Ukraina Õigeusu Kiriku ajalugu

Ukraina Õigeusu Kiriku ajalugu on selle organisatsiooni ajalugu enne asutamist 15. detsembril 2018 ja pärast seda.

Enne asutamist

Olukord enne autokefaalia saamist 
Enne Ukraina Õigeusu Kiriku asutamist tegutses Ukrainas kolm õigeusu kirikut: Kiievi Patriarhaadi Ukraina Õigeusu Kirik (KPUÕK), Ukraina Autokefaalne Õigeusu Kirik (UAÕK) ja Moskva Patriarhaadi Ukraina Õigeusu Kirik (MPUÕK). 2014. aastal toimunud Krimmi annekteerimine ühelt poolt süvendas vastuolusid erinevate Ukraina õigeusu kirikute vahel. KPUÕK toetas 2013. aasta Euromaidani ajal, millele järgnes 2014. aasta Ukraina revolutsioon, vägivalla läbi kannatada saanud meeleavaldajaid neile varjupaiga andmisega. 2014. aasta kevadel rääkis KPUÕK eestseisja patriarh Filaret avalikult vajadusest ühendada Ukrainas tegutsevad õigeusu kirikud. Euromaidani ja Donbassi sõja tõttu muutus kolme õigeusu kiriku ühendamine 2014. aasta jooksul teoreetilisest küsimusest riikliku julgeoleku küsimuseks. Ukraina kultuuriministeeriumi andmetel vahetasid aastatel 2014–2017 20 oblastis umbes 80 kogudust oma kiriklikku alluvust, minnes MPUÕK-st üle KPUÕK-sse.

Autokefaalia taotlemine 
2016. aastal taotlesid Ukraina poliitikud endiste presidentide Leonid Kravtšuki ja Viktor Juštšenko osalusel Konstantinoopoli patriarhaadilt Ukraina õigeusu kirikule autokefaaliat, kuid taotlust ei rahuldatud. 2016. aastal ütles president Petro Porošenko, et Venemaast sõltumatu Ukraina õigeusu kiriku rajamine on riikliku julgeoleku küsimus ja üks riikliku iseseisvuse osa. 2018. aasta aprillis teatas Ukraina president, et on saavutanud kokkuleppe Konstantinoopoli patriarhiga, et alustada autokefaalse ühendatud õigeusu kiriku moodustamisega.

Asutamine
11. oktoobril 2018 tühistas Konstantinoopoli Oikumeenilise Patriarhaadi Püha Sinod KPUÕK eestseisjale patriarh Filaretile ja UAÕK eestseisjale metropoliit Makariusele Vene Õigeusu Kiriku poolt määratud kirikuvande all olemise ning käsitles neid edaspidi kanooniliste vaimulikena. Samal päeval tühistas Püha Sinod 1686. aasta otsuse, millega oli Moskva Patriarhaadile antud õigus määrata ametisse Kiievi metropoliite ning taastas oma jurisdiktsiooni Ukrainas. Seni eraldi tegutsenud KPUÕK, UAÕK ja MPUÕK pidid ühinema, et tekiks ühtne õigeusu kirik, millele Konstantinoopoli patriarhaat annaks pärast asutamist autokefaalia. 3. novembril 2018 sõlmisid Ukraina riik ja Oikumeeniline patriarhaat koostöölepingu, milles pooled leppisid kokku teha koostööd, et rajada autokefaalne Ukraina õigeusu kirik. Sama aasta sügisel toimusid KPUÕK, UAÕK ja MPUÕK osade esindajate vahel läbirääkimised, mille eesmärk oli leppida kokku ühtse autokefaalse Ukraina õigeusu kiriku asutava ühendkogu toimumine ning kellest peaks saama selle kiriku juht. Enne ühtse autokefaalse Ukraina õigeusu kiriku asutamist saadeti laiali KPUÕK ja UAÕK. Ukraina Õigeusu Kiriku asutamine toimus 15. detsembril 2018 Kiievi Püha Sofia peakirikus toimunud Ukraina õigeusu kirikute ühendkogul. Asutav kogu kutsuti kokku kohaliku kiriku kogu formaadis: iga kutsutud piiskopiga tuli kaasa üks tema piiskopkonna vaimulik ja ilmik või munk. Kutsutud piiskoppidest osalesid kõik 42 KPUÕK piiskoppi, kõik 12 UAÕK piiskoppi ja 2 73 MPUÕK piiskopist. Ühendkogu hääletas ühtse Ukraina Õigeusu Kiriku asutamise poolt ning kinnitas põhikirja. Vastupidi ootustele asutati uus kirik metropooliana, mitte patriarhaadina. Kirikupeaks tiitliga Kiievi ja kogu Ukraina metropoliit valiti senise KPUÕK Perejaslavi ja Bila Tserkva metropoliit Epifanius.

Autokefaalia saavutamine

5. jaanuaril 2019 toimus Konstantinoopoli patriarhaadi Püha Jüri katedraalis tseremoonia, mille käigus Konstantinoopoli patriarh Bartholomeos I kirjutas alla vastasutatud Ukraina Õigeusu Kiriku autokefaaliat kinnitavale tomosele. Tseremoonial viibis ka Ukraina president Petro Porošenko. Tomose oli käsitsi pärgamendile jäädvustanud Athose kõige kuulsam maalikunstnik ja kalligraaf, Xenophontose kloostri munkpreester Luukas. Epifanius tänas tseremoonial viibinud Ukraina presidenti Petro Porošenkot sõnadega: "Härra president, teie nimi jääb vürstide Vladimir Suure, Jaroslav Targa, Kostjantõn Ostrozkõi ja hetman Ivan Mazepa nimede kõrval igavesti Ukraina kiriku ja rahva ajalukku". UÕK andis 2019. aasta jaanuaris Petro Porošenkole autokefaalia saavutamisele kaasaaitamise eest Andreas Esmakutsutu ordeni.

Iseseisva kirikuna

Suhted riigiga 

31. jaanuaril 2019 kandis Ukraina riik UÕK juriidilise isikuna registrisse usuorganisatsioonina "Ukraina Õigeusu Kiriku Kiievi metropoolia". 2019. aasta aprillis osundas UÕK eestseisja metropoliit Epifanius sellele, et kuigi Ukraina relvajõududes teenib üle 100 UÕK-st pärit kaplani, puudub seadus, mis tagaks neile sotsiaalsed garantiid. 2019. aasta juulis andis Ukraina Ministrite Kabinet UÕK-le administratiivsete ülesannete täitmiseks Kiievi kesklinnas asuva kinnisvara.

Suhted kodanikuühendustega 
23. mail esitasid kodanikuühendused president Zelenskõile sise- ja välipoliitikat puudutavaid nõudmisi, mille seas oli ka nõue hoiduda tegevustest, mis diskrediteerivad UÕK-d ja eelistavad Vene Õigeusu Kirikut. Pöördumisega ühinenute seas olid Massiteabe Instituut, Majandusstrateegiate Keskus, Detektor Media, StopFake, CentreUA ja Korruptsioonile Stop.

Sisemised vastuolud 
2019. aasta mai alguses kutsus likvideeritud KPUÕK endine eestseisja patriarh Filaret selle kiriku ametlikku blanketti kasutades UÕK vaimulikke 14. mail toimuvale Kiievi metropoliidi püha Makariuse mälestuspäeva tähistamisele, kuid UÕK eestseisja metropoliit Epifanius sellist kutset ei saanud. 9. mail 2019 väitis endine KPUÕK juht Filaret, et KPUÕK ei ole likvideeritud, kuid Ukraina kultuuriministeeriumi arvates lõpetas KPÕUK 2018. aasta detsembris eksisteerimise. 4. juunil 2019 avaldas UÕK video, milles on selgelt näha, kuidas Filaret allkirjastas KPUÕK laialisaatmise akti. 12. mail 2019 teatasid uudistesaate "TSN" ajakirjanikud, et Filaret kavandab kokku kutsuda kirikukogu, mis peaks muutma UÕK põhikirja, millega UÕK-st saaks patriarhaat ning ta ei välista, et see põhjustab UÕK lõhenemise. Usuküsimuste eksperdi Dmitri Gorevoi arvates soovis Filaret hinnata, kui palju tal on võimalikke toetajaid. 14. mail 2019 osales Filareti korraldatud püha Makariuse mälestusüritusel ainult neli UÕK piiskoppi: Ioasaf (Šõbajev) koos vikaarpiiskop Peetrusega, Adrian ja Kliment (Kuštš). Samuti ei osalenud Epifaniuse suurimaks konkurendiks peetud Mihhail (Zinkevõtš). Seoses UÕK põhikirja võimaliku muutmisega kerkis esile tomose säilimise küsimus. President Porošenko nõuniku Rostislav Pavlenko sõnul ei võta Konstantinoopoli patriarhaat UÕK-lt tomost, kui UÕK ei muuda oma põhikirja. UÕK eestseisja metropoliit Epifanius teatas 16. mail 2019 BBC-le, et 24. mail toimub UÕK Püha Sinodi istung, kuid lisas, et arutatakse üldist olukorda UÕK-s. 5. juunil 2019 teatas Filaret koos oma pooldajatega, et ei tunnista Ukraina õigeusu kirikute ühendkogu ega sellel tehtud otsuseid. 14. juunil 2019 saatis Filaret laiali kutsed, milles kutsus UÕK vaimulikke 20. juunil toimuvale likvideeritud KPUÕK kohalikule kirikukogule. UÕK hoiatas, et kirikukogu toimumine tähendab kirikulõhet ning sellel osalejaid ootavad juriidilised ja kanoonilised tagajärjed. Filaret kutsus 20. juuniks 2019 Kiievi Püha Vladimiri katedraali kokku likvideeritud KPUÕK kohaliku kirikukogu, mis kuulutas KPUÕK laialisaatmise tühiseks. Filaret lisas, et tal on õigus saada endale kõik UÕK Kiievi kogudused ja kloostrid.

Tunnustamine

Konstantinoopoli Oikumeeniline Patriarhaat 
6. jaanuaril 2019 andis Konstantinoopoli oikumeeniline patriarh ühisel jumalateenistusel İstanbulis UÕK eestseisjale metropoliit Epifaniusele üle iseseisvust kinnitava tomose ning lisas 2019. aasta jaanuaris oma kodulehel UÕK Church of Ukraine nime all autokefaalsete õigeusu kirikute nimekirja. Seejärel asus UÕK ootama teiste autokefaalsete kirikute tunnustust oma autokefaaliale. 8. veebruaril 2019 külastas UÕK delegatsioon esmakordselt Áthose kloostrite kogukonda, mis allub otse oikumeenilisele patriarhile. Áthose mungad teatasid 2019. aasta veebruaris, et toetavad oikumeenilise patriarhaadi otsust anda UÕK-le autokefaalia. 2019. aasta aprillis külastas Áthost ka UÕK Lutski ja Volõõnia metropoliit Mihhail.

Albaania 
Albaania Õigeusu Kiriku peapiiskop Anastasios pidas küsitavaks varem kirikulõhes olnud KPUÕK-s ja UAÕK-s läbi viidud piiskoppideks pühitsemiste seaduslikkust, mille tõttu oleks olnud vajalik UÕK piiskoppidele läbi viia uus ordinatsioon. Oikumeeniline patriarh vastas talle 2019. aasta märtsis oma kirjas, et varem on kirikulõhes olnud vaimulikud võetud tagasi õigeusu kirikusse nende ametiseisundit muutmata.

Bulgaaria
Bulgaaria uudisteportaal Faktor teatas 25. jaanuaril 2019, et UÕK autokefaalia tunnustamise küsimus on tekitanud Bulgaaria Õigeusu Kirikus palju vastuolusid ning 27. jaanuaril 2019 teatas The Sofia Globe, et Bulgaaria Õigeusu Kirik ei ole UÕK autokefaalia tunnustamise küsimuses midagi otsustanud.

Gruusia
Gruusia Õigeusu Kirik toetas 2018. aasta detsembris UÕK-le autokefaalia andmise ideed. 2019. aasta jaanuaris õnnitles Šemokhmedi metropoliit Ioseb UÕK-d autokefaalia saavutamise puhul.

Kreeka
Kreeka Õigeusu Kirik alustas 2019. aasta alguses UÕK-le antud autokefaalia tunnustamise protseduuriga. KÕK-i Nafpaktose metropoliit Hierotheos (Vlachos) arvas 2019. aasta aprilli alguses, et KÕK ei tohi UÕK autokefaaliat kahtluse alla seada. 31. mail 2019 kohtus UÕK-s piiskopiks pühitsetud Epifanius (Dimitriou) KÕK-i Ftiotida metropoliidi Nikolaosega, kes kinkis talle panagia.

Küpros
Küprose Õigeusu Kirik teatas 2019. aasta veebruaris, et ei sea kahtluse alla Konstantinoopoli patriarhaadi otsust anda UÕK-le autokefaalia, mille eesmärk oli ühendada Ukraina õigeusklikud, kuid mida ei ole veel saavutatud ning mille saavutamiseks on vaja aega. Samuti pidas Küprose Õigeusu Kirik vajalikuks kutsuda kokku õigeusu kirikupeade kogu, kui Ukraina õigeusklikke ei ole võimalik ühendada.

Rumeenia 
21. veebruaril 2019 kogunenud Rumeenia Õigeusu Kiriku Püha Sinod arutas UÕK autokefaalia küsimust ning leidis, et Ukraina õigeusklike seas olnud skismat ei suudetud lahendada rohkem kui 30 aasta jooksul ning Vene Õigeusu Kirikust lahkulöönutele tomose andmise eesmärk oli skisma probleemi lahendamine, samuti rõhutati, et Vene Õigeusu Kirik ja Konstantinoopoli patriarhaat peaksid tekkinud kirikutüli lahendama omavahelise dialoogi kaudu, kuid Rumeenia Õigeusu Kirik UÕK-d ei tunnustanud. Samas pidas Rumeenia Õigeusu Kirik oluliseks, et 127-st Ukraina Põhja-Bukoviina regioonis paiknevast rumeenlaste õigeusu kogudusest moodustataks vikaarpiiskopkond. 2019. aasta märtsis arvas UÕK eestseisja metropoliit Epifanius, et peab võimalikuks UÕK-s Rumeenia vikaarpiiskopkonna moodustamist, kui Rumeenia Õigeusu Kirik tunnustab UÕK-d, kuid pidas ka vajalikuks läbirääkimiste pidamist.

Serbia 
Serbia Õigeusu Kirik avaldas 20. novembril 2018 oma seisukohad Konstantinoopoli patriarhaadi otsuste suhtes, mis puudutasid KPUÕK ja UAÕK eestseisjate rehabiliteerimist. Serbia Õigeusu Kirik teatas, et ei tunnista Filaretti ja Makariust õigeusu vaimulikena. 13. märtsil 2019 teatas Serbia Õigeusu Kirik, et ei tunnusta UÕK-d kanoonilise õigeusu kirikuna ning tunnustab Ukrainas ainsa kanoonilise õigeusu kirikuna Moskva Patriarhaadi Ukraina Õigeusu Kirikut.

Viited

Kirjandus  
 Denysenko, Nicholas, The Orthodox Church in Ukraine: A Century of Separation, Northern Illinois University Press, 2018.
 Драбинко, Олександр. Українська Церква: шлях до автокефалії. До дискусій навколо канонічного статусу, богослужбової мови та історії Української Церкви. 2018. ISBN: 978-966-378-639-1

Välislingid 
 Nicholas Denysenko. FILARET’S FINAL ACT AND THE FUTURE OF THE ORTHODOX CHURCH OF UKRAINE - Public Orthodoxy, 2019.
 Paul Goble. Autocephaly for Ukraine About More Than Religion - Eurasia Daily Monitor Volume: 15 Issue: 128, 2018. 

Ukraina Õigeusu Kirik