joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Krievciemsi vasallilinnus

Krievciemsi vasallilinnus (eestipäraselt Veneküla, läti keeles "Krievciems" – 'moskvalaste küla', 'moskoviitide küla', saksa keeles Ruschendorf, Russendorf) oli Riia peapiiskopkonna lätlaste aladel asunud vasallilinnus, mis oli läänistatud Tiesenhausenite perekonnale ning mis paikneb Lätis, Latgale kultuuriajaloolises piirkonnas, Krustpilsi piirkonnas (Krustpils novads), Varieši vallas (Variešu pagasts), Krievciemsi asulas, Aiviekste (Ewst) jõe alamjooksu vasakul ehk lõunakaldal, u 50 m kaugusel endisest Krievciemsi mõisast.

Muinasajal kuulus piirkond Jersika vürstiriiki ja paiknes selle keskosas. Vene tsaaririigi lõpuni kehtinud ajaloolise haldusjaotuse järgi asus linnus Polotski kubermangu Vana-Väina maakonna (Daugavpils, Dvinsk) loodetipus.

Piirkond asub tasasel maastikul u 85 meetrit üle merepinna, Aiviekste jõe suubumiskohast Väina jõkke piki Aiviekstet 10 km ülesvoolu.

Nimekujud
 1354 – Villa Ruthenorum
 Russchendorp, Ruscendorf, Russendorp, Russchen Dorpe, Ruschen dorpe. 

Nimekuju on seotud linnusekoha kuulumisega endise Jersika vürstiriigi alla.

Ajalugu

1354. aastal on küla (villa Ruthenorum) esmakordselt mainitud ürikus, kui reguleeriti maade piire peapiiskop Fromhold von Vyfhuseni ja tema vasallide vendade Nicolause, Engelberti ja Bartolomeus Tesenhausenite valduste vahel. Linnust hakati ehitama tõenäoliselt pärast 1354. aastat.

1456. aasta 19. veebruaril läänistas ordumeister Johann von Mengede Valgas olles rüütel Johann Rehbinderile Rezekne foogtkonnas (Räisaku) Venekülas (Krievciemsis), maavaldusi. Selle läänistuse (dat Rusche dorp) aga ka Gottschalk Rehbinderile kuuluvad Väina jõe äärsed maad kinnitas ordumeister Wolter von Plettenberg 1519, 7. juulil Berndt Rehbinderile. 

1507 ostis linnuse Gerdt Linde.

1585 annetas Poola kuningas Stefan Batory Krustpilsi piirkonna sõjaliste teenete eest Võnnu (Cesis) vojevoodile Nicolaus II Korffile, kelle suguvõsale see kuulus XX sajandi alguseni. Kuramaalt, Priekule vasallilinnusest pärit Nicoalusele kuulusid siis ka Krustpilsi piiskopilinnus ja Steinbruni mõis.

17. sajandil hakkas selle suhteliselt väikese linnuse majanduslik ja administratiivne tähtsus vähenema. Lõpuks see jäeti maha ja lagunes. 1673–1686 vahel Gerardus Valcki välja antud kaardil "Tabula Ducatuum Livoniæ et Curlandiæ" on esmakordselt märgitud ka Krievciemsi (Rusdorp).

18. sajandi lõpus K. G. Gratzi joonistatud pildil on näha veel küllaltki märkimisväärsed varemed.

19. sajandil lammutati linnust intensiivselt kõrvalehitatava Krivciemsi mõisa jaoks.

Ehitus

Ehitusstiililt on tegemist Riia peapiiskopkonna lõunapiiride kaitseks rajatud vabakujulise laagerkastelliga. Linnus oli lihtne, müürikaitsele baseeruv kastell. Põhiplaanilt oli tegemist täisnurkse ida-lääne suunalise ristkülikuga küljepikkustega 29×19 m. Linnust ümbritsesid kolmest küljest vallikraavid. Põhjaküljel pakkus 6 m kõrgune jõekallas ka tõhusat veekaitset. Elukorpus asus lääneküljel, selle all olid keldrid. Linnus oli ehitatud maakividest ja tellistest.

Praegune seisukord
Linnusekohast annab aimu säilinud 1 m kõrgune küngas Aiviekste jõe kaldal.

Viited

Läti linnused
Riia peapiiskopkonna vasallilinnused
Latgale
Villimardiklased

Villimardiklased (Meloidae) on putukate sugukond mardikaliste seltsist.

Eesti liigid
Eestis elab kolm liiki perekonnast villimardikas. Võimalik, et on elanud ka hispaania kärbes.

Klassifikatsioon
Villimardiklaste sugukonda klassifitseeritakse järgmised alamsugukonnad:
 Eleticinae Wellman, 1910
 Meloinae Gyllenhal, 1810
 Nemognathinae Laporte, 1840
 Tetraonycinae Bøving ja Craighead, 1931

Viited

Välislingid
Sissekanne andmebaasis ADW
Sissekanne andmebaasis NCBI
Sissekanne andmebaasis SITI
Sissekanne saidil Wikispecies
Villimardikas

Villimardikas (Meloe) on mardikaliste perekond villimardiklaste sugukonnast.

Eesti liigid
Eestis elab kolm liiki villimardikaid.
Meloe brevicollis – lai-villimardikas
Meloe proscarabaeus – täkkeline villimardikas
Meloe violaceus – sinine villimardikas (Eestis kõige tavalisem kolmest liigist)

Klassifikatsioon
Villimardikate perekonda klassifitseeritakse järgmised liigid:
Meloe americanus Leach, 1815
Meloe angusticollis Say, 1824
Meloe bitoricollis Pinto and Selander, 1970
Meloe brevicollis Panzer, 1793 – lai-villimardikas
Meloe californicus Van Dyke, 1928
Meloe campanicollis Pinto and Selander, 1970
Meloe carbonaceus LeConte, 1866
Meloe dianella Pinto and Selander, 1970
Meloe dugesi Champion, 1891
Meloe exiguus Pinto and Selander, 1970
Meloe franciscanus Van Dyke, 1928
Meloe impressus Kirby, 1837
Meloe nebulosus Champion, 1891
Meloe niger Kirby, 1837
Meloe occultus Pinto ja Selander, 1970
Meloe proscarabaeus Linnaeus, 1758 – täkkeline villimardikas
Meloe strigulosus Mannerheim, 1852
Meloe tropicus Motschulsky, 1856
Meloe quadricollis Van Dyke, 1928
Meloe vandykei Pinto ja Selander, 1970
Meloe variegatus Donovan, 1793
Meloe violaceus Marsham, 1802 – sinine villimardikas

Kirjandus
Mati Martin 2010. Villimardikad ehk "maiussid", põneva eluviisiga putukad. Eesti Loodus 61(5): 52.

Välislingid
Sissekanne andmebaasis ADW
Sissekanne andmebaasis Fauna Europaea
Sissekanne andmebaasis NCBI
Sissekanne andmebaasis SITI
Sissekanne saidil Wikispecies

Villimardiklased
Xenochrophis

Xenochrophis on maoperekond.

Klassifikatsioon
Perekonda Xenochrophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
 Xenochrophis asperrimus (Boulenger, 1891)
 Xenochrophis bellula (Stoliczka, 1871)
 Xenochrophis cerasogaster (Cantor, 1839)
 Xenochrophis flavipunctatus (Hallowell, 1860)
 Xenochrophis maculatus (Edeling, 1864)
 Xenochrophis melanzostus (Gravenhorst, 1807)
 Xenochrophis piscator (Schneider, 1799)
 Xenochrophis punctulatus (Günther, 1858)
 Xenochrophis sanctijohannis (Boulenger, 1890)
 Xenochrophis schnurrenbergeri Kramer, 1977
 Xenochrophis trianguligerus (Boie, 1827)
 Xenochrophis tytleri (Blyth, 1863)
 Xenochrophis vittatus (Linnaeus, 1758).

Levila
Neid võib kohata Aasias.

Viited

Välislingid 
Sissekanne CITES-is
Sissekanne IUCN-is
Sissekanne NCBI-s
Sissekanne Roomajate andmebaasis
Sissekanne SITI-s
Sissekanne saidil Wikispecies

Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit :fr:Xenochrophis seisuga 03.02.2014.

Natricidae
Virginia (perekond)

Virginia on maoperekond.

Klassifikatsioon
Perekonda Virginia klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
 Virginia striatula (Linnaeus, 1766)
 Virginia valeriae Baird & Girard, 1853.

Levila
Neid võib kohata Ameerika Ühendriikides.

Viited

Välislingid 
Sissekanne IUCN-is
Sissekanne NCBI-s
Sissekanne roomajate andmebaasis
Sissekanne SITI-s
Sissekanne saidil Wikispecies

Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit :fr:Virginia (genre) seisuga 03.02.2014.

Natricidae
Pete Seeger

Peter Seeger (3. mai 1919 New York – 27. jaanuar 2014 New York) oli Ameerika Ühendriikide folklaulja ja aktivist.

Ansambliga The Weavers laulis ta tuntuks laulu "Goodnight, Irene". 

Senaator Joseph McCarthy perioodil 1950. aastate alguses olid ansambli The Weaversi liikmed nii-öelda mustas nimekirjas ning nende esinemisvõimalusi piirati oluliselt, kuid 1960. aastatel saavutas Seeger taas tuntuse prominentse protestilauljana, mil ta toetas rahvusvahelist relvitustamist ja inimõigusi. 

Ta kirjutas laulu "Where Have All the Flowers Gone?" (eesti keeles "Kuhu küll kõik lilled jäid?") esimesed kolm salmi. Laul "Väiksed kastid linna serval" sai menukaks 1963. aastal just Pete Seegeri esituses.

1996. aastal valiti ta Rock'n'rolli Kuulsuste Halli liikmeks.

2011. aastal osales Seeger Occupy Wall Street protestimarssides. Tema viimased esinemised olid 2013. aastal.

Vaata ka
Guantanamera

Allikad
 We Shall Overcome

Ameerika Ühendriikide lauljad
Sündinud 1919
Surnud 2014
Külli Muna

Külli Muna (17. jaanuar 1960 Laekvere – 8. jaanuar 2003 Tartu) oli eesti maalikunstnik ja luuletaja.

Ta sündis Laekveres ja lõpetas Muuga põhikooli kiitusega 1975 (klassijuhataja Eha Rahuoja). Rakvere 1. Keskkooli lõpetas aastal 1978. Koolis oli ta aktiivne ja loov. Ta oli kooli komsomolisekretär ja toimetas kooli seinalehte. Koolis lõid õitsele tema organiseerimisoskused ja ta hakkas kirjutama luuletusi. Juba tol ajal avaldati tema esimesed kirjatööd. Osales Rakvere teatri draamaringi töös. Oli ÜLKNÜ kongressi delegaat Moskvas. Astus Tartu Ülikooli 1978. Suvel 1979 oli Eesti Üliõpilaste Ehitusmaleva Tartu regiooni Nõgiaru rühmas. Ta oli Tartu Tartu Noorte Autorite Koondise liige ja esines luuleõhtutel. Ülikooli ajal käis praktikal Eesti Televisioonis, aga see töö teda ei huvitanud.

1986 lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjanduse osakonna. Ta alustas ka ülikoolis psühholoogiaõpingud, aga need jäid pooleli. 1985 sündis tütar Eva. Pärast ülikooli töötas ta ülikooli raamatukogus, psühholoogiaosakonnas ja kultuurikateedris.

Kunstnikuteed alustas ta ülikooli kunstikabinetis 1980. Esimene näitus oli ülikooli peahoone kohvikus Sophokles 1984, kus ta esitas karakterportreede sarja. Külli Muna põhilised mõjutused on tulnud Paul Saarelt ja pallaslikult traditsioonilt. Ta oli viljakas maalikunstnik, aga tema maalid ja joonistused on mööda maailma laiali ning vajaksid kataloogimist. Kadunud on ka tema tehtud jõulukaardid. Kogumist vajaks Külli Muna luule.

Külli Muna diapasoon on olnud üllatavalt lai, alates karakterportreedest, maastikumaalidest religioossete kompositsioonideni. Ta esines pidevalt Tartu Kunstnike Maja aasta- ja ülevaatenäitustel, samuti Konrad Mäe stuudio näitustel. Aastasse 2002 jäi kaks isikunäitust: pastellid Tampere Majas (veebruar) ja õlimaalide näitus “Väljapääs” Tartu Laste Kunstikooli Galeriis (aprill). Plaanis olnud näitus “Ajastu vastu Igavikku” avati 20. veebruaril 2003 Tartus Tampere Majas pärast kunstniku õnnetut surma.

Viited

Kirjandus
 Külli Muna. Kõik on liiga vali. Tammerraamat, 2005.
 Maarja Lõhmus. Tampere raamat. Kullervo, 1994. Kaanekujundus Külli Muna.

Välislingid
Noorte Hääl 26. august 1977 Külli Muna ja Marianne Sisaski (Marianne Mikko) nimed piltide all on vahetuses
Külli Muna EÜE-s 1978
Õhtuleht 1. märts 2003
Tartu Postimees 2. märts 2003
Sirp 3. märts 2003
Telesaade Külli Munast 2004
Kirikiri 4. august 2008

Eesti maalikunstnikud
Eesti luuletajad
Maarja kalmistule maetud
Sündinud 1960
Surnud 2003
Bugajivka (Orativi rajoon)

Bugajivka (ukraina keeles Бугаївка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Orativi rajoonis. Elanike arv on 325. Pindala on 1,502 km².

Orativi rajooni külad
Heino Liiv

Heino Liiv (7. september 1930 Kiuma, Võrumaa – 23. märts 2021) oli eesti keeleteadlane, inglise filoloog. 

Ta sündis 1930. aastal Kiuma külas Võrumaal. 1949. aastal küüditati ta märtsiküüditamise käigus Võru 1. Keskkooli lõpuklassi õpilasena Siberisse. Väljasaadetuna omandas ta kõrghariduse Irkutski võõrkeelte pedagoogilises instituudis.

1956. aastal naasis ta Eestisse. Ta töötas Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelises Võru 1. Keskkoolis ja Tartu 5. Keskkoolis võõrkeelte õpetajana. 1961. aastal kutsus Kallista Kann ta tööle Tartu Riikliku Ülikooli juurde, kus ta alustas inglise filoloogia kateedris tööd õpetajana ja jätkas hiljem vanemõpetajana.

Aastatel 1964–1966 täiendas ta end Leningradi Ülikoolis. 1975. aastal kaitses ta pedagoogikakandidaadi kraadi A. Herzeni nimelises Leningradi Riiklikus Pedagoogilises Instituudis väitekirjaga "Усвоение видо-временных форм английского глагола студентами-эстонцами на 1 курсе языкового вуза". 

Aastatel 1978–1992 oli ta TRÜ inglise filoloogia kateedri dotsent ja kateedri juhataja, 1973–1976 ja 1985–1989 filoloogiateaduskonna prodekaan, 1989–1990 dekaani kohusetäitja ning 1990–1992 romaani-germaani filoloogia osakonna juhataja. 

Ühena esimestest eesti keeleteadlastest rakendas ta kvantitatiivseid meetodeid lingvistilises uurimistöös. Tartu Ülikooli humanitaarteaduste ja kunstide valdkonna emeriitdotsent. 

Ta on koostanud mitu inglise keele õpikut.

Viited

Välislingid
 Heino Liiv 90
 Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Keeleteadlane Heino Liiv

Eesti keeleteadlased
Tartu Ülikooli õppejõud
Sündinud 1930
Surnud 2021
Neljakidane võraürask

Neljakidane võraürask (Pityogenes quadridens) on kärsaklaste sugukonda kuuluv putukaliik.

Taimekahjurina
Nende käigud nõrgestavad nii elavaid peremeespuid (näit harilik mänd) kui ka värskelt surnud puid ja seetõttu peetakse neid taimekahjuriteks.

Viited

Välislingid 
 
Sissekanne ADW-s
Sissekanne Fauna Europaea-s
Sissekanne Forestry Images

Kärsaklased
Ürasklased
Eesti mardikalised
Vene seltskondliku kogu hoone

Vene seltskondliku kogu hoone on esinduslik historitsistlik hoone Tallinnas tolleaegse aadressiga Gogoli puiestee 4 (tänapäeval Estonia puiestee 8), mis ehitati 1894–1895. aastal Tallinna Vene Seltskondliku Kogu jaoks. Eskiisprojekti autor oli akadeemik Mihhail Preobraženski (projekteeris ka Aleksander Nevski katedraali Toompeal), lõpliku projekti koostas arhitekt Rudolf von Knüpffer. Tallinna vene seltskondliku kogu hoone on tunnistatud kultuurimälestiseks nr 1073.

Tallinna Keskraamatukogu koliti hoonesse 1920–1921. Algul kasutas raamatukogu ainult endist saali ja lavaruumi. 1923. aastal otsustati anda kogu hoone raamatukogu käsutusse, kuid teiste asutuste väljaviimine kestis üle kümne aasta. Hoone keldrikorrusel paiknes 1921–1924 Tööliste Kelder. Raamatukogu vajaduste tõttu tehti hoones ümberehitustöid 1925. aastal (arhitekt Herbert Johanson) ja 1938. aastal (insener Elmar Mõttus).

Hoones oli 4. mail 1986 süütamise tagajärjel tulekahju, mistõttu käis hoones aastatel 1986–1990 pidev osaline remont. 1991. aastal likvideeriti keldrikorrusel praeguse Eesti Ajaloomuuseumi osakond Tööliste Kelder.

Tänapäeval asub hoones Tallinna Keskraamatukogu.

Viited

Välislingid 
 

Tallinna Keskraamatukogu
Kesklinna linnaosa ehitised
Tallinna kultuurimälestised
Senta Pressraud

Senta Pressraud (kuni 1937 Särg, 1937–1953 Räni; 11. märts 1917 Peterburi – 21. märts 1989 Tallinn) oli eesti raamatukogundustegelane.

Hariduskäik
1931–1934 Tallinna Linna Tütarlaste Kaubanduskool
1956–1960 Tallinna Kultuurharidusala Kool (raamatukogundus)

Töökäik
1941–1989 Tallinna Keskraamatukogu, sellest:
1941–1953 (raamatukoguhoidja, lugemissaali juhataja)
1953–1972 (lugemissaali juhataja)
1972–1989 (lugemissaali kontrolör)
1953 Tallinna Oblasti Raamatukogu (raamatuhoiu ja raamatukogudevahelise laenutuse osakonna juhataja)

Tunnustused
1967 Eesti NSV kultuuritöö eesrindlane

Kirjandus
V. Raidam. "Senta Pressraud" [Tallinna Keskrmtk. töötaja 50. sünnipäevaks] – Raamatukogu 1/1967. Lk 71

Välislingid
Senta Pressraud Eesti raamatukogunduse biograafilises andmebaasis

Eesti raamatukogundustegelased
Tallinna Keskraamatukogu töötajad
Liiva kalmistule maetud
Sündinud 1917
Surnud 1989
Männi-kooreürask

Männi-kooreürask (Ips sexdentatus) on putukaliik.

Kirjeldus
Täiskasvanud männi-kooreürask on 6 kuni 8 mm pikkune ja tumepruuni värvusega. Tal on hästi arenenud 
järsak.

Toitumine
Männi-kooreürask toitub koore all olevast puust.

Levila
Neid võib kohata Aasias ja Euroopas.

Taimekahjurina
Nende käigud nõrgestavad elavaid peremeespuid mändide tüvesid (näit harilik mänd) ja seetõttu on neid peetud taimekahjuriteks. Mõnedes riikides on männi-kooreüraskid haruldasteks muutunud.

Viited

Välislingid 
 
Sissekanne Catalogue of Life-s
Sissekanne Fauna Europaea-s
Sissekanne NCBI-s
Sissekanne saidil Wikispecies

Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit :fr:Ips sexdentatus seisuga 05.02.2014.

Kärsaklased
Ürasklased
Eesti mardikalised
Mart Raik

Mart Raik (sündinud 7. jaanuaril 1955) on eesti koolitaja, haridustegelane, äri- ja teatrijuht.

Ta lõpetas 1973. aastal Tartu 5. Keskkooli ja 1978. aastal Tartu Riikliku Ülikooli majandusküberneetikuna.

2007. aastal sai ta Keila Hariduse SA juhatuse esimeheks, juhtides Keila Algkooli ja Keila Gümnaasiumi liitmisel loodud Keila Kooli tegevust. Varem juhtis ta OÜ-d Keila Tervisekeskus, 1990. aastatel ettevõtteid Finest Tartu Hotels ja AS Estiko (1999–2000) ning 1980. aastatel Vanemuise teatrit. 1970. aastate lõpus ja 1980. aastail oli ta tegev Eesti Üliõpilaste Ehitusmalevas ja ELKNÜ-s. Raik tegutseb koolitajana 1990. aastate teisest poolest ning on lugenud juhtimisloenguid Tartu Ülikoolis ja Tallinna Ülikoolis.

Isiklikku
Tema isa oli eesti klimatoloog Ants Raik, ema on geograafiaõpetaja Helve Raik ning õde on poliitik ja haridustegelane Katri Raik.

Artikleid
 "Juhtimiskommentaar: miks juhtideks edutatud spetsialistid tihti «kõrbevad»?" Postimees 8. november 2012
 "Nokiale edu toonu osutus ka tema nõrkuseks" Delfi 28. juuni 2012
 "Kas tead, kuidas kitsede konflikti lahendada?" Director (2007) nr 6, juuni, lk 10–11
 "Unistustel on oht täide minna" Äripäev: Juhtimine (2006) nr 9, 30. oktoober, lk 27
 "Said juhiks? Sinu oskused spetsialistina maksavad nüüd poole vähem" Director, juuni 2005
 "Suurepärase teeninduse saladus" Director (2003) nr 10, detsember, lk 56–57
 "Suurepärane teenindus" (artiklisari) Apteeker (2002) detsember, nr 1 (1), lk 14; (2003) veebr., nr 2 (2), lk 20; (2003) apr., nr 3, lk 17; juuni, nr 4 (4), lk 21
 "Vanus üle 40 võib minna hinda" Director (2002) nr 6, juuni, lk 29
 "Mart Raik loob Estiko rahaasjades selgust" interv. Aita Ottas; Tartu Postimees (1999) 10. juuni, lk 3
 "Raik: Teeme Estiko atraktiivseks" interv. Taivo Paju; Postimees (1999) 14. mai, lk 10
 "Tänaval on paha magada: Mart Raik: "Me peame ise oma hotellid ehitama"" [vestlus firma "Finest Tartu Hotels" direktoriga] / intervjueerinud K. Müller; Edasi (1990) 30. mai, lk 4
 Eino Baskin, Mart Raik "Teatrieksperimendist" Aja Pulss (1987) nr 6, lk 11–12
 "Lavataguseid liikumisi "Vanemuises": intervjuu "Vanemuise" direktoriga" Mart Raik, küsis Hallar Lind; Rahva Hääl (1987) 16. juuni, lk 4
 "Sügistelefon: "Vanemuise" korraldajadirektori Mart Raigiga vestles seoses sotsialistliku võistluse võitmisega teatri poolt Linnar Priimägi" Mart Raik, Linnar Priimägi; Edasi (1986) 7. november
 "Suvetelefon: "Vanemuise" selle hooaja lõpust ja uuest hooajast" Edasi, 17. juuni 1986
 "Tulles rikkamad kui minnes: "Vanemuise" korraldajadirektor teatri külalisesinemistest Leningradis" Edasi, 20. aprill 1985

Viited

Eesti ettevõtjad
Eesti koolitajad
Eesti koolijuhid
Eesti ärijuhid
Eesti teatritegelased
Tartu Ülikooli majandusteaduskonna vilistlased‎
Sündinud 1955
Trachischium

Trachischium on maoperekond.

Klassifikatsioon
Perekonda Trachischium klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
 Trachischium fuscum (Blyth, 1854)
 Trachischium guentheri Boulenger, 1890
 Trachischium laeve Peracca, 1904
 Trachischium monticola (Cantor, 1839)
 Trachischium tenuiceps (Blyth, 1854).

Levila
Neid võib kohata Lõuna-Aasias.

Viited

Välislingid 
Sissekanne IUCN-is
Sissekanne NCBI-s
Sissekanne Roomajate andmebaasis
Sissekanne SITI-s
Sissekanne saidil Wikispecies

Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit :fr:Trachischium seisuga 05.02.2014.

Natricidae
Storeria

Storeria on maoperekond.

Klassifikatsioon
Perekonda Storeria klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
 Storeria dekayi (Holbrook, 1842) 
 Storeria hidalgoensis Taylor, 1942
 Storeria occipitomaculata (Storer, 1839)
 Storeria storerioides (Cope, 1866)
 Storeria victa Hay, 1892.

Levila
Neid võib kohata Kesk-Ameerikas ja Kanadas.

Nimi
Perekond Storeria on nimetatud ameeriklase David Humphreys Storer'i (1804–1891) auks.

Viited

Välislingid 
Sissekanne IUCN-is
Sissekanne NCBI-s
Sissekanne Roomajate andmebaasis
Sissekanne SITI-s
Sissekanne saidil Wikispecies

Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit :fr:Storeria seisuga 05.02.2014.

Natricidae
Sinonatrix

Sinonatrix on maoperekond.

Klassifikatsioon
Perekonda Sinonatrix klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
 Sinonatrix aequifasciata (Barbour, 1908)
 Sinonatrix annularis (Hallowell, 1856)
 Sinonatrix percarinata (Boulenger, 1899)
 Sinonatrix yunnanensis Rao & Yang, 1998.

Levila
Neid võib kohata Aasia kaguosas.

Viited

Välislingid 
Sissekanne Encyclopædia Britannica-s
Sissekanne IUCN-is
Sissekanne NCBI-s
Sissekanne Roomajate andmebaasis
Sissekanne SITI-s
Sissekanne saidil Wikispecies
Jean-Jay Mao,Population Ecology of Genus Sinonatrix in Taiwan, 2003, Veebiversioon (vaadatud 05.02.2014) (inglise keeles)

Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit :fr:Sinonatrix seisuga 05.02.2014.

Natricidae
Valdek Kruuspere

Valdek Kruuspere (kuni 1937 Kruusberg; 6. oktoober 1921 Tartu – 3. veebruar 1986 Tallinn) oli eesti tõlkija ja näitekirjanik.

Ta lõpetas 1941. aastal Tartu 4. Keskkooli ja õppis aastatel 1942–1945 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas.
 
1943. aastal põgenes ta Saksa mobilisatsiooni eest Soome ja võttis soomepoisina osa võitlustest Karjala kannasel. Augustis 1944 tuli ta Eestisse tagasi ja osales pitkapoisina lahingutes Tallinna lähistel.

Aastatel 1945–1955 viibis ta Komi ANSV vangilaagris.

Pärast vabanemist töötas ta Tallinna botaanikaaias. Ta tegi töid ENSV TA Keele ja Kirjanduse Instituudile ning oli aastatel 1960–1986 vabakutseline tõlkija.

Looming
Ta on inglise, saksa ja vene keelest eestindanud teatritele ja televisioonile umbes 40 näidendit:
Aleksei Arbuzovi „Poeg” (1961)
Bertolt Brechti „Ema Courage” (1970) 

Tema tõlkes (peamiselt Loomingu Raamatukogus) on ilmunud ka Carson McCullersi jutustus „Kurva kohviku ballaad” (1967), Samuel Becketti näidend „Krappi viimane lint” (1969), Arthur Milleri näidendid „Pärast pattulangemist” ja „Hind” (1971) ning George Bernard Shaw' näidend „Major Barbara” (1972).

Tema enda kirjutatud näidendid:
abieluprobleeme käsitlev „Kameeleon” (1977)
allegooriline ja filosoofiline draama „Tark tarbeks” jäi käsikirja

Isiklikku
Tema isa oli pangandustegelane ja ajaloolane Aleksander Kruuspere, tema äi oli ajaloolane Peeter Tarvel ja tema tütar on teatriloolane Piret Kruuspere.

Välislingid
Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
Haud Tallinna Liiva kalmistul

Eesti tõlkijad
Eesti näitekirjanikud
Eestistatud nimega inimesed
Soomepoisid
Pitkapoisid
Eesti represseeritud isikud
Sündinud 1921
Surnud 1986
Liiva kalmistule maetud
Rhabdophis

Rhabdophis on maoperekond.

Klassifikatsioon

Perekonda Rhabdophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
 Rhabdophis adleri Zhao, 1997
 Rhabdophis angeli (Bourret, 1934)
 Rhabdophis auriculata (Günther, 1858)
 Rhabdophis barbouri (Taylor, 1922)
 Rhabdophis callichroma (Bourret, 1934)
 Rhabdophis callistus (Günther, 1873)
 Rhabdophis chrysargoides (Günther, 1858)
 Rhabdophis chrysargos (Schlegel, 1837)
 Rhabdophis conspicillatus (Günther, 1872)
 Rhabdophis guangdongensis Zhu, Wang, Takeuchi & Zhao, 2014
 Rhabdophis himalayanus (Günther, 1864)
 Rhabdophis leonardi (Wall, 1923)
 Rhabdophis lineatus (Peters, 1861)
 Rhabdophis murudensis (Smith, 1925)
 Rhabdophis nigrocinctus (Blyth, 1856)
 Rhabdophis nuchalis (Boulenger, 1891)
 Rhabdophis spilogaster (Boie, 1827)
 Rhabdophis subminiatus (Schlegel, 1837)
 Rhabdophis swinhonis (Günther, 1868)
 Rhabdophis tigrinus (Boie, 1826).

Levila
Neid madusid võib kohata Aasias ja Jaapanis.

Kokkupuuted inimestega

Rhabdophis'e perekonna madudel pole arenenud mürgiaparaati, kuid nende Duvernoy näärmed komplekteerviad toksiinina toimivat sülge ning lisaks paiknevad neil kaelal, naha all, nuchal glands, kuhu kogunevad ja taaskasutatakse ärasöödud mürgiste konnade toksiinina toimivaid molekule. 

Perekonda Rhabdophis liigitatud maod Rhabdophis subminiatus ja Rhabdophis tigrinus on inimeste suhtes mürkmaod, kuna nende hammustus võib inimestel esile kutsuda keskmise astmega mürgistuse.

Viited

Välislingid 
Sissekanne IUCN-is
Sissekanne NCBI Taxonomy database-s'is
Sissekanne roomajate andmebaasis
Sissekanne SITI-s
Sissekanne saidil Wikispecies

Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit :fr:Rhabdophis seisuga 5.02.2014.

Natricidae
Vinton Cerf

Vinton Gray Cerf (sündinud 23. juunil 1943) on Ameerika Ühendriikide arvutiteadlane, keda peetakse üheks interneti isaks. Koos Robert Kahniga töötas ta välja internetiprotokollistiku.

1992. aastal asutas ta koos Robert Kahni ja Lyman Chapiniga Internet Society.

Tunnustus 
2002 – Astuuria printsi auhind teadusliku ja tehnilise uurimistöö valdkonnas (koos Robert Kahni, Tim Berners-Lee ja Lawrence Robertsiga) 
2004 – Turingi auhind
2012 – arvati Interneti kuulsuste halli
2014 – Maarjamaa Risti teenetemärk.
2016 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks

Viited

Välislingid 

 Pallab Ghosh, Google's Vint Cerf warns of 'digital Dark Age', BBC News Online, 13. veebruar 2015 (inglise keeles)

Ameerika Ühendriikide informaatikud
Maarjamaa Risti I klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1943
Mürmekoloogia

Mürmekoloogia on bioloogia haru, mis tegeleb sipelgate uurimisega.

Eestis on mürmekoloogiaga tegelenud Vambola Maavara ja Ants-Johannes Martin.

Välismaa mürmekolooge: Auguste Forel, Edward O. Wilson.

Vaata ka
entomoloogia

Entomoloogia
Samblikuvaksiklased

Samblikuvaksiklased ehk metsavaksiklased (Ennominae) on liblikaliste seltsi vaksiklaste sugukonna alamsugukond.

Klassifikatsioon
Alamsugukonda Ennominae liigitatakse järgmised  triibused:

Välislingid 
Sissekanne Fauna Europaea-s
Sissekanne NCBI-s
Sissekanne SITI-s
Sissekanne Tree of Life-s
Sissekanne saidil Wikispecies

Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit :fr:Ennominae seisuga 06.02.2014.

Vaksiklased
Kosma Laredei

Kosma Laredei (9. veebruar 1880 Tuhalaane vald, Paistu kihelkond – 25. mai 1954 Tallinn) oli eesti õigeusu vaimulik.

Laredei sündis Tuhalaane vallas koolmeistri peres ning omandas hariduse Tuhalaane õigeusu koolis. 

Ta sooritas vaimuliku kutseeksami 1908. aastal ning pühitseti preestriks 1916. aastal. Ta töötas aastatel 1916–1941 Hiiumaal ja aastatel 1947–1953 Mulgimaal õigeusu preestrina. 

Maetud Tallinna Liiva kalmistule.

Isiklikku
Tema vend Peeter oli samuti õigeusu vaimulik, aga ka koolmeister ja rahvusliku liikumise tegelane.

Välislingid
Andrei Sõtšov. Eesti õigeusu piiskopkonna halduskorraldus ja vaimulikkond aastail 1945-1953. Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna kirikuloo õppetoolis. Tartu 2004
Kosma Laredei haua asukoht Liiva kalmistul

Eesti õigeusu vaimulikud
Liiva kalmistule maetud
Sündinud 1880
Surnud 1954
Andres Laur

Andres Laur (enne eestistamist Aleksei Laur; 23. aprill 1909 Ikla – 3. aprill 1973 Toronto) oli eesti ettevõtja ja kirjastaja, kirjastuse Orto omanik.

Ta õppis Eesti Ühistegevuskoolis, viibis õppereisidel Soomes ja Rootsis. Aastast 1935 töötas ta Tallinnas ühistu Tarbija ärijuhina. Saksa okupatsiooni ajal pani ta Tallinnas käima kohvitööstuse Esto.

Aastal 1943 pages ta Soome, asutas aastal 1944 Helsingis kirjastuse Orto ning andis seal välja Karl Ristikivi teose "Tuli ja raud" ja Valev Uibopuu teose "Võõras kodu". Aastal 1944 läks ta Rootsi, jätkates kirjastajategevust Vadstenas ning aastatel 1948–1951 Göteborgis, kirjastades saksa ja rootsi põgenikelaagritesse praktilise väärtusega raamatuid, nagu "Kukeaabits", "Laulik" ja keeleõpikud. Aastal 1947 avaldas ta Eerik Haameri illustratsioonidega "Kalevipoja".

Aastal 1951 siirdus ta Rootsist Kanadasse, kus registreeris taas kirjastuse Orto, olles selle ainuomanik. Lisaks asutas ta aastal 1952 ajalehe Vaba Eestlane, samuti andis ta välja ajakirja Kodukolle.

Kirjandus 
 Kes on kes? Kes on kus? Kaugete maade eestlased. Lühielulood. Vello Lään. Olion 2011

Välislingid 
 http://keeljakirjandus.eki.ee/750-751.pdf

Eesti kirjastajad
Eesti ettevõtjad
Eestistatud nimega inimesed
Eestlased Kanadas
Sündinud 1908
Surnud 1973
Männivaksik (perekond)

Männivaksik (Bupalus) on vaksiklaste sugukonda kuuluv liblikaperekond. 

Eestis elab üks selle perekonna liik – männivaksik (Bupalus piniaria).

Klassifikatsioon
Männivaksikute perekonda klassifitseeritakse järgmised liblikaliigid:

Viited

Välislingid 
Sissekanne Catalogue of Life-s

Sissekanne saidil Wikispecies

Selles artiklis on kasutatud rootsikeelset artiklit :sv:Bupalus seisuga 06.02.2014.

Vaksiklased
Mähkurlased

Mähkurlased (Tortricidae) on liblikaliste seltsi kuuluv sugukond. 

Sugukonda kuulub umbes 5000 liiki, neist elab Euroopas umbes 1000.

Suure monograafia mähkurlastest on kirjutanud Tartu Ülikooli zooloog Julius Kennel. Selles on ka Kenneli enda tehtud värvijoonised 970 liigi kohta.

Klassifikatsioon
Mähkurlaste sugukonda liigitatakse järgmised alamsugukonnad:
 Chlidanotinae
 Olethreutinae
 Tortricinae.

Eesti liikidega perekondi
Retinia
Rhyacionia

Viited

Välislingid 
Sissekanne ADW-s

Sissekanne Fauna Europaeas
Sissekanne NCBI-s
Sissekanne SITI-s
Sissekanne Tree of Life Web'is
Sissekanne saidil Wikispecies

Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit :fr:Tortricidae seisuga 06.02.2014.
Olethreutinae

Olethreutinae on liblikaliste seltsi mähkurlaste sugukonna alamsugukond.

Klassifikatsioon
Alamsugukond Olethreutinae liigitatakse järgmisteks triibusteks:
 Bactrini
 Endotheniini
 Eucosmini
 Grapholitini
 Olethreutini.

Viited

Välislingid 
Sissekanne Fauna Europaea-s
Sissekanne FUNET Tree of Life-s
Sissekanne NCBI-s
Sissekanne SITI-s
Sissekanne saidil Wikispecies

Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit :fr:Olethreutinae seisuga 06.02.2014.

Mähkurlased
Anu Kalm

Anu Kalm (sündinud 15. jaanuaril 1960 Kuressaares) on eesti graafik.

Ta lõpetas 1978. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1986. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi graafika erialal.

Eesti Kunstnike Liidu suurkogu valis 9. mail 2007 Kalmu organisatsiooni asepresidendiks.

Ta kuulub Eesti Vabagraafikute Ühendusse.

Lisaks on ta õpetaja Tallinna Kunstikoolis.

Tunnustus
1990 – Riia minigraafika triennaali diplom
1993 – Tempera OY & G – galerii aastapreemia
1995 – Kultuurilehe lasteraamatute kujundusvõistluse üllatusauhind Leelo Kõlari raamatu "Algus. Klaveriõpik lastele" (kirjastus Eesti Raamat 1994) kujunduse eest
1995 – Eesti Naise auhind (Est.Fem.)
1995 Tallinna graafikatriennaali ostupreemia (As "Paberikunst")

Isiklikku
Ta on Mart Kalmu abikaasa.

Välislingid
Anneli Aasmäe, Anu Kalm lapsepõlves tagasi, Õhtuleht, 21. aprill 1999

Eesti graafikud
Eesti Kunstiakadeemia vilistlased
Sündinud 1960
Estcoy-2

Estcoy-2 oli Baltbati eesti jalaväekompanii NATO rahuvalvemissioonil SFOR Bosnia Hertsegoviinas 1998-1999 Taani rahuvalvepataljoni koosseisus.

Vaata ka
Eesti NATO sõjalistes operatsioonides
Scoutspataljon

Estcoy
Washingtoni Ülikool

Washingtoni Ülikool (University of Washington) on ülikool, mis asub Seattle'is Ameerika Ühendriikides.

Ülikool on asutatud aastal 1861.

Washingtoni ülikooli Skandinavistika osakonnas saab õppida ka eesti keelt. 

Ameerika Ühendriikide ülikoolid
Washingtoni osariik
Mihkel Kree

Mihkel Kree (sündinud 1984) on eesti füüsik.

Kree osales Hugo Treffneri Gümnaasiumi õpilasena olümpiaadidel Eestis ja mujal ning võitis medaleid informaatikas ja füüsikas. 2002. aastal pälvis ta pronksi rahvusvahelisel füüsikaolümpiaadil ja hõbeda informaatikas, 2003 mõlemal alal hõbeda. Hiljem on ta osalenud olümpiaadidel Eesti õpilaste juhendajana.

2003. aastast õppis ta Tartu Ülikoolis füüsikat ja 2009. aastal kaitses samas magistrikraadi. Seejärel õppis doktorantuuris Marseille Ülikoolis. Tema erihuviks on vedelike segunemine turbulentsi tingimustes.

Kree on õpetanud Kuningas Abdullahi Teadus- ja Tehnikaülikoolis Saudi Araabias.

Augustist 2016 kuni 2018. aasta märtsini töötas ta Tartu Ülikooli teaduskooli direktorina. Pärast seda töötab Kree ettevõttes Starship Technologies.

Viited

Välislingid 
 Andrus Esko "Peaaegu imelaps Mihkel Kree: «Ma treenin mõtlemist.»" Õhtuleht, 16. aprill 2003
 Katre Tatrik "Tartlane õpetab Saudi Araabias füüsikuid" Tartu Postimees, 7. veebruar 2014
 Aime Jõgi "Mihkel Kree lahkus TÜ teaduskooli juhi kohalt, kuna teaduskooli entusiastide initsiatiiv ei leidnud toetust" Tartu Postimees, 19. september 2018

Eesti füüsikud
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1984
Tõrma hiiemägi

Tõrma hiiemägi on hiiemägi Virumaal Rakvere kihelkonna Tõrma külas. 

Matthias Johann Eisen on Tõrma hiiemäe tekkemuistendit refereerinud järgnevalt: "Pilv viib Tõrma järve oma teed, asemele tuleb hiiemägi, mille ees sikk jookseb ja hoiatab. Teated puuduvad hoiatuse tähelepanemise kohta."

Tõrma hiiemägi on muinsuskaitse all ajaloolise loodusliku pühapaiga ja arheoloogiamälestisena. 

Tõrma hiiemägi arvati ajalooliste looduslike pühapaikade mälestiseliiki kultuuriminister Tiit Teriku käskkirjaga nr 36 21. veebruarist 2022.

Viited

Välislingid 

 Tõrma hiiemägi Hiite Maja SA andmekogus. 
 

Hiiemäed 
Rakvere kihelkonna looduslikud pühapaigad
Dieter Borst

Dieter  Borst (12. mai 1950 Schramberg) on saksa maalikunstnik.

Elukäik 
1969  õpinguid Münchenis
1972  õppereisi Aafrikasse
1973  algavale töötab graafilise
1997  väljarände pärast Gran Canaria

Loomingu näited

Kunstiraamatud
  Dieter Borst Art Informel 2010 - 2011, kirjastus: Epubli,  ISBN 978-3-8442-9261-9
  Dieter Borst – Art Informel 2013, kirjastus: Bod,  ISBN 978-3-7322-5015-8

Muuseumi ja galeriid 
Dieter Borsti töid esineb järgmiste muuseumide/galeriide kollektsioonides:
 Broadway Gallery, New York
 Gallery Colonial House Inn, New York  
 The Grand, Fort Lauderdale, Florida
 Galerie Tempestas, Cologne
 Galeria de Arte, Hispaania/Gc

Kirjandus 
New York Arts Magazine, Dieter Borst
Lexikonia – Enzyklopädie, Dieter Borst
Artfairsinternational NY USA, Dieter Borst
Broadway Gallery, NY USA, Dieter Borst
German National Library, Dieter Borst
Artslant - Worldwide, Borst
Haz-Hannoversche Allgemeine, Borst
Newyorkartssupporters-wordpress,

Välislingid
 Kodulehekülg
 Dieter Borst, You Tube

Saksamaa maalikunstnikud‎
Sündinud 1950‎
Nerodia

Nerodia on maoperekond.

Klassifikatsioon
Perekonda Nerodia klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
 Nerodia clarkii (Baird & Girard, 1853)
 Nerodia cyclopion (Duméril, Bibron & Duméril, 1854)
 Nerodia erythrogaster (Forster, 1771)
 Nerodia fasciata (Linnaeus, 1766)
 Nerodia floridana (Goff, 1936)
 Nerodia harteri (Trapido, 1941)
 Nerodia paucimaculata (Tinkle & Conant, 1961)
 Nerodia rhombifer (Hallowell, 1852)
 Nerodia sipedon (Linnaeus, 1758)
 Nerodia taxispilota (Holbrook, 1838).

Levila
Neid võib kohata Kanadas, Ameerika Ühendriikides, Mehhikos ja Kuuba põhjaosas.

Viited

Välislingid 
Sissekanne IUCN-is
Sissekanne NCBI-s
Sissekanne roomajate andmebaasis
Sissekanne SITI-s
Sissekanne saidil Wikispecies

Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit :fr:Nerodia seisuga 07.02.2014.

Natricidae
Natriciteres

Natriciteres on maoperekond.

Klassifikatsioon
Perekonda Natriciteres klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
 Natriciteres bipostocularis Broadley, 1962
 Natriciteres fuliginoides (Günther, 1858)
 Natriciteres olivacea (Peters, 1854)
 Natriciteres sylvatica Broadley, 1966
 Natriciteres variegata (Peters, 1861).

Levila
Neid võib kohata Sahara-taguses Aafrikas.

Viited

Välislingid 
Sissekanne Catalogue of Life-s
Sissekanne IUCN-is
Sissekanne NCBI-s
Sissekanne roomajate andmebaasis
Sissekanne SITI-s
Sissekanne saidil Wikispecies
Sissekanne WoRMS-is

Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit :fr:Natriciteres seisuga 07.02.2014.

Natricidae
Säsiürask

{{Taksonitabel
| nimi = Säsiürask
| pilt = Tomicus_meyers_1888_v16_p352.jpg
| pildi_seletus = Suur-säsiürask| pildi_laius = 250px
| värv = #
| riik = Loomad Animalia 
| hõimkond = Lülijalgsed Arthropoda| klass = Putukad Insecta| alamklass = Tiibputukad Pterygota| infraklass =  Uustiibsed Neoptera  
| ülemselts = Endopterygota 
| selts = Mardikalised Coleoptera| alamselts = Polyphaga| ülemsugukond = Curculionoidea| sugukond = Kärsaklased Curculionidae| alamsugukond = Ürasklased Scolytinae| perekond = Säsiürask Tomicus| perekonna_autor = Latreille, 1803
| sünonüümid =*Blastophagus Eichhoff, 1864Myelophilus Eichhoff, 1878
}}
Säsiürask (Tomicus) on mardika perekond. Eestis leidub perekonnast kaks liiki – väike-säsiürask ja suur-säsiürask.

Klassifikatsioon
Säsiüraskite perekonda klassifitseeritakse järgmised Euroopas lendlevad mardika liigid: 
 Tomicus destruens (Wollaston, 1865)
 Tomicus minor (Hartig, 1834)  – väike-säsiürask
 Tomicus piniperda'' (Linnaeus, 1758)  – suur-säsiürask.

Viited

Välislingid 
 
Sissekanne Fauna Europaea-s

Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit :fr:Tomicus seisuga 07.02.2014.

Kärsaklased
Ürasklased
Eesti mardikalised
Mārtiņsala

Mārtiņsala, ajaloolises kontekstis ka Holm, oli Salaspilsi linna juures Daugava jões asunud 20 hektari suurune saar.

Ajalugu

Muinasaeg
Arheoloogilised väljakaevamised on näidanud, et esimesed jäljed asustusest saare peal pärinevad 11. sajandist. Sinna rajatud asula hõlmas 5 ha, kus neljal tänaval paiknes 20–30 elamut koos paarisaja elanikuga ja tegeldi põllumajanduse, käsitöö, kaubanduse ja kalastusega. Küla kaitses ühelt kõrge jõekallas ja teiselt poolt 3 m lai ja 1 m kõrge vallilaadne ehitis. Tolleaegne Mārtiņsala oli üks suurematest Väina liivlaste asualal olevatest keskustest.

Ristiusustamine ja Liivi ristisõda
Kirjalikes allikates mainitakse saart Holmi nime all esmakordselt Henriku Liivimaa kroonikas seoses 1186. aastal sinna kivilinnuse ehitamise ja 6 kohaliku liivlase ristimisega Üksküla piiskopi Meinhardi poolt. 1198. aastal kasvas rahumeelne misjonitöö üle Liivi ristisõjaks, mille algusperioodil oli just Holm peamine konflikti tulipunkt. 1200. aastal piirasid liivlased Holmi linnusesse varjunud piiskop Albertit ja tema kaaskonda, kuid lõpuks sõlmisid temaga rahu. 1202. aastal põletasid semgalid maha Holmi küla, kuid linnust vallutada ei suutnud. Järgmisena saabus linnust piirama Polotski vürsti vägi, mille aga piiskopi ammukütid tagasi lõid. 1206. aastal hõivas Holmi kantsi piiskop Alberti vastu üles tõusnud kohalike liivlaste, turaidalaste ja leedulaste liitlasvägi. Piiskopi saadetud sõjajõud aga võitsid neid Holmil toimunud lahingus, tappes seejuures ka Holmi liivlaste juhi ja üliku Ako, ja alistasid seejärel ka linnuses olijad. Varsti pärast seda saabus taas Polotski vürst, kes koos turaidalastega üritas omakorda linnust vallutada, kuid pikk piiramine edu ei toonud. Sellele järgnevalt alistusid Holmi liivlased lõplikult piiskopi ülemvõimule ja suurem sõjategevus seal piirkonnas lõppes.

Hilisem ajalugu
Holmi linnus sai tugevalt kannatada 13. sajandi lõpu ja 14. sajandi alguse Riia peapiiskopi ja Liivi ordu vahelistes sõdades.

Asustus kestis saarel kuni 16. sajandini. Varem Holmi või Kirchholmi nime all tuntud saart hakati alates 17. sajandist kutsuma läti keeles Mārtiņsalaks ja saksa keeles Martinsholmiks seal asunud pühale Martinile pühendatud kiriku järgi.

1974.–1975. aastal jäi saar vee alla seoses Riia hüdroelektrijaama veehoidla rajamisega.

Viited

Jõesaared
Läti esiajalugu
Läti keskaeg
Läti saared
Bob Barker

Robert William Barker (sündinud 12. detsembril 1923) on USA telesaatejuht. Ta juhtis aastail 1972–2007 saadet "The Price Is Right" ("Õige hind"). Samuti juhttis ta mitmeid Miss USA ja Miss Universe'i võistlusi.

Välislingid
 

Ameerika Ühendriikide näitlejad
Sündinud 1923
Aberfeldy destilleerimiskoda

Aberfeldy destilleerimiskoda on Šotimaal Highlandi regioonis aastal 1896 asutatud viski destilleerimiskoda. See asub Aberfeldy idaküljel.

Aastatel 1917–1919 oli destilleerimiskoja töös seisak, sest kogu oder läks Esimese maailmasõja tingimuste tõttu toiduks. Samal põhjusel katkestati töö mõneks ajaks Teise maailmasõja perioodil.

Alkoholitootjad
Šotimaa ettevõtted
Balblairi destilleerimiskoda

Balblairi destilleerimiskoda on Šotimaal Highlandi regioonis aastal 1790 asutatud viski destilleerimiskoda.

Destilleerimiskojal on oma külastuskeskus, mis on avatud kõikidele külastajatele.

Alkoholitootjad
Šotimaa ettevõtted
Ben Nevise destilleerimiskoda

Ben Nevise destilleerimiskoda on Šotimaal mägismaa Highlandi regioonis Fort Williamis aastal 1825 asutatud viski destilleerimiskoda.

Alkoholitootjad
Šotimaa ettevõtted
Blair Atholi destilleerimiskoda

Blair Atholi destilleerimiskoda on Šotimaal Highlandi regioonis aastal 1798 asutatud viski destilleerimiskoda.

Alkoholitootjad
Šotimaa ettevõtted
Clynelishi destilleerimiskoda

Clynelishi destilleerimiskoda on Šotimaal Highlandi regioonis aastal 1872 asutatud viski destilleerimiskoda.

Alkoholitootjad
Šotimaa ettevõtted
Dalmore'i destilleerimiskoda

Dalmore'i destilleerimiskoda on Šotimaal Highlandi regioonis aastal 1839 asutatud viski destilleerimiskoda.

Viskid
Praegu tootmises olevad viskid:
The Dalmore 12-year-old
The Dalmore 15-year-old
The Dalmore Cigar Malt
The Dalmore 18-year-old
The Dalmore King Alexander III
The Dalmore 25-year-old
The Dalmore Valour – Travel Retail Exclusive
The Dalmore Constellation Collection
The Dalmore Richard Paterson Collection

Välislingid 
Dalmore'i ametlik veebileht (inglise keeles)

Alkoholitootjad
Šotimaa ettevõtted
Dalwhinnie destilleerimiskoda

Dalwhinnie destilleerimiskoda on Šotimaal Highlandi regioonis aastal 1898 asutatud viski destilleerimiskoda.

Alkoholitootjad
Šotimaa ettevõtted
Deanstoni destilleerimiskoda

Deanstoni destilleerimiskoda on Šotimaal Highlandi regioonis aastal 1965 asutatud viski destilleerimiskoda.

Ettevõtte omanik on Lõuna-Aafrika Vabariigi päritolu Distell Group Limited.

Destilleerimiskoda tegutseb 1785. aastal ketruskojaks rajatud hoones, mis suleti 1965. aastal ja kohendati 1966 uue funktsiooni tarbeks.

Alkoholitootjad
Šotimaa ettevõtted
Edradouri destilleerimiskoda

Edradouri destilleerimiskoda on Šotimaal Highlandi regioonis aastal 1825 asutatud viski destilleerimiskoda.

Alkoholitootjad
Šotimaa ettevõtted
Glen Gariochi destilleerimiskoda

Glen Gariochi destilleerimiskoda on Šotimaal Highlandi regioonis aastal 1797 asutatud viski destilleerimiskoda.

Alkoholitootjad
Šotimaa ettevõtted
Aspidura

Aspidura on maoperekond.

Klassifikatsioon
Perekonda Aspidura klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
 Aspidura brachyorrhos (Boie, 1827)
 Aspidura ceylonensis Günther, 1858
 Aspidura copei Günther, 1864
 Aspidura deraniyagalae Gans & Fetcho, 1982
 Aspidura drummondhayi Boulenger, 1904
 Aspidura guentheri Ferguson, 1876
 Aspidura trachyprocta Cope, 1860.

Sünonüüm
2013 Haplocercus on  perekonna Aspidura sünonüüm..

Levila
Neid võib kohata Sri Lankal.

Viited

Välislingid 
Albert C. L. G. Günther,The Reptiles of British India, London, lk 202 - 203, 1863, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 08.02.2014) (inglise keeles)  
Sissekanne ADW-s
Sissekanne Catalogue of Life-s
Sissekanne IUCN-is
Sissekanne NCBI-s
Sissekanne roomajate andmebaasis
Sissekanne SITI-s
Sissekanne saidil Wikispecies

Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit :fr:Aspidura seisuga 08.02.2014.

Natricidae
Atretium

Atretium on maoperekond.

Klassifikatsioon
Perekonda Atretium klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
 Atretium schistosum (Daudin, 1803)
 Atretium yunnanensis Anderson, 1879.

Levila
Neid võib kohata Aasias.

Viited

Välislingid 
Albert C. L. G. Günther,The Reptiles of British India, London, lk 272 - 273, 1863, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 08.02.2014) (inglise keeles)  
Sissekanne ADW-s
Sissekanne Catalogue of Life-s
Sissekanne IUCN-is
Sissekanne NCBI-s
Sissekanne roomajate andmebaasis
Sissekanne SITI-s
Sissekanne saidil Wikispecies

Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit :fr:Atretium seisuga 08.02.2014.

Natricidae
Tõe vastavusteooria

Tõe vastavusteooria ehk tõe korrespondentsiteooria on teooria, mille alusel väite tõesus või väärus määratakse ära vaid selle kaudu, kas see päris maailmas ka nii esineb ning seda edukalt kirjeldab. Vastavusteooria vastandub sellega tõe koherentsusteooriale, mille kohaselt väite tõesus või väärus tuleb välja sellest, kuidas väide kehtib teiste väidetega kooskõlas. 

Vastavusteoreetikud väidavad, et tõesed väited ning uskumused vastavad tegelikule olukorrale. Selline tõeteooria üritab luua suhet mõtete ja väidete ning asjade ja faktide vahel ning kirjeldab, et väite tõesus või väärus määratakse ainuüksi selle kaudu, kuidas see seostub reaalsusega - kas see kirjeldab seda reaalsust täpselt. 

Vastavusteooria on mudel, mille alged ulatuvad mõnede klassikaliste Kreeka filosoofide nagu näiteks Sokratese, Platoni ning Aristoteleseni.

Vastavusteooriate variante

Vastavus kui ühilduvus  

Bertrand Russell leidis, et tõene väide peab struktuurselt sobima selles reaalsuses toimuvate olukordadega, kus väite tõesust kontrollitakse.

Näiteks väide "kass on vaibal" kehtib ainult sellises maailmas, kus on olemas kass, kus on olemas vaip ning kus kass ja vaip on omavahel seoses sellega, et kass selle peal asub. Kui ükski nendest kolmest tingimusest ei kehti, siis võib järeldada, et väide ise on ka väär. 

Mõned väited pakuvad sellise mudeli järgi seletamiseks raskusi, küll. Mõne näitena ei pruugi omadussõnad nagu "võlts" ja "väidetav" kehtida lihtsalt sellises mõttes, et nad piiravad  enda nimisõna tähendust: "pikk advokaat" on lihtsalt üks advokaadi tüüp, aga "väidetavalt advokaat" ei pruugi olla.

Seosed ontoloogiaga  

Ajalooliselt on enamik vastavusteooria pooldajaid olnud ontoloogilised realistid: inimesed, kes usuvad, et on olemas maailm väljaspool kõigi inimeste mõttemaailmasid. See uskumus on vastuolus metafüüsiliste idealistidega, kes usuvad, et kõik, mis on olemas, on tegelikult kellegi mõttekujutus või idee.

Vastuväited 

Üks rünnakutest teooriale väidab, et vastavusteooria saab kehtida vaid nii kaua välismaailma kohta, kui kaua päris maailm meie poolt kättesaadav ning tajutav on. Sellest hetkest, kui inimene enam välismaailma ei taju, ei saa tõe vastavusteooria kehtida. 

Skeptikute järgi ei ole inimestel üldse teadmisi, seega ei saa tõe vastavusteooria kuidagi tõene olla. 

Mõned teised vaated näitavad, et meil on veel lisaks mingisugune taju või arusaam välismaailma objektidest, mis mingil moel tavalisest teadmisest veel väljaspool on ning laiem on. Selline kaudne arusaam on ise ka üks idee kellegi ajus, nii et tõe vastavusteooria taandub lihtsalt vastavusele inimese ideede vahel tõest ning maailmast, kust maalt muutub vastavusteooria juba koherentsiteooriaks.

Filosoofia
Baltic Hotel Promenaadi

Baltic Hotel Promenaadi on Haapsalus asuv majutusasutus. Hoone ajalugu algab 1859. aastast, kui Gustav von Ungern-Sternberg rajas Haapsalusse Peltzeri villa. Hoone kuulus Ungern-Sternbergile 1931. aastani.

Villa renoveeriti 1998. aastal kahekorruselise uusehitisega ning sinna tuli Baltic Hotel Group'i Promenaadi hotell. Tänapäeval on hotellil 3 korrus ning seal on 68 majutuskohta.

2006. aastal ööbis hotellis bänd Lordi.

Välislingid
Hotelli koduleht
Haapsalu
Eesti majutusasutused
Glengoyne'i destilleerimiskoda

Glengoyne'i destilleerimiskoda on Šotimaal Highlandi regioonis aastal 1833 asutatud viskidestilleerimiskoda.

Alkoholitootjad
Šotimaa ettevõtted
Glenmorangie destilleerimiskoda

Glenmorangie destilleerimiskoda on Šotimaal Highlandi regioonis 1843. aastal asutatud viskidestilleerimiskoda.

Tooted

Alkoholitootjad
Šotimaa ettevõtted
Glen Ordi destilleerimiskoda

Glen Ordi destilleerimiskoda on Šotimaal Highlandi regioonis aastal 1838 asutatud viski destilleerimiskoda.

Alkoholitootjad
Šotimaa ettevõtted
Glenturret' destilleerimiskoda

Glenturret' destilleerimiskoda on Šotimaal Highlandi regioonis aastal 1775 asutatud viskidestilleerimiskoda.

Alkoholitootjad
Šotimaa ettevõtted
Loch Lomondi destilleerimiskoda

Loch Lomondi destilleerimiskoda on Šotimaal Highlandi regioonis aastal 1896 asutatud viski destilleerimiskoda.

See asub Alexandrias Loch Lomondi lähedal.

Alkoholitootjad
Šotimaa ettevõtted
The Macallani destilleerimiskoda

The Macallani destilleerimiskoda on Šotimaal Highlandi regioonis aastal 1824 asutatud viski destilleerimiskoda.

Välislingid 
The Macallani ametlik veebileht (inglise keeles)

Alkoholitootjad
Šotimaa ettevõtted
Millburni destilleerimiskoda

Millburni destilleerimiskoda oli viski destilleerimiskoda Invernessis Põhja-Šoti mägismaal.

See tegutses aastatel 1807–1985. Alguses oli selle nimi Invernessi destilleerimiskoda (Inverness Distillery). Millburni nime sai see 1904. aastal.

Pärast sulgemist 1985. aastal lammutati enamik destilleerimiskoja hooneid. Ühes säilinud hoones avati 1989. aastal restoran.

Alkoholitootjad
Šotimaa ettevõtted
Obani destilleerimiskoda

Obani destilleerimiskoda on Šotimaal Highlandi regioonis aastal 1794 asutatud viski destilleerimiskoda.

See asub Obani sadamalinnas ja rajati enne, kui selle kõrvale arenes linn. See on üks väiksematest destilleerimiskodadest Šotimaal.

Alkoholitootjad
Šotimaa ettevõtted
Fettercairni destilleerimiskoda

Fettercairni destilleerimiskoda on Šotimaal Highlandi regioonis aastal 1824 asutatud viski destilleerimiskoda.

Alkoholitootjad
Šotimaa ettevõtted
Old Pulteney destilleerimiskoda

Old Pulteney destilleerimiskoda on Šotimaal Highlandi regioonis aastal 1826 asutatud viski destilleerimiskoda.

Välislingid 
Old Pulteney ametlik veebileht (inglise keeles)

Alkoholitootjad
Šotimaa ettevõtted
Royal Brackla destilleerimiskoda

Royal Brackla destilleerimiskoda on Šotimaal Highlandi regioonis aastal 1812 asutatud viski destilleerimiskoda.

Alkoholitootjad
Šotimaa ettevõtted