John Carri elamu

John Carri elamu  on Kreenholmi manufaktuuri direktori 1893. aastal valminud hoone, mis ehitati arhitekt Paul Alischi projekti järgi. Kreenholmi arhitektina hakkas Paul Alisch tööle 1888. aastal ning tema käe alt on tulnud ka teised tähtsad Narva ning ühtlasi Kreenholmiga seotud hooned: nende hulgas on Narva Issanda Ülestõusmise peakirik, Georgi vabrik, osaliselt ka Joala vabrik, abidirektorite elamu, tööliste kasarmud ja muud Narva linna Ilmet kujundavad ehitised. Hoone asub Narva ajaloolises linnaosas aadressil Joala tn, 18 ning täiendab Kreenholmi tööstusala ilmet.

John Carr 
John Carr oli Inglismaalt pärit ning sündis Prestonis 1849. aastal. Kreenholmi manufaktuuriga on seotud üsna pikk periood tema elust: alguses võeti ta tööle manufaktuuri direktori asendajaks, 1892. aastal hakkas ta tehnilise direktori ametikohta täitma. Seitsme aasta pärast ehk 1899. aastal Carri seos Kreenholmiga katkes. Põhjuseks oli Tallinna kolimine  - seal hakkas ta juhtima juba Baltikumi puuvillamanufaktuuri, mis sai tema viimaseks töökohaks. John Carr suri 62-aastasena 1911. aastal. John Carr paistis kõigile silma oma stabiilsuse ning pühendumusega tööle, mida kinnitab Eesti Postimehes 1898. aastal ilmunud teade: «Wabriku juhatajaks on hr John Karr palgatud, kes 22 aastat Kreenholmi wabrikus direktor ja tehnikaime juhataja on olnud».

Hoone arhitektuur 
Tegemist on üks esinduslikuma Kreenholmi linnaosas asuva hoonega, mis tõmbab endale tähelepanu mitmete huvitavate arhitektuuridetailidega. Kreenholmi linnaosas kujunes direktorielamute näol eraldi hoonetüüp, mis rajati Inglismaa tööstuslinnade eeskujul. Historitsistlik maja paistab silma oma erinevate arhitektuuristiilide seguga: ühelt poolt saab leida neogooti jooni kitsade pikemate akende ning trepihallis asuva metallkonsoolidel gootipärase trepi näol, teiselt poolt me näeme ümmarguste kaaredega uksed, mis viitavad juba neorenessansile. Hoone oli ehitatud punasest tellisest, mis oli iseloomulik ka Inglismaa tööstuslinnade arhitektuurile. Katusel asuvat astmelist viiluosa võib aga seostada II maailmasõjas hävinud Narva vanalinnaga, mida peeti omal ajal Läänemere barokipärliks.

Lisaks stiilide kooslusele ning dekoorielementide rohkusele tõmbab hoone endale tähelepanu ka oma katusekorrusega, mis paistab silma kahe põhikorruse taustal. Esialguses maja ehitati sümmetrilisena ning selle põhjapool asuv juurdeehitis pärineb hilisemast perioodist. Eriti suurt tähelepanu nõuavad sepistatud dekoreerimiselemendid, mille hulgas on rõdu, terrassi ja sisetreppi piirded ning sissepääsu varikatuse dekoor. Hoone fassaadi kaunistavad keraamilised elemendid. 

Vaatamata sellele, et Narva sai tugevalt kannatada II maailmasõjas, enamik originaalseid detaile on säilinud tänapäevaseni: näiteks välised punasest tellisest seinad, metallilised ehitusdetailid, malelauamastriline põrand ja mõned teised, mis annavad hoonele ajaloolist lisaväärtust.

Hoone funktsioonid 
Vaatamata sellele, et hoone oli algselt mõeldud elamiseks, selle funktsioon oli hiljem korduvalt muutunud. Pärast direktori lahkumist asutati 1917. aastal hoonesse Narva Punakaardi staap. Hiljem Nõukogude ajal, pärast II maailmasõjas hävinud maja osade rekonstrueerimist, olid hoones raamatukogu ja klubi. 2015. aastal avati esinduslikus hoones Eesti Kunstiakadeemia Narva residentuur, mis pakub kunstnikele elamisvõimalust.  Hoone suureks eeliseks on seal valitsev ajalooline ning ühtlasi unikaalne õhkkond, mis võib saada inspiratsiooniallikaks. Lisaiks oli antud elamu Eesti esimeste hoonete seas, kus hakati keskküttet kasutama. Tänapäeval kuulub ajalooline ning ühtlasi Narva üks esinduslikumaid hooneid arhitektuurimälestiste hulka.

Viited 

Narva ehitised