Niccolò Michetti

Niccolò Michetti (itaalia keeles Nicola Michetti; 7. detsember 1675 Rooma, Itaalia – 12. november 1759 Rooma, Itaalia) oli Itaalia barokkstiili arhitekt, kes töötas Roomas ja Peterburis. Ta oli Tallinna Kadrioru lossi peaarhitekt ja seda ümbritseva pargi projekteerija.

Elukäik 
Niccolò Michetti sündis 7. detsembril 1675 Roomas Itaalias. 

Alates 1700. aastatest õppis Niccolò Michetti Carlo Fontana juures, kes oli Itaalia baroki üks suurtest meistritest. Niccolò Michetti on abistanud Carlo Fontana paljudes projektides. Aastal 1704 osales Niccolò Michetti Trevi purskkaevu konkursil. Kahjuks ei võetud tema projekti vastu. Trevi purskkaevu projekt on nüüd galerii The Royal Collection Trust kollektsioonis. Pärast Carlo Fontana surma, 1714. aastal lõpetas Niccolò Michetti Roomas Ospizio Apostolico di San Michele.

1718. aastal palkas Juri Kologrivov Peeter I-le arhitekti Niccolò Michetti. Juri Kologrivov oli Venemaa diplomaat ja Peeter I assistent, kes otsis meistreid ja arhitekte, kes hiljem töötasid Venemaal, ostis ka Itaalias kunstiteoseid ja saatis need Venemaale. Niccolò Michetti on esimene Itaalia arhitekt Venemaal. Alexandre-Jean-Baptiste Le Blond oli prantsuse projekteerija ja maastikuarhitekt, teine peaarhitekt Peterburis, kes alustas projekteerida Strelna, Peterhof ja teised. Pärast Alexandre-Jean-Baptiste Le Blondi surma 1719. aastal anti üle kõik projektid üle Niccolò Michettiile. Temast sai "Kuninglik arhitekt", see tähendab, et Niccolò Michettist sai Peterburi kolmas peaarhitekt.

Niccolò Michetti veetis Venemaal vaid viis aastat, aastatel 1718–1723, kuid valmistas suure hulga projekte. Niccolò Michetti peamisteks objektideks, millega ta tegeles ja mis oli valmistatud tema projekti järgi, olid Kadrioru loss, Konstantinovi loss ja Peterhof.

Niccolò Michetti juhtimisel töötasid Peterhofis purskkaevumeistrid nagu prantslane Sualem, vennad Baratinid Itaaliast, samuti skulptorid, nikerdajad ja valajad. Niccolò Michetti jättis Venemaale maha ka õpilased nagu näiteks Mihhail Zemtsovi jne.

1720. aastatel kuulutas Peeter I välja konkursi Senati väljakule kiriku ehitamiseks. 1723. aastal tegi Niccolò Michetti kaks erinevat projekti, kuid need ei osutunud väljavalituks. Nüüd hoitakse seda projekti Peterburis Ermitaaži kollektsioonis.

Alates 1721. aastast projekteeris Niccolò Michetti Kroonlinna tuletorni projekti, mida ei ehitatud. Ka seda joonist hoitakse Ermitaaži kollektsioonis.

1723. aastal läks Niccolò Michetti Peeter I palvel Itaaliasse tagasi, et osta skulptuure, ega läinud enam Venemaale tagasi.

Tagasi Roomas, sai Niccolò Michetti väga olulise tellimuse. Ta ehitas Palazzo Colonna ümber aastatel 1731–1735. Talle esitati ka väiksemaid tellimusi nagu lavakujundusi. 1725. aastal Niccolò Michettist sai Accademia di San Luca liige.

Niccolò Michetti suri 12. novembril 1759 Roomas Itaalias.

Looming 
Niccolò Michetti loomingu võib jagada kolmeks perioodiks: 
 algusaastad
 töö Venemaal
 taas Roomas
Niccolò Michetti projekte hoiustatakse muuseumides, nagu näiteks Ermitaaži ja Kuningliku Galerii kogus, Buckinghami palees.

Kadrioru loss Tallinnas 

Niccolò Michetti esimene projekt Venemaal oli Kadrioru loss Revalis (praegune Tallinn).

2. juulil 1718 tehti esimesed mõõtmised, et ehitada palee parkiga. Peeter I. idee järgi pidi aed olema avalik, nii et kõik linlased saaksid seal jalutada. Juulis alustati palee ehitamist.

Niccolò Michetti projekti järgi pidi palee olema kolmekorruseline ja koosnema kahest tiivast, mis olid keskelt ühendatud suure piduliku saaliga. Palee oli väljast väike ja tagasihoidlik, kuid seest ilus. Ansambel oli Itaalia stiilis ja tal oli kolmetasandiline aed. Palee esifassaadilt avanes majesteetlik vaade, mis avanes alumisest aiast. Tagasihoidlik tagumine fassaad oli suunatud ülemise aia poole. 

Palee ja pargi ehitamisel kutsuti suur hulk käsitöölisi erinevatest riikidest. Algselt juhatas ehitustöid Niccolò Michetti assistent Gaetano Chiaveri, seejärel alates 1721. aastast juhtis ehitust Mihhail Zemtsov.

Konstantinovi loss Strelnas 

Strelnas otsustas Peeter I lisaks olemasolevale endanimelisele paleele ehitada Konstantinovi lossi. Algul tegeles Alexandre-Jean-Baptiste Le Blond Konstantinovi lossi kujunduse projekteerimisega. Kui Peeter I nägi Versailles' lossi, siis ta otsustas, et Konstantinovi lossi projekt peab olla parem ja imelisem. Pärast Alexandre-Jean-Baptiste Le Blondi surma 1719. aastal jätkas tööd Niccolò Michetti Strelnas. Ta tegi oma uus projekti ja lubas Peeter I-le, et loss on ainulaadne. Lossi tähtsaim peajoon on kõrge suur hoone, kus fassaadi keskel paiknevad kolm võlvkaart. 1720. aasta suvel pandi vundamenti Konstantinovi lossile. Niccolò Michetti koos oma assistendi Gaetano Chiaveriga alustasid luksusliku kahekorruselise palee ehitust.

Samaaegselt Konstantinovi lossi ehitamisega hakati rajama aeda, kus asusid purskkaevud. Peeter I soovis, et purskkaevud töötaksid mitu kuud ööpäevaringselt. Selleks oli vaja suurt veehoidlat, kus oli vaja hoida alatist veetaset. Kui aiatööd oli algatatud, otsustati panna ka tööle purskkaevud, kuid tekkisid probleemid. Aia tase oli jõe veetasemest kõrgem ja sellepärast purskkaevude toimimiseks oli vaja veetase kõrgemale tõsta ning jõekaldaid tugevdada. Kogu see töö oli kulukas. Peeter I pettus Strelnas ja kandis oma plaanid üle Peterhofile, millega ta tahtis luua Vene Versailles'. Strelna palee ehitus katkestas, paleel ei olnud katust ega sisekujundust, purskkaevud olid demonteeritud, torud olid transporditud Peterhofi. 1750. aastal lõpetas itaallase arhitekt Bartolomeo Rastrelli palee ehitamine lõplikult. 

Huvitav fakt on see, et pärast Venemaalt lahkumist 1723. aastal võttis Niccolò Michetti Rooma kaasa Konstantinovi lossi joonised. Varem oli raske tuvastada palee arhitekti, kuna joonised avastati alles 20. sajandi keskel.

Purskkaevud Peterhofis 
Venemaal projekteeris Niccolò Michetti Peterhofis purskkaevusid. 1721. aastal Niccolò Michetti tegi purskkaevu “Aadam” joonist ning see pandi tööle järgmisel aastal. 1721. aastal oli tehtud esimene purskkaevu “Püramiid” visand. Samal aastal lõi Niccolò Michetti “Lõvi” kaskaadi esimese projekti, kuid selle projekti ehitus jäi pooleli. 1721–1724 aastal oli loodud purskkaevu "Päike". 1721–1723 aastal tegi Niccolò Michetti purskkaevu “Diivan”. Aastatel 1722–1723 Peeter I visandite põhjal kujundas Niccolò Michetti purskkaevu “Viljavihk”. Niccolò Michetti kujundas projekti purskkaevud “Menager” esimese versiooni 1721. aastal kuid purskkaevud olid ehitatud 1722–1724 aastal. Niccolò Michetti projekteeris “Kuldmäe” ehk “Marlini” kaskaadi. Esialgu oli projektil 80 sammu, kuid nende arv vähenes 21-ni. Selle purskkaevu tööd viisid läbi arhitektid Mihhail Zemtsov, Bartolomeo Rastrelli ja Nicolas Pineau, ehitus oli valmis 1732. aastal. Aastatel 1721–1722 Niccolò Michetti kavandas ja ehitas linnumajad "Aviaries", mis asuvad alumises aias. Nad on säilinud oma algsel kujul.

Niccolò Michetti osales ka Peterhofi suure palee ehitamises, mida hakati püstitama 1719. aastal. Ta juhendas ülemkodade ehitamist (laiendamist) aastatel 1721–1722, lõpetas Pildisaali esimese kaunistuse. Niccolò Michetti lisas ühekorruselised galeriid. Ta osales Monplaisiri palee ehitamisel, mis ehitati aastatel 1714–1723.

Teosed

Viited

Kirjandus 
 Vignato, Filippo (2010). ”MICHETTI, Nicola” . Dizionario Biografico degli Italiani – Volume 74. Treccani. – itaalia keeles.
Jaak Kangilaski. Kunstikultuuri ajalugu: Renessansist impressionismini. Kirjastus Kunst, Tallinn, 2004, 2010. Lk 175–176. ISBN 978-9949-407-28-6
Sulev Nurme, Nele Nutt. "Nicola Michetti". Pargiterminite seletussõnaraamat. Tallinn: Keskkonnaamet, 2012. Lk 80. ISBN 978-9949-9201-7-4 
Aleksandra Murre. Kadrioru arhitekt Niccola Michetti. Rooma-Tallinn-Peterburi. Ajaleht Sirp, 2009.
Juhan Maiste (2013). Kadriorg: the Spirit of Baroque and the Will of Genius. A Palace on the Edge of the Third Rome*. Vol. 6 (2013): Baltic Journal of Art History. Lk 153–176. - inglise keeles.
Krista Kodres, Krista Mits. Eesti kunsti ajalugu. 2, 1520–1770. Tallinn: Eesti Kunstiakadeemia, 2005. Lk 339-366. ISBN 9985960009
В. Г. Власов. Стили в искусстве : словарь имен : архитектура, графика, декоративно-прикладное скусство, живопись, скульптура. Том 3, М-Я. Санкт-Петербург : Кольна, 1997. Lk 64. ISBN	5887370106 - vene keeles.
Николай Архипов. Исследования по истории Петергофа. — СПб.: ГМЗ «Петергоф», 2016. - 591 lk. ISBN 978-5-91598-022-7 - vene keeles.
В. В. Яковлев. Дома и домики Петра I. Санкт-Петербург : Скрипториум, 2015, - 486 lk. ISBN	9785905011139 - vene keeles.
305-летию Петергофа посвящается. "ИСТОРИЯ ПЕТЕРБУРГА" № 1 (53), 2010. - vene keeles.
Jüri Kuuskemaa, Aleksandra Murre, Mart Kalm, Kadi Polli (2010). Kadriorg: Lossi lugu/ Palace's story. Tallinn : Eesti Kunstimuuseum, Kadrioru Kunstimuuseum (Tallinn: Printon Trükikoda). ISBN 9789985999981.

Välislingid 
 Vaata Niccolò Michetti tööd galeriis The Royal Collection Trust - inglise keeles.
 Uuri Niccolò Michetti teoseid Ermitaaži kollektsioonis - vene keeles ja inglise keeles.
Kadriorg
Kadrioru Park
 Петергоф: аудиогид, фонтаны, парки и дворцы, режим работы
Peterhof - vene keeles ja inglise keeles.
Purskkaevud. Peterhof ja Versailles. (Фонтаны. Петергоф и Версаль.) - vene keeles.
Uuri www.spb-guide.ru " Петергоф: фонтаны, парки и дворцы" ("Peterhof: purskkaevud, pargid ja paleed") ja " Стрельна: дворец Петра I и Константиновский дворец" (" Strelna: Peeter I palee ja Konstantinovi loss"). – vene keeles.

Itaalia arhitektid
Kadriorg
Sündinud 1675
Surnud 1759
Tallinna ajalooga seotud inimesed