joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Esta-Laine Nahkur

Esta-Laine Nahkur (sündinud 10. aprillil 1966 Võrus) on eesti loomaarstiteadlane.

Elulugu
Esta-Laine Nahkur on sovhoositöötajate tütar.

1985. aastal lõpetas Nahkur Väimela Näidissovhoostehnikumi ja 1990 Eesti Põllumajandusakadeemia veterinaarteaduskonna. 2001. aastal kaitses ta samas veterinaariamagistri kraadi väitekirjaga "Rümpadele esitatavate Euroopa Liidu nõuete mõningad morfoloogilised aspektid ning enamlevinud tükeldusskeemid". Ta on täiendanud end 1998 Kaunases Leedu Veterinaariaakadeemias ja Saksamaal Heidelbergi Ülikoolis.

Nahkur oli 1990–2002 EPMÜ anatoomia, histoloogia ja füsioloogia õppetooli assistent, 1995–2000 ühtlasi Väimelas loomaarst. 2002–2005 töötas ta EPMÜ-s morfoloogia õppetooli lektorina, 2005. aastast aga Eesti Maaülikooli morfoloogia osakonna lektorina.

Teadustöö
Esta-Laine Nahkuri peamine uurimisvaldkond on põrsa soole histostruktuuri ja tapaloomade rümpade tükeldusskeemid.

Teoseid
 Kahe- ja kolmekuiste põrsaste soolte histostruktuur. // Veterinaarmeditsiin '94. Tartu, 1994
 Some morphological aspects of beef carcass classification. // 5th Baltic-Nordic Workshop in Veterinary Anatomy: papers of the conference Tartu, June 7–9, 2001
 A comparative anatomocal study of the pelvis in the contemporary and medial cow and elk (kaasautor). // Veterinarija ir Zootechnika 24 (2003) 45
 Emaspõtrade luulise vaagna ealised muutused (kaasautor). // Agraarteadus (2004) 4
 Tapaloomade liikumiselundkond ja rümpade tükeldusskeemid. Tartu, 2004
 Koduloomade anatoomia 9: Närvisüsteem ja meeleelundid (kaasautor Enn Ernits). Tartu, 2006

Viited

Kirjandus
 Euroopa põdra ja veise vaagna võrdlev morfoloogia sünnituse seisukohast, Väitekiri filosoofiadoktori kraadi taotlemiseks veterinaarmeditsiini ja toiduteaduse (morfoloogia) erialal, Tartu 2014
 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
 Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Tartu, 1996, 161

Välislingid

Eesti loomaarstiteadlased
Sündinud 1966
Margaret Gilbert

Margaret Gilbert (sündinud 1942 Suurbritannias) on Briti-USA filosoof, keda tuntakse eelkõige tema panuse poolest sotsiaalteaduste filosoofiasse, eriti sotsiaalsete nähtuste analüütilisse filosoofiasse. Ta on kirjutanud ka teistest filosoofia harudest, sealhulgas poliitilisest filosoofiast, õigusfilosoofiast ja eetikast.

Gilbert kaitses bakalaureusekraadi (BA) klassikalises filoloogias ja filosoofias Cambridge'i Ülikoolis ning bakalaureuse- ja doktorikraadi filosoofias Oxfordi Ülikoolis. Aastatel 1983–2006 oli ta filosoofiaprofessor Connecticuti Ülikoolis Storrsis. Sügisel 2006 töötas ta Abraham I. Meldeni moraalifilosoofia õppetoolis California Ülikoolis Irvine'is. Gilbert on töötanud külalisõppejõu ja -teadurina paljudes akadeemilistes asutustes, sealhulgas Princetoni Ülikoolis, Princetoni Institute for Advanced Study's, Pennsylvania Ülikoolis, Indiana Ülikoolis, Oxfordis Wolfson College'is, Dresdeni Tehnikaülikoolis, Londoni King's College'is ning Rootsi Sotsiaalteaduste Uuringute Kolleegiumis. Ta peab tihti loenguid USA-s, Euroopas ja mujal.

Isiklikku
Margaret Gilbert on Briti ajaloolase Sir Martin Gilberti õde. Ta on olnud abielus filosoof Saul Kripkega.

Ameerika Ühendriikide filosoofid
Sündinud 1942
Bernhard Eilman

Bernhard Eilman (ka Bernhard Eilmann; 23. august 1892 Peterburi – 14. jaanuar 1965) oli eesti poliitik.

Eilman sündis Peterburis vabrikutöölise pojana. Hariduse sai ta algkoolist Kroonlinnas. Ta on töötanud Peterburis ja Tallinnas raudtee tehastes lukksepana.

Sotsialistlikust töölisliikumisest on ta osa võtnud aastast 1910, alguses sotsiaaldemokraatliku partei, hiljem Iseseisva Sotsialistliku Tööliste Partei liikmena. Raudtee liidu esimehena mõisteti aastal 1920 sõjaväljakohtu poolt 2,5 aastaks vangi. Ta oli ka varem mitmel korral poliitilistel põhjustel trellide taga olnud.

Ta oli Riigikogu II koosseisu liige Iseseisva Sotsialistliku Tööliste Partei nimekirjas, riigikogu III, IV ja V koosseisus oli ta Eesti Sotsiaaldemokraatliku Tööliste Partei nimekirjas.

Viited

Välislingid 
http://www.nlib.ee/html/expo/p90/p1/liikmed_2rk.html
http://www.nlib.ee/html/expo/p90/p1/liikmed_3rk.html
http://www.nlib.ee/html/expo/p90/p1/liikmed_4rk.html
http://www.nlib.ee/html/expo/p90/p1/liikmed_5rk.html

II Riigikogu liikmed
III Riigikogu liikmed
IV Riigikogu liikmed
V Riigikogu liikmed
Eesti Sotsiaaldemokraatliku Tööliste Partei poliitikud
Rahumäe kalmistule maetud
Sündinud 1892
Surnud 1965
Mihhail Svetlov

Mihhail Arkadjevitš Svetlov (õieti Šeinkman; 17. juuni 1903 Jekaterinoslav – 28. september 1964 Moskva) oli juudi päritolu Vene luuletaja. Ta oli aforismide meister.

Eesti keeles on ilmunud tema luuletuste kogu "Silmapiir" (tõlkinud Kalju Kangur, Eesti Raamat 1983).

Ta pälvis postuumselt Lenini preemia. Tema järgi sai nime jõereisilaev Mihhail Svetlov.

Vene luuletajad
Novodevitšje kalmistule maetud
Sündinud 1903
Surnud 1964
Rein Tamsalu

Rein Tamsalu (27. märts 1940 – 13. november 2015) oli eesti merefüüsik.

Ta lõpetas 1958. aastal Tallinna 4. Keskkooli ja 1964. aastal Tartu Riikliku Ülikooli okeanograafia erialal.

Ta tegeles Läänemere ökosüsteemi modelleerimisega.

1980. aastal kirjutas Rein Tamsalu alla 40 kirjale.

Tunnustus
2006 Riigivapi IV klassi teenetemärk

Välislingid

Eesti teadlased
Tallinna Kristiine Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna vilistlased
Riigivapi IV klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1940
Surnud 2015
Heldur Villemson

Heldur Villemson (23. juuli 1969 – 24. aprill 1992) oli Eesti maadleja. 

Heldur Villemson treenis Tartu Kalevi Spordikoolis, kuulus maadlustreener Voldemar Pressi treeningugruppi.

Ta hukkus 1992. aastal autoõnnetuses Soomes, koos teise Eesti maadleja Arkadi Viiraga.

Saavutused
1987. aasta Eesti NSV suvespartakiaad – 2. koht;

1988. aasta Eesti NSV raskejõustiku spartakiaad – 1. koht.

1989. aasta Eesti meistrivõistlused – 3. koht;

1991. aasta Eesti meistrivõistlused – 2. koht;

Eesti noorte, kadettide ja juunioride meistrivõistlused
1984. aasta Eesti juunioride meistrivõistlused – 3. koht;

1985. aasta Eesti noorte meistrivõistlused − 1. koht;

1986. aasta Eesti juunioride meistrivõistlused – 3. koht;

1987. aasta Eesti juunioride meistrivõistlused – 1. koht;

1988. aasta Eesti juunioride meistrivõistlused – 1. koht;

1989. aasta Eesti juunioride meistrivõistlused – 1. koht.

Rahvusvahelised turniirid
Georg Lurichi mälestusvõistlused 

1991. aasta – 1. koht.

Adazi  

1991. aasta – 1. koht.

Viited

Välislingid
 Heldur Villemsoni sporditulemused
 http://www.kambja.ee/?file=a&sid=273

Eesti maadlejad
Sündinud 1969
Surnud 1992
Helle Metslang

Helle Metslang (sündinud 29. juulil 1950 Paides) on eesti keeleteadlane ja õppejõud.

Haridus
Helle Metslang lõpetas 1974 Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogi ning eesti keele ja kirjanduse õpetajana. 1978 kaitses ta kandidaadiväitekirja teemal "Некоторые синтаксические аспекты стихового параллелизма в эстонской рунической песне" ("Mõned värsiparallelismi süntaktilised aspektid eesti regilaulus") ning 1994 Oulu Ülikoolis doktoriväitekirja teemal "Temporal relations in the predicate and the grammatical system of Estonian and Finnish".

Töökäik
Helle Metslang on töötanud Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituudis ning selle reorganiseerimisel loodud Eesti Keele Instituudis. 2000–2006 oli ta Tallinna Pedagoogikaülikooli (hiljem Tallinna Ülikooli) professor, alates 2006 vanemteadur. Alates 2007. aastast on ta Tartu Ülikooli tänapäeva eesti keele professor. Aastatel 2008–2013 oli Helle Metslang ühtlasi eesti ja üldkeeleteaduse instituudi juhataja.

Ta on õppejõud ka Soomes Oulu Ülikoolis ja Helsingi Ülikoolis.

Tegevus organisatsioonides ja väljaannetes
Helle Metslang on mitme väljaande toimetuskolleegiumi liige, ajakirja Oma Keel kolleegiumi esimees ning Eesti Rakenduslingvistika Ühingu aastaraamatu toimetaja.

Ta on Emakeele Seltsi liige (2006–2013 juhatuse esimees) ning kuulub Eesti Terminoloogia Ühingusse, Eesti Rakenduslingvistika Ühingusse, Soome teadusühingutesse Suomalais-Ugrilainen Seura ja Suomen Kielitieteellinen Yhdistys, rahvusvahelistesse ühingutesse Association of Linguistic Typology, Societas Linguistica Europaea ja International Pragmatics Association.

Teadustöö
Helle Metslangi teadustöö keskmes on eesti keele süntaks ja morfosüntaks, keele dünaamika, kontrastiivne ja tüpoloogiline lähenemisviis keeleuurimises. Ta on vastutava täitjana juhtinud teadusprojekte, nt "Eesti keele morfosüntaktiline ehitus ja areng" (2008–2013) ning "ELDIA – Euroopa keeleline mitmekesisus kõigile: individuaalse ja ühiskondliku mitmekeelsuse ümberkavandamine, edendamine ja ümberhindamine" (2010–2013). Viimast rahastati Euroopa Komisjoni 7. raamprogrammist. 

Aastast 2019 on Helle Metslang projekti "Pragmaatika grammatika kohal: subjektiivsus ja intersubjektiivsus eesti keele registrites ja tekstiliikides" (2019–2023) vastutav täitja.

Tunnustus
1995 Eesti Vabariigi teaduspreemia (uurimuse "Temporal relations in the predicate and the grammatical system of Estonian and Finnish" eest) ning 1996 (autorite kollektiivi liikmena "Eesti keele grammatika" eest)
1995 Soome teadusseltside Suomalais-Ugrilainen Seura ja Kotikielen Seura väitekirjapreemia
2016 Academia Europaea liige 
2020 Ferdinand Johann Wiedemanni keeleauhind

Viited

Välislingid 
 Helle Metslang Tartu Ülikooli eesti ja üldkeeleteaduse instituudi lehel
 

Eesti keeleteadlased
Tallinna Ülikooli professorid
Tartu Ülikooli humanitaarteaduste ja kunstide valdkonna professorid
Ferdinand Johann Wiedemanni keeleauhinna laureaadid
Sündinud 1950
Birute Klaas-Lang

Birute Klaas-Lang (varem Birute Klaas, neiupõlvenimi Želvite; sündinud 19. märtsil 1957) on eesti keeleteadlane ja õppejõud.

Haridus
Birute Klaas-Lang lõpetas 1975. aastal kuldmedaliga Tartu 5. Keskkooli ja 1981. aastal cum laude Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia erialal. 1988. aastal sai ta filoloogiateaduste kandidaadi kraadi tööga "Сходные черты синтаксиса эстонского и литовского языков и их происхождение" ("Eesti ja leedu keele süntaktilised ühisjooned ja nende päritolu").

Töökäik
Birute Klaas-Lang töötas aastatel 1987–1991 Tartu Ülikoolis vanemõpetajana ning 1991–1995 Helsingi Ülikoolis eesti keele lektorina. 

Alates 1995. aastast töötab ta Tartu Ülikoolis. 1995–1999 oli ta eesti keele (võõrkeelena) õppetooli dotsent, 1997–1999 ühtlasi Tartu Ülikooli keelekeskuse juhataja. Alates 1999 on ta eesti keele (võõrkeelena) professor.

1999–2005 oli ta Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna dekaan, 2006–2010 Tartu Ülikooli õppeprorektor.

Liikmesus
Birute Klaas-Lang on alates 2001 Eesti keelenõukogu liige (alates 2005 esimees).

Teadustöö
Birute Klaas-Langi teaduslikud huvialad on keeletüpoloogia, väliseesti keel, eesti keele teise keelena/võõrkeelena omandamine ja õpetamine. Ta on olnud sihtfinantseeritava projekti "Eesti-vene, eesti-inglise, eesti-saksa, eesti ja romaani keelte kontrastiivne uurimine funktsionaalsel alusel" (2003–2007) ning mitme teise teadusprojekti vastutav täitja.

Tunnustus
2003 Leedu Vabariigi aukonsul Lõuna-Eestis
2003 Aasta naine
2007 Prantsuse Vabariigi Riikliku teenetemärgi rüütlikraad
2011 Valgetähe IV klassi teenetemärk

Isiklikku
Birute Klaas-Langi isa on leedulane.

Birute Klaas oli alates 1980. aastast abielus ettevõtja Riivo Klaasiga. Nende lapsed on Maarja ja Hannes. Tema praegune abikaasa on Valter Lang.

Viited

Välislingid 

 Birute Klaas-Lang Tartu Ülikooli eesti ja üldkeeleteaduse instituudi lehel
 

Eesti keeleteadlased
Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna dekaanid
Tartu Ülikooli humanitaarteaduste ja kunstide valdkonna professorid
Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna vilistlased
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1957
1959. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses

1959. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses

Eesti meistriks tulid:

kuni 52 kg – Viljam Laas

kuni 57 kg – Herman Pallon

kuni 62 kg – Paul Kuldkepp

kuni 67 kg – Arnold Loorits

kuni 73 kg – Jaan Roots

kuni 79 kg – Jaan Grünmann

kuni 87 kg – Meinhard Niglas

üle 87 kg – Johannes Kotkas

Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses
Eesti meistrivõistlused
Pomponius Mela

Pomponius Mela oli Vana-Rooma geograaf. Ta oli sündinud Tingenteras (praegune Algeciras, linn Hispaanias) ja suri aastal 45.

Geograafid
Vanarooma inimesed
Surnud 45
ThinkPad

ThinkPad on äriklassi sülearvutite sari, mida müüs algselt IBM, kuid nüüd toodab Lenovo. Nad on tuntud oma musta minimalistliku korpuse disaini poolest, mille eeskujuks oli traditsiooniline Jaapani einekarp. Alates 2005. aastast toodab ja turustab Thinkpadi sülearvuteid Lenovo.

ThinkPadi arvuteid on kasutatud ka kosmoses ja ThinkPad on ühtlasi ainus sertifitseeritud sülearvuti Rahvusvahelises Kosmosejaamas kasutamiseks.

Ajalugu

IBM tutvustas esmakordselt oma tootevalikus ThinkPadi sülearvutit 1992. aastal.

2005. aastal ostis Lenovo IBMi personaalarvutiäri ja koos sellega ka ThinkPadi brändi.

Nimi

ThinkPad on toode, millel on oluline osa IBMi ajaloos ja kultuuris. Esmakordselt kasutas motot "THINK!" IBMi loosungina Thomas J. Watson 1920. aastal. Nimi "ThinkPad" tuleneb ingliskeelsest sõnast "notepad", mis tähendab märkmikku. Aastaid andis IBM nii töötajatele kui ka külalistele märkmikud, mille pruunidele nahkkaanetele oli kirjutatud ettevõte hüüdlause "THINK" ehk "mõtle". Nime "ThinkPad" soovitas IBMi töötaja Denny Wainwright. Uus nimi ei saanud kuigi head vastuvõttu, kuna IBMil oli kombeks oma tooteid tähistada numbritega. Enne 1992. aastat kandsid kõik IBMi tooted vaid numbreid ning traditsioonidest polnud arvatavasti lihtne loobuda. 
Lõpuks jäädi siiski ThinkPadi juurde ning toode osutus äärmiselt populaarseks. Ilmselt tekitas inimestes suuremat huvi meeldejääv nimi kui mittemidagiütlev numbrikombinatsioon.

Varasemad mudelid
Kolme esimest sülearvuti ThinkPad mudelit 700, 700C ja 700T esitleti 1992. aasta oktoobris.

700C-l oli 25 MHz 486SLC protsessor, 120 MB kõvaketas, 10,4" värviline TFT-ekraan, mudeli mõõtmed olid 56×300×210 mm ja kaal 2,9 kg. Helepunane juhtkuul klaviatuuril võimaldas sülearvutit kasutada ka lennuki klapplaual ilma hiireta.

Tootevalik
ThinkPad 235
ThinkPad 240
ThinkPad 300 seeria
ThinkPad 500 seeria
ThinkPad 600 seeria
ThinkPad 700 seeria
ThinkPad 800 seeria
ThinkPad TransNote
ThinkPad A seeria
ThinkPad G seeria
ThinkPad i seeria
ThinkPad R40 seeria
ThinkPad R50 seeria
ThinkPad S30 ja S31
ThinkPad Z60 seeria
T-seeria: T20, T30, T40, T50, T60, T400 (T400s, T410, T420) ja T500 (T510, T520)
SL-seeria
L-seeria
W-seeria
X-seeria: X100e, X120e, X20, X30, X40, X60, X300/X301, X200/X200s, X1
Edge'i seeria
ThinkPadi tahvelarvutid

ThinkPadi tahvelarvuti

23. augustil 2011 andis Lenovo välja oma esimese X201 tahvelarvuti.

Vaata ka
Lenovo
IdeaPad
Lenovo UltraBay
ThinkCentre
ThinkVantage

Viited

Välislingid
 14. juuni 2011, Thinkpad T420: töö- ja puhkeaeg ühe akuga õhtusse, Arvutimaailm
 ThinkPad Models
 Lenovo ThinkPad X201 Tablet
 Lenovo Reaches Major Milestone – 60 Million ThinkPad Laptops Sold

Sülearvutid
Lia Nappa

Lia Nappa (24. juuni 1928 Tallinn – 2. märts 2004 Tallinn) oli eesti keemik, tennisist ja tennisekohtunik.

Elulugu
Lia Nappa oli metsapraakeri tütar.

1945. aastal lõpetas Nappa Tallinna 8. Keskkooli, 1951 TPI keemia-mäe-teaduskonna ja 1959 Keemia Instituudi aspirantuuri. 1964. aastal kaitses ta Keemia Instituudis kandidaadikraadi keemias väitekirjaga "Diktüoneema kiltkivi kerogeeni lämmastiku keemiline loomus"

Nappa oli 1959–1965 Keemia Instituudi nooremteadur ja 1965–1989 vanemteadur.

Teadustöö
Lia Nappa uuris eri leiukohtadest (Bulgaaria, Venemaa, Valgevene, Usbekistan jt) pärit põlevkivi orgaanilise aine keemilist loomust ja geneesi. Ta avaldas üle 70 teadustrükise.

Viited

Teoseid
 Investigation of the structure of Estonia oil shale by conversion in aqueous suspension (kaasautor). // Fuel 59 (1980)
 Liquid fuel from oil shales by hydrogenation and aqueous conversion (kaasautor). // Proceedings of International Conference on Oil Shale and Shale Oil, May 16–19, 1988. Chemical Industry Press. Beijng, China.

Kirjandus
 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Eesti keemikud
Sündinud 1928
Surnud 2004
Eduard Leetmaa

Eduard Leetmaa (14. veebruar 1913 Disna maakond, Vilniuse kubermang – 30. mai 1999 Toronto) oli väliseesti ühiskonnategelane, Vabariigi Valitsuse eksiilis liige.

Lõpetas 1931. aastal Viljandi maakonna Poeglaste Gümnaasiumi. Pärast seda läbis ajateenistuse.

Aastatel 1932–1934 õppis Tartu ülikoolis arsti- ja 1935–1940 õigusteadust. 1932. aasta sügisel astus Eesti Üliõpilaste Seltsi (EÜS).

1940. aastani oli raamatupidaja Tartus, aastatel 1940–1941 Riikliku Plaanikomisjoni ametnik, 1942–1944 Võhma tapamaja abijuhataja. 1944 võeti Saksa sõjaväkke, oli 1944–1945 20. eesti SS-diviisi suurtükirügemendi käsundusohvitser.

1945 läks Rootsi, 1945–1950 elas Venezuelas. Hiljem oli Rootsi kontserni ASEA Kanada osakonna majandusjuhataja.

1999. aastal valiti ta EÜSi auvilistlaseks.

Tema vend Kaarel Leetmaa oli jurist.

Viited 

Eesti eksiilvalitsuse liikmed
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Viljandi Maagümnaasiumi vilistlased
Eestistatud nimega inimesed
Eestlased Kanadas
Eesti Üliõpilaste Seltsi auvilistlased
Sündinud 1913
Surnud 1999
Ilo Aasa

Ilo Aasa (2. detsember 1912 Tallinn – 24. aprill 2004 Tallinn) oli eesti ökonomist ja seltsitegelane.

Õppis 1931–1936 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. 1936. aastast oli ta Eesti Üliõpilaste Seltsi Tallinna koonduse vanamees ja üks koonduse ülesehitajatest, 1990. aastatel Tallinna koonduse järjepidevuse kandja.

1936–1940 teenis kohtuministeeriumi vangimajade valitsuses, viimati vanglaülema asetäitja.

1941 võeti Punaarmeesse, oli Eesti Laskurkorpuses, 1946 demobiliseeriti.

Seejärel töötas ta ökonomistina, 1961–1965 Eesti NSV haridusministeeriumi plaani- ja rahandusosakonna juhataja asetäitja, 1965–1973 Tallinna Piimakombinaadi plaani-tootmisosakonna juhataja.

Tunnustus
 1999 – EÜS-i auvilistlane

Viited

Välislingid
Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Ilo Aasa Eesti ohvitseride andmekogus

8. Eesti Laskurkorpuse koosseis
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Eesti Üliõpilaste Seltsi auvilistlased
Tallinna Reaalkooli vilistlased
Vana-Kaarli kalmistule maetud
Sündinud 1912
Surnud 2004
Hugo Narusberg

Hugo Ferdinand Narusberg (21. oktoober 1919 Koiola vald, Põlva kihelkond,  Võrumaal – 26. november 2009) oli Eesti põllumajandusteadlane.

Elulugu
Hugo Narusberg oli kooliõpetaja poeg.

1948. aastal lõpetas ta Väimela Põllundustehnikumi, õppis 1948–1951 Tartu Riikliku Ülikooli põllumajandusteaduskonnas ja lõpetas 1953. aastal Eesti Põllumajandusakadeemia agronoomiateaduskonna. 1965. aastal kaitses ta Eesti Teaduste Akadeemias majanduskandidaadi kraadi väitekirjaga "Tööviljakuse tõstmine noorkarja kasvatamisel Eesti NSV tingimustes".

Ta oli 1953–1958 Rannu masina-traktorijaama ja 1958–1961 Elva rajooni täitevkomitee põllumajanduse inspektsiooni peaagronoom, 1961–1979 Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudi vanemteadur.

Teadustöö
Ta uuris tööviljakuse tõstmist noorkarjakasvatuses (noorveiste pidamine, laudatöö mehhaniseerimine, lautade ehitamine ja rekonstrueerimine). Uue tehnoloogiaga noorkarjalautades tõusis tööviljakus kuni 2 korda, saadi juurde kuni 40% odavaid loomakohti. Elvas töötades ratsionaliseeris ta põllumajandustehnikat, sh rühvelkultuuride muttkultivaatori, mille töökindlus tõusis tunduvalt.

Teoseid
Ta avaldas perioodikas arvukalt aimetrükiseid. Üle 90 teadustrükise, sh 2 raamatut ja 5 brošüüri. Ta on 16 raamatu kaasautor ja 8 ratsionaliseerimisettepaneku autor.
Tööviljakuse ja laudaehituse küsimusi noorkarjakasvatuses. Tallinn 1967
Eesti punase karja aretajate nõupidamise materjalid: 2.–3. augustil 1968 (kaasautor). Tartu 1968
Töökulu vähendamine noorkarjakasvatuses. Tallinn 1969, 2. trükk 1979
Loomakasvatus: töötehnoloogia noorkarja suurfarmis. Tallinn 1971
Suurfarmidest: kogemusi, uurimistulemusi, tulevikukavu (kaasautor). Tallinn 1973
Vasikate jootmine suurfarmides. // Sotsialistlik Põllumajandus (1975) 1
Otstarbekas nuumpullilaut Võhandu kolhoosis. // Sotsialistlik Põllumajandus (1982) 10

Tunnustus
1972 Nõukogude Eesti preemia (kollektiivis)

Viited

Kirjandus 
Sotsialistlik Põllumajandus (1966) 3. Lk 136
Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudi teaduskoosseisu biobibliograafia 1947–1990. Tallinn 1992. Lk 41
Eesti majanduse biograafiline leksikon. Tallinn 2000. Lk 318–319
"Hugo Narusberg 75". Agraarteadus (1994) 4

Välislingid

Haud Põlva kalmistul

Eesti põllumajandusteadlased
Eesti Maaülikooli agronoomiateaduskonna vilistlased
Põlva kalmistule maetud
Sündinud 1919
Surnud 2009
Nvidia Tesla

Tesla on NVIDIA graafikaprotsessorite seeria, mida kasutatakse kõrgjõudlusega arvutamiseks (ingl. High-performance computing – HPC). Tesla seeria on oma nime saanud serbia päritolu elektri- ja mehaanikainseneri Nikola Tesla järgi.

Tesla ülevaade
Tesla 20-seeria GPU (graafikaprotsessor) paralleelprotsessorid baseeruvad CUDA (ingl. Compute Unified Device Architecture) protsessori arhitektuuril (koodnimi Fermi). Fermi arhitektuur on suur samm edasi graafikaprotsessorite arhitektuuris pärast originaali G80. NVIDIA avaldas 29. jaanuaril 2010 Tesla 20 seeria paralleelprotsessorid kõrgjõudlusega arvutamiseks (ingl. High-performance computing – HPC). Tesla graafikaprotsessorid on algusest peale mõeldud kõrgjõudlusega arvutamiseks, et tagada 10 korda suurema jõudlus, kui on tavalistel graafikaprotsessoritel. Tesla on ideaalne andmeanalüüsiks, ilma ja kliima modelleerimiseks, ravimite väljatöötamiseks, vähiuuringuteks, autode disainimiseks. Erinevalt tavalistest videokaartidest ei ole Tesla suuteline ekraanile pilti kuvama, samas on Tesla peamiseks eesmärgiks suurendada jõudlust suure mahuga arvutustes, piltide genereerimises erialaspetsiifilistel ja teaduslikel aladel või simulatsioonides aitamiseks. Hiinas kasutatakse Teslal baseeruvat superarvutit Mole-8.5, et simuleerida H1N1 viirust ehk seagrippi.

Spetsifikatsioonid ja konfiguratsioonid

Vaata ka
 GeForce 8 seeria
 Geforce 500 seeria
 Nvidia Quadro

Viited

Välislingid

 NVIDIA Tesla koduleht
 Tesla toodete ülevaade
 Nvidia Tesla C870
 Nvidia Tesla D870
 Nvidia Tesla S870
 Nvidia Tesla C1060
 Nvidia Tesla S1070
 Nvidia Tesla C2050/C2070
 Nvidia Tesla M-klass
 Nvidia Tesla S2050
 Nvidia Tesla S2050/S2070

Graafikariistvara
Tesla
Harilik pune

Harilik pune (Origanum vulgare) on huulõieliste sugukonda pune perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.

Harilik pune on meeldiva vürtsika lõhnaga taim, mida meil tuntakse vorstirohuna. Maailmas tuntakse punet pitsa maitseaine oreganona.

Kirjeldus
Taime kõrgus 30–70 cm. Varred harunevad ülaosas ja on tihedalt lehistunud. Lehed rootsulised, piklikmunajad, kuni 1 cm pikkused. Väikesed õied on valkjad, lillakad kuni purpursed ja asuvad tihedates õisikutes võrse tippudes. Õitseb juulis–augustis. Viljaks on pähklike.

Kasvukoht

Eestis looduslik liik. Kasvab kuivades metsades, võsastikes, niitudel, teeservades, loopealsetel. Hea meetaim ja maitsetaim.

Kasutamine
Kasvatatakse ilutaimena püsilillepeenras ja maitsetaimena ürtide hulgas. Ravimtaimena on rahustav, sekretsioone suurendav, seedimist soodustav, põletikuvastane, leevendab spasme, sapipõiepõletikku ja maksavaevusi, reumaatilisi valusid ja liigesepõletikku. 

Maitsetaimena lisatakse punet soolastele toitudele. Pune on levinud maitsetaim verivorsti ja pitsa maitsestamisel. Sobib ka tee valmistamiseks.

Välislingid 
 

Huulõielised
Eesti taimed
Maitsetaimed
Ravimtaimed
Jaan Nebokat

Jaan Nebokat (ka Jaan Nebocat; 24. august (ukj 5. september) 1844 Martna, Läänemaa – 2. september (ukj 15. september) 1908, Riia) oli Eesti kooliõpetaja, sõnastike ja õpperaamatute autor ning ajakirjanik.

Elulugu
Jaan Nebokat oli kõrtsmiku poeg.

1864–67 õppis Nebokat Kuuda Õpetajate Seminaris. 1867–70 ja 1878–82 töötas ta samas õpetajana (õpetades eesti keelt uues kirjaviisis), 1871–78 Siberi asundustes rändköster, 1882–91 Riias eestikeelse põllumajandusliku nädalalehe Kündja vastutav toimetaja, ühtlasi (kuni surmani) L. Schnakenburgi kirjastuse ning Liivimaa talurahvaasjade komisjoni tõlk.

Nebokat koostas kooli- ja sõnaraamatuid ning ühe esimestest vene keele õpikutest Eestis, samuti andis ta eesti keele uues kirjaviisis välja "Dr. Martin Lutheruse veikese katekismuse biiblisalmidega" (Tallinn, 1869). Kündjas avaldas ta nõuandeid põllu- ja majapidamisest, kultuuri- ja haridusloolisi kirjutisi jm. Siberi reisikirjas valgustas Nebokat muuhulgas ka sealsete eestlaste haridus- ja majandusolusid. Lisaks teatas ta ajakirjanduses kavatsusest koostada eestikeelne "Üleüldine teaduste sõnaraamat", mis jäi aga teostamata.

Teoseid
 Venekeele Grammatika kõnelemistega. Rakvere, 1872
 Piibli Atlas. Tallinn, 1872
 Pildid Pohla sõjast 1863. Tartu, 1874
 Kakskümmend seitse tuhat versta Siberis. Tallinn, 1879
 Üleüldine Maailma ajaraamat. Kokkupandud 1877. aastal väljaantud kooliministeeriumi õpetusplaani järel. Riia, Tartu, 1882
 "Kündja" Eesti keeleõpetus nenda kui Eestikeelt Kesk-Eestimaal räägitakse. Tartu, Riia, 1884
 Saksa-Läti-Vene-Eestikeele kooli sõnaraamat. Tartu, Riia 1885, 2. trükk 1899
 Õnnetumate aitamine, kuni arst tuleb. Tartu, Riia, 1886
 Eesti-Saksakeele Sõnaraamat. Tartu, Riia, 1889

Viited

Kirjandus
 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
 Eesti biograafiline leksikon. Tartu, 1926–1929, 335
 EE 14, 320
 Eesti kooli biograafiline leksikon. Tallinn, 1996, 161
 Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn, 1995, 370-371
 Eesti kirjanike leksikon. Tallinn, 2000, 369
 Neumann, M. Kuuda Seminar ja tema kasvandikud. Tallinn, 1928

Eesti ajakirjanikud
Eesti õpetajad
Eesti leksikograafid
Kuuda õpetajate seminari vilistlased
Sündinud 1844
Surnud 1908
Helmut Neerut

Helmut Neerut (1938. aastani Helmut Neerot; 5. detsember 1914 Albu vald, Järvamaa – 24. juuli 1977 Tartu) oli Eesti agronoom ja botaanik.

Elulugu
Helmut Neerut on talupidaja poeg.

Ta lõpetas 1934. aastal Vändra Gümnaasiumi. Ta lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli 1941. aastal agronoomina põllumajandusteaduskonna ja 1946. aastal loomaarstiteaduskonna. Akadeemiliselt kuulus ta korporatsioon Rotaliasse. 1956. aastal kaitses ta Eesti Põllumajandusakadeemias bioloogiakandidaadi kraadi väitekirjaga "Juurviljade külviaegade bioloogiline põhjendus Eesti NSV-s".

Neerut oli 1940–44 Tartu Ülikooli Raadi katsejaama aianduse ja mesinduse assistent, 1945 katsejaama direktor, 1944–49 TÜ aianduse ja mesinduse kateedri assistent ning 1949–51 taimehaiguste ja põllumajandusbotaanika kateedri assistent. 1951–58 oli ta EPA fütopatoloogia ja taimefüsioloogia kateedri vanemõpetaja, 1958–77 rohumaaviljeluse ja botaanika kateedri dotsent.

Ta algatas Tartus mitme pargi ja allee rajamise.

Neerut oli Eesti Aiandus-Mesindusseltsi liige ja selle Tartu osakonna juhatuse liige.

Teadustöö
Helmut Neerut avaldas töid aianduse, mesinduse, ehisaianduse ja köögiviljanduse alalt, sh rohkesti aimeartikleid. Ta oli mitme teadusliku kogumiku toimetaja.

Teoseid
 Külviaja mõju sööda- ja söögipeedi toiteainetesisaldusele. // EPA kogumik 28 (1963)
 Mürgised ja söödakahjulikud taimed. Tallinn 1966
 Taimeanatoomia praktikum. Tallinn 1969 2. trükk 1974
 Ristõieliste sugukonna taimedest. Tallinn 1969

Viited

Kirjandus
 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Tartu, 1987, 407
 Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu bio-bibliograafiline teatmeteos 1951–1981. Tartu, 1981
 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. Tartu, 1994. III kd, 288
 Eesti aianduse biograafiline leksikon. Tallinn, 1998, 94;39
 Agraarteadus I (1990) 1, 142–143
 Helmut Neerut. [In memoriam]. // Edasi (1977), 27. juuli

Välislingid

Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944

Eesti agronoomid
Eesti botaanikud
Vändra Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna vilistlased
Tartu Ülikooli loomaarstiteaduskonna vilistlased
Korporatsioon Rotalia liikmed
Eesti Maaülikooli õppejõud
Tartu Ülikooli õppejõud
Sündinud 1914
Surnud 1977
Külmakõrb

Külmakõrb ehk polaarkõrb on äärmiselt külma kliima tõttu väga napi taimkattega või hoopis taimkatteta ala. 

Eristatakse arktilisi ja antarktilisi külmakõrbeid.

Viited 

Kõrbed

kk:Арктикалық шөл
II liiga 2003

II liiga 2003 oli Eesti jalgpalli tugevuselt kolmanda liiga II liiga 2003. aasta hooaeg.

II liiga ida/põhi

Liigatabel

II liiga ida/põhi üleminekumängud

Mängutulemused
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 4 korda, kaks korda kodus ja kaks korda võõrsil, kokku 28 mängu.

|-
|

Hooaja esimene pool

2 Tulemus tühistatud - Narva kasutas diskvalifitseeritud mängijat.
3 Tulemus tühistatud - Sillamäe kasutas diskvalifitseeritud mängijat.

Hooaja teine pool

2 Tulemus tühistatud - mõlemad meeskonnad kasutasid diskvalifitseeritud mängijat ja said kirja kaotuse.
3 Tulemus tühistatud - TVMK II kasutas diskvalifitseeritud mängijat.
4 Narva andis loobumisvõidu.

Parimad väravakütid

II liiga lõuna/lääs

Liigatabel

II liiga lõuna/lääs üleminekumängud

Mängutulemused
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 4 korda, kaks korda kodus ja kaks korda võõrsil, kokku 28 mängu.

|-
|

Hooaja esimene pool

Hooaja teine pool

Parimad väravakütid

Vaata ka
Meistriliiga 2003
Esiliiga 2003
III liiga 2003
IV liiga 2003
V liiga 2003

II liiga hooajad
2003. aasta Eesti spordis
III liiga 2008

III liiga 2008 on Eesti jalgpalli tugevuselt neljas liiga III liiga 2008. aasta hooaeg.

III liiga ida

1Nõmme JK Kalju III loobus liigast pärast 10. vooru. Kõik mängutulemused tühistati.
2Kehra JK Tempori loobus liigast pärast 14. vooru.

III liiga ida üleminekumängud

Mängutulemused

Parimad väravakütid

III liiga põhi

III liiga põhi üleminekumängud

Mängutulemused

Parimad väravakütid

III liiga lõuna

III liiga lõuna üleminekumängud

Mängutulemused

Parimad väravakütid

III liiga lääs

1FC Haapsalu loobus pärast 20. vooru.

III liiga lääs üleminekumängud

Mängutulemused

Parimad väravakütid

Vaata ka
Meistriliiga 2008
Esiliiga 2008
II liiga 2008
IV liiga 2008

III liiga hooajad
2008. aasta Eesti spordis
III liiga 2007

III liiga 2007 on Eesti jalgpalli tugevuselt neljas liiga III liiga 2007. aasta hooaeg.

III liiga ida

III liiga ida üleminekumängud

Mängutulemused

Parimad väravakütid

III liiga põhi

III liiga põhi üleminekumängud

Mängutulemused

Parimad väravakütid

III liiga lõuna

III liiga lõuna üleminekumängud

Mängutulemused

Parimad väravakütid

III liiga lääs

III liiga lääs üleminekumängud

Mängutulemused

Parimad väravakütid

Vaata ka
Meistriliiga 2007
Esiliiga 2007
II liiga 2007
IV liiga 2007

III liiga hooajad
2007. aasta Eesti spordis
III liiga 2006

III liiga 2006 on Eesti jalgpalli tugevuselt neljas liiga III liiga 2006. aasta hooaeg.

III liiga ida

III liiga ida üleminekumängud

Mängutulemused

Parimad väravakütid

III liiga põhi

III liiga põhi üleminekumängud

Mängutulemused

Parimad väravakütid

III liiga lõuna

III liiga lõuna üleminekumängud

Mängutulemused

Parimad väravakütid

III liiga lääs

III liiga lääs üleminekumängud

Mängutulemused

Parimad väravakütid

Vaata ka
Meistriliiga 2006
Esiliiga 2006
II liiga 2006
IV liiga 2006
V liiga 2006

III liiga hooajad
2006. aasta Eesti spordis
Ränne (zooloogia)

Ränne ehk migratsioon on loomadel esinev regulaarne suunatud elukohavahetus pika vahemaa taha. Tavaliselt on ränded sesoonsed.

Väga levinud on ränne lindudel (lindude ränne) ja kaladel, ent seda esineb ka imetajatel (näiteks nahkhiirtel) ja putukatel.

Tihti toimub ränne parvedes, kuid loomad võivad rännata ka üksi.{{lisa viide]]

Rändlinnud sooritavad regulaarselt aastaajalisi rändeid. Sügisel lahkuvad pesitsusalalt soodsama kliima ja toitumistingimustega talvitumisaladele ja kevadel naasevad harilikult samasse pesitsuspaika. Igal rändlinnuliigil on kindel talvitusala, sinna lendamiseks eelistavad nad kindlaid rändeteid. Pendelrände korral liiguvad linnud sügisel ja kevadel sama teed, silmusrände korral kulgeb sügisränne üht ja kevadränne teist teed.

Kõigist maailma lindudest on umbes 40% rändlinnud. Eestis pesitsevatest lindudest on rohkem kui 90% rändlinnud. Eestit läbib ja siin peatub rohkesti läbirändavaid linde.

Enamik Eestis pesitsevaid linde lendab talveks mõnesaja kuni paari tuhande kilomeetri kaugusele edela ja lõuna poole. Kaugrändurid lähevad Aafrikasse Sahara kõrbest lõunapoole. Vee- ja rannikulinnud talvituvad enamasti Lääne-Euroopas. Aafrikasse lendavad suitsupääsuke, valge-toonekurg, kägu, ööbik, rukkirääk, piiritaja jpt.

Rändekaugused on paljudel liikidel väga suured, ületavad 10 000 km. Suurim rändekaugus on randtiirul, kes pesitseb Arktikas, aga arktika talveks lendab Antarktika või Lõuna-Aafrika rannikualale. Jälgimisseadmega randtiirud lendasid Gröönimaalt või Islandilt Antarktikasse ja tagasi, läbides aastas üle 70 000 km, pikim teekond oli 81 600 km. 

Suurim registreeritud peatusteta rändekaugus on noore vöötsaba-vigle lend 2022. aasta oktoobris Alaskalt Austraalia lõunarannikule. 11 päevaga läbis see lind üle 13 500 km.

Vaata ka
anadroomne ränne ja katadroomne ränne
invasioon (bioloogia)
paigatruudus
vertikaalmigratsioon

Viited 
Zooloogia
Helmi Neggo

Helmi Reiman-Neggo (16. november 1892, Kolga-Jaani – 2. november 1920, Tartu) oli Eesti etnograaf ja rahvakunsti uurija.

Elulugu
Helmi Reiman sündis 16. novembril 1892 Kolga-Jaani pastori Villem Reimani ja tema abikaasa Paula kuuelapselise pere esimese lapsena. 1901. aastal saadeti 8-aastane Helmi Reiman õppima Helsingisse. Pärast keskkooli lõpetamist astus ta 1911. aastal Helsingi Ülikooli, kus ta õppis muuhulgas Uuno Taavi Sireliuse ning Kaarle Krohni käe all kahel erialal: soome-ugri rahvateadus ning Soome ja Põhjamaade ajalugu. Üliõpilasena kogus ta 1912., 1913. ja 1914. aasta suvel oma kodukihelkonnas Kolga-Jaanis Eesti Rahva Muuseumile vanavara. Pärast 1916. aastal ülikooli lõpetamist sai temast esimene etnoloogia erialaharidusega eestlane ning ta asus ta tööle Eesti Rahva Muuseumi etnograafiaosakonda. 1917 kolis ta Tallinna, kus tegutses peamiselt ajakirjaniku ning rahvaülikooli lektorina, pidades loengukursust "Kultuuri alged". Ta avaldas ajalehtedes Postimees ja Tallinna Teataja artikleid kirjanduse ja kultuuri teemadel (osalt H. Tõramaa varjunime all). Suurema osa 1919. aastast veetis ta tervise parandamise eesmärgil Lõuna-Euroopas. Helmi Reiman-Neggo suri Tartus 2. novembril 1920 ning maeti Tartu Maarja kalmistule.

Teadustöö
Helmi Reiman-Neggo olulisimaks uurimisteemaks oli rahvakunst ja rahvarõivad, mida ta käsitles paikkondlikele eripäradele ning variatsioonidele keskendudes. Ta pani aluse eesti rahvakunsti territoriaalsele süstematiseerimisele ning viis Eesti etnograafa võrdleva teaduse tasemele. Lisaks sellele uuris ta kristlike ja eelkristlike tavade põimumist eestlaste matusekommetes 13.–18. sajandil ning 17.–18. sajandi poliitikategelase ja diplomaatilise agendi Johann Reinhold von Patkuli tegevust.

Isiklikku
9. juulil 1916 abiellus Helmi Reiman Saaremaalt pärit sõjaväearsti Gundemar Neggoga. Neil oli tütar Ester Naemi Neggo (1917–1938).

Viited

Teoseid
 Helmi Reiman. Naisten puvut Kolga-Jaanin pitäjässä Wiljandin Maakunnassa Liivimaalla. Suomen Museo XXI. Helsinki, 1914
 Helmi Reiman. Eestlaste matusekombed. Eesti Kultura IV. Tartu, 1915
 Helmi Neggo. Eesti rahvakunstist. Tartu, 1918 (ka koguteoses "Eesti maa, rahvas, kultuur". Tartu, 1926)
 Helmi Neggo. Johann Patkul – kõige suurem liivlane. Tallinn: Varrak, 1920
Helmi Reiman-Neggo. Kolm suurt õnne. Tartu: Ilmamaa, 2013

Kirjandus
 Õunapuu, Piret 2004. Helmi Reiman-Neggo kui etnograaf. Eesti Rahva Muuseumi Aastaraamat, XLVII, lk 47–80.
Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
 Eesti biograafiline leksikon. Tartu, 1926–1929, 335–336
 EE IV (1936), 152
 Helmi Neggo surnud. Postimees (1920) 4. november
 "ERMi esimene koolitatud etnoloog Helmi Neggo uskus ja tõestas: suure vaimuandega eestlased surevadki noorelt." Postimees 5. detsember 2017.

Eesti etnograafid
Eesti ajaloolased
Sündinud 1892
Surnud 1920
Johannes Kaubi

Johannes Kaubi (6. november 1917 – 30. aprill 1980 Tallinn) oli eesti maadleja ja treener.

Saavutused
Johannes Kaubi tuli 8 korda Eesti meistriks: aastatel 1948, 1945, 1947, 1950, 1951, 1954 ja 1955 Kreeka-Rooma maadluses ning 1948. aastal vabamaadluses.

NSV Liidu meistersportlane Kreeka-Rooma maadluses – 1947.

NSV Liidu meistrivõistlused
1944. aasta NSV Liidu meistrivõistlused  – 3. koht;

1945. aasta NSV Liidu meistrivõistlused  – 1. koht;

1946. aasta NSV Liidu meistrivõistlused  – 2. koht;

1947. aasta NSV Liidu meistrivõistlused  – 3. koht (vabamaadlus).

NSV Liidu meeskondlikud meistrivõistlused
1945. aasta NSV Liidu meeskondlikud meistrivõistlused  – 2. koht;

1948. aasta NSV Liidu meeskondlikud meistrivõistlused  – 1. koht;

1951. aasta NSV Liidu meeskondlikud meistrivõistlused  – 3. koht;

Euroopa meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses
1947 Praha  – 4. koht.

Turniirid
Moskva meistrivõistlused

1943. aasta – 1. koht;

1944. aasta – 1. koht

Välislingid
 

Eesti maadlejad
Nõukogude Liidu maadlejad
Sündinud 1917
Surnud 1980
Liiva kalmistule maetud
EElurikkus

eElurikkus on Eesti bioloogilise mitmekesisuse kohta informatsiooni kuvav veebipõhine andmebaas, mis jookseb PlutoF platvormil.

Jaanuaris 2015 sisaldas see infot üle 29 000 liigi kohta.

Välislingid 
 eElurikkuse andmebaas

Eesti veebisaidid
III liiga 1997/98

III liiga 1997/98 on Eesti jalgpalli tugevuselt neljas liiga III liiga 1997. ja 1998. aasta hooaeg, mis jaguneb nelja tsooni - ida, põhi, lõuna ja lääs.

III liiga ida

Liigatabel

Mängutulemused

Edukamad väravakütid

III liiga põhi

Mängutulemused

Edukamad väravakütid

III liiga lõuna

Liigatabel

Mängutulemused

Edukamad väravakütid

III liiga lääs

Liigatabel

Mängutulemused

Edukamad väravakütid

III liiga üleminekuturniirid

Ida

1Palamuse Oscar diskvalifitseeriti, aga tulemused ei nullitud.

Põhi

1FC Flora Fännklubi - Loksa Shipyard vahelist mängu ei peetud.
2Kalevi ÜJP loobus.

Lõuna

Lääs

1Hiiumaa JK diskvalifitseeriti, aga tulemused ei nullitud.

Vaata ka
Meistriliiga 1997/98
Esiliiga 1997/98
II liiga 1997/98
IV liiga 1997/98

Viited

III liiga hooajad
1997. aasta Eesti spordis‎
1998. aasta Eesti spordis‎
III liiga 1995

III liiga 1995 hooaeg oli III liiga esimeseks, mis toimus 1995. aasta kevadel.

III liiga

Liigatabel

Vaata ka
Meistriliiga 1994/95
Esiliiga 1994/95
II liiga 1994/95

Välislingid
http://www.rsssf.com

III liiga hooajad
1995. aasta Eesti spordis‎
Ellu Puudist

Ellu Puudist (aastatel 1957–1964 Ellu Kromanov, kuni aastani 1953 Elfriede Puudist; 22. oktoober 1929 Tallinn – 8. juuni 1998 Tallinn) oli eesti näitleja.

Ta lõpetas 1948. aastal Tallinna 8. Keskkooli ja 1953. aastal GITIS-e eesti stuudio. 

Ellu Puudist oli aastatel 1953–1971 Tallinna Draamateatri näitleja, 1971–1985 Jaan Tombi nimelise Kultuuripalee Rahvateatri peanäitejuht. Õpetas aastatel 1954–1957 ja 1964–1968 Draamateatri õppestuudios ja aastatel 1971–1979 Jaan Tombi nimelise Kultuuripalee Rahvateatri õppestuudios. 

Ta esines ka estraadikavades ja kuuldemängudes ning dubleeris multifilme.

Tunnustus 
 1982 – Eesti NSV teeneline kultuuritegelane

Isiklikku 
Ta oli abielus Grigori Kromanoviga. Nende poeg Igor Kromanov oli ajakirjanik.

Viited

Eesti näitlejad
Eesti teatrilavastajad
Eesti NSV teenelised kultuuritegelased
Sündinud 1929
Surnud 1998
Tõnis Kõrvits

Tõnis Kõrvits (sündinud 16. augustil 1944 Jaroslavlis) on eesti arranžeerija-orkestreerija, helilooja ja kitarrist.

Haridus
Lõpetanud 1959. aastal Tallinna Lastemuusikakooli viiuli erialal (õpetaja Ülo Bergmann). On lõpetanud 1962. aastal Tallinna 22. Keskkooli ja õppinud Tartu Riiklikus Ülikoolis füüsikat. Täiendanud end muusika alal iseõppimise teel.

Töökohad
Olnud 1970–1985 Eesti Raadio Raadioteatri muusikatoimetaja, 1985–1993 Eesti Televisiooni ja 1/3 Raadio Kontsertorkestri dirigent, hiljem vabakutseline.

Loominguline tegevus
Kirjutanud muusikat filmidele (animafilm" Punane, kollane, roheline", 1982; dokumentaalfilm "President", 1983; "Kevad südames", 1985; "Koduõu", ETV, 1987; tudengifilm "Koera surm", 1998 jm), kuuldemängudele ja telelavastustele ("Mõmmi ja aabits", "Kõige suurem sõber") ning lastelaule (CD "Õnneseen. Tõnis Kõrvitsa lastelaule", 2011), seadnud muusikat varieteedele (Viru varietee programmid "Faust" 1980, "Sinine ingel" 1981, "Minu veetlev leedi" 1985).

Mänginud paljudes stuudioansamblites kitarri, basskitarri ja klahvpille.

Viljaka arranžeerijana on ta seadnud muusikat üldlaulupidudele, filmidele ("Need vanad armastuskirjad", 1992; "Kuldrannake", 2006) ja heliplaatidele.

Orkestreeringud ja seaded teatrikavastustele
 Hermanni "Hallo, Dolly!" (1974 Endla teatris) 
 Brechti ja Weilli "Kolmekrossiooper" (1975 Endla teatris)
 Shermani "Mary Poppins" (1987 Draamateatris)
 Pajusaare "Detektiiv Lotte" (2008 Vanemuises)
 Pajusaare "Kosmonaut Lotte" (2012 Vanemuises)
 Pajusaare "Prints ja kerjus" (2013 Estonias)
 Muusika lavastustele Torga "Lood Viljandi paadimehe aegadest rahvaloomingu alusel" (1977 Ugalas)
 Liivese "Detsembriööl" ("Mürgi perenaine") (1980 Vene Draamateatris)
 Tokmakova "Kelluke ja kikerikii" (1983 Nukuteatris)
 Rodari "Cipollino seiklused" (2000 Kuressaare Linnateatris)

Tunnustus
 2008 – Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (üldlaulupeo arranžeeringute eest)
 2013 – Eesti Puhkpillimuusika Ühingu teenetemärk
 2015 – Valgetähe IV klassi teenetemärk

Isiklikku
Tema isa Harri Kõrvits (1915–2003) oli muusikateadlane ja helilooja, vennad Toomas, Tiit ja Harry, ka poeg Tõnu Kõrvits on muusikud.

Viited

Eesti heliloojad
Eesti kitarristid
Jakob Westholmi Gümnaasiumi vilistlased
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Arranžeerijad
Sündinud 1944
Boriss Grebenštšikov

Boriss Borissovitš Grebenštšikov (vene keeles Борис Борисович Гребенщиков (БГ), sündinud 27. novembril 1953 Leningradis) on vene luuletaja ja muusik, helilooja. 

Ta on rokkbändi Akvarium laulja ja kitarrist, üks nõukogude rokkmuusika rajajatest. Ta on tegelenud ka foto- ja maalikunstiga.

Ta lõpetas 1971. aastal Leningradi 239. Keskkooli ja 1977. aastal Leningradi Riikliku Ülikooli rakendusmatemaatika teaduskonna.

Venemaa lauljad
Venemaa muusikud
Sündinud 1953
Samantha Bond

Samantha Bond (sündinud 27. novembril 1961) on Briti näitleja, kes sai tuntuks James Bondi filmides Miss Moneypenny osatäitjana.

Suurbritannia filminäitlejad
Sündinud 1961
Linksys

Linksys on kodu- ja kontorivõrgutoodete kaubamärk, mida tänapäeval valmistab Cisco Systems.

Algselt loodi Linksys 1988. aastal, kuid suurele turule tuli firma alles 1995. aastal. Cisco ostis selle 2003. aastal. Linksysi nime all on müüdud näiteks lairibaruutereid, tavakasutajatele ja väikefirmadele mõeldud kommutaatoreid, VoIP-varustust, juhtmeta netivideokaameraid, audio-videotooteid, võrgupõhiseid laosüsteeme jms. Linksysi tooted olid laialdaselt saadaval Põhja-Ameerika elektroonikapoodides nagu Best Buy ja Comp Usa, samuti internetipoodides ning suurtes kaubakeskustes. Linksysi põhikonkurendid iseseisva firmana olid D-link ja NetGear, neist viimane oli Cisco rivaali Norteli bränd.

2008. aastast alates on kõiki Linksysi tooteid müüdud "Linksys by Cisco" märgi all ning mõnd Linksysi toodet müüakse märgi all Valet. Endine Linksysi kodulehekülg suunab nüüd külastajad Cisco kodulehele.

Viited 

Ameerika Ühendriikide infotehnoloogiaettevõtted
Riistvaraettevõtted
Richard Wright

Richard William Wright (28. juuli 1943 – 15. september 2008) oli ansambli Pink Floyd klahvpillimängija ja laulukirjutaja. Wrighti klahvpillimäng andis bändile iseloomuliku kõla. 

Wright laulis sageli tausta, kuid vahel ka solistina ("Time", "Echoes", "Astronomy Domine" ja "Matilda Mother").

Suurbritannia muusikud
Sündinud 1943
Surnud 2008
Renate Pajusalu

Renate Pajusalu (sünninimi Renate Elango; sündinud 13. novembril 1963) on eesti keeleteadlane.

Haridus 
Renate Pajusalu lõpetas 1981 Nõo Keskkooli ning 1986 Tartu Ülikooli eesti keele ja kirjanduse erialal. 1991 sai ta Tartu Ülikoolist magistrikraadi eesti keele alal, 1999 samast doktorikraadi väitekirjaga teemal "Deiktikud eesti keeles".

Teadustöö 
1986–1989 töötas ta Tartu Ülikooli tehisintellekti labori nooremteadurina, 1989–1994 eesti keele (võõrkeelena) õppetooli õpetajana, alates 1994 lektorina. 1996–1997 oli ta Turu Ülikooli eesti keele lektor, 1998–2000 Tartu Ülikooli üldkeeleteaduse lektor, 2000–2007 dotsent. Alates 2007. aastast on ta Tartu Ülikooli üldkeeleteaduse professor.

Isiklikku
Ta on abielus eesti keeleteadlase Karl Pajusaluga, neil on kaks poega ja tütar. Tema isa oli füüsik Mart Elango (1936–1996), vanaisa pedagoogikateadlane ja Vabadussõja veteran Aleksander Elango. Tema õde on haridustegelane Irene Käosaar.

Teoseid 
"Sõna ja tähendus" Renate Pajusalu, 2009, EKSA

Viited

Välislingid

Eesti keeleteadlased
Tartu Ülikooli humanitaarteaduste ja kunstide valdkonna professorid
Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna professorid
Tartu Ülikooli filoloogiateaduskonna vilistlased‎
Nõo Reaalgümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1963
Irina Külmoja

Irina Külmoja (sündinud 28. novembril 1946) on eesti keeleteadlane ja vene keele professor.

Haridus
Ta lõpetas 1970. aastal cum laude Tartu Riikliku Ülikooli vene keele ja kirjanduse osakonna. 1985. aastal sai ta filoloogiakandidaadi kraadi NSVL Teaduste Akadeemia Keeleteaduse Instituudi Leningradi osakonnas väitekirjaga "Структура и функционирование кратно-соотносительных конструкций в современном русском языке" ("Iteratiiv-relatiivsete konstruktsioonide struktuur ja funktsioneerimine tänapäeva vene keeles").

Töökäik
Ta töötas 1970–1977 Tartu Riikliku Ülikooli raamatukogu vanemraamatukoguhoidja ja sektorijuhatajana. 1977–1979 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli vene keele kateedri aspirant, perioodil 1979–1993 sealsamas õpetaja, vanemõpetaja ja dotsent. Alates 1993. aastast on ta Tartu Ülikooli vene keele professor. Ta on Tartu Ülikooli germaani, romaani ja slaavi filoloogia instituudi slaavi filoloogia osakonna juhataja.

Teadustöö
Tema teadushuvide hulka kuuluvad vanausuliste keel ja kultuur Eestis.

Töö toimetuskolleegiumides
Ta on sarja "Humaniora: Lingua Russica. Труды по русской и славянской филологии. Лингвистика" rahvusvahelise toimetuskolleegiumi esimees, Daugavpilsi Ülikooli filoloogiateaduskonna sarja "Valoda", Eesti Rakenduslingvistika Ühingu aastaraamatu ja Vilniuse Ülikooli Kaunase humanitaarteaduskonna ajakirja Respectus Philologicus toimetuskolleegiumi liige. Ta on olnud ka sarjade "Труды по русской и славянской филологии. Лингвистика. Новая серия" ja "Очерки по истории и культуре староверов Эстонии" toimetuskolleegiumi esimees.

Kirjutisi
"Eesti vanausulised, nende kombed ja keel". Sirp, 10. november 2017

Liikmesus
Eesti Slavistide Rahvuskomitee juhatuse liige
Rahvusvahelise Slavistide Komitee vanausu-uuringute komisjoni liige
Eesti Semiootika Selts
Eesti Rakenduslingvistika Ühing

Isiklikku
Tema õde Eleonora Grišakova (1935–2020) oli vene keele õpetaja, õetütar Marina Grišakova on Tartu Ülikooli professor.

Välislingid

Eesti keeleteadlased
Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna vilistlased
Tartu Ülikooli Raamatukogu koosseis
Tartu Ülikooli professorid
Sündinud 1946
Tartu Ülikooli skandinavistika osakond

Tartu Ülikooli skandinavistika osakond on Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna allüksus, kus õpetatakse norra, taani ja rootsi filoloogiat (bakalaureuse-, magistri- ja doktoriõppes) ning pakutakse skandinavistikaloenguid teiste erialade üliõpilastele kõrvaleriala, vaba- või valikainetena.

Skandinavistika osakond avati 1991. aastal. Enne seda toimus skandinavistikaõpetus Tartu Ülikoolis filosoofiateaduskonna germaani-romaani filoloogia osakonnas.

Praegune skandinavistika professor on Daniel Sävborg. 1994-2005 oli Stig Örjan Ohlsson osakonna professor (rootsi keele professor), 2005–2008 oli sel ametikohal Jean-François Battail. Skandinavistika osakonna juhataja on alates 2021.aastast kaasprofessor Eva Liina Asu-Garcia.

Osakond tegutseb Tartus, Juhan Liivi tänav 4.

Välislingid
  TÜ skandinavistika osakonna koduleht

skandinavistika osakond
Skandinavistika
Kusto Ulmre

Kusto Ulmre (kuni 1936. aastani Gustav Schneider; 8. jaanuar 1875 – 8. juuli 1952) oli raamatukaupluse omanik ja kirjastaja.

Aastail 1926–1934 ehitas ta Nõmmel endale maja (praeguse aadressiga Õitse 42), mis jäi lõpetamata. Hoonet tuntakse ka Villa Schneiderina ning see on võetud kultuurimälestisena kaitse alla.

Tallinna linna perekonnaseisuametniku otsusega määrati Kusto Schneiderile ühes abikaasa Martha-Wilhelmine ning poeg Helgoga uueks perekonnanimeks Ulmre.

Viited

Välislingid
Ohvitseride andmekogu
Unustatud majad: maja, mis alles ootab valmimist – Õitse 42

Sõjavägede Staabi koosseis
Eesti majaomanikud
Vabadussõja veteranid
Eestistatud nimega inimesed
Rahumäe kalmistule maetud
Sündinud 1875
Surnud 1952
Mädarõigas (perekond)

Mädarõigas (Armoracia) on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.

Ristõielised