joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Aasta koor

Aasta koor on Eesti Kooriühingu aastapreemia üks preemiatest, mis antakse aasta tähelepanuväärseimale koorile või kooridele.

Aasta koorid
2004 Eesti Rahvusmeeskoor (dirigent Ants Soots) ja EMLS üle-eestiline poistekoor „Kalev” (dirigendid Hirvo Surva ja Indrek Vijard) 
2005 Tallinna Muusikakeskkooli lastekoor (dirigent Ingrid Kõrvits) ja Tartu Noortekoor (dirigendid Kadri ja Riho Leppoja)
2006 Miina Härma Gümnaasiumi segakoor (dirigent Kadri Leppoja) ja Riinimanda Kooristuudio (dirigent Urve Uusberg)
2007 tütarlastekoor Ellerhein (dirigent Tiia-Ester Loitme) ja meeskoor Forestalia (dirigendid Alo Ritsing ja Ilmari Johansson)
2008 Tartu Ülikooli kammerkoor (dirigent Triin Koch) ja Tallinna Reaalkooli segakoor (dirigent Eve Karp)
2009 kammerkoor Voces Musicales (dirigent Risto Joost) ja segakoor Suisapäisa (dirigent Kuldar Schüts)
2010 Tallinna Muusikakeskkooli noortekoor (dirigent Ingrid Kõrvits) ja Tartu Poistekoor (dirigendid Undel Kokk ja Annelii Traks)
2011 Collegium Musicale (dirigent Endrik Üksvärav) ja Miina Härma Gümnaasiumi segakoor (dirigent Kadri Leppoja)
2012 Tartu Akadeemiline Meeskoor (dirigent Alo Ritsing) ja kammerkoor Solare (dirigent Elo Üleoja)
 2013 Kammerkoor Head Ööd, Vend (dirigendid Pärt Uusberg ja Külli Kiivet) ja Saaremaa Meeskoor SÜM (dirigendid Mari Ausmees ja Ester Soe)
2014 Collegium Musicale (dirigendid Endrik Üksvärav ja Miina Pärn)
2015 Rahvusooper Estonia poistekoor (dirigent Hirvo Surva) ja Oonurme segakoor (dirigendid Ants Üleoja ja Keio Soomelt) 
 2016 Tartu Ülikooli Kammerkoor (peadirigent Triin Koch, külalisdirigent Lodewijk van der Ree) ja Viljandimaa Kammerkoor (dirigendid Kadi Ritsing ja Jüri Liiva)
 2017 Collegium Musicale (dirigent Endrik Üksvärav, abidirigent Miina Pärn) ja Kolga-Kuusalu Kammerkoor (dirigent Taavi Esko) 
2018 Rahvusooper Estonia poistekoor (dirigent Hirvo Surva)
2019 Tartu Ülikooli Akadeemiline Naiskoor (dirigent Triin Koch) ja VENÜ naiskoor Vanaemad (dirigendid Silvia Mellik ja Reet Ratassepp) 
2020 kammerkoor Voces Tallinn (dirigent Risto Joost)
2021 Kammerkoor Head Ööd, Vend (dirigent Pärt Uusberg) ja Lehtse Kammerkoor (dirigendid Tiiu Tikkerber ja Jaanus Väljaots)

Viited

Välislingid
 Eesti kooriühingu koduleht

Eesti muusika auhinnad
E STuudio koori- ja tantsukool

E STuudio koori- ja tantsukool on huvialakool Tartus. Kool on keskendunud koorimuusika ja tantsu õpetamisele. Kool asutati 2018. aasta septembris E STuudio Noortekoori peadirigendi Külli Lokko eestvõttel. Koolis laulab ja tantsib pea 120 last ja noort. Täiskasvanud saavad laulda huvikooris ja õppida ukulelet.

Vaata ka 
 E STuudio Noortekoor

Viited

Välislingid
E STuudio veebisait

Eesti huvikoolid
Tartu koolid
Eesti tants
Eesti muusikakoolid
Ángel Correa

Ángel Martín Correa Martínez (sündinud 9. märtsil 1995 Rosarios) on Argentina jalgpallur. 

Ta mängib Hispaania kõrgliiga klubis Madridi Atlético ja Argentina jalgpallikoondises ründaja positsioonil.

Profikarjääri alustas Correa 2012. aastal kodumaa klubis San Lorenzo. 2014. aastal sõlmis ta Madridi Atléticoga viie aasta pikkuse lepingu.

Koondisekarjäär 
2015. aastal tuli Correa Argentina kuni 20-aastaste koondisega Lõuna-Ameerika noorte meistriks. Turniiril lõi Correa neli väravat.

Debüüdi Argentina rahvuskoondises tegi ta 4. septembril 2015 sõprusmängus Boliivia vastu. Selles mängus lõi ta ka oma esimese värava koondise särgis.

2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus ta Argentina olümpiakoondisse.

Saavutused 
San Lorenzo
Argentina Primera División: 2013 Inicial
Copa Libertadores: 2014
Atlético Madrid
UEFA Euroopa Liiga: 2017–18
UEFA Superkarikas: 2018

Viited

Välislingid 

Argentina jalgpallurid
Madridi Atlético mängijad
Sündinud 1995
Ålesundi lennujaam

Ålesundi lennujaam (norra keeles Ålesund lufthavn, Vigra, IATA: AES, ICAO: ENAL) on rahvusvaheline lennujaam Norras Ålesundis. 

Lennujaama läbis 2013. aastal 1 007 209 reisijat. Lennujama lendab regulaarselt viis lennufirmat: KLM Cityhopper, Norwegian Air Shuttle, Scandinavian Airlines, Wideroe ja Wizz Air.

Norra lennujaamad
Ålesundi vald
Paul Langevin

Paul Langevin Londoni Kuningliku Seltsi liige (23. jaanuar 1872 – 19. detsember 1946) oli prantsuse füüsik, kes lõi Langevini dünaamika ja Langevini võrrandi.

1894–1897 õppis ta École normale supérieure'is, seejärel töötas ühe aasta Cavendishi laboratooriumis Cambridge'is, kus ta sõbrunes Ernest Rutherfordiga. 1902 kaitses doktorikraadi ning töötas 1904. aastast professorina Collège de France'is. Esimese maailmasõja ajal arendas ta sonari tehnoloogiat.

Langevin oli Prantsusmaa Kommunistliku Partei liige.

Ta oli Pierre Curie doktorant ja hiljem Marie Curie armuke.

Langevin oli abielus Jeanne Desfosses'ga, kellega tal oli neli last.

Viited 

Prantsuse füüsikud
Kommunistid
Pariisi Panteoni maetud
Sündinud 1872
Surnud 1946
Põuavälk (mäng)

"Põuavälk", täisnimega Üleliiduline pioneeride sõjalis-sportlik mäng "Põuavälk" (vene keeles Зарница; täieliku nimega Всесоюзная пионерская военно-спортивная игра «Зарница») oli Nõukogude Liidus korraldatud üleriiklik pioneeriorganisatsiooniga seotud sõjalis-sportlik võistlusmäng 4.-7. klassi õpiastele. On hiljem taaselustatud ja jätkatud Venemaal. 

Vanemale koolieale oli nõukogude ajal sarnase põhimõttega mäng "Kotkapoeg" (vene keeles "Orljonok").

Nõukogude Liidus 
Sõjalis-sportliku mängu esmase sisu töötas välja keegi naisõpetaja Krasnokamski rajoonis Permi oblastis. Esimene mäng toimus sõjaväelastega 23. veebruaril 1964. "Põuavälk" algatati Nõukogude Liidus ametlikult 1967. aastal ja see oli mõeldud ühtlasi ettevalmistava ja sõjalis-patriootliku abimeetmena seoses ajateenistuse lühendamisega Nõukogude Armees kolmelt aastalt kahele. Mängu esimeseks üldjuhiks määrati suurtükiväemarssal Vassili Kazakov. Juba esimestel aastatel võttis mängust osa miljoneid lapsi.

Mängu põhieesmärgid:
 Lastes ja noortes kodanikuteadlikkuse ja patriotismi kasvatamine.
 Sõjandus- ja matkamisoskuste õpetamine.
 Meeskonnavaimu, abivalmidusliku õhkkonna ja seltsimehelikkuse kasvatamine.
 Ettevalmistus eelseisvaks ajateenistuseks Nõukogude Armees. 

Mängiti reeglina kahe vastaspoolena. Lisandus vahekohus ja vaatlejad. Lahendada tuli sõjalis-sportilikke ja taktikalisi ülesandeid, samuti luureülesandeid ning saada lõpuks kätte vastaspoole lipp. Võitis meeskond, kelle punktisumma osutus suuremaks. 

"Põuavälgust" on saanud ainet mitu Nõukogude mängufilmi.

Taaselustamine Venemaal  
Venemaal on mäng taastatud ja viiakse läbi kaitseministeeriumi ja haridus- ja teadusministeeriumi koostöös.

Mängu põhiteemad:
 Riviülevaatus koos lauluga.
 Venemaa sõjaajaloo ja sümboolika-alaste teadmiste kontroll.
 Liikluseeskirja tundmine.
 Orienteerumine maastikul.
 Laskmine.
 Granaadivise.
 Jõuharjutused.
 Sõjalis-sportlikud teate- ja muud võistlused.

Vaata ka 
ALMAVÜ
Üleliiduline V. I. Lenini nimeline Pioneeriorganisatsioon
Junarmija

Välislingid 
Back in USSR: Zarnitsa
Mil.ru: Ida SVR sõjaväelased hindavad mängu Zarnitsa 2016

Pioneeriliikumine
Venemaa sõjandus
Senoji Varėna

Senoji Varėna (poola Stare Orany)  on küla (endine alev ja linn) Leedus endise Alytuse maakonna aladel Varėna rajooni Varėna vallas. Küla asub Varėna linnast neli kilomeetrit põhja pool Merkysi jõe kaldal. Külas on raamatukogu, postkontor ja keskkool.

Ajalugu

Küla mainiti esmakordselt aastal 1413. Hiljem rajati sinna mõis, mis kuulus Brzostowskitele. Sealset asulat on esimest korda aleviks nimetatud aastal 1486. Aastal 1582 sai see ka linnaõigused, kuigi selle linnastaatust hiljem ei kinnitatud. See kannatas XVII-XVIII sajandi sõdades rängalt ja kaotas suure osa oma rahvastikust.

Aastal 1862 tekkis Varssavi-Vilniuse-Peterburi raudtee äärde, kus asus Varėna raudteejaam, uus asula, mis hakkas kandma nime Varėna II, varasem alev kandis siis vastavalt nime Varėna I. Aastal 1891 põles Varėna I maha ja paljud sealsed elanikud asusid elama raudtee äärde, aidates uuel asulal nii aleviks kujuneda, kuigi ka vanem Varėna I säilitas alevi staatuse. Erinevalt uuemast Varėna II alevist jäi Varėna I Esimese maailmasõja järel Leedu territooriumile.

9. septembril 1942 hukkasid saksa okupatsiooniväed sealses sünagoogis 831 Varėna juuti. Aastal 1946 asustati ligi 2000 sealset poolakat ümber praeguse Poola aladele.

Aastal 1980 liideti Varėna I alev ja Varėna II linn ühiseks asulaks, mis hakkas kandma nime Varėna. Aastal 1994 eraldati sellest Varėna I  alad, mis hakkasid kandma nime Senoji Varėna. Uue asula alevistaatus jäi sealjuures taastamata ja nii on Senoji Varėna küla.

Elanikkond

Tuntud elanikke
Mikalojus Konstantinas Čiurlionis – Leedu helilooja
Michał Brzostowski – Rzeczpospolita riigitegelane

Viited

Välislingid 

Küla Poola geograafilises sõnastikus
Küla portaalis vietoves.Lt

Leedu külad
Varėna rajoon
Sarmite Sild

Sarmite Sild (aastani 1987 Sarmite Gabrane; sündinud 11. jaanuaril 1962 Kubuļis, Lätis) on läti päritolu Eesti orienteeruja ja orienteerumistreener.

1980. aastal lõpetas ta Balvis keskkooli. Õppis Läti Kehakultuuriinstituudis. 

Tema orienteerumistreenerid olid Arvids Šnepers ja Juris Zilko. 1981. aastal tuli ta NSV Liidu meistriks orienteerumisjooksu tavarajal ja võitis hõbeda Läti NSV naiskonna liikmena teatejooksus. 1983. aastal tuli ta Läti NSV naiskonna liikmena orienteerumise teatejooksus NSV Liidu meistriks. 1983. aastal osales orienteerumise üliõpilaste MM-il. Aastatel 1985–1986 võitis orienteerumisjooksus 2 kulda sotsialismimaade karikavõistlustel ja 3 kulda Balti NSV-de meistrivõistlustel. Aastatel 1980–1987 tuli orienteerumisjooksus 6 korda Läti NSV meistriks. 

Eesti meistrivõistlustel orienteerumises võitis aastatel 1994 ja 1995 kulla öisel tavarajal ning 1994. aastal 2 pronksi (tavarajal ja lühirajal). 

1999. aastast on ta Võru Spordikooli ja Orienteerumisklubi Võru orienteerumistreener. Ta on Eesti Orienteerumisliidu treenerite nõukogu liige. Tema õpilasi on Eleri Hirv, Marianne Haug ja Timo Sild.

Tunnustused
1982 NSV Liidu meistersportlane orienteerumises
2008 Eestimaa Spordiliidu Jõud aasta treener

Isiklikku
Tema abikaasa on Sixten Sild, neil on pojad Timo ja Lauri Sild.

Viited

Välislingid

Eva-Maria Truusalu intervjuu Sarmite Sillaga. Orienteeruja 2/2017

Eesti orienteerujad
Läti sportlased
Nõukogude Liidu sportlased
Eesti treenerid
Eesti lätlased
Sündinud 1962
Geysdorp

Geysdorp on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Loodeprovintsis Ngaka Modiri Molema ringkonnas Tswaingi vallas.

Geysdorp on asutatud 1895. aastal.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Geysdorpi elanikest mustanahalisi aafriklasi 96,04%, värvilisi 2,49%, valgeid 1,17% ja India või Aasia päritolu inimesi 0,29%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 91,06% inimesi, sotho keelt 2,56%, afrikaani keelt 2,05%, suulu keelt 1,25% ja inglise keelt 1,17%.

Viited

Loodeprovintsi (LAV) linnad
Thomas Lemar

Thomas Lemar (sündinud 12. novembril 1995 Baie-Mahault's Guadeloupe'is) on Prantsusmaa jalgpallur. Ta mängib Hispaania kõrgliiga klubis Madridi Atlético ja Prantsusmaa jalgpallikoondises poolkaitsjana.

Koondisekarjäär 
Debüüdi Prantsusmaaes tegi ta 15. novembril 2016 sõprusmängus Elevandiluuranniku vastu.

Esimese värava lõi ta koondise särgis 31. augustil 2017 MM-i valikmängus Hollandi vastu.

2018. aastal tuli ta Prantsusmaa koondisega maailmameistriks.

Saavutused 
Monaco
Ligue 1: 2016–17

Madridi Atlético
UEFA Superkarikas: 2018

Viited

Välislingid 

Prantsusmaa jalgpallurid
SM Caeni jalgpallurid
AS Monaco FC jalgpallurid
Madridi Atlético mängijad
Sündinud 1995
Terror

Terror on poliitiliselt motiveeritud vägivalla- ja hirmuteod. Terrori läbiviijat nimetatakse terroristiks. Terrorismi iseloomustab eriliselt Ameerika Ühendriikide pinnal toime pandud 11. septembri terrorirünnakud.

Vaata ka

Aldo Moro
Punane terror
Valge terror

Terrorism
Skopje kindlus

Skopje kindlus (makedoonia keeles Скопско Кале) on keskaegne kindlus nüüdisaegse Põhja-Makedoonia pealinna Skopje vanalinna veerel Vardari jõe ääres. Türgi keele eeskujul kutsutakse kindlust samatähenduslikult tihti lihtsalt Kaleks.

Kindlus on kujutatud nii linna vapil kui ka lipul.

Vaata ka
Prizreni kindlus

Skopje ehitised
Krista Fischer

Krista Fischer (sündinud 5. augustil 1970 ) on eesti matemaatik, Eesti Teaduste Akadeemia akadeemik. 

Ta lõpetas 1988. aastal Paide 1. Keskkooli ja 1992. aastal Tartu Ülikooli matemaatikateaduskonna rakendusmatemaatikuna. 1994. aastal kaitses ta Limburgi Ülikoolis magistritööd biostatistika alal. 1999. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis matemaatilise statistika alal doktoriväitekirja "Structural Mean Models for Analyzing the Effect of Compliance in Clinical Trials".

Krista Fischer on töötanud 1994. aastast Tartu Ülikoolis: algul teaduri ja dotsendina, 2010. aastast vanemteadurina ning 2018. aastast professorina. 

Tema teadustöö on seotud matemaatilise statistika ja biomeetriaga. Fischeri teadustöö põhisuunad on seotud biostatistika ning statistiliste meetodite rakendamisega epidemioloogias ja kliinilistes uuringutes. Näiteks aitab tema töö prognoosida täpsemalt haigusriske suuremates rahvarühmades.

Krista Fischeri töö on seotud tihedalt geneetikaga. Professori ja tema kolleegide koostatavad riskiskoorid aitavad inimese geenivariantide põhjal prognoosida tema riski haigestuda teatud haigustesse. Sellest lähtuvalt saab planeerida paremini ennetusmeetmeid ja sõeluuringuid. Samuti aitab Fischeri teadustöö paremini mõista, kuidas mõjutavad üldsuremust erinevad geneetilised ja ainevahetusega seotud biomarkerid. 

Tema suuremad käimasolevad projektid on seotud masinõppe rakendamisega täppismeditsiini vallas ning Eesti inimeste enneaegse surmaga seostuvate geneetiliste ja epidemioloogiliste riskitegurite väljaselgitamisega.

Krista Fischeri juhendamisel on kaitsnud magistrikraadi 18 üliõpilast ja doktorikraadi 4 õppurit.

2. detsembril 2020 valis Eesti Teaduste Akadeemia üldkogu Krista Fischeri akadeemikuks matemaatika ja matemaatilise statistika valdkonnas.

Tunnustus
 2019 – Eesti vabariigi teaduspreemia keemia ja molekulaarbioloogia alal
 2022 – Teadusajakirjanduse sõbra auhind

Viited

Välislingid 

 
Akadeemikute valimised 2020: kes on Krista Fischer, Novaator, 10. november 2020 
Aivar Pau, Krista Fischer: praeguse trendi jätkudes on aastavahetuseks haiglates 1000 koroonahaiget, Delfi, 26. november 2020
Krista Fischer koroonakriisist: on lootust, et väga palju hullemaks olukord enam minna ei saa, Delfi, 15. märts 2021

Eesti matemaatikud
Eesti statistikud
Tartu Ülikooli õppejõud
Tartu Ülikooli matemaatikateaduskonna vilistlased
Sündinud 1970
Bevern (Holzminden)

Bevern on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Holzmindeni kreisis. Valla pindala on 33,23 km². 31. detsembril 2017 elas seal 3871 inimest.

Bevern asub Weseri jõe ääres Beverbachi suubumiskoha lähedal, paiknedes Weseri kõrgustiku Burgbergi, Sollingi ja Vogleri mäeharjade vahel. Valda kuuluvad Beverni, Forsti, Dölme, Lobachi, Lütgenade ja Reileifzeni külad.

Sakside asulat Byueran on esmakordselt mainitud Corvey kloostri registris 822. aastal. Kiriku ehitus on dokumenteeritud 1501. aastal; selle pühitses Kölni peapiiskop Hermann von Hessen 1506. aastal. Kogukond on peamiselt tuntud Beverni lossi järgi (Schloss Bevern), renessansspalee ehitati härrastemajaks aastatel 1603 kuni 1612. Welfide Braunschweig-Lüneburgi hertsogid ostsid selle Kolmekümneaastase sõja ajal 1633. aastal, hoonest sai 1667. aastast kuni 18. sajandi lõpuni Braunschweig-Beverni kõrvalharu residents.

Viited

Välislingid 

 www.bevern.de
 Beverni palee

Alam-Saksi vallad
Holzmindeni kreis
Naftali Bennett

Naftali Bennett (ivriidis נַפְתָּלִי בֶּנֶט; sündinud 25. märtsil 1972 Haifas) on Iisraeli poliitik, alates 13. juunist 2021 kuni 1. juulini 2022 oli ta Iisraeli peaminister. 

Ta on olnud aastast 2013 Iisraeli diasporaa asjade minister ning aastast 2015 Iisraeli haridusminister.

Isiklikku 
Ta on abielus ja nelja lapse isa. Tema pere elab Ra'annanas (Keskringkonnas).

Iisraeli peaministrid
Sündinud 1972
Musina

Musina (kuni 2003. aastani Messina) on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Limpopo provintsis Vhembe ringkonnas, Musina valla halduskeskus.

Musina asub Limpopo jõest ja Zimbabwe piirist umbes 6 km kaugusel.

Musina on asutatud 1904. aastal.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Musina elanikest mustanahalisi aafriklasi 93,26%, valgeid 5,14%, India või Aasia päritolu inimesi 0,71%, värvilisi 0,41% ja teisi 0,48%. Venda keelt pidas emakeeleks 48,77% inimesi, sotho keelt 11,73%, pedi keelt 10,42%, inglise keelt 5,37%, afrikaani keelt 5,15%, tsonga keelt 5,03% ja ndebele keelt 1,88%.

Viited

Limpopo provintsi linnad
Elurikkuse Erakond

Elurikkuse Erakond oli Eesti erakond aastail 2018–2020.

2019. aasta Riigikogu valimistel sai erakond 1,2% kõigist häältest ega ületanud 5% valimiskünnist.

Augustis 2020 liituti Vabaerakonnaga ja moodustati Eesti Tulevikuerakond.

Manifest
Oma manifesti järgi oli Elurikkuse Erakond "keskkonna hoidmisele, kogukondlikkusele ja teaduspõhise, nutikalt maheda riigi väljatöötamisele suunatud erakond". Partei maailmavaateks nimetati keskkondlikkust (inglise keeles environmentalism).

Ajalugu

Erakonna asutamine 
Algatusrühm kogunes 2. septembril 2018 Tartus. Erakonna registreerimiseks vajalik liikmete arv 500 saadi täis 10. novembril 2018, kui Türi Kultuurikeskuses toimusid erakonna mõttetalgud. Erakonna registreerimiseks vajalikud dokumendid esitati Tartu Maakohtule 15. novembril 2018. Äriregistris registreeriti erakond 21. novembril 2018. 2019. aasta 11. aprilli seisuga oli erakonnas liikmeid 546 ja 2020. aasta 26. jaanuari seisuga oli liikmeid 531.

Asutajate seas olid haridusjuht, folklorist ja kultuuriantropoloog Anzori Barkalaja (lahkus parteist 2019. aasta alguses), loodushoidja ja Gaia Akadeemia eestvedaja Toomas Trapido, võrokesest metsamees ja maastikuökoloog Rainer Kuuba, ökoloog ja jätkusuutliku arengu dotsent Mihkel Kangur, kogukonnategevuse eestvedaja ja Riigikogu liige Artur Talvik, loodusturismi eestvedaja Aivar Ruukel, kogukonnaaktivist Airi Hallik-Konnula, koolijuht Heli Piisang, loodusteadlane Mati Kose ja teised.

Valimistel osalemine 

Erakond osales 2019. aasta Riigikogu valimistel 73 kandidaadist koosneva nimekirjaga, peaministrikandidaadiks esitati Mihkel Kangur. Valimistel saadi 1,2% (6858 häält) kõigist häältest ega ületatud 5% valimiskünnist.

2019. aasta Euroopa Parlamendi valimistel osales Elurikkuse Erakonna nimekiri kolme kandidaadiga (Artur Talvik, Lauri Tõnspoeg, Mihkel Kangur). Nad said 0,9% (2951 häält) kõigist häälteks ja valituks ei osutunud.

Ühinemine Vabaerakonnaga 
Jaanuaris 2020 toimunud üldkogul otsustati alustada koostööläbirääkimisi Eestimaa Roheliste ja Vabaerakonnaga.

7. augustil 2020 kirjutasid Eesti Vabaerakonna ja Elurikkuse Erakonna juhatused alla ühinemislepingu. 20. augustil 2020 kinnitasid ühinemise ka mõlema erakonna üldkogud ja sellega loodi Eesti Tulevikuerakond.

Juhtimine 
Erakonna põhikirja alusel ei olnud erakonnal esimeest, vaid läbirääkimiste delegatsiooni juht ehk peaministri kandidaat, kes vahetus iga kuue kuu tagant ega tohtinud kaks korda järjest olla sama isik.

Erakonna juhatusse kuulusid 13. jaanuari 2019 üldkogu valimiste tulemusel Rainer Kuuba, Artur Talvik, Lauri Tõnspoeg, Heli Piisang ja Toomas Trapido. Peaministrikandidaadiks sai Mihkel Kangur.

30. juulil 2019 valis üldkoosolek partei peaministrikandidaadiks ehk läbirääkimiste delegatsiooni juhiks Helen Orav-Kotta.

25. jaanuaril 2020 valiti erakonna uude juhatusse Lauri Tõnspoeg, Heli Piisang, Airi Hallik-Konnula, Lauri Klein ja Siiri Tiivits-Puttonen, peaministrikandidaadiks Rainer Kuuba.

Vaata ka
Ökoriik Eesti

Viited

Välislingid
Erakonna koduleht

Eesti erakonnad
2018. aasta Eestis
 
Eesti endised erakonnad
Eerik Jaanvärk

Eerik Jaanvärk (kuni 1936 Erich Jaanverk; 11. november 1893 Tallinn – 6. mai 1967 Tartu) oli eesti pedagoogikateadlane ja haridustegelane.

Elukäik 
Ta lõpetas 1912. aastal Tallinna Nikolai Gümnaasiumi. Aastatel 1912–1918 õppis Moskva ülikoolis filosoofiat ja pedagoogikat, täiendas ennast Berliini ülikoolis psühholoogia alal (1923) ning lõpetas 1935. aastal Tartu ülikooli ka germaani filoloogia erialal. E. Jaanvärk kuulus 1936. aastast üliõpilasseltsi Raimla.

Töötas aastaid Tartu Õpetajate Seminaris, kus oli ühtlasi ka direktori asetäitja (1920–1937). Ta oli Tartu Ülikooli didaktilis-metoodilise seminari juht (1933–1937), 1937. aastast Läänemaa koolide inspektor, koolinõunik, 1947. aastast vanemõpetaja ja asedirektor Tartu õpetajate instituudis ning vanemõpetaja Tartu Ülikoolis.

Püsiva osa E. Jaanvärgi elutööst moodustavad õpikud ja metoodilis-pedagoogiline uurimistöö peamiselt saksa, vene ja teiste võõrkeelte alal. Talle kuulus Tartus kirjastus Kool (1926–1940), mis oli spetsialiseerunud õpikute ja õppematerjalide väljaandmisele eri keeltes.

Jaanvärk oli üks Eesti Psühholoogia Seltsi loojatest 1960. aastatel ning selle vastutav sekretär.

Teosed 
 E. Mitt, E. Jaanvärk "Deutches Lesebuch" 1.-6. Kirjastus Kool 1923 (ja mitu kordustrükki)
 E. Jaanvärk "Wissenschaftliche und philosophische Prosa". Kirjastus Kool 1932.
 E. Jaanvärk (koostaja) "Psühholoogia ja kaasaeg". Kirjastus Valgus 1968.

Tunnustus 
 1940 – Valgetähe teenetemärk, IV klass

Isiklikku 
Irene Tiivel on Eerik Jaanvärgi tütar ja Toomas Tiivel tütrepoeg.

Välislingid 
 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944

Tartu Ülikooli õppejõud
Gustav Adolfi Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna vilistlased
Üliõpilaste Selts Raimla liikmed
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Ülikooli kalmistule maetud
Sündinud 1893
Surnud 1967
Kaspars Daugaviņš

Kaspars Daugaviņš (sündinud 18. mail 1988 Riias) on Läti jäähokimängija, kes mängib Šveitsi kõrgliiga klubis SC Bern ründajana vasakäärel.

Daugaviņš alustas 2003. aastal karjääri Läti klubides HK Riga 2000 ja Prizma Riga.

2006. aastal valiti ta NHL-i draftis Ottawa Senatorsi poolt 91. valikuna. Seejärel suundus Daugaviņš Põhja-Ameerikasse, mängides järgmisel viiel hooajal põhiliselt Ontario Hockey League'i klubis Toronto St. Michael's Majors (hilisem Mississauga St. Michael's Majors) ja American Hockey League'i (AHL) klubis Binghamton Senators. NHL-is tegi ta Ottawa Senatoris meeskonnas debüüdi 14. jaanuaril 2010 mängus New York Rangersi vastu. Hooajal 2010–11 tuli ta Binghamton Senatorsiga AHL-i võitjaks.

Hooajal 2011-12 sai ta NHL-is juba rohkem mänguaega, kui käis Senatorsi meeskonnas väljakul 65 korral. Hooaja 2012–13 esimese poole veetis ta KHL-i klubis Riia Dinamo ning mängis hooaja teisel poolel Senatorsi ja Boston Bruinsi meeskonnas.

Hooajal 2013–14 mängis ta Šveitsi kõrgliiga klubis Genève-Servette HC. 2013. aastal võitis ta klubiga Spengleri karika.

Aastatel 2014–2021 mängis Daugaviņš KHL-i klubides. Aastatel 2014–2015 mängis Moskva Dinamos, seejärel kolm hooaega Nižni Novgorodi Torpedos ning pärast seda kaks hooaega Moskva Spartakis. 2020. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu HK Vitjaziga. Hooajal 2015–16 valiti ta KHL-i tähtede mängule.

2021. aasta juunis naasis ta Šveitsi kõrgliigasse, liitudes SC Berniga.

Läti jäähokikoondisse on Daugaviņš kuulunud kümnetel maailmameistrivõistlustel (esmakordselt 2006. aastal) ning 2010. ja 2014. aasta taliolümpiamängudel.

Viited

Välislingid 
 Kaspars Daugaviņš hockeydb.com lehel
 Kaspars Daugaviņš Eurohockey.com lehel

Läti jäähokimängijad
Ottawa Senatorsi mängijad
Boston Bruinsi mängijad
Riia Dinamo mängijad
HK Moskva Dinamo mängijad
Nižni Novgorodi Torpedo mängijad
HK Moskva Spartaki mängijad
HK Vitjazi mängijad
Sündinud 1988
Sharni Vinson

Sharni Vinson (sündinud 22. juulil 1983 Sydneys) on Austraalia näitleja.

Vinson sündis Sydneys ja kasvas üles Sydney rannikuäärses eeslinnas Cronullas. Ta tegeles juba lapsepõlves laulmise, näitlemise ja tantsimisega, lisaks ka ujumisega.

Aastatel 2005–2008 mängis ta Austraalia seebiooperis "Kodus ja võõrsil" ("Home and Away"), kus kehastas Cassie Turnerit, kuigi kahes väikeses kõrvalrollis oli ta sarjas mänginud juba paar aastat varem. 2006. aastal esitati ta rolli eest kandideerima Logie auhinnale.

Ta on teinud rolli ka USA telesarjades "CSI: New York" ja "NCIS: Kriminalistid".

2010. aastal mängis ta filmis "Keelatud tants 3-D" ("Step Up 3D"). Samuti on ta tuntud rollidega õudusfilmides "Sina oled järgmine" ("You're Next"; 2011), "Bait 3D" (2012) ja "Patrick" (2013).

Välislingid 
 

Austraalia näitlejad
Sündinud 1983
Joseph Sauveur

Joseph Sauveur (24. märts 1653 – 9. juuli 1716) oli prantsuse matemaatik ja füüsik. Teda võib pidada esimeseks akustikuks, kuna tema pakkus esmakordelt välja nime "akustika" tähistamaks teadust, mis käsitleb helisid.

Viited 

Prantsuse matemaatikud
Prantsuse füüsikud
Sündinud 1653
Surnud 1716
Värske Raamat

"Värske Raamat" on kirjandusajakirja Värske Rõhk raamatusari.

Sarjas ilmunud teosed 

 Eliina Korts "Lööklaused murravad metsi" (2006)
 Martin Vabat "Mina olengi kirjandusklassik" (2006)
 Jim Ashilevi "Nagu poisid vihma käes" (2007)
 Paavo Piik "Lakoonia" (2008)
 Barthol Lo Mejor "Popdada" (2008)
 Triin Tasuja "Provintsiluule" (2009)
Tuuli Taul "Täiuslik ja turvaline" (2010)
 Maarja Pärtna "Rohujuurte juures" (2010)
 Linda-Mari Väli "Eikeegi eikunagi eikusagil" (2011)
 Eda Ahi "Maskiball" (2012)
 Lauri Teder "Mullikile" (2013)
 Tõnis Vilu "Oh seda päikest" (2013)
 Indrek Lõbus "Kirjad Hebronist" (2013)
 Sveta Grigorjeva "Kes kardab Sveta Grigorjevat?" (2013)
 Kristina Viin "Nõtkel elevandisammul" (2014)
 Kelly Turk "Reaalne elu" (2014)
 Kristjan Haljak "Palavik" (2014)
 Manfred Dubov "Täna leitakse kõik üles" (2016)
Talvike Mändla "Kosmonaut" (2017)
 Kristel Algvere "Merehurmarohi" (2017)
 Triin Paja "Nõges" (2018)
 Vootele Ruusmaa "Tavaline don Quijote" (2018)
Margit Lõhmus "Sterne" (2019)
Joosep Vesselov "Linna laul" (2020)
Teele Lember "Süstemaatiline unistaja" (2020)
Ave Taavet "Valerahategija" (2020)
Aliis Aalmann "Verihaljas" (2021)
Anna Kaare "InteГрация" (2021)
Donika Kelly "Bestiaarium" (inglise keelest tõlkinud Triin Paja, 2021)
Vanessa Springora "Nõusolek" (prantsuse keelest tõlkinud Anna Linda Tomp, 2022)
Janika Läänemets "Vihma ja kurbuse maja" (2022)

Välislingid 
"Värske Raamat" Värske Rõhu kodulehel

Eesti kirjandus
Raamatusarjad
Ingel Õunmaa

Ingel Õunmaa (sündinud 23. mail 1989) on Eesti paraujuja.

2014. aastal Mehhikos Morelias toimunud VII DSISO maailmameistrivõistlustelt ujumises Downi sündroomiga inimestele saavutas ta pronksmedali 25 meetri vabaltujumises.

Oktoobris 2017 saavutas ta Downi sündroomiga ujujate EM-il 50 m liblikujumises 16. koha.

Õunmaa on ujumisega tegelenud alates aastast 2000.

Saavutused 
ITAALIA,FARERRA

1PÄEV

100m Sel aeg on 2:07:06

50m Delf aeg on 53:08

2PÄEV

200m Delf  aeg on 4:34:78

50m Sel aeg on 58:77

3PÄEV

100m aeg on Krooli 1:59:44

4PÄEV

50m Krooli aeg on 46:09

100m Delf aeg on 1:58:30

Firenze Itaalia

I päev

Ingel Õunmaa - 100 m seliliujumise 14. koht, 50 m liblikujumise 11. koht

II päev

Ingel Õunmaa - 200 m liblikujumise 4. koht, 50 m seliliujumise 12. koht

III päev

Ingel Õunmaa - 100 m vabaltujumise 9. koht

Sardinia Olbia

100m delfiini 2.00.91

50m delfiini 54.95

50m krooli 48.27

100m krooli 1.53.30

Canada Truro Nova Scotia

50m krooli 48:11

100m krooli 1.50.92

50m libilikat 52:67

100m delfiin 1.57.10

Genova Itaalia

50m vabalt - 48,11 koht 35, osalejaid 53 (35/53)

100m vabalt - 1.50,92 (isikliku rekordi parandus 1,36sek) koht 31/41

50m liblikat - 52,67 (is. rek. parandus 3,29sek) koht 24/48

100m liblikat - 1.57,10 (isikliku rekordi parandus 3,9sek) koht 11/21 (eurooplastest II)

Viited 

Eesti invasportlased
Eesti ujujad
Sündinud 1989
Eersterust

Eersterust on linn (township) Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis Tshwane linnaringkonnas.

Eersterusti rajamist alustati 1962. aasta veebruaris. Apartheidi ajal oli linn määratud värviliste asustusalaks.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Eersterusti elanikest värvilisi 83,52%, mustanahalisi aafriklasi 14,39%, India või Aasia päritolu inimesi 1,00%, valgeid 0,20% ja teisi 0,90%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 77,50% inimesi, inglise keelt 10,50%, pedi keelt 2,72%, ndebele keelt 1,98%, sotho keelt 1,84%, tsvana keelt 1,28% ja suulu keelt 1,18%.

Viited

Gautengi provintsi linnad
Kasperi Kapanen

Kasperi Kapanen (sündinud 23. juulil 1996 Kuopios) on Soome jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Pittsburgh Penguins ründajana paremäärel.

Ta alustas karjääri Soome kõrgliiga klubis KalPa, tehes Soome kõrgliigas debüüdi hooajal 2012–13.

2014. aastal valis Pittsburgh Penguins ta NHL-i draftis 22. valikuna. Enne NHL-is debüüdi tegemist mängis ta American Hockey League'i klubides Wilkes-Barre/Scranton Penguins ja Toronto Marlies. Penguinsi meeskonnas ta NHL-is debüüti ei teinud, sest 1. juulil 2015 sõlmis ta lepingu Toronto Maple Leafsiga, mängides esimese mängu 29. veebruaril 2016. Esimese värava lõi ta NHL-is 8. aprillil 2017 mängus Pittsburgh Penguinsi vastu. Selle väravaga kindlustas Leafs esimest korda pärast 2013. aastat edasipääsu väljalangemismängudele; hooaega varem oldi liigas jäädud üldse viimaseks. Idakonverentsi veerandfinaalis tuli vastu võtta kaotus Washington Capitalsilt.

2020. aasta augustis kaubeldi Kapanen tagasi Pittsburgh Penguinsi.

Soome jäähokikoondise koosseisus on ta osalenud 2018. aasta maailmameistrivõistlustel. 2016. aastal tuli ta Soome kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks.

Tema isa Sami Kapanen kuulus kaks aastakümmet Soome koondisse ja mängis NHL-is 12 hooajal. 12. jaanuaril 2013 olid nad Soome kõrgliigamängus mõlemad KalPa meeskonnas väljakul.

Viited

Välislingid 
 Kasperi Kapanen NHL.com lehel
 Kasperi Kapanen hockeydb.com lehel

Soome jäähokimängijad
Toronto Maple Leafsi mängijad
Pittsburgh Penguinsi mängijad
Sündinud 1996
Granit

Ab Granit Oy oli Soome kivitöötlemisettevõte, mis tegutses aastatel 1886–1980 (nimeliselt kuni 1995. aastani). 

20. sajandi alguses oli Granit oma valdkonnas kõige suurem ettevõte Soomes ning üks tähtsamaid kivitöötlemisfirmasid kogu Venemaa keisririigis.

Ettevõtte asutas Anton von Alfthan 1886. aastal. Hankos tegutsenud ettevõte valmistas algselt sillutuskivi tänavate jaoks ning selle kivimurrud asusid Hanko Kuningatarvuoril ja Märäskäris. Kivi kasutati peamiselt Helsingi ehitustöödel, aga ka mujal Venemaal väljaspool suurvürstiriiki. Peagi keskendus ettevõte hoonete graniidist fassaadide ehitamisele. Graniti graniiti on kasutatud näiteks Helsingi pearaudteejaama, Sokose kaubamaja, Helsingi Börsi ning kindlustusseltside Kaleva ja Suomi majade ehitamisel. Ka Helsingi Senati väljakul seisev Aleksander II mälestussammas on tehtud Graniti kivist. Ettevõte valmistas ka trepi-, haua-, sokli- ja veskikive.   

Ettevõttes töödeldud halli ja punast graniiti saadeti ka Soomest väljapoole. Näiteks "Russalka" mälestussamba kivi Tallinnas on samuti Graniti toode.  

Esimese maailmasõja ajal oli Graniti töövõtuks Venemaa keiserliku sõjaväe kaitserajatiste ehitamine Soome lahe äärde. Hiljem 1920. aastatel ehitas ettevõte Karjala kannasel Soome oma kaitserajatisi. 20. sajandi alguses olid ettevõttel harukontorid ka Helsingis, Peterburis ja Moskvas. 1911. aastal sai ettevõtte kunstiliseks juhiks arhitekt Ilmari Wirkkala. 

Talvesõja rahulepinguga kaotas Soome Hanko Nõukogude Liidule, sinna rajati sõjaväebaasid ning Granit kolis Salosse. 1965. aastal müüdi ettevõte Oy Kullgrens Enka Granit Ab-le. Vähehaaval äritegevus kahanes, ometigi kustutati ettevõte Soome äriregistrist alles 1980. aastal ehk kolm aastat pärast seda, kui emaühing oli pankrotti läinud. Soome tütarettevõte müüdi Rootsi AKF Granit Ab-le, mis töötas AKF Granit Oy Ab nime all kuni 1995. aastani, mil see läks samuti pankrotti.

Kirjandus 
 Leo Karsten. Osakeyhtiö Granit 1886–1936. Helsinki 1936

Välislingid 
 Pörssitieto : Ab Granit Oy
 Keskipohjanmaa.net : Ilmari Wirkkala Kaustiselta Hankoon vaikuttajaksi  

Soome ettevõtted
Tallinna Vaba Waldorfkool

Tallinna Vaba Waldorfkool on 12-klassiline Waldorfi kool Tallinnas.

Kool asutati 2001. aastal.

Alates aastast 2010 tegutseb kool (koos Ilmapuu Waldorflasteaiaga ja Vabade Kunstide Kooliga) aadressil Tuulemaa 12 Pelgurannas. Kooli haldab MTÜ Haridus- ja Kultuuriselts Tuulemaa

Kooli õppekava toetub Waldorfi pedagoogikale.

Välislingid
Tallinna Vaba Waldorfkooli koduleht

Waldorfpedagoogika 
Kool juhindub oma tegevuses Steineri-Waldorfi hariduse Euroopa Nõukogu (European Council for Steiner Waldorf Education) kinnitatud põhimõtetest ja püüdlustest.

 Tallinna Vaba Waldorfkooli visioon on vaba inimene. Vaba inimene võtab vastutuse oma elu eest – hoolitseb enda tasakaalustatud arengu eest, hoolib oma kogukonnast ja loodusest, on avatud uutele ideedele ja inimestele ning teeb koostööd.
 Tallinna Vaba Waldorfkooli missioon on vaba inimese kasvamise ja kujunemise toetamine, selleks sobiliku sotsiaalse ja füüsilise keskkonna loomine.

Waldorfpedagoogika alused

Antroposoofiline inimeseõpetus moodustab waldorfpedagoogika üldise aluse. Inimeseõpetus kirjeldab inimese füüsilist, hingelist ja vaimset olemust ning nende olemusosade arengut ja omavahelisi seoseid.

Inimõpetusest lähtuv inimese kolmeliikmelisus

Pedagoogika jaoks on oluline inimese tunnetamise aluseks olev kolmetine vaatlusviis:

– kehaline, mis tegeleb meeleliselt kogetavaga ja vaatleb inimese keha arengus ja muutumises;

– hingeline, mis tegeleb tundemaailma elamustega, kujutlus- ning mõtlemisprotsessidega ja ka tahtega, nagu ka vastava füsioloogilise alusega, samuti ka geneetiliste ja isiksuslike jõudude arengu ja omavahelise suhtega lapsepõlves, noorukieas jne, kasutades läbivalt psühholoogiat;

– vaimne vaatlusviis, kus uuritakse teadvusseisundeid nagu ärkvelolek, unelev teadvus ja magamine, nende mõju inimesele ja pedagoogikale; silmas peetakse kognitiivseid võimeid erinevatel tasanditel ja esitatakse küsimus inimese olemuse, tema identiteedi (Mina), samuti ka maailmanähtustes toimiva vaimse tunnetamise kohta. Sealjuures esitatakse küsimus inimvaimu kohta.

Eelneva alusel on võimalik koostada inimarengust lähtuv õppekava, mis toetab lapse arengut nii ainesisude kui ka metoodiliste printsiipidega.

Kirjandus 
Käsiraamat waldorfkooli lapsevanemale

Eesti Vabade Waldorfkoolide ja -lasteaedade Ühenduse soovitatud waldorfpedagoogiline kirjandus
Pelguranna
Põhja-Tallinna koolid
Waldorfkoolid
Jevgeni Malkin

Jevgeni Vladimirovitš Malkin (vene keeles Евге́ний Влади́мирович Ма́лкин; sündinud 31. juulil 1986 Magnitogorskis) on Venemaa jäähokimängija, keskmängija. Ta mängib NHL-i klubis Pittsburgh Penguins. Ta on klubi meeskonna asekapten.

Ta alustas karjääri kodulinna klubis Magnitogorski Metallurg.

2004. aastal valiti ta NHL-i draftis Penguinsi poolt teise valikuna. Üleminekuvaidluse tõttu õnnestus tal NHL-is karjääri alustada alles 2006. aastal. Esimesel hooajal pälvis ta liiga hooaja parimale uustulnukale antava Calder Memorial Trophy. Ta oli esimene mängija pärast hooaega 1917–18, kes skooris oma kõigis kuues esimeses mängus NHL-is. Teisel hooajal jõudis ta Penguinsiga Stanley karika finaali, kus kaotati Detroit Red Wingsile mängudega 2:4. Järgmisel hooajal kogus ta põhihooajal 113 punkti, olles sellega liigas parimal kohal ning see tõi talle Art Ross Trophy. Samal hooajal jõuti taas Stanley karika finaali, kus Red Wings mängudega 4:3 lõpuks alistada. Malkin pälvis väljalangemismängude väärtuslikumale mängijale antava Conn Smythe Trophy. Hooajal 2011–12 pälvis ta liiga hooaja väärtuslikumale mängijale antava Hart Memorial Trophy ning valiti ka mängijate poolt hooaja parimaks (Ted Lindsay Award). Sel hooajal kogus ta 109 punkti (50+59), edestades liiga paremuselt teist mängijat 12 punktiga – see oli suurim vahe esimese ja teise parima mängija vahel pärast hooaja 1998–99.

Stanley karika on ta Penguinsiga võitnud veel ka aastatel 2016 ja 2017.

Hooaegadel 2007–2008, 2008–2009 ja 2011–2012 on ta valitud NHL-i hooaja sümboolsesse koosseisu (NHL First All-Star Team). NHL-i tähtede mängule on ta valitud seitsmel korral.

Aastatel 2012 ja 2017 on ta pälvinud Venemaa parimale jäähokimängijale antava Harlamovi trofee.

Venemaa jäähokikoondise koosseisus on ta tulnud kahel korral maailmameistriks ning võitnud maailmameistrivõistlustel veel viis medalit. Lisaks osales ta 2006., 2010. ja 2014. aasta taliolümpiamängudel.

Välislingid 

 Jevgeni Malkin NHL.com lehel
 Jevgeni Malkin hockeydb.com lehel

Venemaa jäähokimängijad
Pittsburgh Penguinsi mängijad
Magnitogorski Metallurgi mängijad
Sündinud 1986
Ressource'i Selts

Ressource'i Selts (ka Tartu Ressource'i Selts, Tartu Ressource Selts; saksa keeles Ressource Gesellschaft) oli 1851–1940 Tartus tegutsenud baltisakslaste selts.

1826. aastal ostis selts veel Musse seltsi nime all tegutsedes maja koos aiaga praeguse Narva maantee ja Puiestee tänava ristil, kuhu seltsitegevus koondus. Aias peeti Vanemuise Seltsi eestvedamisel 1866. aastal I üldlaulupidu ja 1894. aastal V üldlaulupidu.

Aastatel 1909–1940 tegutses selts aadressil Kalevi tänav 24 (tänapäeval Tartu Üliõpilasmaja)

Viited

Välislingid

Baltisaksa organisatsioonid
Tartu organisatsioonid
Käsitööleht (ajakiri, 1906)

Käsitööleht oli Tartu Eesti Põllumeeste Selts väljaantud ja 1906–1926 aastatel ilmunud ajakiri, mis oli esimene ja kõige vanem naiste häälekandja Eestis.

Käsitöölehe siht oli arendada ja levitada kodukäsitööd, tõsta ja kasvatada ilutunnet ja maitset. Käsitöölehe toimetajad olid Linda Paldrokk, siis Ebba Vimberg-Saral ja 1910. aastast alates Marie Reiman. 1911. aastast sai Käsitöölehe väljaandjaks Tartu Naisselts. Käsitöölehe kõrval hakkas ilmuma kirjanduslik kaasanne Naisterahva Töö ja Elu nime all.

Viited

Eesti endised ajakirjad
Ieva Liepiņa

Ieva Liepiņa (sündinud 7. septembril 1967 Riias) on läti maalikunstnik.

Haridus 
Ta on õppinud Janis Rozentālsi nimelises kunstikoolis Riias (lõpetas 1985) ja lõpetanud Läti Kunstiakadeemia keraamika ja maalikunsti erialal (BA, 1991; MA, 2003; MA, 2014). Alates 1995. aastast on ta Läti Kunstnike Liidu liige. Pälvinud UniBank auhinna näituse "Creative Workshop 2001" eest Riia galeriis "Bastejs".

Looming 
Ieva Liepiņa kunstnikukäekirja iseloomustab õhulisus, tema õlimaalid on sageli akvarellilikult heledad ja kohati laseerivalt õhukese värvikihiga. Ta harrastab ka akvarelli ning on esinenud keraamikanäitustel oma maalitud portselannõude seeriatega. 

Ieva Liepiņal on olnud 16 isikunäitust Riias, peale selle on alates 1991. aastast osalenud rühmanäitustel Lätis, Taanis, Saksamaal, Leedus, Portugalis, Venemaal, Belgias, Valgevenes, Iisraelis ja Madalmaades.

Eestis on tema töid eksponeeritud Liiviranna- ja liivlaste-teemalisel vabaõhumaali näitusel "Randali".

Viited

Välislingid 
 Kunstniku CV
 Õlimaal galeriis Antonija aastast 2011
 Ieva Liepina maalid Capital Art Gallery veebigaleriis
 Ieva Liepina maalid artnet.com veebilehel
 Ieva Liepina keraamika galeriis Antonija

Läti kunstnikud
Sündinud 1967
Tartu Naisseltsi Majapidamiskool

Tartu Naisseltsi Majapidamiskool oli 1921. aastal Tartu Naisseltsi poolt asutatud kool. 

1936–1940 kandis kool nime Sihtasutis Tartu Naisseltsi Kutsekool, 1941 Tartu Toitluskool, 1941–1944 Tartu Kodumajanduskool. 

Tartu Naisseltsi Majapidamiskool õpetas välja majapidajaid ning andis toitlustusalase ettevalmistuse. Õpilastelt nõuti 6-klassilise algkooli haridust ning nad pidid olema vähemalt 16 aastat vanad. Koolis ei õpetatud üldhariduslikke aineid. Esimese kursuse õpetaja oli neiu Tarjanne, siis ühe aasta Marta Brandt ja järgmisel kahel aastal Gertrud Lenski. Kool asus Naisseltsi ruumes aadressil Suurturg 2. 1925/1926. õppeaastal oli õpetaja ja juhataja Selma Keim. 

Õppetöö kestis ühe aasta. Soovijad said osaleda ka kuuajalistel kokanduskursustel. Sügiseti korraldati keediste ja hoidiste keetmise kursusi. Lisaks praktilistele ainetele nagu toitude valmistamine, käsitöö, pesu pesemine, triikimine, tubade puhastamine ja korrashoid, õpetati ka teoreetilisi aineid: majapidamisõpetust, toidu- ja tarbeainete õpetust, kodaniku- ja kasvatusteadust, tervishoidu, väikelastehoidu ja kodust raamatupidamist.

Kooli sööklas pakuti linlastele lõunatamise võimalust ning müüdi valmistoitu, keediseid ja küpsetisi.

Viited 

Eesti endised kutsekoolid
20. sajand Tartus
Kagiso

Kagiso on linn (township) Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis West Randi ringkonnas.

Kagiso on asutatud 1920. aastal.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kagiso elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,33%, värvilisi 0,37%, India või Aasia päritolu inimesi 0,08%, valgeid 0,06% ja teisi 0,16%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 47,60% inimesi, suulu keelt 14,72%, koosa keelt 12,10%, sotho keelt 6,95%, pedi keelt 4,81%, tsonga keelt 4,42%, venda keelt 2,82%, inglise keelt 2,75% ja ndebele keelt 1,31%.

Viited

Gautengi provintsi linnad
Mehikoorma ausammas

Mehikoorma ausammas on Põlva maakonnas Mehikoorma vallas Mehikoorma külas asuv ausammas, mis on pühendatud II maailmasõjas Eesti riikliku iseseisvuse taastamise eest võidelnud eesti sõjaväelastele. Ausamba idee autor on Kaljo West. Ausamba tegi Kuno Raude. Ausammas avati 26. augustil 2006.

Mehikoorma ümbruses Lämmijärve kaldal toimusid veebruaris 1944 kaitselahingud.

Viited

Välislingid
http://kultuur.elu.ee/ke485_ausammas.htm

Räpina vald
Eesti mälestusmärgid
Nigel

Nigel on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis Ekurhuleni linnaringkonnas.

Nigel on asutatud 1886. aastal, kui seal avastati kulla leiukoht. Linn on saanud nime Walter Scotti romaani "The Fortunes of Nigel" järgi.

Alates 2000. aasta detsembrist ei ole Nigel enam iseseisev haldusüksus, vaid kuulub Ekurhuleni linnaringkonna koosseisu.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Nigeli elanikest mustanahalisi aafriklasi 44,89%, valgeid 33,40%, värvilisi 16,67%, India ja Aasia päritolu inimesi 3,95% ja teisi 1,09%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 43,49% inimesi, suulu keelt 23,32%, inglise keelt 16,06%, sotho keelt 5,34%, koosa keelt 2,94%, tsvana keelt 1,92%, pedi keelt 1,68% ja tsonga keelt 1,30%.

Viited

Gautengi provintsi linnad
Kurna (Kubuli)

Kurna on endine küla Lätis Balvi piirkonnas. Seal asus Kubuli valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 115 meetri kõrgusel, piirkonna keskusest Balvist 5 ja Riiast 212 kilomeetri kaugusel. Lisaks vallamajale asuvad külas veel lasteaed, valla vabaõhulava, postkontor, kultuurimaja ja raamatukogu.

Küla on üks vanemaid Kubuli valla asulaid. Kurna varasem asukoht oli tänapäevasest asulast lõuna pool, küla vanast asupaigast on tänapäeva asulasse toodud vana rist.

Tänapäeva Kurna rajati XX sajandi seitsmekümnendatel aastatel, kui külla rajati kolm korterelamut. Aastal 1971 ehitati sinna ka kultuurimaja ja ülejäänud taristu.

Kurna küla on kavas ühendada Fabrika, Druvenīki ja Balvu stacija külaga ühiseks Kubuli külaks.

Viited

Läti endised külad
Balvi piirkond
Eesti Ajaleht Välismaal

Eesti Ajaleht Välismaal oli eesti pagulaste kirjastusühisus Saksamaal. 

1948 andis ühisus ajalehte Eesti Post.

Viited

Väliseesti kirjastused
Jamāl Khāshuqjī

Jamāl Aḩmad Khāshuqjī (araabia keeles جمال أحمد خاشقجي‎ jamāl ʾaḥmad ḵāšuqjī; türgi keeles Cemal kaşıkçı; 13. oktoober 1958 – 2. oktoober 2018) oli Saudi Araabia ajakirjanik, dissident, kirjanik ja uudistekanali Al Arab News juht ja peatoimetaja. 2. oktoobril 2018 mõrvasid Saudi Araabia valitsuse agendid ta Saudi Araabia Istanbuli konsulaadis. Ta oli ka Saudi Araabia progressiivse ajalehe Al Watan toimetaja.

Khashoggi põgenes kodumaalt 2017. aasta septembris ning läks eksiili. Ta väitis, et Saudi Araabia valitsus eemaldas tema konto Twitterist ning hiljem kritiseeris oma artiklites kodumaa võime. Khashoggi kritiseeris teravalt ka Saudi Araabia kroonprintsi Mohammad bin Salmani ning kuningas Salman bin Abdul-Aziz Al Saudi. Ta oli vastu Saudi Araabia juhitud sekkumisele Jeemenisse.

Khāshuqjī mõrv 
Khashoggi sisenes Saudi Araabia Istanbuli konsulaati 2. oktoobril 2018, kuid enam sealt ei väljunud. Kui liikuma hakkasid jutud sellest, et ajakirjanik tapeti ja tükeldati konsulaadis, viisid Saudi Araabia ja Türgi ametnikud 15. oktoobril majas läbi uurimise. Alguses väitsid Saudi võimud, et Khashoggi väljus konsulaadist elusana, kuid 20. oktoobril tunnistasid, et ta kägistati seal puhkenud kakluse käigus surnuks. 25. oktoobril väitis Saudi Araabia peaprokurör, et mõrv oli ettekavatsetud.

16. novembril 2018 teatas USA meedia eesotsas The Washington Postiga, et Luure Keskagentuur (CIA) jõudis oma uurimises järelduseni, et kroonprints Mohammed bin Salman tellis Khashoggi mõrva. 20. novembril vaidlustas president Donald Trump selle järelduse ning ütles, et uurimine peab jätkuma. Kaks päeva hiljem väitis Trump uuesti, et CIA pole jõudnud järelduseni, et Mohammed bin Salman mõrvaks käsu andis.

Vaata ka 

 ajakirjandusvabadus

Viited

Saudi Araabia inimesed
Ajakirjanikud
Sündinud 1958
Surnud 2018
Mall Noormets

Mall Noormets (kuni 1988 Mall Põldemaa; sündinud 6. aprillil 1966 Orissaares) on eesti koreograaf ja teatriõppejõud, Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia lavalise liikumise lektor.

Ta lõpetas 1984. aastal Orissaare Keskkooli ja 1988. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi koreograafia erialal. 

Pärast kõrghariduse omandamist töötas aastatel 1988–1990 Viljandi kultuuriosakonna tantsu ja rahvamuusika spetsialisti-metoodikuna. Aastatel 1989–1991 oli ka Kaarin Raidi draamastuudio ja Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri lavalise liikumise õppejõud, 1989–1992 ühtlasi Viljandi maavalitsuse kultuuriameti tantsu peaspetsialist ja Ugala liikumisjuht. Aastatel 1994–1995 oli Tallinna Pedagoogikaülikooli koreograafia õppetooli klassikalise tantsu ja režii õppetooli lavalise liikumise õppejõud, aastast 1996 eraballetikooli Noor Ballett Fouetté balletiõpetaja, aastast 2010 Eesti Rahvakultuuri Keskuse tantsukompositsiooni lektor, 2012–2015 Tantsuinfo Kuukirja toimetuskolleegiumi liige ja keeletoimetaja.

Mall Noormets on pikka aega olnud Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia tantsuseade, kompositsiooni ja lavalise liikumise õppejõud, aastatel 1996–2006 õppetooli juhataja, õppekava hoidja ja programmijuht, 2007–2010 oli ta tantsukunsti professor. 

Mall Noormets on ka Muhu saarel tegutseva Külasema küla seltsingu tantsujuht.

Vabakutselise koreograafina loonud liikumisseadeid draama- ja muusikalavastustele.

Tunnustus
 2002 Helmi Tohvelmani nimeline auhind
 2016 Tartu Ülikooli aumärk

Isiklikku 
Tema abikaasa on näitleja Allan Noormets.

Viited

Välislingid
 Mall Noormets Tartu Ülikooli kodulehel
 Ain Lember Tantsimine ja laulmine kippus nii tihedaks, et polnud aega heina teha Saarte Hääl, 14.09.2017
 Viljandi Kultuuriakadeemia 2013: Unista(ma). Mall Noormets ERR, 09.10.2013
 Anu Jürisson Mall Noormets õpetab näitlejaile vanu ballitantse Pärnu Postimees, 11. september 2012

Eesti koreograafid
Eesti teatritegelased
Tartu Ülikooli professorid
Sündinud 1966
Vilis Plūdons

Vilis Plūdons (ka Vilis Plūdonis, sünninimi Vilis Lejnieks; 9. märts 1874 Bauska kreis (tänapäeval Bauska piirkond) – 15. jaanuar 1940 Riia) oli läti luuletaja.

Vilis Plūdons oli pärit talupidaja perekonnast. 1895. aastal lõpetas ta Kuldīgas Balti Õpetajate Seminari ja töötas seejärel mitmel pool Lätis õpetajana. Aastatel 1919–1933 oli ta Riia 1. Linnagümnaasiumi õpetaja. Alates 1933. aastast oli Plūdons kutseline kirjanik.

Vilis Plūdons oli läti luule üks väljapaistvamaid lüürikuid ja lüroeepikuid. Ta oli 20. sajandi algul üks olulisemaid läti luule uuendajaid.

Viited

Läti luuletajad
Sündinud 1874
Surnud 1940
Keila Leht

Keila Leht on ajaleht, mis ilmus 1991–1995 ja ilmub uuesti aastast 2007 Keilas. Ajalehte annab välja SA Keila Leht. Ajalehe vastutav väljaandja on Agu Veetamm.

Ajalehel oli lisa, mis kandis nime Keila Valla Leht.

Viited

Välislingid

Eesti ajalehed
Keila
Kuldne Börs

Kuldne Börs oli Eesti kuulutusteleht, mis ilmus 1992–2013 Tallinnas. Aastast 2013 on Kuldne Börs kättesaadav veebikeskkonnas andmebaasina. Ajalehe viimane väljaandja oli AS Sanoma Baltics. 1999-2004 kandis ajaleht pealkirjas nime Eesti suurim kuulutusteleht

Viited

Välislingid

Eesti meelelahutus
Eesti endised ajalehed
Lauri Hirvesaar

Lauri Hirvesaar (sündinud 3. mail 1986 Eestis) on eesti toote- ja tööstusdisainer.

Haridus 
 1993-2005 Viimsi Keskkool 
 2008 Lõpetas Eesti Kunstiakadeemia Tootedisaini bakalaureuse kraadi
 2011 Lõpetas Eesti Kunstiakadeemia Tootedisaini Magistrikraadi

Töökäik 
 2011-2012 TenTwelve OÜ - tootedisainer
 2012 Cleveron ltd. - tootedisainer

Projektid 
 2011 Magistritöö: Elektriline Paikveomopeed
 2011 Uue põlvkonna pakiautomaat

Tunnustused 
 2010 Electrolux DesignLab 2010 Võit
 2017 Edison Awards Bronze Medal - Cleveron Ltd.

Välislingid 
https://ee.linkedin.com/in/lauri-hirvesaar-8521b468
https://defol.io/lauri-hirvesaar
https://cleveron.eu/uudised/cleveron-s-packrobot-brings-home-the-edison-awards-bronze-press-release
https://newsroom.electrolux.com/ee/2011/03/10/electrolux-designlab-2010-finaalvoistluse-kulastamine-londonis/

Eesti disainerid
Eesti Kunstiakadeemia vilistlased
Sündinud 1986