joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kaisa Oja-Mehine

Kaisa Oja-Mehine (sünninimi Kaisa Oja; sündinud 2. augustil 1984) on eesti võistlustantsija ja üheksakordne Eesti meister.

Kaisa hakkas tantsimisega tegelema 1990. aastal, mil ta oli 6-aastane. 1991. aastast on tema partneriks olnud Martin Parmas.

2005. aastal võeti ta vastu Rahvusvahelisse Tantsuõpetajate ja Professionaalsete Võistlustantsijate Liitu, millega algas tema profikarjäär.

Oma esimese etteaste elukutselistena tegi ta 2005. aasta oktoobris 10-tantsu MM-l, kus saavutas 18. koha. 

26. novembril 2005 Eestis peetud 10-tantsu EM-il saavutati 6. koht.

Kaisa omandab alates 2003. aastast Tartu Ülikoolis füsioteraapia ja samal ajal Tallinna Ülikoolis koreograafia eriala ning on treener Revalia Tantsukooli Tartu osakonnas (varem tantsuklubis Stiil).

Isiklikku 
Ta on abielus tantsutreener Marko Mehisega. Nad abiellusid 7. juulil 2013 Taagepera lossis.

Saavutusi
 9 kuld-, 11 hõbe- ja 6 pronksmedalit Eesti Meistrivõistlustelt
 10 korda esindanud Eestit rahvusvahelistel tiitlivõistlustel (MM, EM, maailma karikas), kus kolmel korral on jõudnud poolfinaali (12 parima paari hulka)

Viited

Välislingid 
 

Eesti tantsijad
Sündinud 1984
Elmo Ainula

Elmo Ainula (sündinud 9. juunil 1957 Tallinnas) on eesti näitleja.

Lõpetanud 1975. aastal Tallinna 32. Keskkooli, töötas ta aastatel 1978–1993 Viljandi teatris Ugala. Aastatel 1980–1982 õppis ta näitekunsti Ugala õppestuudios ja 1984 lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogina.

Pärast näitlejakarjääri lõppu on Elmo Ainula tegutsenud väikeettevõtjana, valgusdioode turustava rahvusvahelise firma Oversol Baltic turundusjuhina ja Soome sisustusettevõtte Novalux Eesti müügiesindajana.

Rollid

"See maailm või teine" (Sven)
"Pärand oma rahvale" (George Matcham juunior)
"Otsustav hetk" (Thamaz)
"UFO-d" (Ljamin, restorani külastaja)
"Kihnu jõnn" (poesell)
"Nähtamatu" (mister Kamp)
"Vari" (Kukulinna vaene)
"Woyzeck" (allohvitser, episoodid)
"Maa (Õh-Mifi) inimene" (osaline)
"Maa laulud" (osaline)
"Rahva sõda" (Kupja Prits)
"Jane Eyre" (Frederick Lynn)
"Suveõhtu valss" (Vilho Mattelus)
"Maa ja päikese nimel" (Petru Vrabie)
"Põhjas" (tatarlane)
"Mare ja ta poeg" (vahimees)
"Juudit" (Pagoas)
"Diletantide teekond" (Koko Tetenborn)
"Valge katk" (ajakirjanik)
"Hamlet" (Rozenkrantz, Osric, Bernardo, näitleja, hauakaevaja)
"Kalevala kangelaslood" (Joukahainen, Lemminkäinen)
"Vennad Lautensackid" (episoodid)
"Ja sajandist on pikem päev" (tunnimees)
"Kuidas mutionu endale uued püksid sai" (kurg)
"Kuldrannake" (Jakob Kunder, doktor Schwartz, hobune)
"Othello" (Cassio, episoodid)
"Häda mõistuse pärast" (Anton Zagoretski)
"Seitse venda" (Lauri)
"Androkles ja lõvi" (Lentulus, talitaja)
"Näärivana ootel" (osaline)
"Side" (palvemees)
"Salome" (noor süürlane)
"Igal sõnnil omad sarved" (Satsi-Juss)
"Greenfingersi saladus" (Fred)
"Becket ehk Jumala au" (Inglise parun)
"Charley tädi" (teener Brasset)
"Rummu Jüri" (episoodid)
"Mäng" (sõber Konn)
"Jumalad lahkuvad Maalt" (Teodorich, Laurentius)
"Püha läte" (Mat Simon)
"Mees minevikuga" (Rieman)

Ugala näitlejad
Sündinud 1957
Ülle Konovalov

Ülle Konovalov (sünninimi kuni aastani 1990 Ülle Orusalu; sündinud 10. juulil 1956 Rakveres) on eesti grimeerija ja näitleja.

Haridus

1974 C. R. Jakobsoni nimeline Viljandi 1. Keskkool
1974–1976 Tartu H. Kullmani nimeline Kutsekeskkool nr. 16 (juuksuri eriala)

Töökäik 
Ülle Konovalov töötab alates 1977. aastast Ugalas grimeerijana. Aastatel 2000-2019 oli grimmiala juhataja, alates 2019. aastast taas grimeerija. 

Ta on teinud kaasa näitlejana ka lavastustes.

Rollid 
"Naljapäev" (Vaiva)
"Vari" (Adelheid, Kukulinna vaene)
"Maa (Õh-Mifi) inimene" (osaline)
"Maa laulud" (osaline)
"Rahva sõda" (episoodid)
"Jane Eyre" (Mary Ingram)
"Suveõhtu valss" (Tuulikki)
"Kõik aias" (Cynthia)
"Jason" (Ruta Zareniene, valvekasvataja)
"Tõrksa taltsutus" (lesknaine)
"Rummu Jüri" (episoodid)
"Mees minevikuga" (Lu Larsen)
"Helisev muusika" (Elsa Schraeder)
"Kõrboja perenaine" (külanaine)

Tunnustus
 1998 Eesti Teatriliidu tehnilise töötaja auhind
 2006 Ugala kolleegipreemia - lavastust teenindav ja ettevalmistav töötaja
 2019 Viljandi linna teatripreemia

Isiklikku 
Ta on aastast 1990 abielus Ugala muusikajuhi Peeter Konovaloviga.

Eesti inimesed 
Sündinud 1956
Anu Reidak

Anu Reidak (sündinud 2. septembril 1958 Järva-Jaanis) on eesti endine näitleja.

1976. aastal lõpetas ta Vändra Keskkooli. 1976–1977 õppis ta Viljandi Kultuurharidustöö Koolis, 1977–1979 Endla õppestuudios ja 1979–1981 Ugala õppestuudios.

Aastatel 1980–1994 töötas ta Ugala teatris. Lisaks näitlejaametile oli ka ringreisikassapidaja (1980–1981) ning vanemadministraator, riietur, masinakirjutaja.

Rollid: 
"Nähtamatu" (missis Hall)
"Vari" (Helene, Kukulinna vaene)
"Maa (Õh-Mifi) inimene" (osaline)
"Rahva sõda" (Anu)
"Jane Eyre" (Blanche Ingram)
"Maa ja päikese nimel" (Agafja Balta)
"Üle lääne kangemees" (Honor Blake)
"Põhjas" (Natasha)
"Kass, kes kõndis omapead" (siga)
"Diletantide teekond" (Rumjantseva)
"Valge katk" (meditsiiniõde)
"Kaardiväeohvitser" (toatüdruk)
"Vennad Lautensackid" (episoodid)
"Kuidas mutionu endale uued püksid sai" (lina, sipelgas)
"Kuldrannake" (Ehalkäima-Elts)
"Häda mõistuse pärast" (vürstitar)
"Androkles ja lõvi" (Megaira, kristlane)
"Näärivana ootel" (osaline)
"Side" (Agnes Schönfeldt, ostja, tuttav)
"Salome" (näitsik)
"Röövlitütar Ronja" (Undiis, metsmadrus)
"Iha jalakate all" (episoodid)
"Becket ehk Jumala au" (Prantsuse lõbutüdruk)
"Charley tädi" (Ella)
"Aed ilma mullata" (Anja)
"Rummu Jüri" (Kuningunde)
"Tornikukk ja võlusõrmus" (Saara)
"Kui me surnud ärkame" (Maja Rubek)
"Rohukannel" (Maude Riordan)
"Jumalad lahkuvad Maalt" (Anniko)
"Kui tähtis on olla tõsine" (Cecily Cardew)
"Surnud liblikate tants" (Esmeralda)
"Dorian Gray portree" (episoodid)
"Kolmekrooniooper" (lits)

Eesti näitlejad
Vändra Gümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1958
Tiina Rääk

Tiina Rääk (aastast 1978 Tiina Ausmees; sündinud 27. detsembril 1951 Tallinnas) on eesti näitleja.

1970. aastal lõpetas ta Tallinna 16. Keskkooli, 1970–1974 ja 1977–1979 õppis ta Pedagoogikainstituudis näitejuhtimise erialal.

Aastatel 1975–1995 töötas teatris Ugala.

Rollid 
"Kohtasin tütarlast" (tütarlaps)
"Õhtuvalgus" (Katja Kotova)
"Kaluri poeg" (Lidija)
"Idioot" (vaikiv daam)
"Papliehmeste lennu aegu" (Natasha)
"Abituriendid" (Olga Jahhortova)
"Lunastus" (Tiina)
"Keegi ei tahtnud surra" (lapsega tüdruk)
"Pahupidi-polka" (Romoletta)
"Niskamäe Heta" (Kerttu)
"Rops" (Kersti)
"Misantroop" (Celimene)
"Maa (Õh-Mifi) inimene" (osaline)
"Maa laulud" (osaline)
"Rahva sõda" (episoodid)
"Puhh ja pusad. Teised ka" (Notsu, pusa)
"Suveõhtu valss" (Anni)
"Maa ja päikese nimel" (Elena Nevoie)
"Üle lääne kangemees" (Susan Brady)
"Jason" (Ruta Zareniene, valvekasvataja)
"Diletantide teekond" (Aneta Fredericks)
"Valge katk" (meditsiiniõde)
"Tuled sa tagasi?" (Laine)
"Vana Toomas" (Marianne)
"Kuidas mutionu endale uued püksid sai" (hiireke, mustikas)
"Kuldrannake" (lauliku õde Mari)
"Vennad Lautensackid" (episoodid)
"Häda mõistuse pärast" (vürstitar)
"Giljotiin Dantonile" (episoodid)
"HEA ehk Hirmus Eesti Asi ehk Rahvarinne, tegutse!" (Liis Lehtla)
"Salome" (näitsik)
"Iha jalakate all" (episoodid)
"Charley tädi" (Anny)
"Rummu Jüri" (episoodid)
"Tornikukk ja võlusõrmus" (õuedaam)

Viited

Sündinud 1951
Eesti näitlejad
Kai Tabun

Kai Tabun (aastani 1985 Kai Siilbek; sündinud 29. detsembril 1957 Tartus) on eesti näitleja ja grimeerija.

1977. aastal lõpetas ta Tartu Kutsekeskkooli koka erialal ja õppis 1977–1979 Endla õppestuudios.

Aastatel 1979–1982 töötas Ugalas grimeerijana, 1982–1996 näitlejana.

Isiklikku 
Ta on olnud abielus näitleja Andres Tabuniga.

Rollid 
"Kohtunik Di. Libarebaste mõrvad" (Peoonia)
"Vari" (Kai, Kukulinna vaene)
"Maa (Õh-Mifi) inimene" (osaline)
"Maa laulud" (osaline)
"Rahva sõda" (episoodid)
"Jane Eyre" (Jane Eyre)
"Suveõhtu valss" (ettekandja Siiri, Tuulikki)
"Maa ja päikese nimel" (Jeanette, hääl tagumisest pingist)
"Üle lääne kangemees" (Nelly)
"Valge katk" (meditsiiniõde)
"Vennad Lautensackid" (episoodid)
"Nora" (toatüdruk Helene)
"Häda mõistuse pärast" (vürstitar)
"Seitse venda" (sündimata õde)
"Androkles ja lõvi" (Lavinia, kristlane)
"Giljotiin Dantonile" (kodanik)
"Side" (Agnes Schönfeldt, ostja, tuttav)
"Salome" (näitsik)
"Greenfingersi saladus" (Ellen Tannent)
"Idakonn" (osaline)
"Rummu Jüri" (episoodid)
"Kui veski mürin vaibub" (osaline)
"Kass tulisel plekk-katusel" (teener Lacey)
"Tornikukk ja võlusõrmus" (õuedaam)
"Abielufarss" (Jan Davies)
"Jumalad lahkuvad Maalt" (episoodid)
"Püha läte" (Bride)
"Mees minevikuga" (Hilde)
"Dorian Gray portree" (episoodid)
"Helisev muusika" (õde Berthe)
"Kolmekrooniooper" (lits)
"Suvi ja suits" (Rosemary)
"Jutustus tõelisest pardipojast" (kirju kana)

Eesti näitlejad
Sündinud 1957
Toomas Taimla

Toomas Taimla (30. august 1964 – 17. aprill 2012) oli eesti näitleja ja sporditegelane.

Haridus
1982. aastal lõpetas ta Tallinna 32. Keskkooli. 1986. aastal lõpetas Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (XII lend).

Töö
Ta töötas aastatel 1986–1992 Ugala teatri näitlejana.

Hiljem tegeles ta peamiselt ettevõtlusega. Viimaseks jäänud näitlejarolli tegi ta teleseriaali "Kelgukoerad" kahes osas 2010. aastal.

Sporditegevus
Toomas Taimla oli maastikuvibulaskmise kui spordiala propageerija, rääkides sellest alast kire ja entusiasmiga. Ta oli ka esimeste selle ala võistluste korraldaja Eestis. Ta korraldas millenniumivahetusel Kajamaal esimesed pikkvibu võistlused. Tema eestvedamisel peeti 2002. aastal esimene kahepäevane loomaringidega pikkvibu suurvõistlus Estonian Open. 2004. aastast muutus Estonain Open rahvusvaheliseks võistluseks.

Toomas Taimla initsiatiivil asutati 2002. aastal Eesti Maastikuvibu Liit, tema teeneks oli ka Eesti Maastikuvibu Liidu saamine IFAA täisliikmeks 2003. aastal. Ta aitas maastikuvibulaskmise juurde mitmed tänapäeva tipplaskurid. Tema algatustest on elujõulised mitu vibuvõistluste sarja, kus osaleb enamik tänapäeva maastikuvibulaskureid. 2013. aastast peetakse Kajamaal Toomas Taimla mälestuseks iga-aastast maastikuvibu võistlust TOMs Memorial. Üritusest saadud tulu läheb Kajamaa Tomi Fondi.

Toomas Taimla oli ka aktiivne pokkeri mängija ja organisaator. Ta käivitas pokkeriportaali www.pokkerikool.com ja populaarse võistkondliku turniirisarja ETS. Ta oli üks Wismari pokkeriklubi asutajaid. 2010. aastal asutas ta Playmakers Clubi, mis propageeris kodumänge üle Eesti ja tõi juurde palju uusi pokkerisõpru. 

Ta oli üks Eesti Turniiripokkeri Föderatsiooni asutajatest ja ETFi juhatuse liige 2010. aasta märtsist kuni 2012. aasta aprillini. 2010. aastal valis Eesti Turniiripokkeri Föderatsioon Toomas Taimla aasta pokkeripersooniks.

Näitlejarolle 

"Kõik aias" (Roger)
"Koduabiline" (Kardo)
"Hommikusöök tundmatutega" (ohvitser)
"Othello" (Rodrigo, episoodid)
"Meil on ninasarvik Otto" (Viggo)
"Häda mõistuse pärast" (Repetilov)
"seitse venda" (Timo)
"Androkles ja lõvi" (Metellus)
"Giljotiin Dantonile" (Saint-Just)
"Näärivana ootel" (osaline)
"Side" (noormees)
"HEA ehk Hirmus Eesti Asi ehk Rahvarinne, tegutse!" (miilitsaleitnant)
"Salome" (paaž)
"Igal sõnnil omad sarved" (Laose-Siim)
"Greenfingersi saladus" (Kit Henley)
"Iha jalakate all" (episoodid)
"Charley tädi" (Charley)
"Becket ehk Jumala au" (Prantsuse kuningas)
"Rummu Jüri" (episoodid)
"Mäng" (kodanik Kloun)
"Kuningas Lear" (Prantsuse kuningas, Curon)
"Vihmameister" (Noah)
"Hullumeelne ja nunn" (Dr. Grühn)
"Kajakas" (Semjon Medvedenko)
"Tornikukk ja võlusõrmus" (kannupoiss Karl)
"Abielufarss" (Trevor)
"Rohukannel" (doktor Morris Ritz, Amos Legrand)
"Jumalad lahkuvad Maalt" (Fulco, Kehve)

Isiklikku
Tema poeg on Tunnet Taimla.

Viited

Välislingid
Toomas Taimla telesarjas "Kelgukoerad" 1.
Toomas Taimla telesarjas "Kelgukoerad" 2.

Eesti näitlejad
Eesti sporditegelased
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia vilistlased
Pärnamäe kalmistule maetud
Sündinud 1964
Surnud 2012
Heikki-Rein Veromann

Heikki-Rein Veromann (sündinud  13. oktoobril 1960 Tartus) on eesti näitleja ja muusik.

Eluloost 

Ta lõpetas aastal 1980 Tartu 2. Keskkooli. Aastail 1985–1989 õppis Evald Hermaküla stuudios.
Ta töötas 1980–1985 teatris Ugala.
1987–1989 oli Vanemuise teatri koorilaulja, hiljem tegutsenud vabatruppides, sealhulgas Tartu Lasteteatris.

Rollid Ugalas 

"Woyzeck" (episoodid)
"Maa (Õh-Mifi) inimene" (osaline)
"Laulan sõbraks öö ja päeva" (osaline)
"Soome muinasjutud" (osaline)
"Maa laulud" (osaline)
"Rahva sõda" (episoodid)
"Põhjas" (Lott)
"Eesti muinasjutud" (osaline)
"Mare ja ta poeg" (vahimees)
"Juudit" (Pagoas)
"Valge katk" (anomaatur)
"Hamlet" (näitleja)
"Kalevala kangelaslood" (Ilmarinen, jutustaja)

Isiklikku 
Tema isa oli ornitoloog Heinrich Veromann, ta vend on bioloog Peeter Veromann.

Eesti näitlejad
Miina Härma Gümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1960
Tanel Ingi

Tanel Ingi (sündinud 26. novembril 1976) on eesti näitleja.

Lõpetas 1995 Tallinna Kopli Kunstikeskkooli. Pärast Viljandi Kultuurikolledži teatrikateedri teise lennu lõpetamist 1999. aastal asus näitlejana tööle teatris Ugala. Mänginud teleseriaalides („Lumejänesed“, 2005–2006; „Nöbinina“, 2011–2012; „Riigimehed“, 2013) ja dokumentaaldraamas „August 1991“ (2005, Eesti Televisioon). Teinud Ugalas ka lavastusi („Väike raha“, 2011; „Amalia“, 2015).

Osales 2017. aastal komöödiaseriaalis KMD Klubi.

Rollid

1996–1997
Timm Thaler ehk Müüdud Naer (Timm Thaler)
Saabastega kass (Arlekiin)
1997–1998
Jumalaema kirik Pariisis (Phoebus)
1999–2000
Sõbrad, kurikaelad ja muud elukad (koer)
Naiste naljad, meeste mängud (Martti)
Don Carlos (don Carlos)
Scapini kelmused (Leandre)
2000–2001
Kuum süda (maavalitseja Gavrilo)
Tom Sawyeri seiklused (Tom Sawyer)
Mardileib (Mart)
2001–2002
Alandatud ja solvatud (Aljosa)
Vabaduse rist (Elmar Arbel)
Unistus Mallorcast (Automoobile)
Kevade (Toots)
Shopping & Fucking (Gary)
Deemon ja ingel (Itshok; Dovid)
2002–2003
Minu pere ja muud loomad (koduõpetaja Peter; palvetajaritsikas)
Niskamäe kired (tohter)
Lumejänesed (jänes Tavalinejänes)
Helesinine vagun (Leopold)
Toomas Nipernaadi (konstaabel Joonas Simson)
2003–2004
Dekameron (Dioneo)
Triumfikaar (Jeannot, Navarro)
80 päevaga ümber maailma (erinevad rollid)
Vend Aljosa (Iljusha Snegirjov)
2004–2005
Terrorism (erinevad rollid)
Aarete saar (Dick)
Suvi (Peeter Lesta)
2005–2006
Lõõmav pimedus (Andres)
Anna Karenina (krahv Aleksandr Vronski)
Libahunt (Margus)
Väike Tjorven Soolavareselt (Johan)
Kolm klaasikest kirsiviina (erinevad rollid)
2006–2007
norway.today (August)
Marilyn (fotograaf Milton G.; Tony Curtis)
Krabat (Tonda)
Börs ja börsitar (Viljar Pess; müügimees Kauro)
Naabri Mari (külapoiss)
2007–2008
Tulge kõik, kes te... (prints)
Haldjakuninga kingitus (nõunik Agar)
Põhjas (Bubnov)
2008–2009
Kolm õde (Vassili Soljonõi)
Linnapea (Gustav Seen; linnavolinik)
Inetu pardipoeg ja lendav kass (kurg Amon; metshani Oscar)
Artur Rinne (Verner; Agu)

Viited 

Ugala näitlejad
Viljandi Kultuuriakadeemia vilistlased
Sündinud 1976
Kaarel Aare

Kaarel Aare (14. august 1948 Jõhvi – 9. september 2020) oli Eesti mereraadioside asjatundja ja riigiametnik.

Põhihariduse sai Jõhvi 1. keskkoolis (lõpetamise ajal Kohtla-Järve 5. Keskkool). Pärast seda on lõpetanud Tallinna Tehnilise kooli Nr. 1 ("Karu Akadeemia") ja Tallinna Kalatööstusliku Merekooli raadiooperaatori-elektroraadionavigaatori erialal. Aastatel 1966–1990 töötas ta Eesti Merelaevanduses (EML) raadiojaama ülemana, nendest 10 aastat mootorlaeval Ristna. Vahepeal (1967–1969) oli Nõukogude Armees. 10 korda on läbi sõidetud Põhja-Meretee. Põhiliselt sõitis merd Euroopa, Vahemere ja Lääne-Aafrika sadamate vahel. 1990–1991 sõitis merd lühiajaliselt välislipu (Panama) all.

Alates 1991. aasta novembrist kuni 2016. aasta veebruarini töötas Veeteede Ametis sidetalituse juhatajana. 
Osales Suurupi militaarse raadiosaatekeskuse ülevõtmises lahkuvalt Vene mereväelt. Keskus võeti üle täiesti terve ja töötavana. Nimetatud keskuse ja EML-i vastuvõtukeskuse baasil loodi Riiklik meresidesõlm (praegu Riigi Infokommunikatsiooni Sihtasutuse koosseisus), mille ülesandeks sai üles ehitada rahvusvahelistele nõuetele vastav automaatne (digitaal-selektiivse väljakutse võimalusega) Eesti ULL-i meresidevõrk, mille põhiülesandeks on side tagamine Eesti merepääste vastutusalas. Samuti osales ta rahvusvahelise (Soome-Venemaa-Eesti) Soome lahe laevaettekannete süsteemi (GOFREP) ülesehitamises. Eesti poolt tegi põhitöö Cybernetica AS (projektijuht Rein Haavel).

Isiklikku
Esimesest abielust on poeg Raul (sündis 1971). Teisest abielust lapsi pole. 2006. aasta juunist oli lesk.
Hobi on digitaalfotograafia, lemmikhelilooja Raimond Valgre.

Viited 

Eesti riigiametnikud
Sündinud 1948
Surnud 2020
Meelis Rämmeld

Meelis Rämmeld (sündinud 4. aprillil 1975) on eesti näitleja.

Lõpetanud 1997. aastal Viljandi Kultuurikolledži teatrikateedri esimese lennu, asus ta tööle Viljandi teatrisse Ugala. Alates 2015. aastast on ta Pärnu teatri Endla näitleja.

Väljaspool teatrit on ta mänginud filmides "Hirm" (2004), "Stiilipidu" (2005), "Polaarpoiss" (2016), "Teesklejad" (2016), "November" (2017) ja "Mehetapja/Süütu/Vari" (2017) ning teleseriaalides "Kättemaksukontor" 2016 ja "Õnne 13" 2017.

Rollid Ugalas

1996–1997
Küpressimägi (ingel)
Tõde ja õigus (Juss)
1997–1998
Loojang (Senka-Topun)
Maria Stuart (Drugeon Drury; O`Kelly)
Haldjate vallatused (Mell)
Laul Sipirja lastest (episoodid)
Üks mees: Roheline (osaline)
1998–1999
Saabastega kass (siil)
Jumalaema kirik Pariisis (Gringoire)
Elav laip (Artemjev)
Lendsaurused (Tommy McKorckle)
Vigased pruudid (Kärje Juhan)
Meremaa võlur. Päeva kaldad (uksehoidja; Sopli)
Juudit (rabi)
1999–2000
Pildimeistrid (Julius Jaenzon)
See pärnapuulehtla (Joe)
Greenei testament (Philo Vance)
2000–2001
Tom Sawyeri seiklused (Huckleberry Finn)
Kärbes (Lutvei)
2001–2002
Vabaduse rist (Lembit Tähnaste)
Abielu Itaalia moodi (Riccardo)
Unistus Mallorcast (Erik)
Kevade (Imelik)
Shopping & Fucking (Mark)
Deemon ja ingel (Gershon; Moishe)
2002–2003
Minu pere ja muud loomad (tuvi Quasimodo; geko)
Niskamäe kired (vallsemann)
Lumejänesed (Vedeljänes)
Helesinine vagun (Tõnu)
Neetud talu (Heinrich)
Toomas Nipernaadi (Jüri Aapsipää)
2003–2004
Dekameron (timuka õpilane)
Triumfikaar (Bobo; Raczinsky; Joani uus mees; kelner; filantroobist politseinik)
80 päevaga ümber maailma (erinevad rollid)
Vend Aljosa (Karatsov)
2004–2005
Terrorism (erinevad rollid)
Aarete saar (John Hunter)
Suvi (Jorh Adniel Kiir)
2004–2005
Lõõmav pimedus (Ignacio)
Libahunt (osaline)
Kolm klaasikest kirsiviina (erinevad rollid)
2006–2007
Keisri hull (Aleksander I; Alexander Laming)
Marilyn (grimeerija Allan)
Krabat (Witko; võõras)
Nora/Maja (doktor Rank)
Sirelikassid (poiss)
2007–2008
Tulge kõik, kes te... (kapten)
Haldjakuninga kingitus (haldjas Vari)
Põhjas (näitleja)
2008–09
Kolm õde (Nikolai Tuzenbach)
Linnapea (paadimees)
Vanamehed seitsmendalt (Kalju)
Artur Rinne (ohvitser; uurija)

Tunnustus
 2014 – Eesti Teatriliidu meeskõrvalosatäitja auhind

Isiklikku
Ta abiellus 2016. aastal Kadri Adamsoniga. Juunis 2017 sündis nende ühine laps.

Viited

Eesti näitlejad
Viljandi Kultuuriakadeemia vilistlased
Sündinud 1975
Kristi Teemusk

Kristi Teemusk (sündinud 2. märtsil 1947 Tallinnas) on eesti näitleja, lavastaja ja inspitsient.

Haridus 

Aastal 1965 lõpetas ta Tallinna 46. Keskkooli ning aastal 1970 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri.

Aastatel 1970–2009 töötas Ugala teatris, aastast 2000 inspitsiendina. Juhendas 1992–2009 ka Ugala lastestuudiot.

Rollid 

"Komöödia kool" (talumehe naine)
"Kured lendavad" (Antonina Monastõnskaja, Tanja)
"Püve Peetri riukad" (külatüdruk)
"Tüdruk ja aprill" (Marina)
"Trooja hobune" (Tamara Mozeiko)
"Valentin ja valentina" (episoodid)
"Matk naeratuse eest" (Marta, näitleja)
"Tootsi pulm" (Teele)
"Enne, kui kukk saab laulnud" (Fanka)
"Naiste sõda saatanaga" (Made)
"Ingliballaad" (Ene)
"Aladdini imelamp" (lambivaim Flamino, episoodid)
"Niskamäe noorperenaine" (vanaperenaine, nimismehe proua)
"Õhtuvalgus" (Tamara Nikolajevna)
"Kaluri poeg" (Anita)
"Idioot" (Aleksandra)
"Lasud tuisus" (Siiri Linnus)
"Rõõmu tee" (Rusanna)
"Pahupidi-polka" (kiisu Limpjalg)
"Niskamäe Heta" (Aliina)
"See maailm või teine" (Sveni ema)
"Naljapäev" (Aldora Aistis)
"Iiri muinasjutud" (osaline)
"Vari" (Käe-Madli, Kai, Kukulinna vaene)
"Jõgi voolab" (Gudrun)
"Maa (Õh-Mifi) inimene" (osaline)
"Kirju koer, kes jookseb mere kaldal" (ema)
"Soome muinasjutud" (osaline)
"Maa laulud" (osaline)
"Rahva sõda" (naine Habajalt)
"Jane Eyre" (Amy Esthon)
"Liblikas ja peegel" (naine)
"Kõik aias" (Beryl)
"Põhjas" (Anna)
"Päikese õpetus" (esitaja)
"Mare ja ta poeg" (keskealine naine)
"Juudit" (Susanna)
"Diletantide teekond" (Aleksandrina)
"Valge katk" (haige)
"Üle läve" (Niina)
"Kalevala kangelaslood" (Louhi, jutustaja)
"Vennad Lautensackid" (õmblejanna Alma)
"Naljahammas" (Aurora Bompas)
"Häda mõistuse pärast" (Natalja Gorits)
"Seitse venda" (eit)
"Androkles ja lõvi" (Lavinia, kristlane)
"Näärivana ootel" (osaline)
"Igal sõnnil omad sarved" (Liivaaugu Mari)
"Greenfingersi saladus" (Sally)
"Iha jalakate all" (episoodid)
"Idakonn" (osaline)
"Viimne romantiline armastaja" (Jeanett Ficher)
"Piuks, Mäuks ja tädi Marie" (osaline)
"Rohukannel" (missis Buster, missis County)
"Jumalad lahkuvad Maalt" (episoodid)
"Püha läte" (Mary Doul)
"Jaapani muinasjutud" (osaline)
"Armunud lõvi" (Ena)
"Jutustus tõelisest pardipojast" (ukrainlanna)
"Meie linnake" (proua Soames)
"Inglise muinasjutud" (osaline)
"Puunukk Buratino kohutavad ja hädaohtlikud seiklused" (osaline)
"Jumalaema kirik Pariisis" (naine)
"Sõbrad ja raha" (Vicky)
"Nukatuka metsarahvas" (vares Jaak, taluperenaine)
"Alandatud ja solvatud" (teenija Mavra)
"Niskamäe kired" (teenijatüdruk Liisu)
"Toomas Nipernaadi" (perenaine)
"Suvi" (episoodid)

Lavastused Ugala lastestuudioga
 "Jaapani muinasjutud"
 "Inglise muinasjutud"
 "Hispaania muinasjutud"
 "Puunukk Buratino kohutavad ja hädaohtlikud seiklused"
 "Peeter Paan"
 "Kullaketrajad"
 "Pöial-Liisi"
 "Lumivalgeke"
 "Tuhkatriinu"
 "Lumekuninganna"
 "Kes päästab koletise?"
 "Väike merineitsi"

Eesti näitlejad
Eesti lavastajad
Sündinud 1947
Anu Vabamäe

Anu Vabamäe (sündinud 16. juunil 1948 Puurmani lähistel) on eesti näitleja ja kostümeerija.

Ta lõpetas 1966. aastal Puurmani keskkooli. Aastatel 1966–1969 õppis Ugala õppestuudios.

1968. aastast töötab ta Ugala teatris, 2000. aastani oli näitleja. Juba näitlejakarjääri alguses hakkas tegelema ka kostüümidega.

Rollid 
"Hulkur Rasmus" (Rasmus, Gunnar)
"Elu ja armastus" (Irma Vainu, proua Kõrendik)
"Veidrikud" (Jelena)
"Kuidas kaotada kuldjumalannat" (tütarlaps)
"Hooaeg mere ääres" (Iwona)
"Juudit" (Susanna)
"Kindral Kriuh minestab" (Gunnar)
"Homsed tähed" (naine)
"See on minu naine!" (Marieta Teles)
"Kured lendavad" (Njura)
"Armastus nii ja teisiti" (Barbro)
"Tüdruk ja aprill" (Tanja)
"Prints ja kerjus" (Must Bess)
"Trooja hobune" (Stepanida Moltshak)
"Valentin ja Valentina" (Rita)
"Matk naeratuse eest" (Dudus)
"Tootsi pulm" (Maali)
"Tormihoiatus" (velsker Endla)
"Enne, kui kukk saab laulud" (Fanka)
"Aadu ja Madise imelised juhtumised nääriõhtul" (episoodid)
"Luiskaja" (Katty Harrison)
"Sepp, raha ja täna" (Zosia)
"Kohtasin tütarlast" (tütarlaps)
"Lõokese talu" (Ingrida)
"Idioot" (Varja)
"Abituriendid" (Tatjana Netshajeva)
"Lood Viljandi paadimehe aegadest" (osaline)
"Keegi ei tahtnud surra" (Ona)
"Abielulahutus" (Marta)
"Rops" (kooliõpetaja, ema)
"Misantroop" (Eliante)
"See maailm või teine" (Arvo ema)
"Otsustav hetk" (Elene Balavadze)
"Uusaastaöö" (Annela)
"Kohtunik Di. Libarebaste mõrvad" (Safran)
"Vari" (Käe-Madli, Kukulinna vaene)
"Pühak ja patune" (Liisa)
"Jõgi voolab" (Gudrun)
"Woyzeck" (Margret, episoodid)
"Maa (Õh-Mifi) inimene" (osaline)
"Maa laulud" (osaline)
"Rahva sõda" (episoodid)
"Liblikas ja peegel" (Anu)
"Põhjas" (Kvashnja)
"Mare ja ta poeg" (ema)
"Diletantide teekond" (Jelizaveta)
"Valge katk" (naine)
"Üle läve" (Niina)
"Tuled sa tagasi?" (naine)
"Vana Toomas" (Eneken)
"Kuldrannake" (lauliku ema)
"Vihmausside elust" (kiilaspea)
"Häda mõistuse pärast" (vürstitar)
"Seitse venda" (Kaisa)
"Giljotiin Dantonile" (kodanik)
"Side" (vanapiiga, Agnese ema)
"Igal sõnnil omad sarved" (Luukase Leenu)
"Greenfingersi saladus" (missis Heaton)
"Aed ilma mullata" (eit)
"Rummu Jüri" (Miina)
"Mäng" (tädi Anu)
"Piuks, Mäuks ja tädi Marie" (osaline)
"Kajakas" (Polina Shamrajeva)
"Kass tulisel plekk-katusel" (Suur-Mamma)
"Rohukannel" (verena Talbo)
"Jumalad lahkuvad Maalt" (episoodid)
"Püha läte" (episoodid)
"Nukitsamees" (ema)
"Mees minevikuga" (Regine Seibold)
"Kolmekrooniooper" (vana lits)
"Mootorpruut" (proua Reiner)
"Jutustus tõelisest pardipojast" (koduhani)
"Salemi nõid" (Sarah Good)
"Lõpp on algus" (Lady Tressilian)
"Köietantsija lugu" (vanaproua Rothacker)
"Draakon" (linnakodanik)
"Timm Thaler ehk Müüdud naer" (õpetaja Alma)
"Proovireisija surm" (Jenny)
"Jumalaema kirik Pariisis" (proua Aloise)
"Haldjate vallatused" (nõiamoor)
"Laul Sipirja lastest" (Lamppi minia)
"Ainult unistus" (episoodid)
"Sõbrad, kurikaelad ja muud elukad" (murueit)
"Naiste naljad, meeste mängud" (Liisa)
"Kevade" (mamma Kiir)
"Niskamäe kired" (Vallesmanni proua)

Viited

Välislingid
 Foto etenduselt

Eesti näitlejad
Sündinud 1948
Lineaarkiri B

Lineaarkiri B on Mükeene kultuuri ajajärgul kasutatud lineaarkirjast A arenenud silpkiri. Lineaarkirja B osatakse tänapäeval lugeda.

Lineaarkiri B sisaldas umbes 200 märki. Selle vanim teadaolev kasutus pärineb ajast umbes 1450 eKr ja kiri kadus koos Mükeene kultuuri kadumisega umbes 1100 eKr.

Tekst 

Lineaarkiri B koosneb umbes kahesajast märgist, mis on jagatud foneetilist tähtsust omavateks silpideks ja logogrammideks (või ideogrammideks), mis omavad semantilist tähtsust.

Arhiivimaterjalid 

Tahvlid on klassifitseeritud kohtade järgi, kus nad välja kaevati.

KN – Knossos: umbes 4360 tahvlit (tegelikult on tegemist dešifreerimata lineaarkirjaga A).
 TH – Teeba: 99 tahvlit + 238 2002. aastal avaldatud.
 MY – Mükeene: 73 tahvlit.
 TI – Tiryns: 27 tahvlit.
 KH – Chania: 4 tahvlit.
 Ülejäänud 170 pealiskirja lineaarkirja B-ga on leitud laevavrakkidest.

Dešifreerimine 

Esimese savitahvli avastas Knossosest Briti arheoloog Arthur Evans. See toimus 31. märtsil 1900. 6. aprillil avastas ta märkimisväärse koguse tahvleid (mõõtmetega 5x10 tolli).

Traditsiooni sümboleid nummerdada, mis on veel tänagi kasutusel, võttis kasutusele USA professor Emmett L. Bennett. Ta oli ka üks esimesi, kes arvas, et lineaarkirjad A ja B märgivad eri keeli.

Lineaarkirja B dešifreerisid Michael Ventris ja John Chadwick.

Vaata ka 

 Lineaarkiri A

Välislingid 

Kiri
Saare valla vapp

Saare valla vapp on Jõgeva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Saare valla vapp.

Vapp kinnitati 20. novembril 1996.

Vapi kirjeldus 

Hõbedasel kilbil roheline viieharuline okaspuutaim ja sinine vapitüvimik, milles püstiselt hõbedane kaheteralise mõõga käepide.

Põhjendus

Saare valla vapi ideestik tuleneb Kalevipoja sangarikujuga seotud kohamuistenditest. Teatavasti asuvat muistse vägilase mõõk kohalikus Kääpa jões. Kodupinnas ja -vetes peitubki see ürgjõud, millest tärkab ikka jälle uus elu (okaspuutaim) ning pärineb valla töökate inimeste varanduslik ja vaimne õitseng.  
Sinine värvus on vee kuid ka ustavuse ja vaimsuse võrdkuju, roheline värvus on looduse, samuti nooruse ja lootuse sümbol.

Vaata ka 
Saare valla lipp
Jõgeva maakond

Välislingid 
Saare valla sümboolika valla kodulehel
Saare valla sümboolika Riigikantslei kodulehel

Eesti endiste valdade vapid
Vapp
Jõgeva maakonna vapid
Kasepää valla vapp

Kasepää valla vapp on Jõgeva maakonna endise Eesti haldusüksuse Kasepää valla vapp.

Vapp kinnitati 22. jaanuaril 1999.

Vapi kirjeldus 
Kuldsel kilbil on sinine päis ja kolm musta kirikukella 2+1.

Põhjendus
Kasepää vald asub Peipsi järve kaldal. Sinine päis tähistab Peipsi järve. Kuldne kilp tähistab Venemaalt usulise tagakiusamise eest siia põgenenud vanausuliste ikoonimaalijate koolkonda, millele pani aluse vanausuliste kunstnik Gavriila Frolov 19. sajandi lõpul. Frolovi ja tema õpilaste tööd on levinud üle maailma. Kolm kella on seotud vanausuliste kloostri juures asuva kellatorniga, mis on ehitatud 1879. aastal. Kellatornis on 9 erineva kõlaga kella. Tornikellad asuvad ridades ja ka vapil kolmnurkselt asetatud kellad moodustavad kolm rida. Must tähistab viljakt mulda ja põlluharimist.

Vaata ka 
Kasepää valla lipp

Välislingid 
Kasepää valla sümboolika Riigikantslei kodulehel

Eesti endiste valdade vapid
Jõgeva maakonna vapid
Vapp
Pajusi valla vapp

Pajusi valla vapp on Jõgeva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Pajusi valla vapp.

Vapp kinnitati 22. jaanuaril 1997.

Vapi kirjeldus 
Kaldjaotusega paremalt poolitatud sini-rohelisel kilbil laineline tala saatena lainelised vardad vaheldumisi asetsevate ringide ja ovaalidega (pajuoksad) 1+1, kõik hõbedased.

Põhjendus
Hõbedane laineline tala sümboliseerib valla territooriumit läbivat Põltsamaa jõge; stiliseeritud hõbedased pajuoksad meenutavad valla nime – Pajusi. Vapi sinine värvus on puhtuse ja vaimsuse, samuti kodumaa taeva võrdkuju; roheline on lootuse, looduse ja põllumajanduse – valla elanike peamise põlise tegevusala sümbol.

Vaata ka 
Pajusi valla lipp
Jõgeva maakond

Välislingid 
Pajusi valla sümboolika valla kodulehel
Pajusi valla sümboolika Riigikantslei kodulehel

Eesti endiste valdade vapid
Vapp
Jõgeva maakonna vapid
Jõgeva lipp

Jõgeva lipp on Jõgeva maakonnas asuva Jõgeva linna lipp.

Lipp on kinnitatud novembris 1994.

Lipu kirjeldus 
Jõgeva linna lipuks on ristkülikukujuline kangas, mis koosneb neljast võrdse laiusega horisontaalsest värvilaiust: kollane, roheline, kollane, roheline.

Lipu laiuse ja pikkuse vahekord on 7:11 ning normaalsuurus 105 × 165 cm.

Põhjendus

Vaata ka 
Jõgeva vapp
Jõgeva maakond

Välislingid 
Jõgeva linna sümboolika Riigikantslei kodulehel

Jõgeva maakonna lipud
Jõgeva
Mustvee vapp

Mustvee vapp  Jõgeva maakonnas asuva Eesti linna Mustvee vapp.

Vapp on kinnitatud 21. juunil 1993.

Vapi kirjeldus 
Hõbedasel kilbil must ankur ja must laineline tüveosa, milles kuldne kala.

1940. aastal valminud Vabariigi Presidendi otsuse kavandis on antud järgmise, praegusest vapist erineva vapi kirjeldus: Mustvee linna vapiks on kilbi välja sinisevärvilisel ülemisel osal, kilbipäisiku ja südamiku lõikejoonel, neljast, horisontaalselt ülestikku asetsevast hõbedasest lauakesest koosnev navigatsioonimärk, koonusekujulisel kuldsel alusel, mille kumbki haru tugineb kilbi külgedest väljaulatuvatele, kuldsetest kividest laotud sadamamuuli otsadele. Kilbi sinise- ja alumise mustavärvilise välja ühtumisjoon muulide vahel, samuti musta välja pind on palistatud laineliste, hõbedaste joontega.

Põhjendus
Vapil kajastub Mustvee linna usk ja linnaelanike tähtsad tegevusalad laevandus ning kalandus.

Vaata ka 
Mustvee lipp

Välislingid 
Mustvee linna sümboolika Riigikantslei kodulehel
Mustvee linna vapi ja lipu kavandid

Jõgeva maakonna vapid
Vapp
Pala valla vapp

Pala valla vapp on Jõgeva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Pala valla vapp.

Vapp kinnitati 20. mail 1997.

Vapi kirjeldus 
Sinist kilpi põigiti läbival hõbedasel oksal istub kuldne otsavaatav öökull.

Põhjendus
Pala vald on idapoolne haldusüksus Peipsi järve kaldal. Ligi pool valla pindalast on suurte veekogude all. Vald on kuulus suurte metsamassiivide poolest ja just Pala ümbrusest saab alguse ka põlduderikas Kagu-Eesti lavamaa. 

Vapi sinine tähistab veepinda, sinetavaid metsi, vihma, taevast. Kassikakk oma uhke välimuse ja väärika olemusega on saanud valla vapilinnuks. Eestlased on pidanud öökullilisi raamatute ja hariduse sümboliks. Kodaveres on asunud üks Eesti vanemaid kihelkonnakoole ning Kodavere kirikut on esimest korda mainitud 1342. aastal. 
Kuldne toon seondub kuldsete viljaväljadega, samuti on õled, vaha ja mesi kuldkollased.

Vaata ka 
Pala valla lipp
Jõgeva maakond

Välislingid 
Pala valla sümbolid valla kodulehel 
Pala valla sümboolika Riigikantslei kodulehel

Eesti endiste valdade vapid
Vapp
Jõgeva maakonna vapid
Palamuse valla vapp

Palamuse valla vapp on Jõgeva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Palamuse valla vapp.

Vapp kinnitati 8. märtsil 1994.

Vapi kirjeldus 
Punasel kilbil hõbedane kirikukell, mille kohal kaks kuldset ristikheinalehte.

Põhjendus
Punane on apostel Bartolomeuse vapivärvus. Pühale Bartolomeusele on pühitsetud kohalik kirik, tema nimest tuleneb ka Palamuse nimi. Punane on ka nooruslikkuse ja elujõu sümbol ning seostub Tootsi-lugudega. Hõbedane kell tähistab nii kirikust kui koolist lähtuvat vaimuvalgust. Kuldsed ristikulehed viitavad Jõgevamaale, tähistades ühtlasi põllupidamist ja heaolu.

Vaata ka 
Palamuse valla lipp
Jõgeva maakond

Välislingid 
Palamuse valla sümboolika valla kodulehel
Palamuse valla sümboolika Riigikantslei kodulehel

Eesti endiste valdade vapid
Vapp
Jõgeva maakonna vapid
Puurmani valla vapp

Puurmani valla vapp on Jõgeva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Puurmani valla vapp.

Vapp kinnitati 5. jaanuaril 2000.

Vapi kirjeldus 
Kuldsel kilbil must, valge noka ja punase keelega kotkapea. Rohelisel kuuselõikelisel vapitüvel hõbedane lainelõikeline varras.

Põhjendus

Vaata ka 
Puurmani valla lipp
Jõgeva maakond

Välislingid 
Puurmani valla sümboolika Riigikantslei kodulehel

Eesti endiste valdade vapid
Jõgeva maakonna vapid
Puurmani vald
Põltsamaa vapp

Põltsamaa vapp on Jõgeva maakonnas asuva Eesti linna Põltsamaa vapp.

Vapp on kinnitatud 5. septembril 1997.

Vapi kirjeldus 
Rohelisel kilbil on müürihambulise lõikega vapipäis ja aadlikroon – mõlemad kuldsed.

1940. aastal valminud Vabariigi Presidendi otsuse kavandis on antud järgmise, praegusest vapist erineva vapi kirjeldus: Põltsamaa linna vapiks kilbi põikjaostatud väljade vahel hõbedane lainespõikpalk. Kilbi vasemal, punasevärvilisel osal kuldne kannel ja kilbi rohelisel parempoolsel osal kolm, kõrvuti asetsevat kuldset viljapead.

Põhjendus
Vapi keskne kujund – aadlikroon sümboliseerib tõsiasja, et aastail 1570–1578 eksisteerinud Liivimaa kuningriigi valitseja, Taani kuninga Christian III poja, Holsteini hertsog Magnuse tähtsaim residents – sisuliselt tema riigi pealinn – asus Põltsamaal. 
Müürihambulise lõikega vapipäis meenutab, et siinne XIII sajandist pärinev linnus koos kauni rokokoostiilis lossiga oli see keskus, mille ümber kujunes hilisem Põltsamaa alev ja linn. 
Roheline on elu, looduse ja lootuse värvus. Kuldne on jõukust, viljakust, võimu ja kuulsust tähistav värvus.

Vaata ka 
Põltsamaa lipp

Välislingid 
Põltsamaa sümboolika linna kodulehel
Põltsamaa linna sümboolika Riigikantslei kodulehel

Eesti vapid
Jõgeva maakonna vapid
Vapp
Põltsamaa lipp

Põltsamaa lipp on Jõgeva maakonnas asuva Eesti linna Põltsamaa lipp.

Lipp on kinnitatud 5. septembril 1997.

Lipu kirjeldus 
Rohelise ristkülikukujulise lipu keskel on kollane horisontaallaid, mis moodustab 1/7 lipu laiusest.

Lipu normaalsuurus on 105×165 cm, laiuse ja pikkuse suhe on 7 : 11 ühikut.

Põhjendus
Roheline on elu, looduse ja lootuse värvus. Kuldne on jõukuse, viljakuse, võimu ja kuulsuse värvus.

Vaata ka 
Põltsamaa vapp

Välislingid 
Põltsamaa sümboolika linna kodulehel
Põltsamaa linna sümboolika Riigikantslei kodulehel

Jõgeva maakonna lipud
Lipp
Põltsamaa valla vapp

Põltsamaa valla vapp on Jõgeva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Põltsamaa valla vapp.

Vapp on kinnitatud 18. augustil 1998.

Vapi kirjeldus 
Rohelisel kilbil on leib, mille tagant tõusevad kolm viljapead ümbritsetud neljateistkümnest kuldsest ristikulehest.

Põhjendus
Vapi ideestik on tuletatud Põltsamaa (põld see maa) nimest. Põltsamaa ümbruses laiuvad Eesti ühed viljakamad põllumaad. Seda sümboliseerivad valla vapikujutiseks olevad kolm kuldset viljapead ja stiliseeritud leib – eestlaste oluline toidus läbi aegade. Vapikujutis sümboliseerib ka traditsioonilist maalähedast elamisviisi ja austusväärset põllutööd, mis on olnud Põltsamaa mail peamine jõukuseallikas. Viimasest on omakorda võrsunud ümbruskonna elanike haridus- ja kultuurilembus.

Vapi ääriseks olevad kuldsed ristikulehed osutavad teisele peamisele põllumajandusharule – loomakasvatusele. Ristikulehed viitavad ühtlasi ristile – levinud kristluse sümbolile. Vapikilbi roheline on looduse, elu igavese uuenemise ja nooruse võrdkuju. Kuld on küpse vilja, rikkuse ja auväärsuse sümbol.

Vaata ka 
Põltsamaa valla lipp

Välislingid 
 Põltsamaa valla sümboolika Riigikantslei kodulehel

Eesti valdade vapid
Jõgeva maakonna vapid
Vapp
Aleksander Tammert seenior

Aleksander Tammert (28. aprill 1947 Tapa – 27. oktoober 2006 Tallinn) oli Eesti kergejõustiklane ja kergejõustikutreener. Ta on olnud ka Gerd Kanteri treener.

Ta õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis kehakultuuri Valter Kalami juhendamisel. 

Aleksander Tammert oli kuulitõukes esimene Eesti 18 meetri ületaja, viiekordne Eesti meister (1968, 1970, 1971, 1973, 1974) ning 1966. aasta Euroopa juunioride meister kuulitõukes.

México olümpiahooajal 1968 tuli ta Nõukogude Liidu meistrivõistlustel teiseks tulemusega 18.18.

Ta on tulnud neli korda Nõukogude Liidu maaspordiühingute meistriks. 

Samuti võistles ta tõstmises (Eesti meistrivõistlustelt 2 pronksi) ja jõutõstmises (muuhulgas Eesti absoluutne rekord jõutõmbes 282,5 kg).

Isiklikud rekordid
 kuulitõukes 19.41 (1976) 
 kettaheites 54.98 (1977) 
 vasaraheites 51.66 (1976)

4. novembril 2006 maeti ta Väike-Maarja kalmistule.

Isiklikku
Kettaheitja Aleksander Tammert (juunior) on tema poeg.

Eesti kergejõustiklased
Eesti kergejõustikutreenerid
Eesti kuulitõukajad
Eesti tõstjad
Eesti jõutõstjad
Sündinud 1947
Surnud 2006
Tabivere valla vapp

Tabivere valla vapp on Jõgeva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Tabivere valla vapp.

Vapp kinnitati 8. märtsil 1996.

Vapi kirjeldus 
Rohelisel, hõbedase lainelise tüvimikuga kilbil ristatud hanesulg mõõgaga, teravik paremale.

Põhjendus
Tabivere vald asub Vooremaa aladel, sellest ka valla maastikuline, kultuuriline ja rahvapärimuslik omapära. Aegade jooksul on valla maadel elanud mitmeid keeleteadlasi, keelemehi, kelle tegevus on jätnud märgatava jälje eesti kultuurilukku: Carl Gustav Staden, Otto Wilhelm Masing, Frans von Ackermann, Georg Theol, David Bergmann, Johannes Voldemar Veski, Jaan Tammemägi. Vapi kesksel kohal kirjasulg, mis on ristatud mõõgaga. Põlistatud teedetihedal alal, mis ühendab Põhja- ja Lõuna-Eestit, on olnud soodne piirkond rahvakultuuril ning oluline osa Kalevipoja pärimustel. Mõõk seondub muinasaegse Kalevipoja muistenditega. Kuid Tabiveremailt on pärit ka tuntud sõjaväelased: Johannes Orasmaa, Hans Kurvits, Karl Parts, Georg-Hugo Vestel. Vapi tüve ümarlainetus sümboliseerib 5 järve valla territooriumil: Saadjärv, Soitsjärv, Elistvere järv, Raigastvere järv, Kaiavere järv.

Vaata ka 
Tabivere valla lipp
Jõgeva maakond

Välislingid 
Tabivere valla sümboolika valla kodulehel
Tabivere valla sümboolika Riigikantslei kodulehel

Eesti endiste valdade vapid
Vapp
Jõgeva maakonna vapid
Torma valla vapp

Torma valla vapp on Jõgeva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Torma valla vapp.

Vapp kinnitati 29. jaanuaril 1998.

Vapi kirjeldus 
Rohelisel kilbil hõbedane rist, millest üleval kaks hõbedast ristikulehte 1+1, sinisel kilbi alumisel osal ristist väljuvad hõbedased juured.

Põhjendus
Rist juurtega sümboliseerib Torma sajanditepikkust haridusteed ja jäädvustab maarahva järjepidevust läbi sündmusterohke ajaloo paganausust kristluseni. Sama sümbol näitab Torma valda kui kunagist majanduslikult jõukat ja edasijõudnud piirkonda, kus ristusid tähtsad maanteed. Ristikulehed sümboliseerivad Tormat kui põlist põllumajanduspiirkonda, kus läbi aegade on säilinud taime- ja loomakasvatus.

Vaata ka 
Torma valla lipp
Jõgeva maakond

Välislingid 
Torma valla sümboolika valla kodulehel
Torma valla sümboolika Riigikantslei kodulehel

Eesti endiste valdade vapid
Vapp
Jõgeva maakonna vapid
Aktivatsioonienergia

Aktivatsioonienergia ehk aktiviseerimisenergia on energia, mida süsteemi osakesed (molekulid) peavad saavutama, muutumaks reaktsioonivõimelisteks. Mida väiksem on aktivatsioonienergia, seda kiiremini toimub reaktsioon.

Aktivatsioonienergia (Ea) on vajalik, et ületada energeetiline barjäär, et reaktsioon saaks toimuda. Vajalik aktivatsioonienergia võib tulla molekulide enda sisemisest energiast või välisest allikast: soojus (ka reaktsioonis eralduv (ΔH)), valgus, elektrivool või mehaaniline jõud.

Reaktsiooni kiiruse temperatuurisõltuvust väljendab kvantitatiivselt Arrheniuse võrrand, mis avaldub eksponentfunktsioonina ja võimaldab arvutada reaktsiooni aktivatsioonienergiat (Ea):

kus A on sageduse faktor, R on universaalne gaasikonstant, T on absoluutne temperatuur (kelvinites) ja k on reaktsiooni kiiruskonstant. Ea saab leida reaktsiooni kiiruskonstandi temperatuurisõltuvuse põhjal.

Reaktsiooni aktivatsioonienergiat vähendavad katalüsaatorid; bioloogilisi katalüsaatoreid nimetatakse ensüümideks.

Vaata ka
Siirdeolek
Reaktsioonikoordinaat

Keemilised reaktsioonid
Keemiline kineetika
Allika (Hiiumaa)

Allika on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Käinast põhjas. Külas asub Rüütli tuulik.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Käina valda. Külast põhjas asub Ristivälja, läänes Mäeltse ja Kolga, lõunas Moka, Mäeküla ja Putkaste ning idas Villemi küla.

Elanike arv 
Eesti 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas Allika külas 26 inimest.

Talud 
Allika küla ajaloolised talud 1836. aasta seisuga:

Ajalugu 
Allika küla kuulus ajalooliselt Vaemla mõisa alla. Küla oli moodustatud 1687. aastaks (Allikälla), kui külas oli neli taluperemeest. 

Pärast Teist maailmasõda moodustati Allika I ja Allika II küla. 1977 liideti Allika I küla Moka külaga ja Allika II küla Vaku külaga. 1997 Vaku küla likvideeriti ja Allika küla ühendati taas.

Taristu 
Küla idaosa läbib Kärdla–Käina maantee ja lääneosa Käina–Hüti tee.

Kultuur
Külast on pärit dirigent Jaan Kääramees.

Viited 

Hiiumaa valla külad
Käina

Käina on alevik Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas. 

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal oli alevik Käina valla halduskeskus.

Asula esmamainimine jääb 1522. aastasse. Kuni 1. aprillini 1939. aastal kandis alevik nime Keina.

Käina Martini kirik on varemetes ja kohalik luterlik kogudus kasutab teenistusteks Käina kogudusemaja.

Käinas asus üks kahest Hiiu maakonna gümnaasiumist. Alates 1. septembrist 2015 on see põhikool.

Asulast lõunasse jääb Käina laht.

Vaata ka
Käina kirik
Käina Martini kogudus
"Sõprus"

Viited 

Eesti alevikud
Hiiumaa vald
Hagaste

Hagaste on küla Hiiumaa vallas. Küla naaberküladeks on Puliste, Kerema ja Vahtrepa. Hagaste piirneb Väinamerega 3 kilomeetri ulatuses.

Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Pühalepa valda.

Küla territooriumile jääb Vohirahu, mis on Vohilaiu põhjatipu lähedal.

Nimi 
Marja Kallasmaa järgi võib küla nimi tuletuda sõnast haga, aga ('hagu, oks').

Elanike arv 
Külas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 10 inimest. Neist  9 olid eestlased.

Talud 

Hagaste talud 2022

Ajalugu 
Küla asub Pühalepa kihelkonnas. See on ajalooliselt kuulunud Hiiu-Suuremõisa mõisa alla, kuid olnud ka Randvere, Vaemla ja Kassari mõisa haldusalas. Küla on esmakordselt mainitud 1620 (Akaste by).  Küla lõunaosas asus Sillaotsa (Sülluste) piirkond.

1835 said küla elanikud perekonnanimeks Havi (Hawwy), Kerdo, Kirs, Lepp, Metski (Metsky), Müürisepp (Mürisepp), Piht (Picht), Reha (Rehha), Säng, Trell, Tükk, Uskam, Valdmann (Waldmann) ja Viidik (Widik). 

1977–1997 oli küla liidetud Värssu külaga.

Sillaotsa ja Rätsepa talukohal asub 2003 paigutatud Marie Underi mälestuskivi (ligipääs Underi isakodule läbi taluõue 30 m maanteest). Kivi autor on kunstnik Enn Johannes.

Hagaste baptisti koguduse palvemaja asub Puliste külas. Palvemajas tegutseb Läänemaa usulise ärkamise muuseum.

1986–2003 asus külas vana Sülluste talu tuuliku asemele toodud Ole tuulik, mis seejärel viidi Rudolf Tobiase Majamuuseumi õuele.

Taristu 
Küla läbib Hilleste-Hellamaa tee.

Viited

Hiiumaa valla külad
Fred Kudu

Fred Kudu (4. jaanuar 1917 Pärnu – 29. september 1988 Tartu) oli eesti sportlane, spordipedagoog ja -tegelane. 

Ta oli Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna ja Kääriku spordibaasi asutaja. Nõukogude Liidu mitmevõistlejate koondise pikaajaline vanemtreener ning olümpiakoondise treener viitel olümpiamängudel.

Lõpetas Tartu Ülikooli 1940. aastal. Oli 1944–1950, 1952–1957, 1960–1965 TRÜ kehakultuuriteaduskonna dekaan, 1944–1950 ja 1951–1973 kergejõustikukateedri juhataja. 1964–1977 oli Fred Kudu NSV Liidu mitmevõistlejate koondvõistkonna peatreener. 

Tal on olnud üle kolmesaja õpilase, teiste hulgas ka Heino Lipp, Vilve Nummert (Maremäe), Rein Aun, Nikolai Avilov, Valter Külvet.

Fred Kudu auks korraldatakse kümnevõistluse mälestusvõistlusi. Esimesed mälestusvõistlused peeti 1993. aastal Käärikul. Ülejäänud mälestusvõistlused on korraldatud Tartus, kuid 1999. aastal olid need Kuressaares ja 2005. aastal Rakveres.

1992. aastal püstitati Käärikule tema auks mälestussammas.

Tunnustus
1963 Kalevi auliige
1964 NSV Liidu teeneline treener
1964 Eesti NSV teeneline sporditegelane
1964 Kergejõustikuföderatsiooni auliige
1973 NSV Liidu Spordikomitee kuldne teenetemärk
1982 Saksamaa Liitvabariigi rahvusvaheliste treenerite auhind

Välislingid
Fred Kudu memoriaal
Fred Kudu stipendiumifond
 

Eesti kergejõustikutreenerid
Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna dekaanid
Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna õppejõud
8. Eesti Laskurkorpuse koosseis
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Korporatsioon Fraternitas Liviensise liikmed
Jakob Westholmi Gümnaasiumi vilistlased
Eesti NSV teenelised sporditegelased
Vana-Jaani kalmistule maetud
Sündinud 1917
Surnud 1988
Ljubov Jegorova

Ljubov Ivanovna Jegorova (sündinud 5. mail 1966 Severskis Venemaal) on endine Venemaa murdmaasuusataja.

Ta on mitmekordne maailmameister (esimest korda aastal 1991) ja maailmakarika võitja (aastal 1993). 

Jegorova on võitnud maailmameistrivõistlustelt kolm kuld-, ühe hõbe- ja kaks pronksmedalit. Olümpiamängudelt on ta kokku võitnud üheksa medalit: kuus kulda ning kolm hõbemedalit. 

Tema hiilgav karjäär lõppes 1997. aasta maailmameistrivõistlustel Trondheimis positiivse dopinguproovi tõttu.

Saavutused

Olümpiamängudel  

 1992 Albertville
  olümpiavõitja 10 km vabastiilis (viitstardist 5 km kl alusel)
  olümpiavõitja 15 km klassikastiilis
  olümpiavõitja 4x5 km 
  hõbemedal 5 km klassikastiilis
  hõbemedal 30 km vabastiilis
 1994 Lillehammer
  olümpiavõitja 5 km klassikastiilis
  olümpiavõitja 5 + 10 km tagaajamisvõistlus
  olümpiavõitja 4x5 km 
  hõbemedal 15 km vabastiilis

Maailmameistrivõistlustel 

 1991 Val di Fiemme
  maailmameister 30 km vabastiilis
  maailmameister 4x5 km
 1993 Falun
  maailmameister 4x5 km 
  hõbemedal 5 km klassikastiilis
  pronksmedal 15 km vabastiilis jälitussõit
  pronksmedal 30 km vabastiilis

Maailmakarikavõistlustel

Maailma karikas 

 1. koht: 1993
 2. koht: 1994
 3. koht: 1991, 1992

Maailmakarikavõistluste etapivõidud

Universiaadil 

 1987 Štrbské Pleso
  hõbemedal 5 km 
  hõbemedal 3x5 km 
  pronksmedal 10 km

Tunnustus
 Peterburi linna aukodanik (1994) 
 Vene Föderatsiooni kangelane (1994) — väljapaistvate saavutuste eest spordis ning mehisuse ja kangelaslikkuse eest XVII taliolümpiamängudel  
 Tomski oblasti aukodanik (2005) 
 orden Teenete eest Isamaa ees IV järk (2015) — suure panuse eest Venemaa sotsiaal-majanduslikku arengusse ning aktiivse ühiskondliku tegevuse eest

Viited

Välislingid 
 
http://ceo.spb.ru/rus/sport/egorova.l.i/index.shtm

Venemaa murdmaasuusatajad
Sündinud 1966
Harju (Hiiumaa)

Harju on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa valla lõunaosas. Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Emmaste valda.

Harju piirneb põhjas Valgu, Ulja, Muda ja Emmaste-Kurisu külaga, läänes Kabuna ning lõunas Metsalauka ja Prassi külaga.

Nimi
Küla nimi tuletub kas Harjumaast või soomekeelsest sõnast vallseljaku kohta. Küla on teadaolevalt esmakordselt mainitud 1565 kui Harie by. Hiljem 1622 Haria, 1686 Harrio kulla ja 1693 Harjo.

Loodus
Harju küla piirneb idas Väinamerega. Küla lõunaosa lõikub Prassi hoiualasse. Külas asub Harju karjäär.

Elanike arv

Talud
1726 Läänemaa adaramaarevisjoni alusel oli Harju külas 9 taluperemeest. 1835 oli külas 14 talu.

Ajalugu
Harju küla kuulus ajalooliselt Agapäe vakusesse, hiljem Vaemla mõisa alla, asudes algselt Käina, hiljem Emmaste kihelkonnas. 1835 saadi külas perekonnanimed Aeg, Einwaht, Hallinselg, Harjak, Kaasik (Kassik), Kommännik, Kraav (Kraw), Kütt, Mänd, Paakspuu (Pakspu), Paomees (Paaomees), Proos, Rüütel (Rütel), Saul, Siimpoeg (Simpoeg), Sobtüll, Turro, Tänavsuu (Tännawsu), Tüll, Uusõue, Vahi (Wahi), Vahtra (Wahtra), Veevo (Weewo), Värav (Werraw), Werrawan ja Werso.

Taristu

Küla läbib Suuremõisa–Käina–Emmaste maantee, mis küla keskel ristub Harju-Leisu teega.

Kultuurilugu
Külas asuvad Nõmme tuulik ja Rätsepa tuulik, mis mõlemad on arvatud ehitismälestisteks. Külas asub baptisti koguduse kabel.

Viited

Hiiumaa valla külad