasadu", Oma Saar, 18. aprill 2009
 Oliver Rand, "Kaitsealust Üügu panka ähvardab võsastumine", Meie Maa, 4. juuni 2009

Muhu vald
Eesti pangad (geograafia)
Muhu kihelkonna looduslikud pühapaigad
Surnud 10. juunil

''Siin loetletakse 10. juunil surnud tuntud inimesi.

323 eKr – Aleksander Suur, Makedoonia kuningas
1190 – Friedrich I Barbarossa, Saksa-Rooma keiser 
1580 – Luís Vaz de Camões, portugali luuletaja, rahvuseepose "Lusiaadid" autor
1654 – Alessandro Algardi, itaalia kõrgbaroki skulptor, arhitekt ja joonestaja
1836 – André-Marie Ampère, prantsuse füüsik ja matemaatik
1858 – Robert Brown, šoti botaanik
1882 – Vassili Perov, vene maalikunstnik
1900 – Wilhelm Kühne, saksa füsioloog
1926 – Antoni Gaudí, katalaani arhitekt ja kataloonia modernismi tähtsaim esindaja 
1930 – Adolf von Harnack, saksa teoloog ja kirikuloolane
1941 – Otto Grossschmidt, eesti luuletaja ja näitekirjanik
 1941 – Eduard-Alfred Kubbo, Eesti sõjaväelane 
1942 – Julius Piirand, Eesti ärimees ja reservohvitser 
1944 – Pärtel Haliste, eesti klassikaline filoloog
1946 – Jack Johnson, USA profipoksija, esimene neegrist raskekaalu maailmameister
1949 – Sigrid Undset, norra kirjanik
 1949 – Louis Malvy, Prantsusmaa poliitik
1959 – Vitali Bianki, vene kirjanik
1963 – Jack Root, ameerika profipoksija
1967 – Spencer Tracy, ameerika filminäitleja 
1969 – Julius Madisson, eesti ajaloolane
1972 – Leontine Karu-Lind, eesti skulptor
1973 – Erich von Manstein, Saksamaa sõjaväelane
1982 – Rainer Werner Fassbinder, saksa stsenarist ja näitleja
 1982 – Gala Éluard
1983 – Georg Meri, Eesti diplomaat, kirjandusteadlane ja tõlkija
1986 – Leini Mälk, eesti õpetaja
 1986 – Einar Kiviste, eesti vaimulik 
1991 – Vercors, prantsuse kirjanik ja illustraator
1993 – Reet Ann Nurmberg, eestlasest sporditeadlane ja -ajaloolane
1995 – Valve Jaagus, eesti põllumajandusteadlane ja sordiaretaja
1998 – Enn Leisson, eesti ajakirjanik ja poliitik
1999 – Tommi Rinne, soome näitleja
2004 – Ray Charles, muusik
2005 – Helle Mustonen, eesti laulja (54)
2006 – Abdul Karim Abdullah al-Arashi, Põhja-Jeemeni president 1978 (72)
 2006 – Philip Merrill, USA diplomaat, kirjastaja ja pankur (72, jäi purjetades kadunuks)
 2006 – Moe Drabowsky, poola päritolu USA pesapallur (70)
 2006 – Hubertus Czernin, austria uuriv ajakirjanik (50, mastotsütoos)
2007 – Nikolai Suursööt, eesti õigeusu preester, EAÕK sinodi esimees eksiilis aastast 1976 (83)
 2007 – John Ostashek, Kanada poliitik (71)
 2007 – Vahtang Goguadze, Gruusia filosoof ja poliitik, parlamendi esimees 1992–1995 (67, infarkt)
 2007 – Kai Kivi, Soome hüdrobioloog ja muusik
2008 – Tšõngõz Ajtmatov, kirgiisi kirjanik (79)
 2008 – Eero Mäkelä, soome tippkokk (65)
 2008 – Kipkalya Kones, Keenia poliitik, mitmekordne minister (56, lennuõnnetus)
2010 – Ferdinand Oyono, Kameruni diplomaat, poliitik ja kirjanik 
 2010 – Arvo Mõttus, eesti maadleja ja treener
2011 – Juri Budanov, Venemaa sõjaväelane
2012 – Georges Mathieu, prantsuse kunstnik
2013 – Maia Mathiesen, eesti kunstiteadlane
2016 – Gordie Howe, Kanada jäähokimängija
 2016 – Signe Paisjärv, eesti lauatennisist

Juuni, 10.
Kuldtsiitsitaja

Kuldtsiitsitaja (Emberiza aureola) on linnuliik tsiitsitajalaste sugukonnast tsiitsitaja perekonnast.

Levila 
Kuldtsiitsitaja on levinud Euraasia taigavööndis Soomest läbi Siberi kuni Hiina kirdeosa, Korea, Jaapani põhjaosa, Kuriilide ja Kamtšatkani. Talvitub Aasia kaguosas Indiast ja Lõuna-Hiinast Malai saarestikuni. Soomes on ta väga haruldane ebajärjekindel haudelind, 
Eestis eksikülaline. Kuldtsiitsitajat vaadeldi Eestis esmakordselt 1972. aasta juunis Soome lahes asuval Malusi saarel.

Välimus 
Üldpikkus 14–15,5 cm.

Elupaik 
Kuldtsiitsitaja asustab lopsaka taimestikuga soiseid niite ja põõsastikke jõelammidel, metsaservi, subalpiinseid põõsasniite. Tema meeliselupaiku on kõrgrohustud, kus kasvab hobuoblika puhmaid.

Pesitsemine ja toit
 
Pesa rajab maapinnale puhma varju. Kurnas 4–5 muna. Toiduks on putukad ja seemned.

Saabub mai lõpus-juuni alguses, lahkub augustis.

Viited

Välislingid 
 

Tsiitsitajalased
Talvike

Talvike (Emberiza citrinella) on linnuliik tsiitsitajalaste sugukonnast tsiitsitaja perekonnast.
Rahvapäraseid nimetusi: talvik, talvikene, külmatihane, talitsiitsitaja, tits, jõhvilind.

Levila 
Talvike on levinud Euraasia parasvöötmes Hispaania põhjaosast, Briti saartest ja Norrast kuni Baikalini ja Mongooliani. Aastal 1862 introdutseeriti talvike Uus-Meremaale, kus ta kohanes hästi ning on muutunud levinud haudelinnuks. 

Eestis on talvike üldlevinud arvukas haudelind. Osa talvikesi rändab talveks lõuna poole, teine osa jääb Eestisse. Talvikese siinset pesitsusaegset arvukust on hinnatud 150 000 – 200 000 paarile, talvist arvukust 100 000 – 400 000 isendile.

Välimus 
Üldpikkus 15,5–17 cm. Suur tsiitsitaja, varblasest natuke suurem. Kõigis sulestikes on tunnuslik punapruun päranipuala. Isaslinnu tume näomuster varieerub.
Kutsehüüd on lühike järsk tsik, ka kõhiseva kõlaga tselip või tsilip. Hoiatushüüd on tsii. Talvikese laul on lühikeste silpide rida, laulu lõpusilp on venitatud ja madalama kõlalisem. Näiteks tsi-tsi-tsi-tsi-tsi trüü. Vahel jääb lõpusilp laulmata.
Talvikese laulu kuuleb märtsi keskpaigast kuni juuli keskpaigani, harva sügisel. Laulab puu või põõsa ladvas, traadil, hoone katusel ja mujal väljapaistval kohal.

Elupaik 
Asustab mitmesugust ava- ja pool-avamaastikku. Väldib soid ja märgalasid.

Pesitsemine 
Pesa rajab maapinnale või madalale tiheda okaspõõsa võrasse. Kurnas 4–5 muna. Täiskurni leidub alates aprilli lõpust. Pesitseb kaks korda suve jooksul.

Toitumine 
Suvepoolaastal sööb putukaid ja värskeid võrseid, talvepoolaastal viljateri ja seemneid. Toitu otsib maapinnalt.

Vaata ka
Idatalvike

Viited

Välislingid 
 

Tsiitsitajalased
Jon Sivewright

Jon Sivewright (sündinud 22. mail 1965 Fremantle'is) on Austraalia näitleja. Tema kehastatud kuulsaim tegelaskuju on Tony Holden seriaalist "Kodus ja võõrsil", kus Jon on mänginud aastast 2005.

Biograafia
Enne näitlejaks saamist töötas Sivewright kaevandustöölisena ning oli 12 aastat tuletõrjuja.  

2003. aastal kolis ta Sydneysse ning astus Surry Hillsis asuvasse näitlejate keskusse (Actors' Centre), kus ta läbis kahe ja poole aastase juunioride kursuse. 

Joni esimene teletöö oli Austraalia telesarjas "Fireflies" 2004. aastal. Seejärel täitis ta kõrvalosi mitmes seriaalis.

"Kodus ja võõrsil"
2005. aasta augustis sai Sivewright oma esimese püsirolli teleseriaalis – hakkas mängima Tony Holdenit Austraalia seriaalis "Kodus ja võõrsil". Ta on seal Lucas ja Jack Holdeni isa. Tonyl oli suhe Beth Hunteriga (Clarissa House), kes hukkus autoavariis. Nüüd on tema elukaaslane doktor Rachel Armstrong, keda kehastab Amy Mathews. 

Austraalia näitlejad
Sündinud 1965
Ussinski linnaringkond

Ussinski linnaringkond on 2. järgu haldusüksus Venemaal Komis. Piirneb põhjas Neenetsi autonoomse ringkonnaga.

Ringkonda kuulub Ussinski linn, Parma alev ja 6 külanõukogu. Elanike arv oli 51 400 (2007).

2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ussinski linnaringkonna elanikest venelasi 54,8%, komisid 14,8%, ukrainlasi 10,2%, tatarlasi 7,3% ja valgevenelasi 1,8%.

Viited

Välislingid 

http://www.usinsk.ru/

Komi
Põldtsiitsitaja

Põldtsiitsitaja (Emberiza hortulana) on linnuliik tsiitsitajalaste sugukonnast tsiitsitaja perekonnast.

Levila 
Põldtsiitsitaja on levinud Euraasias Hispaania põhjaosast, Prantsusmaast ja Skandinaaviast kuni Mongoolia ja Afganistanini. Ta on rändlind. Talvitub põhiosas Aafrikas.

Välimus 
Üldpikkus 15–16,5 cm. Vanalinnud sarnased, mõlemal kollakas kurgualune ning kollakasroosa rind ja kõhualune. Emaslinnu ja noorlinnu pugualal ja pealael on tume triibustus. 
Kutsehüüd on vii-üt ja jük. Laul on varieeruv, mahedakõlaline ja tüüpiliselt kõlab kui trii-trii-trii trütrütrü. Lauluperiood kestab saabumisest kuni juuli alguseni.

Elupaik 
Asustab kuiva kultuurmaastikku, kus leidub üksikult või rühmadena kasvavaid puid. Eelistab mosaiikset maastikku liivastel ja savikatel pinnastel.

Pesitsemine 

Pesa ehitab emaslind. Pesa koosneb kõrtest ja peentest taimejuurtest, sisevooderdises on jõhve ja karvu. Kurnas 4–5 muna. Haub peamiselt emaslind. Poegi toidavad mõlemad vanalinnud peamiselt putukate, kuid ka pugus eelnevalt pehmendatud seemnetega. Pojad lahkuvad pesast lennuvõimetutena üle nädala vanustena. Põldtsiitsitaja pesitseb kaks korda suve jooksul.

Toitumine 
Pesitsusajal sööb valdavalt putukaid, muidu peamiselt umbrohtude seemneid.

Arvukus Eestis 
Põldtsiitsitaja on Eesti faunas suhteliselt uus tulija, teda on siin kohatud alates 19. sajandi lõpust. Esimene pesitsemine tehti kindlaks 1896. aastal Saaremaal. 20. sajandi esimesel kümnendil leidus teda vaid läänesaartel ja mandri läänerannikul. 
1910–1920 asustas põldtsiitsitaja Harjumaa, ja tema levikupilt laienes iseäranis 1930.–1950. aastatel. 
Viimastel aastakümnetel on liigi arvukus tunduvalt kahanenud. 1990ndate algul hinnati liigi pesitsusaegset arvukust 5000 – 10 000 paarile . Praegune hinnang on 200–300 paari.

Põldtsiitsitaja saabub meile aprilli lõpul – mai algul, lahkub augustis-septembris. Rändab üksikult või väikeste salkadena.

Põldtsiitsitaja on Eestis II kaitsekategooria liik.

Viited

Välislingid 
 

Tsiitsitajalased
II kaitsekategooria loomaliigid
Šmidti saar

Šmidti saar (vene остров Шмидта) on Venemaale kuuluv saar Kara meres Severnaja Zemlja saarestiku loodeosas.

Šmidti saare geograafilised koordinaadid on 81°6' põhjalaiust ja 90°56' idapikkust. Ta asub Severnaja Zemlja põhjapoolseimast, Komsomoletsi saarest loodes.

Saare pindala on 430 km², kõrgus kuni 325 m üle merepinna. Oma asukoha tõttu on Šmidti saare kliima märksa külmem kui ülejäänud saarestikus. Peaaegu kogu saar on kaetud Šmidti jääkupliga ja ka meri saare ümber on aasta ringi jääs.

Saar sai oma nime vene polaaruurija Otto Schmidti auks, kelle juhitav ekspeditsioon jäälõhkujal "Georgi Sedov" saare 1930. aastal avastas.

Külma sõja ajal 1952 pommitas NSV Liit lennukitega Tu-4 Šmidti saart tuumarelvadega, et teada saada, kuidas võiks Kanada Arktika saarestikus ja Gröönimaal olevatele USA sõjaväebaasidele mõjuda nende ründamine tuumarelvadega.

Kara mere saared
Severnaja Zemlja saared
Vjatšeslav Zahovaiko

Vjatšeslav Zahovaiko (sündinud 29. detsembril 1981 Lelles) on Eesti jalgpallitreener ja endine jalgpallur.

Alates 2017. aastast on ta olnud Eesti Meistriliiga klubi Paide Linnameeskond peatreener.

Klubikarjäär

FC Flora
2006. aastal lõi ta FC Flora meeskonnas Meistriliigas 21 mänguga 25 väravat (1,2 väravat mängu kohta) ning osutus sellega maailma kõrgliigade kõige efektiivsemaks ründajaks.

UD Leiria
30. detsembril 2009 sõlmis Zahovaiko kahe ja poole aastase lepingu Portugali klubi UD Leiriaga. Esimese eestlasena Portugali kõrgliiga klubiga lepingu sõlminud Zahovaiko debüteeris UD Leirias liigakarikamängus Braga Sportinguga (1:4). Algkoosseisus alustanud Zahovaiko vahetati välja 73. minutil. Liigadebüüdi tegi ta 2:0 võidumängus Olhanense vastu, kui ta vahetati 90. minutil sisse. Esimese värava lõi ta 1:6 kaotatud sõprusmängus Portugali esiliigaklubi Fatima vastu.

Sillamäe Kalev
Pärast mängimist Soome KuPSis siirdus Zahovaiko Kreekasse, kuid lepingust sealse klubi FC Panachaikiga ei saanud asja ning Zahovaiko liitus üleminekuakna viimasel tunnil hoopis Eesti klubiga Sillamäe Kalev.

Koondisekarjäär
Eesti koondises osales ta aastatel 2003–2011 39 mängus ja lõi kaheksa väravat. Oma koondisedebüüdi tegi Zahovaiko 10. veebruaril 2003 sõpruskohtumises Ecuadori jalgpallikoondise vastu. Ta kuulus algkoosseisu, aga 90. minutil tuli tema asemel mängu Dmitri Ustritski. Mäng kaotati 1:0. Mängupäeval oli Zahovaiko 21-aastane. Lisaks temale tegi samas mängus ka debüüdi Ott Reinumäe. 3 päeva hiljem ehk 13. veebruaril kohtus koondis sama vastasega ja selles mängus õnnestus Zahovaikol avada oma väravaarve koondises. See mäng lõppes 2:1 kaotusega.

Saavutused

Individuaalsed
  Eesti jalgpallikoondis
 Hõbepalli võitja 2008
  Meistriliiga
 Parim väravakütt 2004
 Viljandi Tuleviku parim väravakütt 2002
 FC Flora parim väravakütt Meistriliiga 2005, 2009

Vaata ka 
 Eesti jalgpallikoondislaste loend

Viited

Välislingid 
 

Eesti jalgpallurid
Eesti jalgpallikoondislased
Eesti jalgpallurid välismaal
Eesti jalgpallitreenerid
Tallinna FC Flora jalgpallurid
Valga FC Warriori jalgpallurid‎
Viljandi JK Tuleviku jalgpallurid
FC Elva jalgpallurid‎
JK Sillamäe Kalevi jalgpallurid‎
Paide Linnameeskonna jalgpallurid‎
Meistriliiga mängijad
Primeira Liga mängijad
Sündinud 1981
Össur Skarphéðinsson

Össur Skarphéðinsson (sündinud 19. juunil 1953 Reykjavíkis) on Islandi poliitik. Ta oli alates 1. veebruarist 2009 kuni 23. maini 2013 Islandi välisminister. Ta oli alates 1991. aastast kuni 2016. aastani Alþingi liige. Kuulub Allianssi. 1993–1995 oli ta keskkonnaminister. 2007–2009 oli ta tööstuse, energia- ja turismiminister. 2007–2008 oli ta Põhjamaade koostöö minister.

1983 kaitses ta East-Anglia Ülikoolis doktorikraadi füsioloogias akvakultuuri erialal.

Ta on olnud ajalehe Þjóðviljinn väljaandja.

Össur Skarphéðinsson on abielus Árný Erla Sveinbjörnsdóttiriga, neil on kaks tütart.

Välislingid 

Össur Skarphéðinssoni blogi
Tutvustus Alþingi kodulehel

Islandi välisministrid
Sündinud 1953
Kanepilised

Kanepilised (Cannabaceae) on õistaimede sugukond roosilaadsete seltsist. Kanepilised on kahekojalised rohttaimed.

Eestis kasvab 2 kanepiliste sugukonda kuuluvat pärismaist liiki: harilik humal (Humulus lupulus) ja harilik kanep (Cannabis sativa).

Klassifikatsioon

Royal Botanical Gardensi taimeandmebaasi järgi on sugukonnas 170 liiki 9–15 perekonnast.

Cronquisti süsteem
Cronquisti süsteemis klassifitseeritakse kanepilised seltsi Urticales ja sugukonda liigitatakse järgmised taimeperekonnad: 
Cannabis – kanep,
Humulus – humal.

APG III süsteem
APG III süsteemis klassifitseeritakse kanepiliste sugukonda järgmised taimeperekonnad: 
Aphananthe
Cannabis – kanep
Celtis – tseltis
Gironniera
Humulus – humal
Parasponia
Pteroceltis
Trema – treema

Viited

Välislingid 
Sissekanne Catalogue of Life'is
Sissekanne GRIN-is
Sissekanne ITIS-es
Sissekanne NCBI-s

Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit :fr:Cannabaceae seisuga 17.01.2014.

Roosilaadsed
Taavet Mutsu

Taavet Mutsu (sündinud David Mutso; 13. juuni (uue kalendri järgi) 1880 Tartumaa Kastre-Võnnu vald Võõpste küla Laaneotsa talu – 23. detsember 1947 Tallinn) oli eesti näitleja, teatritegelane, näitelavateoste kirjastaja ja raamatukaupmees.

Kutsetegevus 

 1907–1916 Tartus Vanemuises kutseline näitleja. 
 1916–1917 näitleja Tallinnas Pandorini näitetrupis.
 1921 Draamastuudio Ühingu kaasasutaja ning sellest võrsunud Draamateatri asutajaid ja näitleja kuni 1924. Tema erialaks laval olid enamasti vaimulikkude osad.
 1922–1923 Draamateatri Seltsi esimees. 
 1916 Tallinnas asutas laenuraamatukogu ja raamatukaupluse, hakkas kirjastama näidendeid ning looma näitekirjanduse keskladu. 
 1924 müüs laenuraamatukogu Eesti Rahva Muuseumi raamatukogule
 1926 asutas uue laenuraamatukogu.

Taavet Mutsu toimetusel on ilmunud "Üldine näitekirjanduse nimekiri" (Tallinn, 1921), "Näidendite kataloog" I–VI (ibid., 1927–1938) ja "Spetsiaal teatriraamatukogu nimestik" (ibid., 1930).

Isiklikku 

Taavet Mutsu sündis põllutööliste Mari Mutso (21. august 1856 – 26. oktoober 1924) ja Jaan Kripsoni (29.november 1862 - ?.?. 1886) ainsa pojana. Isa suri 24-aastasena (tiisikusse). 7-aastaselt hakkas suviti enesele leiba teenima karjapoisina. Aastatel 1889–1892 käis talviti Juhan Suitsu (Võõpste küla kooliõpetaja) juures raamatutarkust nõudmas. Sealt edasi 7 aastat sulasepõlve. 1903. aastal kolis Taavet Mutsu koos emaga Tartusse, kus algas osavõtt seltskonnaelust. Samal 1903. aastal astus Taavet Mutsu Eesti Noorte Meeste Kristliku Ühingu liikmeks ja asus tööle raamatukoguhoidjana. Aastatel 1904–1907 oli ta ametis Tartu Närvikliinikus väravavahi ja haigeravitsejana, põetajana. 1907. aasta kevadel abiellus Taavet Mutsu Marie Saarega (30. mai 1882, Peterburi kubermangus, Oudova maakonnas). Neil oli kolm last: Eha Mutsu (Ojamaa), Aadu Mutsu ja Enn Mutsu.

Kirjandus 
 Haan, Kalju. 1987. "Karl Menning ja teater “Vanemuine”"
 Vaher, Vaapo. 2007. „Imelaps, kellest ei saanud geeniust: esseistlik monograafia Ardi Liivesest“, lk 27–33

Eesti näitlejad
Eesti kirjastajad
Rahumäe kalmistule maetud
Sündinud 1880
Surnud 1947
Alfred Schnittke

Alfred Schnittke (Альфред Гарриевич Шнитке; 24. november 1934 Engels – 3. august 1998 Hamburg) oli saksa-juudi päritolu Venemaa helilooja.

Schnittke alustas oma muusikalist haridust Viinis 1946. aastal. 1953–1958 õppis ta Moskva Konservatooriumis Jevgeni Golubevi ja Nikolai Rakovi käe all. 

Tema varases loomingus on tunda tugevat Šostakovitši mõju. Seejärel katsetas ta aleatoorika ja serialismiga. 1968. aastal kirjutatud 2. viiulikontsert märgib uue helistiili, nn polüstilismi, algust Schnittke loomingus.

Schnittke õpetas 1961–1972 Moskva Konservatooriumis, kuid sattus siis nõukogude võimu tagakiusamise alla. Tema 1. sümfoonia keelati ära ja tal ei lubatud alates 1980. aastast välismaale reisida. Ta sai 1985 insuldi ning langes koomasse. Schnittke oli kliinilises surmas, kuid taastus ja hakkas uuesti muusikat kirjutama. 1990. aastal kolis ta koos perega Hamburgi. Tema tervis oli siis juba väga halb. Elu lõpuaastatel oli ta peaaegu täiesti halvatud, kuid jätkas kirjutamist.

Schnittke on kirjutanud 3 ooperit (sealhulgas "Elu idioodiga"), balletid "Labürindid" ja "Peer Gynt", 9 sümfooniat, filmimuusikat, viiuli- ja klaverikontserte, 6 concerto grossot ja kammermuusikat.

Schnittke Concerto grosso nr 1. esiettekanne toimus Tallinnas TPI aulas 1977. aastal.

Schnittke on maetud Moskvasse Novodevitšje kalmistule.

Viited

Välislingid 

Priit Kuusk: Alfred Schnittke ja Eesti, 5. august 1998

Venemaa heliloojad
Sündinud 1934
Surnud 1998
Boriss Vilkitski

Boriss Vilkitski (vene Борис Андреевич Вилькицкий) (22. märts 1885 Pulkovo – 6. märts 1961 Brüssel) oli vene hüdrograaf, geodeet ja Arktika uurija, kontradmiral (Põhjaoblast, 1919).

Boriss Vilkitski sündis Andrei Vilkitski peres. Aastal 1904 lõpetas ta Merekadetikorpuse, osales Vene-Jaapani sõjas 1904–1905. Aastal 1908 lõpetas mereakadeemia. 1908–1912 tegeles hüdrograafiliste uurimistega Läänemeres ja Kaug-Idas.

1913. aasta alguses sai 2. järgu kapten Boriss Vilkitski jäälõhkuja "Taimõr" komandöriks ja Põhja-Jäämere hüdrograafiaekspeditsiooni abijuhatajaks. Jäämurdjad "Taimõr" ja "Vaigatš" pidid Põhja-Jäämere rannikut ja saari kaardistama ning Põhja mereteel liikumise võimalusi uurima. Pärast ekspeditsiooni juhi I. Sergejevi haigestumist sai Vilkitski juunis 1913 ekspeditsiooni juhiks.  

Aastal 1913 sõideti Vladivostokist Murmanskisse. Retke käigus oli ekspeditsioon sunnitud Kanada Arktikast tulnud paakjää tõttu Taimõri poolsaare põhjaosas suunduma kaugemale merele. Tänu sellele avastas ekspeditsioon Keiser Nikolai II maa (Severnaja Zemlja), Tsareevitš Aleksei saare (Väike-Taimõri) ja Starokadomski saare.

Aastatel 1914–1915 läbis ta esmaskordselt Põhja meretee idast läände Vladivostokist Arhangelskini ja avastas Novopašennõi saare (Žohhovi saared). 

Aastatel 1915–1917 osales ta Esimeses maailmasõjas Läänemerel. 

Boriss Vilkitski auks on nimetatud:
Vilkitski väin, mis eraldab Bolševiku saart Taimõri poolsaarest
Vilkitski saared Laptevite meres, mille avastas 1919 Roald Amundseni ekspeditsioon

Välislingid

Илья Куксин. Гидрографы Вилькицкие "Нева" 2005, №8

Venemaa maadeavastajad
Hüdroloogid
Geodeedid
Venemaa keisririigi sõjaväelased
Venemaa polaaruurijad
Sündinud 1885
Surnud 1961
Marc Girardelli

Marc Girardelli (sündinud 18. juulil 1963 Lustenaus Austrias) on endine Luksemburgi mäesuusataja. Ta on üks kõigi aegade edukamaid mäesuusatajaid. 

Girardelli alustas mäesuusatamisega 5-aastaselt 1969. aastal ja esimesel võistlusel osales ta 7-aastaselt. Kuni 1976. aastani esindas ta Austriat, kuid vahetas siis kodakondsust. Kodakondsuse vahetuse pärast pidi ta vahele jätma 1984. aasta taliolümpiamängud Sarajevos, kuna ei jõudnud 1. jaanuariks ametlikult Luksemburgi kodanikuks saada. 

Esimese võistluse maailma karikavõistlustel tegi Girardelli 1979–1980 hooajal ja jõudis esimest korda autasustamispoodiumile 1981. aastal Wengenis. Esimese võidu MK-etapil sai ta 1983. aastal Gällivares slaalomis. Maailma karika üldarvestuses oli ta viis korda esimene. See on saavutus, mida teised meesmäesuusatajad pole seni suutnud ületada. Girardelli sai karjääri jooksul igal alal etapivõidu, mis tõestab seda, et ta oli mitmekülgne ja väga hea mäesuusataja. Kokku võitis Girardelli MK-etappe 43 korral ja jõudis poodiumile 97 korda. 

Esimest korda osales Girardelli suurvõistlustel alles 1985. aasta maailmameistrivõistlustel Bormios, kus ta sai slaalomis hõbemedali ja suurslaalomis pronksi. Crans Montanas peetud 1987. aasta MM-il sai ta esimese suurvõistluste võidu Alpi kahevõistluses. Girardelli tuli veel kolm korda maailmameistriks: Alpi kahevõistluses 1989. ja 1996. aastal ning slaalomis 1991. aastal. Kuigi Girardelli on karjääri jooksul võitnud peaaegu kõik, jäi olümpiavõit tal siiski saavutamata. Ta osales kolm korda olümpiamängudel ja sai kaks hõbemedalit.

Saavutused

Olümpiamängudel 

 1992  Albertville 
  hõbemedal suurslaalomis
  hõbemedal ülisuurslaalomis

Maailmameistrivõistlustel 

 1985  Bormios 
  hõbemedal slaalomis
  pronksmedal suurslaalomis
 1987  Crans-Montanas
  maailmameister Alpi kahevõistluses
  hõbemedal suurslaalomis
  hõbemedal ülisuurslaalomis
 1989  Vailis
  maailmameister Alpi kahevõistluses
  pronksmedal slaalomis
 1991  Saalbach-Hinterglemmis
  maailmameister slaalomis
 1993  Moriokas
  hõbemedal slaalomis
  pronksmedal Alpi kahevõistluses
 1996  Sierra Nevadas
  maailmameister Alpi kahevõistluses

Maailma karikavõistlustel

Maailma karikas 

 Üldkarikas
 1. koht: 1985, 1986, 1989, 1991, 1993
 2. koht: 1987, 1994
 3. koht: 1984, 1992
 Slaalomi karikas 
 1. koht: 1984, 1985, 1991
 3. koht: 1989
 Suurslaalomi karikas
 1. koht: 1985 
 3. koht: 1982, 1991, 1993
 Ülisuurslaalomi karikas
 2. koht: 1987, 1992, 1994
 3. koht: 1986
 Kiirlaskumise karikas
 1. koht: 1989, 1994 
 Alpi kahevõistluse karikas
 1. koht: 1989, 1991, 1993, 1995'''
 2. koht: 1986, 1996
 3. koht: 1983

Maailma karika etappide võidud

Marc Girardelli osales 330 MK-etapil ja jõudis poodiumile 97 korral, millest 43 korda kõige kõrgemale astmele.

Välislingid 

 Marc Girardelli koduleht
 
 Marc Girardelli Alpine Ski Database kodulehel

Luksemburgi sportlased
Mäesuusatajad
Sündinud 1963
MT-LB

MT-LB (МТ-ЛБ – многоцелевой тягач легкий бронированный) on Nõukogude Liidus (Venemaal) valmistatud mitmeotstarbeline soomustatud vedukmasin, on kasutusel ka soomustransportöörina.

Taktikalis-tehnilised andmed 

Mõõdud ja massiandmed:
Pikkus: 6,454 m
Laius: 2,85 m
Kõrgus: 1,92 m
Kliirens: 0,395 m
Täismass: 12,2 t
Tühimass: 9,7 t
Haagise maksimaalne mass: 6500 kg

Liikuvus, läbivus:

Mootor:
Markeering: vedelikjahutusega otsesissepritsega diiselmootor JaMZ-238, V-8
Võimsus: 240 hj
Töömaht: 14,86 ltr
Kütusevaru: 450 ltr
Kütusekulu: u 100 ltr/100 km
Väändemoment: 866 Nm
Erivõimsus: 19,7 hj/t
Maksimaalkiirus: 62 km/h
Kiirus maastikul: 30 km/h
Kiirus vees: 6 km/h
Sõidukaugus maanteel: 500 km

Läbivus:
Ületatav sein: 0,7 m
Ületatav kraav: 2,7 m
Roomikute laius: 350 mm
Rõhk maapinnale: 0,46 kg/cm³
Tõusunurk: 35°

Relvastus, kaitstus:

Soomuskaitse: 3–10 mm
Kuulipilduja: 7,62mm PKT
Tõstenurk: -5...+30°
Lahingkomplekt: 2500 padrunit
Suitsugranaadiheitjad

Modifikatsioonid 

MT-LB baasil on valmistatud mitmeid modifikatsioone erineva relvastusega. Olulised kere edasiarendused on 
MT-LBv – polaaraladel lumes sõitmiseks, laiade roomikutega.
SNAR – suurtükiväe vaatlusradar
MT-LBu – suurendatud korpusega
 2S1 Gvozdika Liikursuurtükk
MT-LBM – moderniseering pöördtorniga tagaosas.

Kirjeldus 

MT-LB on lihtsa ehitusega ja hea maastikuläbivusega kerge soomusmasin. Kere on jagatud 3 sektsiooniks: eesosas juhi- ja komandöri ruum, keskel mootor (millest sõidusuunas paremal käik esiosa ja tagaosa vahel) ja tagaosas dessandiruum. Dessandiruumi katusel on kinnitused varustuse või laskemoona paigutamiseks. Kütusepaagid paiknevad dessandiruumis istmete all. Masin on võimeline ületama väiksemaid veetakistusi ujudes. Õhuke küljesoomus on (eriti ülaservas) asetatud nurga all, mis hõlbustab kuulide rikošeteerumist. 

Lahinguotstarbelise masinana on tema näitajad ebapiisavad, kuid on sellegi poolest vägedes tunnustatud jaosoomuk.

Ajalugu 

MT-LB on välja töötatud 1970 -ndate algul suurtükiväe veduki AT-P järglasena ja soomustamata veduki MT-L edasiarendusena. On mõeldud haubitsate, kahurite, miinipildujate jms relvasüsteemide pukseerimiseks ja meeskonna veoks, kuid on leidnud laialdaselt kasutust soomustransportöörina. Osalenud paljudes relvakonfliktides nii veduki kui soomustransportöörina.

Toodetud ka Poolas ja Bulgaarias.

Vaata ka 

Gvozdika
MT-LBu
Soomustransportöör

Soomustransportöörid
Nõukogude Liidu relvad
Venemaa relvad
Jacques Barrot

Jacques Barrot (3. veebruar 1937 Yssingeaux – 3. detsember 2014) oli Prantsusmaa poliitik, Euroopa Komisjoni volinik ja üks 5 asepresidendist.

Hariduselt oli ta jurist ja sotsioloog. 1966–1976 oli ta Yssingeaux' linnanõukogu liige ja 1976–2001 linnapea. 1967–2004 oli ta Rahvuskogu saadik.

Alates aprillist novembrini 2004 oli ta Euroopa Komisjoni regionaalpoliitika volinik. Seejärel töötas ta 2008. aastani transpordivolinikuna. Aastatel 2008 kuni 2009 oli ta õiguse, vabaduse ja turvalisuse volinik José Manuel Barroso I komisjoni koosseisus.

Barrot kuulus parempoolsesse Rahvaliikumise Liitu.

2000. aastal sai Barrot Prantsusmaa kohtult kriminaalkaristuse "usalduse kuritarvitamise" eest, kui ta smugeldas 3 miljonit eurot valitsuse raha oma erakonna arvele. Ta sai 8 kuud vangistust tingimisi. Jacques Chirac andis talle armu.

Isiklikku 

Jacques Barrot oli abielus. Tal on 3 last.

Välislingid 

Kodulehekülg Euroopa Komisjonis

Prantsusmaa poliitikud
Euroopa Komisjoni volinikud
Sündinud 1937
Surnud 2014
Surnud 11. juunil

''Siin loetletakse 11. juunil surnud tuntud inimesi.

1727 – George I, Suurbritannia kuningas
1825 – Daniel Tompkins, USA 6. asepresident 1817–1825
1839 – Alexandre Lenoir, prantsuse arheoloog ja muinsuskaitsja
1859 – Klemens Wenzel Lothar von Metternich, Austria riigikantsler 1821–1848
1912 – Ferdinand Zirkel, saksa geoloog
1924 – Théodore Dubois, prantsuse helilooja
1934 – Lev Võgotski, Nõukogude psühholoog ja eripedagoog
1935 – Heinrich Richard Hoffmann, Eesti vaimulik ja India misjonär
1936 – Robert E. Howard, ameerika kirjanik
1937 – August Kork, eestlasest Punaarmee väejuht
1940 – Martin Blumenthal, Eesti tuletõrjuja
1954 – Johann Mahlapuu, Eesti sõjaväelane 
1956 – Corrado Alvaro, itaalia kirjanik, ajakirjanik ja stsenarist
1963 – Eduard Aartee, eesti partisanijuht Teise maailmasõja ajal 
1967 – Wolfgang Köhler, geštaltpsühholoog
1970 – Aleksandr Kerenski, Venemaa riigitegelane ja poliitik
1978 – Paul Erik, eesti metsaülem ja metsandustegelane
1979 – John Wayne, ameerika filminäitleja
1982 – Udo Umberg, eesti sisearhitekt ja mööblikunstnik
1984 – Enrico Berlinguer, Itaalia poliitik ja jurist
1985 – Herbert Joseph Alexander Ottas, Eesti keemik
1987 – Elmar Rajaloo, eesti helilooja ja koorijuht
1998 – Zenta Ērgle, läti lastekirjanik
1999 – DeForest Kelley, ameerika näitleja
2002 – Regīna Ezera, läti kirjanik
 2002 – Tiia Kelomees-Johannson, eesti meediakunstnik
 2002 – Endel Perem, eesti puidu- ja metsateadlane
2004 – Xenofón Zolótas, Kreeka poliitik
2005 – Elfriede Marran, eesti kunstiajaloolane (92)
 2005 – Vasco Gonçalves, portugali poliitik (84)
 2005 – Rolf Uusväli, eesti orelikunstnik (74) 
2006 – Pierre Clerdent, belgia poliitik (97)
 2006 – Bruce Shand, briti sõjaväelane, Camilla Parker Bowlesi isa (89)
 2006 – Aarne Vinkel, eesti kirjandusteadlane (88)
 2006 – Tim Hildebrandt, USA kunstnik (67) 
2007 – Mala Powers, USA näitlejanna (76, leukeemia)
2008 – Kalev Katus, eesti rahvastikuteadlane
2012 – Alex Milits, Rootsi eesti ajakirjanik, kirjanik ja tõlkija
2013 – Robert Fogel, USA majandusteadlane
 2013 – Jaakko Wallenius, soome kirjanik ja ajakirjanik
2014 – Edmund Bruggmann, šveitsi mägisuusataja
2015 – David Premack, USA psühholoog
 2015 – Ornette Coleman, USA džässmuusik
 2015 – Jim Ed Brown, USA kantrilaulja
2016 – Christina Grimmie, USA pianist, laulja ja laulukirjutaja
 2016 – Andres Laasik, eesti filmi- ja teatrikriitik ning ajakirjanik
2020 – Elin Tober, eesti skulptor

Juuni, 11.
Surnud 12. juunil

''Siin loetletakse 12. juunil surnud tuntud inimesi.

1891 – Pomare V, endine Tahiti kuningas
1912 – Frédéric Passy, prantsuse poliitik ja majandustegelane, Nobeli rahuauhinna laureaat 1901
1927 – Karel Farský, tšehhi vaimulik
1936 – Isidore Weiss, prantsuse kabetaja
1937 – Mihhail Tuhhatševski, Nõukogude Liidu marssal
 1937 – Jona Jakir, juudi rahvusest Nõukogude sõjaväelane
1940 – Leo Vahemetsa, Särevere piimatalituse juhataja
1942 – Vjatšeslav Afanasjev, vene meditsiiniteadlane
1943 – Jaan Luts, Narva linnapea
 1943 – Hanns Heinz Ewers, saksa proosakirjanik, luuletaja, filmitegija, maailmarändur ja filosoof
1947 – Jāzeps Mediņš, läti helilooja ja dirigent
1963 – Medgar Evers, afroameeriklasest kodanikuõigusteliikumise aktivist
1964 – Hjalmar Pöhl, eestirootsi vaimulik
1965 – Salme Teemant, eesti arst ja vaimulik
1969 – Georg Krug, graafik ja maalikunstnik
 1969 – Aleksandr Deineka, Nõukogude maalikunstnik, illustraator, graafik ja skulptor
1976 – Milvi Laid, eesti ooperilaulja
1982 – Karl von Frisch, Austria zooloog
 1982 – Otto Brunner, Austria ja Saksamaa ajaloolane
1983 – Verner Hans Puurand, Eesti sõjaväelane ja riigimees
1984 – Eero Tari, eesti näitleja ja laulja
1995 – Jüri Linnus, eesti etnoloog  
1997 – Veikko Vennamo, Soome poliitik
1998 – Leo F. Buscaglia, itaalia päritolu ameerika pedagoogikaprofessor
2003 – Gregory Peck, ameerika näitleja
 2003 – Gérard Deledalle, prantsuse filosoof ja semiootik
2006 – Nijiro Tokuda, jaapani vanim mees (111)
 2006 – Nicky Barr, Austraalia hävituslendur ja ragbimängija (90)
 2006 – José Leite Lopes, brasiilia füüsik, kvantmehaanika spetsialist (87)
 2006 – György Ligeti, ungari päritolu austria helilooja (83)
 2006 – Kenneth Thomson, kanada ettevõtja, rikkuselt 9. inimene maailmas (82)
 2006 – Robert Päsok, eesti tehnika- ja majandusteadlane
 2006 – Chakufwa Chihana, Malawi opositsioonipoliitik (67) 
2007 – parun Guy de Rothschild, juudi päritolu Prantsusmaa pankur (98)
 2007 – Sir Wally Herbert, Briti polaaruurija ja kirjanik (72)
 2007 – Vello Jürna, eesti ooperilaulja (47) 
2008 – Anatoli Kalinin, vene kirjanik (91)
 2008 – Danny Davis, USA kantrimuusik (83, südame seiskumine)
 2008 – Valev Kruusalu, eesti vabadusvõitleja
2009 – Georgi Vainer, vene kirjanik, stsenarist ja ajakirjanik
2010 – Jerzy Stefan Stawinski, poola kirjanik, stsenarist ja filmilavastaja (88)
 2010 – Andres Bergmann, eesti pankur (51)
 2010 – Arvi Nordmann, eesti merendusteadlane ja raadioinsener
2012 – Elinor Ostrom, Ameerika Ühendriikide majandusteadlane
2013 – Jirōemon Kimura, jaapani ülipikaealine 
2017 – Georg Liidja, eesti füüsik
2019 – Igor Solopov, Eesti lauatennisist ja treener
2020 – Erik Tohvri, eesti kirjanik
2022 – Vello Lään, eesti ajakirjanik ja kirjanik

Juuni, 12.
Surnud 13. juunil

''Siin loetletakse 13. juunil surnud tuntud inimesi.

323 eKr – Aleksander Suur
1877 – Ludwig III, Hesseni suurhertsog 
1917 – Ossian Wuorenheimo, Soome poliitik
1930 – Emma Engdahl-Jägerskiöld, Soome sopran
1940 – Paul Heinrich Scheel, Eesti põllumees
1942 – Karl Saral, Eesti Maapäeva liige ja loomaarstiteaduse rajaja
 1942 – Osvald Hiie, eesti põllumees
1948 – Osamu Dazai, jaapani kirjanik
1952 – Jaak Valk, eesti vaimulik 
1954 – Nora Jassov, eesti advokaat
1958 – Aleksander Pallo, Eesti diplomaat 
1960 – Kenneth McArthur, Lõuna-Aafrika Vabariigi kergejõustiklane
1965 – Martin Buber, juudi filosoof
1972 – Eduard Tiro, Eesti konsul
1974 – Sven Onno, eesti ornitoloog
1976 – Géza Anda, Šveitsi pianist
1977 – Matthew Garber, inglise lapsnäitleja
 1977 – Tiit Karis, eesti trombonist ja muusikapedagoog
1981 – Elvy Gailit, eesti näitlejanna
1982 – Khālid ibn ‘Abd al-‘Azīz Āl Sa‘ūd, Saudi Araabia kuningas
 1982 – Harald Viirsalu, Eesti sõjaväelane 
1984 – Nikolai Goromulinsky, Eesti arst
1985 – Urmas Kibuspuu, eesti näitleja
1986 – Benny Goodman, USA muusik
 1986 – Dean Reed, USA laulja ja näitleja
 1986 – Eduard Poom, eesti majandusteadlane
1987 – Pentti Kontula, Soome poksija
1989 – Eduard Päll, eesti kirjanik ja keeleteadlane
1991 – Ljubov Rebane, eesti füüsik
 1991 – Andres Vihalem, eesti teleajakirjanik
1993 – Deke Slayton, Ameerika Ühendriikide lendur, aeronautikainsener ja astronaut
1995 – Ilmar Rebane, eesti õigusteadlane
2003 – Hein ten Hoff, Saksamaa poksija, rahvuselt hollandlane
2005 – Álvaro Cunhal, portugali poliitik (91)
 2005 – Eugénio de Andrade, portugali luuletaja (87) 
2006 – Burke Riley, USA poliitik ja jurist (92)
 2006 – Charles Haughey, Iirimaa peaminister 1979–1981, 1982 ja 1987–1992 (80)
 2006 – Hiroyuki Iwaki, jaapani helilooja (73)
 2006 – Luis Jimenez, USA skulptor (65, jäi kuju alla) 
 2006 – Dennis Shepherd, Lõuna-Aafrika poksija
2007 – Néstor Rossi, Argentina endine jalgpallur (82)
 2007 – Ramchandra Gandhi, India filosoof, Mahatma Gandhi lapselaps (70)
 2007 – Walid Eido, Liibanoni poliitik (65, mõrvati) 
2008 – Tim Russert, USA teleajakirjanik (58, tromboos)
2012 – Roger Garaudy, Prantsuse filosoof, kirjanik ja poliitik
2013 – Kristiāns Pelšs, läti hokimängija
2017 – Ulf Stark, rootsi kirjanik
2019 – Edith González, Mehhiko filminäitleja
2021 – Ned Beatty, Ameerika Ühendriikide näitleja

Juuni, 13.
Surnud 14. juunil

''Siin loetletakse 14. juunil surnud tuntud inimesi.
1837 – Giacomo Leopardi, itaalia luuletaja, esseist, filosoof ja filoloog
1886 – Aleksandr Ostrovski, vene kirjanik
1913 – Paavo Cajander, soome luuletaja ja tõlkija
1920 – Max Weber, saksa sotsioloog
 1920 – Aleksandr Razvozov, Vene sõjaväelane 
1926 – Mary Cassatt, Ameerika Ühendriikide maalikunstnik ja graafik
1927 – Jerome K. Jerome, inglise kirjanik ja humorist
1928 – Emmeline Pankhurst, Suurbritannia naisõiguslane
1933 – Louis Thal, õigusteadlane
1936 – Maksim Gorki, vene kirjanik
 1936 – Gilbert Keith Chesterton, inglise kirjanik
 1936 – Arkadi Harlampijev, poksija
1940 – Oskar Raudvere, Eesti sõjaväelane
 1940 – Henry W. Antheil, USA diplomaat
1942 – Karl Arengu, Eesti sõjaväelane 
 1942 – Kurt Saarse, eesti vaimulik ja teoloog
1947 – Albert Marquet, prantsuse maalikunstnik ja graafik
1948 – Aleksander Parre, eesti motosportlane
1960 – Ana Pauker, juudi rahvusest Rumeenia kommunistlik poliitik ja riigitegelane
1967 – Edward Eagan, USA poksija ja bobisõitja
1968 – Salvatore Quasimodo, itaalia kirjanik, Nobeli kirjandusauhind 1959
1976 – Harry Kriisa, eesti orelimeister
1978 – Oskar Seliaru, eesti näitleja
1984 – Niina Kuusik, eesti tantsija ja balletipedagoog 
1986 – Jorge Luis Borges, argentina kirjanik
1987 – Stanisław Bareja, poola filmilavastaja, stsenarist ja näitleja
1988 – Artur Ranne, eesti helilooja
1992 – Robert Kannukene, eesti usuteadlane
1993 – Mai Mägi, eesti metallikunstnik
1994 – Henry Mancini, USA helilooja, dirigent ja arranžeerija
1995 – Els Aarne, eesti helilooja ja pedagoog
1996 – Evelin Lestal, eesti lauatennisist ja treener
2001 – Mati Kuulberg, eesti viiuldaja, helilooja ja pedagoog
2004 – Alo Raun, eesti keeleteadlane
2006 – Jean Roba, belgia koomiksikunstnik (75)
 2006 – Khurshid Zahan Hoque, Bangladeshi poliitik (69)
 2006 – Klaas Verboom, kanada kunstnik (58, maksavähk)
2007 – Kurt Waldheim, Austria poliitik, ÜRO peasekretär 1972–1981
2008 – Chu Fu-Sung, Taiwani poliitik ja diplomaat, välisminister aastatel 1979–1987 (93)
 2008 – Rafael del Pino, hispaania miljardär ja ehitusettevõtja, üks maailma rikkamaid inimesi (87)
 2008 – Emilio Óscar Rabasa, Mehhiko poliitik ja diplomaat, välisminister aastatel 1970–1975 (84, südamepuudulikkus)
 2008 – Lazar Kravets, NSV Liidu jalgpallur (83)
 2008 – Esbjörn Svensson, rootsi džässmuusik (44, hukkus sukeldumisel)
 2010 – Kaupo Deemant, eesti ajaloolane
 2011 – Elju Sild, eesti ajakirjanik
 2015 – Mati Soomre, eesti tõlkija, humorist ja ajakirjanik
 2016 – Valli Lember-Bogatkina, eesti akvarellikunstnik
 2017 – Khadija Saye, Gambia päritolu Suurbritannia fotograaf
 2020 – Maret Olvet, eesti graafik
 2021 – Enrique Bolaños, Nicaragua poliitik, riigi president aastatel 2002–2007
 2022 – Abraham B. Jehošua, Iisraeli kirjanik

Juuni, 14.