joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Egon Konsand

Egon Konsand (13. märts 1960 Viljandis – 7. veebruar 2011) oli Eesti jurist, kohtunik.

Ta lõpetas 1987. aastal õpingud Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonnas. Aastatel 1987–1993 töötas ta Viljandi Rajooni Rahvakohtus kohtunikuna.

7. septembril 1993 nimetas Vabariigi President Lennart Meri Riigikohtu üldkogu ettepanekul Egon Konsandi kohtunikuks Viljandi Maakohtusse.

16. novembril 1994 nimetas Vabariigi President Lennart Meri Riigikohtu üldkogu ettepanekul Egon Konsandi kohtunikuks Tartu Ringkonnakohtusse.

Ta oli Eesti Kohtunike Ühingu liige.

Viited 

Eesti juristid
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Eesti kohtunikud
Sündinud 1961
Aarne Sarjas

Aarne Sarjas (sündinud 8. oktoobril 1956 Tartus) on Eesti jurist, kohtunik.

Ta lõpetas 1983. aastal õpingud Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonnas. Aastatel 1983–1993 töötas ta Prokuratuuris stažööri, vanemuurija, ja eriti tähtsate asjade uurijana.

19. augustil 1993 nimetas Vabariigi President Lennart Meri Riigikohtu üldkogu ettepanekul Aarne Sarja kohtunikuks Tartu Ringkonnakohtusse. Ta töötab tänaseni Tartu Ringkonnakohtu kriminaalkolleegiumis.

Ta on Tartu Ringkonnakohtu kriminaalkolleegiumi esimees.

Viited 

Eesti juristid
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Eesti kohtunikud
Sündinud 1956
Maarika Kuusk

Maarika Kuusk (sündinud 10. veebruaril 1964 Kohtla-Järvel) on Eesti jurist, kohtunik.

Ta lõpetas 1990. aastal õpingud Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonnas. Aastatel 1990–1991 töötas ta Tartu Advokatuuris stažöörina. 1993–1994 Viru Ringkonnakohtu konsultandina, 1994–1995 Kohtla-Järve Linnakohtu kohtunikuna.

28. juunil 1994 nimetas Vabariigi President Lennart Meri Riigikohtu üldkogu ettepanekul Maarika Kuuse kohtunikuks Kohtla-Järve Linnakohtusse. 

21. juunil 1995 nimetas Vabariigi President Lennart Meri Riigikohtu üldkogu ettepanekul Maarika Kuuse kohtunikuks Viru Ringkonnakohtusse.

2019. aasta seisuga töötab ta Tartu Ringkonnakohtu kriminaalkolleegiumis.

Viited 

Eesti juristid
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Eesti kohtunikud
Sündinud 1964
Millwall F.C.

Millwall Football Club on Inglismaa jalgpalliklubi, mis tegutseb Londonis Bermondsey paikkonnas. See mängib Inglismaa jalgpalli esiliigas Football League Championship.

Klubi asutati 1885. aastal nime Millwall Rovers all. Vaatamata sellele, et klubikodustaadion asus Londonis Millwalli piirkonnas viimati 1910. aastal, on piirkonna nimi klubi nimes säilinud. Kuni 1993. aastani oli klubi kodustaadion New Crossi piirkonnas asuv The Old Den. Seejärel koliti oma praegusele kodustaadionile, mis kannab nime The Den.

Inglismaa jalgpalliliigas on Milwall mänginud alates 1920. aastast. Suurem osa ajast on mänginud Inglismaa teisel ja kolmandal liigatasemel. Inglismaa kõrgliigas on mängitud vaid aastatel 1988–1990. Hooajal 1988–89 saavutati liigas ajaloo kõrgeim koht, milleks oli kümnes. 2004. aastal jõuti Inglismaa karikavõistlustel finaali, kus kaotati Inglismaa suurklubile Manchester United tulemusega 0:3. Sellega kvalifitseeruti esmakordselt UEFA Euroopa klubide turniirile – 2004. aastal kaotati UEFA karika esimeses ringis Ungari klubile Ferencvárosile kahe mängu kokkuvõttes tulemusega 2:4.

Milwalli toetajad on tuntud huligaansuse poolest ning klubi toetajate kurikuulsust on kujutatud mitmes mängufilmis. Klubi toetajad on samuti tuntud oma fännilaulu "No one likes us, we don't care" poolest.

Milwalli kauane rivaal on olnud West Ham United. Teised rivaalid on Leeds United, Crystal Palace ja Charlton Athletic.

Praegune koosseis 
Seisuga 8. august 2019

Saavutused 
Inglismaa jalgpalli esiliiga:
Võitja (1): 1988
Inglismaa jalgpalli kolmas liiga:
Võitja (3): 1928, 1938, 2001
Inglismaa jalgpalli neljas liiga:
Võitja (3): 1962
Football League Group Cup:
Võitja (1): 1983

Viited

Välislingid 
 Ametlik koduleht

Inglismaa jalgpalliklubid
Lilly King

Lilly King (sündinud 9. veebruaril 1997 Evansville'is, Indianas) on USA ujuja,  kahekordne olümpiavõitja ja üheteistkordne maailmameister. Ta on spetsialiseerunud rinnuliujumise distantsidele. Kolledži tasemel on ta esindanud Bloomingtoni Indiana Ülikooli.

King tõusis 2016. aastal täiskasvanute tippu, jätkuna juunioride ja ülikoolide edukusele. 2016. aasta olümpiamängudel Rio de Janeiros võitis ta kulla 100 m rinnuliujumises 0,57 sekundise eduga hõbemedali saaja Julia Jefimova ees. Oma teise kuldmedali võitis ta 4 × 100 meetri segateateujumises. Ta osales ka 200 m rinnuliujumises, kus saavutades 12. koha. 

2016. aasta Windsoris toimunud lühiraja maailmameistrivõistlustel võitis King neli kuldmedalit. Esimene tuli 50 m rinnuliujumises ja kolmes muud võistkondlikult: naiste 4x50 m kompleksi, naiste 4x100 m vabaujumises ja  4x50 m segavõistkonnas. Hõbedali sai ta 100 m rinnuliujumises.  2017. aastal võitis King Budapesti pika raja maailmameistrivõistlustel neli kuldmedalit: 50 m rinnuliujumine (29,40), 100 m rinnuliujumine (1.04,13), naiste 4x100 m kompleksi (3.51,55) ja 4 × 100 m kompleksi segavõistkonnas. (3.38,56). 2018. aasta Tokyo Vaikse ookeani meistrivõistlustel võitis King kulla 100 m rinnuliujumises ning saavutas hõbeda 200 m rinnuliujumises ja 4 × 100 m kompleksis.

Saavutused

Olümpiamängudel 

 2016  Rio de Janeiros
  olümpiavõitja 100 m rinnuliujumises 1.04,93
  olümpiavõitja 4×100 m kompleksujumises 3,53,13
 2020  Tokyos
  hõbemedal 200 m rinnuliujumises 2.19,92
  hõbemedal 4×100 m kompleksujumises 3.51,73
  pronksmedal 100 m rinnuliujumises 1.05,54

Maailmameistrivõistlustel 
 2017  Budapestis
  maailmameister 50 m rinnuliujumises 29,40 MR
  maailmameister 100 m rinnuliujumises 1.04,13 MR
  maailmameister 4×100 m kompleksujumises 3.51,55 MR
  maailmameister 4×100 m kompleksujumise segavõistluses 3.38,56 MR
 2019  Gwangjus
  maailmameister 50 m rinnuliujumises 29,84
  maailmameister 100 m rinnuliujumises 1.04,93
  maailmameister 4×100 m kompleksujumises 3.50,40 MR
  hõbemedal 4×100 m kompleksujumise segavõistluses 3.39,10

Lühiraja maailmameistrivõistlustel 
 2016  Windsoris 
  maailmameister 50 m rinnuliujumises 28,92
  maailmameister 4×50 m kompleksujumises 1.43,27 MR
  maailmameister 4×100 m kompleksujumises 3.47,89
  maailmameister 4×50 m kompleksujumise segavõistluses 1.37,22
  hõbemedal 100 m rinnuliujumises 1.03,35

Isiklikud rekordid

Välislingid
 
Lilly King USA Olimpiakomitee kodulehel

Ameerika Ühendriikide ujujad
Sündinud 1997
Brentford F.C.

Brentford Football Club on Inglismaa jalgpalliklubi, mis tegutseb Suur-Londonis Brentfordis. Klubi mängib Inglismaa jalgpalli kõrgliigas Premier League.

Klubi on asutatud 10. oktoobril 1889. Alates 1904. aastast oli klubi kodustaadion Griffin Park. 2020. aastal koliti praegusele kodustaadionile Brentford Community Stadium.

Klubi kõige edukam periood oli 1930. aastatel, mil kolmel hooajal järjest jõuti Inglismaa kõrgliigas kuue parema sekka. Alates 1950. aastast keskpaigust kuni 2010. aastate alguseni mängis Brentford peaaegu püsivalt Inglismaa tugevuselt kolmandas või neljandas liigas. 2014. aastal jõuti pärast enam kui 20 aastat tagasi Inglismaa esiliigasse. Hooajal 2020–21 kindlustas Brenford esmakordselt pääsu Premier League'i. Enne seda mängiti Inglismaa kõrgliigas viimati hooajal 1946–47. Brentford on kolmel korral jõudnud Football League Trophy finaali.

Brentfordi suurimad rivaalid on Fulham ja Queens Park Rangers.

Praegune koosseis 
Seisuga 31. jaanuar 2022

Saavutused 
Inglismaa jalgpalli esiliiga:
Võidud (1): 1934–35
Inglismaa jalgpalli kolmas liiga:
Võidud (2): 1932–33 (Lõunadivisjon), 1991–92
Inglismaa jalgpalli neljas liiga:
Võidud (3): 1962–63, 1998–99, 2008–09

Viited

Välislingid 
 Ametlik koduleht

 
Inglismaa jalgpalliklubid
Premier League'i klubid
Völklingen

Völklingen on linn Saksamaal Saarimaa liidumaal. Asub umbes 10 km liidumaa pealinnast Saarbrückenist läänes, Saari jõe ääres, Prantsusmaa piiri vahetus läheduses.

Siin on pikka aega olnud oluline metallitööstuse keskus. Völklingeni rauasulatustehas on alates 1994. aastast UNESCO maailmapärandi nimistu objekt nr 687.

Pildid

Sõpruslinnad
1973 , Ars-sur-Moselle
1984 , Les Lilas
1984 , Forbach

Viited

Välislingid

Völklingeni koduleht
Saarimaa linnad
C.D. Tondela

Clube Desportivo de Tondela on Portugali jalgpalliklubi, mis tegutseb Tondelas. See mängib Portugali kõrgliigas Primeira Liga.

Klubi on asutatud 1933. aastal. Klubi on oma ajaloo jooksul mänginud peamiselt Portugali madalamates liigades. Hooajal 2012–13 osaleti esimest korda Portugali esiliigas. Hooajal 2014–15 võideti esiliiga ja jõuti esimest korda Portugali kõrgliigasse.

Praegune koosseis
Seisuga 28. juuli 2019

Saavutused 
Segunda Liga:
Võidud (1): 2014–15
Terceira Divisão:
Võidud (1): 2008–09

Välislingid 
 Ametlik koduleht

Portugali jalgpalliklubid
Variku kihistu

Variku kihistu (inglise Variku Formation) on ordoviitsiumi ladestu Viru ladestiku kihistu. 

Kagu-Eestis esineb merglit, mis ei kuulu Mosseni kihistusse ja mida mõned autorid peavad Lukštai kihistikku kuuluvateks. Kuigi Eesti kivimid on samamoodi muda settimisel tekkinud, sisaldavad need rohkem kilta, nii et teised autorid liigitavad need kivimid uueks Variku kihistuks. Uue kihistu stratotüübina on pakutud välja Ristiküla-174 puurauk, kus kihistu kivimid esinevad 401,1–409,9 meetril. Variku kihistu esineb ka Tartu Variku linnaosa puuraugus Variku-453, mille järgi kihistu on ka nime saanud. Kihistu alumine osa jääks Keila, keskmine Oandu ja ülemine osa Rakvere lademesse.

Viited

Välislingid

Eesti kihistud
Ordoviitsium
Kolmikleht

Kolmikleht on kolmest radiaalselt ühendatud teravatipulisest lehetaolisest kujundist koosnev ornamendimotiiv, iseloomulik gooti kunstile. Esineb akende ja rinnatiste ehisraamistikes, mööblil ja muus kunstkäsitöös, reljeefse motiivina portaalide vm pindade dekooris. Võidakse nimetada ka kolmiksiiruks.

Pildid

Vaata ka 
 Kolmiksiir
 Kalasiirik

Viited 

Ornamendid
Arhitektuursed kaunistused
Gooti kunst
Hirmuse kihistu

Hirmuse kihistu (inglise Hirmuse Formation) on ordoviitsiumi ladestu Oandu lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Algimantas Grigelis aastal 1978.

Kihistu stratotüüp on Hirmuse ojasängi paljand, lisastratotüüp on Piilsi 7909 puurauk, kus kihistu kivimid paljanduvad 9.80..12.40 meetril. See on oma nime saanud Hirmuse oja järgi.

Kihistu argilliiti ja merglit sisaldavaid kivimeid hakkas eraldi litostratigraafiliseks üksuseks pidama juba Armin Öpik aastal 1933, andes sellele nime Oandu jõe järgi. Hiljem selgus, et samast perioodist pärinevad veel vasalemma kihistu kivimid, kuid nende alumine osa kuulub Keila lademesse.  Nii anti selle üksuse nimi lademele, kivimid hakkasid aga kandma Hirmuse kihistu nime.  Kihistu muutub lõuna pool kiiresti õhemaks, nii et paljudes kohtades esindab Oandu ladet üksnes Tõrremäe kihistik.

Viited

Välislingid
Kihistust Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis

Eesti kihistud
Ordoviitsium
Harilik ripssamblik

{{Taksonitabel
 | nimi           = Harilik ripssamblik 
 | värvus         = seened
 | pilt           = Anaptychia ciliaris (8650794004).jpg 
 | riik           = Seened Fungi
 | hõimkond       = Kottseened Ascomycota 
 | klass          = Lecanoromycetes
 | selts          = Jalgsamblikulaadsed Caliciales 
 | sugukond       = Rosettsamblikulised Physciaceae 
 | perekond       = Ripssamblik Anaptychia | liik           = Harilik ripssamblik 
 | binaarne       = Anaptychia ciliaris | levikukaart          = Anaptychia ciliaris levikukaart.jpg
 | levikukaardi_seletus = Levik Eestis
}}
Harilik ripssamblik  (Anaptychia ciliaris'') on samblikuliik.

Samblik kasvab ka Eestis.

Viited

Välislingid

Eesti samblikud
Rosettsamblikulised
Peter Wilhelm Polack

Peter Wilhelm Polack (tuntud ka nimekujud Pollack, Pollake; sündinud 1664 Tallinnas; surnud 1721. aasta juulis samas) oli Tallinna kullassepp. Tema meistrimärk on PW/P.

Eluloolist 
Peter Wilhelm Polack oli kullassepa Peter Polacki (1633–1702) poeg. Polack oli 1682. aastal Tallinna kullasseppade gildi kaasistuja ja reisis sel aastal Stockholmi seoses ühe kohtuasjaga Kanuti gildi vastu, samuti ka järgmisel aastal, jäädes tol korral poolteiseks aastaks sinna. 1687–1694 oli ta kullasseppade gildi oldermann. Maalikunstnik Ernst Wilhelm Londicer oli ta õemees.

Arvatakse, et ta jäi vallaliseks. Sängitati 30. juulil 1721. aastal Niguliste kirikusse.

Teoseid 
Tuntuim kullassepateos Peter Wilhelm Polackilt on 71 cm kõrgune hõbedane ja kullatud hirvejalgpokaal Mustpeade vennaskonnale, tsaar Peeter I kingitus. Ainukese karikana on säilinud on üks 17 cm kõrgune baroksetes vormides ja osaliselt kullatud hõbedast armulauakarikas Türi kirikus (annetatud 1713). Talle on ka 1930. aastatel omistatud pateen (1711) Keila kirikus, mis aga puudub Kultuurimälestiste riiklikus registris, võib-olla kaotsi läinud.

Viited 

Tallinna kullassepad
Luiz Adriano

Luiz Adriano de Souza da Silva (sündinud 12. aprillil 1987 Porto Alegres) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründajana Türgi kõrgliiga klubis Antalyaspor.

Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Internacional. Ta debüteeris klubi meeskonnas Brasiilia kõrgliigas 2006. aastal. Sama aasta klubide maailmameistrivõistluste poolfinaalis lõi ta värava Egiptuse klubi Al Ahly vastu. Finaalis alistas Internacional Hispaania suurklubi Barcelona.

2007. aasta märtsis siirdus ta kolme miljoni euro eest Ukraina kõrgliiga klubisse Donetski Šahtar. Ta mängis seal kokku üheksal hooajal ning tuli klubiga kuus korda Ukraina meistriks, lisaks võitis ta neli Ukraina karikat ja viis superkarikat. Hooajal 2013–14 lõi ta Ukraina kõrgliigas 20 väravat, millega oli sel hooajal liiga suurim väravakütt. UEFA Meistrite Liiga hooajal 2014–2015 lõi ta kokku üheksa väravat, millest kõik alagrupiturniiril.

2015. aasta juulis sõlmis ta viieaatase lepingu Itaalia kõrgliiga klubiga AC Milan. Üleminekusumma oli kaheksa miljonit eurot. Esimesel hooajal lõi ta Milani meeskonnas kokku kuus väravat, kuid järgmisel hooajal ta klubis enam piisavalt mänguaega ei saanud. 2017. aasta jaanuaris suundus ta Venemaa kõrgliiga klubisse Moskva Spartak. Hooajal 2016–17 tuli ta Spartakiga Venemaa meistriks. 2017. aastal võideti Venemaa superkarikas, mille finaalmängus Moskva Lokomotivi vastu lõi Luiz Adriano ühe kahest Spartaki väravat.

2019. aasta juulis naasis ta Brasiilia kõrgliigasse, sõlmides nelja-aastase lepingu Palmeirasega. Aastatel 2020 ja 2021 võitis ta Palmeirasega Lõuna-Ameerika klubide meistrisarja Copa Libertadorese.

4. veebruaril 2022 sõlmis ta poole teise aasta pikkuse lepingu Antalyasporiga.

Aastatel 2014–2015 pidas Luiz Adriano Brasiilia jalgpallikoondises neli kohtumist.

Saavutused 
Internacional
Klubide maailmameistrivõistlused: 2006
Donetski Šahtar
Ukraina Premjer-Liga (6): 2007–08, 2009–10, 2010–11, 2011–12, 2012–13, 2013–14
Ukraina karikas (4): 2007–08, 2010–11, 2011–12, 2012–13
Ukraina superkarikas (5): 2008, 2010, 2012, 2013, 2014
UEFA karikas: 2008–09
Milan
Supercoppa Italiana: 2016
Moskva Spartak
Venemaa Premjer Liga: 2016–17
Palmeiras
Campeonato Paulista: 2020
Copa do Brasil: 2020
Copa Libertadores: 2020, 2021

Viited

Välislingid 

Brasiilia jalgpallurid
Sport Club Internacionali mängijad
Donetski Šahtari mängijad
AC Milani mängijad
Moskva Spartaki jalgpallurid
Sociedade Esportiva Palmeirase mängijad
Serie A mängijad
Sündinud 1987
Crossvallia unienwillia

Crossvallia unienwillia on väljasurnud hiidpingviini liik, mis kuulub Crossvallia perekonda. Liigi jäänused avastati Antarktikas Seymouri saarelt.

Väljasurnud loomad
Pingviinilised
Crossvallia waiparensis

Crossvallia waiparensis on väljasurnud hiidpingviini liik, mis kuulub Crossvallia perekonda. Liigi jäänused avastati Uus-Meremaalt.

Väljasurnud loomad
Pingviinilised
Ripp-lapiksamblik

Ripp-lapiksamblik  (Parmelia submontana) on samblikuliik.

Samblik kasvab ka Eestis.

Viited

Välislingid

Eesti samblikud
Samblikud
Kottseened
Solvay konverents

Rahvusvahelised Solvay füüsika ja keemia instituudid, mis asuvad Brüsselis Belgias asutati töösturi Ernest Solvay poolt aastal 1912, pärast ainult kutsutud osalejatega ajaloolist 1911 aastal toimunud füüsikas pöördelist Solvay konverentsi (Conseil Solvay'id). Antud instituudid koordineerivad konverentse, töötubasid, seminare ja kollokviume.

Pärast edukat 1911. aasta konverentsi on Solvay konverentsid (Conseils Solvay) olnud pühendatud väljapaistvatele kõige olulisematele lahendamata küsimustele füüsikas ja keemias. Tavapäraselt toimuvad konverentsid kolmeaastase vahega.

Märkimisväärseid Solvay konverentse

Esimene konverents
Esimese Solvay konverents toimus Brüsselis 1911. aastal 30. oktoobrist kuni 3nda novembrini  ning konverentsi esimeheks oli Hendrik A. Lorentz. Konverentsi teemaks oli radiatsioon ja kvandid. Käsitleti probleeme, mis tulenesid kahe erineva käsitluse, klassikaline füüsika ja kvantmehaanika olemasolust. Frederick Lindemann oli osalejatest noorim ning vanuse poolest järgmine oli Albert Einstein. Esimese Solvay konverentsi teised tuntud osalejad olid näiteks Marie Curie ja Henri Poincaré.

Viies konverents
Kuulsaimaks loetakse 1927 oktoobris toimunud viiendat Solvay konverentsi elektronidest ja footonitest, kus maailma kuulsaimad füüsikud arutasid äsja formuleeritud kvantteooriat. Olulisimad osalejad olid Albert Einstein ja Niels Bohr. Osalenud 29 osalejast 17 said hiljem  Nobel auhinna ning Marie Curie sai 2 Nobeli auhinda ühe füüsikas ja teise keemias.

Viited 

Konverentsid
Füüsika
Keemia
Amiens SC

Amiens Sporting Club on Prantsusmaa jalgpalliklubi, mis tegutseb Amiensis. See mängib riigi kõrgliigas Ligue 1.

Klubi on asutatud 1901. aastal.

Hooajal 2017–18 osales Amiens klubi ajaloos esmakordselt Prantsusmaa kõrgliigas. Sellest hooajast pärineb ka klubi parim koht kõrgliigas, milleks on kolmeteistkümnes. 2001. aastal jõudis Amiens Prantsusmaa karikavõistlustel finaali, kus kaotati Strasbourgile.

Viited

Välislingid 
 Ametlik koduleht

 
Prantsusmaa jalgpalliklubid
Merzig

Merzig on linn Saksamaal Saarimaa liidumaal, Merzig-Waderni kreisi keskus. Asub Saari jõe mõlemal kaldal edelaosaga vastu Prantsusmaa piiri.

Merzig on Saarimaa üks kuuest kreisilinnast ning on liidumaa suuruselt seitsmes linn.

Pildid

Sõpruslinnad
1986 , Saint-Médard-en-Jalles
2009 , Luckau

Välislingid

Merzigi koduleht
Saarimaa linnad
Killer Queen

"Killer Queen" on briti rokkansambli Queen laul. 

Loo kirjutas Freddie Mercury ja see salvestati Queeni kolmandale albumile "Sheer Heart Attack" (1973). "Killer Queenist" sai hitt pärast Queeni kontsertosalust saates "Top of the Pops". 

Mercury ütles, et erinevalt oma teistest lauludest kirjutas ta sellele laulule kõigepealt sõnad ja alles siis viisi. Ta ütles veel, et laul räägib tippklassi hoorast, kuigi EMI edendaja Eric Hall väitis, et laul on temast. 

Queeni kitarrist Brian May oli "Killer Queeni" salvestamise ajal hepatiidiga haiglas.
Lucy Boynton

Lucy Diana Boynton (sündinud 1994. aastal 17. jaanuaril) on briti-ameerika näitleja.  

Filmidebüüdi tegi ta 2006. aasta filmis "Miss Potter", mängides noort Beatrix Potterit. Enne Mary Austini kehastamist biograafilises filmis "Bohemian Rhapsody" mängis ta ka filmides "Copperhead" (2013), "Sing Street" (2016), "Mõrv Idaekspressis" (2017) ja "Apostle" (2018),

Lapsepõlv ja noorus 
Boynton on sündinud New Yorgis ja üles kasvanud Londonis. Ta on inglasest rühmamatkade korraldaja Graham Boyntoni ja kirjanik Adriaane Pielou tütar. Tal on vanem õde Emma Louise Boynton. Lucy käis Blackheathi keskkoolis ja seejärel James Alleni tütarlastekoolis Lõuna-Londonis Dunwichis.

Karjäär 
Boyntoni esimene kutselise näitleja roll oli noore Beatrix Potterina 2006. aasta briti-ameerika filmis "Miss Potter". Boynton on ise öelnud, et filmimise esimene päev oli "ta elu parim päev". 2007. aastal nomineeriti ta Young Artist Award for Best Performance in a Feature Film – Supporting Young Actress auhinnale osatäitmise eest filmis "Miss Potter".
Grand Prix national de la photographie

Grand Prix National de la Photographie oli Prantsusmaa tähtsaim fotograafiaauhind, mida andis Prantsuse Vabariigi kultuuriministeerium välja 1978. aastast kuni 1997. aastani. See oli elutööauhind, mis anti Prantsusmaal elavale fotograafile.

1998. aastast auhinda enam välja ei anta. See asendati 12. mai 1998. aasta määrusega loodud kujutava kunsti auhinnaga - Grand Prix national des arts visuels.

Laureaadid 

 1978 - Brassaï
 1979 - Willy Ronis
 1980 - Gisèle Freund
 1981 - Henri Cartier-Bresson
 1982 - André Kertész
 1983 - Robert Doisneau
 1984 - Édouard Boubat
 1985 - Guy Bourdin (keeldus auhinda vastu võtmast)
 1986 - William Klein
 1987 - Josef Koudelka
 1988 - Bernard Plossu
 1989 - Bernard Faucon
 1990 - Helmut Newton
 1991 - Raymond Depardon
 1992 - Jeanloup Sieff
 1993 - Georges Rousse
 1994 - Sebastião Salgado
 1995 - Sarah Moon
 1996 - Jean-Paul Goude
 1997 - auhinda ei antud välja

Viited 
Arrêté du 12 mai 1998 portant institution d'un Grand Prix national des arts visuels, legifrance.gouv.fr (vaadatud 15. august 2019)

Prantsusmaa autasud
Fotograafia
Alex Oxlade-Chamberlain

Alexander Mark David Oxlade-Chamberlain (sündinud 15. augustil 1993 Portsmouthis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Premier League'i klubis Liverpool ja Inglismaa jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Southamptonis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2000. aastal. 2010. aastal debüteeris ta Southamptoni põhimeeskonnas Inglismaa tugevuselt kolmandas liigas League One. Ta tegi debüüdi 16 aasta ja 199 päeva vanuselt, saades klubi ajaloo noorimaks debütandiks pärast Theo Walcotti. Hooajal 2010–11 lõi Oxlade-Chamberlain liigas üheksa väravat ja valiti League One'i hooaja sümboolsesse koosseisu.

2011. aasta augustis liitus ta Inglismaa kõrgliiga klubiga Arsenal. Arsenali meeskonnas tegi ta debüüdi 28. augustil 2011 mängus Manchester Unitedi vastu. Esimese värava lõi ta Arsenali särgis 20. septembril 2011 liigakarika mängus Shrewsbury Towni vastu. Inglismaa kõrgliigas lõi ta oma esimesed kaks väravat 4. veebruaril 2012 mängus Blackburn Roversi vastu. Ta mängis Arsenalis kokku kuus hooaega ning võitis klubiga kolm Inglismaa karikat ja kolm Inglismaa superkarikat.

2017. aasta augustis siirdus ta 35 miljoni naelsterlingi eest Liverpooli, kellega sõlmis viieaastase lepingu.

Debüüdi Inglismaa jalgpallikoondises tegi Oxlade-Chamberlain 26. mail 2012 mängus Norra vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 12. oktoobril MM-i valikmängus San Marino vastu. Ta on kuulund Inglismaa koondisse 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 2014. aasta maailmameistrivõistlustel.

Tema isa Mark Chamberlain oli samuti jalgpallur, kes kuulus 1982–1984 Inglismaa koondisse.

Saavutused 
Arsenal
FA Cup: 2013–14, 2014–15, 2016–17
FA Community Shield: 2014, 2015, 2017
Liverpool
UEFA Meistrite Liiga: 2018–19
UEFA Superkarikas: 2019

Viited

Välislingid 

 Profiil Liverpool FC kodulehel

Inglismaa jalgpallurid
Southampton FC mängijad
Arsenal FC mängijad
Liverpool FC mängijad
Premier League'i mängijad
League One'i mängijad
Sündinud 1993
Christian Pulisic

Christian Mate Pulisic (sündinud 18. septembril 1998 Pennsylvania osariigis Hersheys) on USA jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsja või äärepoolkaitsjana Premier League'i klubis Chelsea ja USA jalgpallikoondises.

Ta alustas profikarjääri Saksamaa klubis Dortmundi Borussia, millega liitus 2015. aastal. Juba järgmisel aastal pääses ta 17-aastaselt klubi põhimeeskonda. 17. aprillil 2016 lõi ta mängus Hamburger SV vastu oma esimese värava Saksamaa kõrgliigas. Alates hooajast 2016–17 kuulus ta Borussia põhikoosseisu. 2017. aastal võitis ta klubiga Saksamaa karikavõistlused.

2019. aasta jaanuaris liitus ta 64 miljoni euro eest Chelseaga. Kuni hooaja 2018–19 lõpuni jäi ta laenule Borussiasse.

Debüüdi USA jalgpallikoondises tegi Pulisic 29. märtsil 2016 MM-i valikmängus Guatemala vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 28. mail 2016 sõprusmängus Boliivia vastu. Lisaks kuulus ta samal aastal USA koondisse Copa América Centenariol.

2019. aasta CONCACAF Gold Cupil lõi ta teises alagrupimängus värava Trinidadi ja Tobago vastu ning poolfinaalis kaks väravat Jamaica vastu. Samal turniiril valiti ta turniiri parimaks noormängijaks.

2017. aastal oli ta valitud USA aasta meesjalgpalluriks.

Saavutused 
Dortmundi Borussia
DFB-Pokal: 2016–17

Ameerika Ühendriikide jalgpallurid
Dortmundi Borussia mängijad
Chelsea FC mängijad
Bundesliga mängijad
Premier League'i mängijad
Sündinud 1998
Mason Mount

Mason Tony Mount (sündinud 10. jaanuaril 1999 Portsmouthis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Premier League'i klubis Chelsea.

Ta liitus Chelsea noorteakadeemiaga 2005. aastal.

Hooajal 2017–18 mängis ta laenul Hollandi kõrgliiga klubis Vitesse ning lõi liigas 29 mänguga üheksa väravat. Hooajal 2018–19 mängis ta laenul Inglismaa esiliiga klubis Derby County ning lõi sel hooajal liigas kokku kaheksa väravat.

2019. aasta juulis sõlmis Mount Chelseaga uue viieaastase lepingu. Debüüdi Chelsea meeskonnas tegi ta 11. augustil 2019 mängus Manchester Unitedi vastu. Esimese värava lõi ta klubi meeskonnas 18. augustil 2019 mängus Leicester City vastu. Oma debüüthooajal lõi ta Inglismaa kõrgliigas seitse väravat.

5. mail 2021 lõi ta UEFA Meistrite Liiga poolfinaali korduskohtumises Madridi Reali vastu värava, saades 22 aasta ja 15 päeva vanuselt pärast Wayne Rooneyt teiseks noorimaks Inglismaa mängijaks, kes on Meistrite Liiga poolfinaalis skoori teinud. Meistrite Liiga finaalis alistas Chelsea Manchester City tulemusega 1:0. Mount andis finaalis väravasöödu Kai Havertzi väravale. Hooaja lõpus valiti Mount Chelsea aasta mängijaks.

2017. aastal tuli ta Inglismaa kuni 19-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistriks. Mount valiti turniiri parimaks mängijaks.

Debüüdi Inglismaa jalgpallikoondises tegi Mount 7. septembril 2019 EM-i valikmängus Bulgaaria vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 17. novembril EM-i valikmängus Kosovo vastu.

Saavutused 
Chelsea
UEFA Meistrite Liiga: 2020–21

Viited

Välislingid 

 Mason Mount Chelsea FC kodulehel

Inglismaa jalgpallurid
Chelsea FC mängijad
SBV Vitesse jalgpallurid
Derby County FC jalgpallurid
Premier League'i mängijad
The Championshipi mängijad
Sündinud 1999
Steinsdalsfossen

Steinsdalsfossen on juga Norras Hordalandi maakonnas Hardangeri fjordi lähedal.

49 meetri kõrgune juga paikneb Fosselva jõel, mis saab alguse 814 m (mõnedel andmetel 860 m) kõrgusel asuvast Myklavatneti järvest. Juga tekkis 1699. aastal jõesängi muutumise tõttu.

Et juga külastavad turistid, on joa juurde ja joa taha rajatud betoontee, vaateplatvormid ja käsipuud. Lisatud objektid mõjuvad looduses võõrastavalt. Joa juures on turismiinfokeskus, meenete müügipunkt ja väike kohvik.

Ajaloost 
Juga on alates 19. sajandist üks populaarseimaid jugasid Norras ka sellepärast, et selle joa tagant sai kuiva jalaga läbi jalutada ja vesikardina taha varjuda. Saksamaa keiser Wilhelm II külastas Steinsdalsfossenit igal suvel 1889. aastast kuni Esimese maailmasõja alguseni 1914. aastal.

Expo 2000-l (Hannover, Saksamaa) esindas Norrat Marianne Heske installatsioon, mille oluliseks osaks oli Steinsdalsfosseni 15-meetrine imitatsioon.

Norra joad
Saku kihistik

Saku kihistik (inglise Saku Member) on ordoviitsiumi ladestu Oandu lademe Vasalemma kihistusse kuuluv kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Arvo Rõõmusoks aastal 1956. Kihistik on nime saanud Saku mõisa järgi.

Kihistiku stratotüübiks on Saku alevikus asuv Saku paemurd.

Kihistikule on omane äärmiselt suur litoloogiline varieeruvus. Kuigi kihistiku teke on seotud riffidega nagu Vasalemma kihistule omane, on sealsed rifid hilisemad kui Vasalemma kihistu Vasalemma lubjakivimaardla, Tuula ja Rummu karjääri lubjakivilasundid tekitanud rifid.

Viited

Välislingid

Eesti kihistikud
Ordoviitsium
Vasalemma kihistu

Vasalemma kihistu (inglise Vasalemma Formation) on ordoviitsiumi ladestu  Keila lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Friedrich Schmidt aastal 1881.

Kihistu stratotüüp on Rummu karjäär. See on oma nime saanud Vasalemma mõisa järgi.

Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke:
Saku kihistik

Saku kihistik on ülejäänud kihistust hilisema tekkega ja kuulub Oandu lademesse. 

Kihistu teke on seotud riffidega, nii Saku ümbruskonna, Vasalemma lubjakivimaardla, Tuula ja Rummu karjääri lubjakivilasundid on  tekitanud rifid. Kihistule on omased suured lubjakivimassiivid, mille alumises osas tekivad puhtamasse lubjakivisse savikamad vahekihid.

Viited

Välislingid
Kihistust Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis

Eesti kihistud
Ordoviitsium
Neunkirchen

Neunkirchen on linn Saksamaal Saarimaa liidumaal, Neunkircheni kreisi keskus. Asub Saari jõe lisajõe Bliesi ääres umbes 20 km liidumaa pealinnast Saarbrückenist kirdes.

Neunkirchen on Saarimaa suuruselt teine linn ning see on tuntud endisest rauasulatuspiirkonnast aastatel 1993–1995 rajatud teemapargi "Vana kõrgahjupiirkond" (AHA, Altes HüttenAreal) tõttu.

Pildid

Sõpruslinnad
1970 , Mantes-la-Ville
1986 , Lübben
2010 , Wolsztyn

Välislingid

Neunkircheni koduleht
Saarimaa linnad
Muda-ristirohi

Muda-ristirohi (Senecio congestus, sünonüümid Senecio palustris, Senecio tubicaulis, Senecio arcticus, Cineraria palustris, Tephroseris palustris; eesti keeles varem ka raba-ristirohi) on korvõieliste sugukonda ristirohu perekonda kuuluv taimeliik.

Muda-ristirohi sarnaneb Eesti taimedest soo-ristirohuga, ent ta on üheaastane, lehed ebakorrapäraselt hambulise servaga või sopilised, vars näärmekarvadest pihkane ja udemelis-viltjas.

Muda-ristirohi on looduslikult levinud hajusalt, tsirkumpolaarselt. Liigi arvukus Euroopas väheneb. Eestis jõuab areaali põhjapiirile. Kasvab veekogude kallastel, turbaaukudes, lodumetsasihtidel. Nüüdisaegseid leiukohti Eestis pole teada. Viimati herbariseeritud 1982. aastal Piirissaarelt. 2019. aastal taimede uue levikuatlase välitöödel kontrolliti paljusid varasemaid leiukohti, ent tulemusteta. 

Taim on kantud Eesti ohustatud liikide punasesse nimestikku (2018) kategoorias "väljasuremisohus"

Viited

Välislingid

Eesti taimed
Korvõielised
Lood-ristirohi

Lood-ristirohi (Senecio integrifolius, uuemal ajal mitmetes andmebaasides kui Tephroseris integrifolia, sünonüüm Senecio campestris) on korvõieliste sugukonda ristirohu perekonda kuuluv taimeliik.

Lood-ristirohi on tervelehine, enamasti juurmise lehekodarikuga mitmeaastane taim. Õisikuid on varrel suhteliselt vähe ja need tunduvad suurtena. Taime tavaline kõrgus on 15–60 cm.

Lood-ristirohi on looduslikult levinud Euraasias. Eestis jõuab ta areaali loodepiirile, kasvades Eesti lääne- ja põhjaosa lubjarikastel kuivematel niitudel.

Nüüdisaegsed leiukohad Eestis on peamiselt Harjumaal. Leiukohtade hulk on viimastel aastakümnetel vähenenud, peamiselt kasvukohtade võsastumise või muul põhjusel hävimise tõttu.

Taim on kantud Eesti ohustatud liikide punasesse nimestikku kategoorias "ohualdis".

Viited

Välislingid

Eesti taimed
Korvõielised
Voolme-ristirohi

Voolme-ristirohi (Senecio jacobaea, mitmes andmebaasis ka Jacobaea vulgaris, sel juhul eesti keeles harilik voolmerohi) on korvõieliste sugukonda ristirohu perekonda kuuluv mürgine taimeliik.

Voolme-ristirohul on sulgjagused, enamasti paljad lehed. Alumised lehed on õitsemisajaks tavaliselt kuivanud. Üldkatise välimisi lehekesi on 1–3. Taime tavaline kõrgus on 25–100 cm.

Voolme-ristirohi on looduslikult levinud Euraasias, täpsemalt Eurosiberi levilaga. Eestis tavaline, kasvades Eesti eelkõige lääne-, lõuna- ja põhjaosa lubjarikastel ning ka liivastel kuivematel niitudel, teeservadel ja hõredates metsades. 

Taim on kantud Eesti ohustatud liikide punasesse nimestikku soodsas seisundis liigina.

Viited

Välislingid

Eesti taimed
Korvõielised
Woldemar Gutmann

Woldemar Gutmann (29. november 1851 Tartu – 31. märts 1933 Tartu) oli Eesti loomaarstiteadlane.

Haridus 
Ta õppis pärast algkooli lõpetamist Tartu Kreiskoolis aastatel 1864–1867 ja astus 1868. aasta sügisel Tartu Veterinaariainstituuti (lühend TVI), mille lõpetas 1872. aastal loomaarsti diplomiga. Aastal 1879 kaitses ta samas koolis professor Aleksandrs Zemmersi juhendamisel magistriväitekirja haavainfektsioonide etioloogia kohta loomadel. Ta täiendas ennast 1890. ja 1895. aastal Robert Kochi juures. Loomaarstiõpingute ajal astus ta korporatsiooni Fraternitas Dorpatensis liikmeks.

Elulugu 
Pärast loomaarsti hariduse omandamist suunati ta 1872. aastal Peterburi kubermangu veiste katku puhangut tõrjuma, kuid naasis juba samal aastal sealt prof. Peter Jesseni soovitusel veterinaarinstituudi kliiniku assistendiks. Ta töötas mitmetel ametikohtadel alates assistendist kuni korralise professorini TVI-s üle 50 aasta. Aastal 1909 loobus ta tervislikel põhjustel professori ametikohast, kuid jätkas teistel ametikohtadel tööd TVI-s. Võttis osa ka Vabadussõjast, kus oli II diviisi loomalaatsareti kirurgia osakonna juhataja.

Tema üheks suurimaks teaduslikuks saavutuseks peetakse esimesena maailmas tuberkuliini kasutamist veiste tuberkuloosi diagnoosimisel aastal 1890. Ta juhendas mitmeid magistritöid ja tema kuulsaimad õpilased olid Karl Happich (1892) ja Karl Saral (1924).

Ametid, liikmesus ja tunnustus 

 TVI üld-, erikirurgia, sünnitusabi ja oftalmoloogia dotsent (1879–1891)
 TVI erakorraline professor ja alates 1893. aastast kuni 1909. aastani korraline professor ja haavakliiniku juhataja
 TVI teeneline professor (1904)
 TVI auliige
 Harkivi Veterinaarinstituudi auliige
 Eesti Loomaarstide Ühingu auliige (1923)
 Läti Loomaarstide seltsi auliige
 Tartu Ülikooli audoktor
 Läti Ülikooli audoktor
 Kaunase Ülikooli audoktor
 Pariisi Loomaarstiteadusliku Keskseltsi korrespondentliige
 Peterburi Loomaarstide Seltsi liige
 Varssavi Sõjaväeloomaarstide Seltsi tegevliige
 Akadeemilise Loomaarstiteadusliku Seltsi esimees

Isiklikku 
Tema isa oli Võnnu kihelkonna Rasina mõisa valitseja Georg Gutmann ja ema eestlanna Helene (neiuna Ramberg). Tema isa suri, kui ta oli 9 aastane. 11. juulil 1891 abiellus ta Tartu Veterinaarinstituudi endise direktori prof Kasimir von Raupachi vanema tütre Elisabeth Florentin von Raupachiga (s. 1868), kellega neil sündis kaks poega ja üks tütar. Abikaasa suri aastal 1903 pimesooleoperatsiooni tagajärjel, vanem poeg suri enne kahe aastaseks saamist. Noorem poeg Paul Konstantin Gutmann (s. 1897) õppis arstiks ja tütar Erika Paula (s. 1894) abiellus dr Richard Ferdinand Karl Kordesega (surnud 1920 Tartus), kellega neil sündis kaks last. Ta suri pärast lühikest haigust 81 aasta vanusena ja maeti Tartu Vana-Jaani kalmistule Raupachi perekonna matmispaika.

Viited 

Tartu veterinaariinstituudi professorid
Tartu veterinaariinstituudi vilistlased
Korporatsioon Fraternitas Dorpatensise liikmed
Tartu ülikooli audoktorid
Vabadussõja veteranid
Surnud 1851
Surnud 1933
Aarne Raidna

Aarne Raidna (kuni 1936. aastani Kurt Mattias Freiberg; 1901 Vääna – 1942 Vjatlag) oli insener ja autovõidusõitja, raadioasjanduse pioneere Teise maailmasõja eelses Eestis.  

Avaldas tehnikaalaseid raamatuid ja artikleid ning oli AS Tormoleni juhatuse liige. 

Ta õppis Tallinna Reaalkoolis, Tartu Ülikoolis ja Ameerika Ühendriikides Columbia Ülikoolis. Arreteeriti 1941. aasta suvel Nõukogude okupatsioonivõimu poolt ja hukati Vjatlagis juunis 1942.

Isiklikku
Tema vanem vend oli kolonel Herbert Voldemar Raidna (1897–1942, hukati) ja noorem vend ärimees Paul Mihael Freiberg (1902–1941, represseeriti jaanuaris 1941 ja jäi kaduma, arvatavasti hukati mais 1941). 

Aarne Raidna oli abielus ja tal oli poeg Enn Riho (1936–1996 Ameerika Ühendriigid).

Eesti raadioinsenerid
Eesti autovõidusõitjad
Sündinud 1901
Surnud 1942
Lehtmetsa kihistik

Lehtmetsa kihistik (inglise Lehtmetsa Member) on ordoviitsiumi ladestu Keila lademe Kahula kihistusse kuuluv kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Lembit Põlma aastal 1988.

Kihistiku stratotüübiks on Saku 1098A puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 7.1..11.6 meetril. 

Kihistik koosneb õhukesekihilisest lubjakivist, mis sisaldab vahekihtidena aleuriiti. See on tõenäoliselt tekkinud samaaegselt Vasalemma kihistuga, settides väljaspool riffe lainetusele alluvas tsoonis.

Viited

Välislingid

Eesti kihistikud
Ordoviitsium
Pääsküla kihistik

Pääsküla kihistik (inglise keeles Pääsküla Member) on ordoviitsiumi ladestu Keila lademe Kahula kihistusse kuuluv kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Vladimir Jaanusson aastal 1945. Kihistik on nime saanud Pääsküla küla järgi.

Kihistiku stratotüübiks on Pääsküla kõviku paljandid. 

Kihistik koosneb õhukesekihilisest lubjakivist, mis sisaldab vahekihtidena aleuriiti. See on tõenäoliselt tekkinud samaaegselt Vasalemma kihistuga, settides väljaspool riffe lainetusele alluvas tsoonis. Kihistiku alumise piiri moodustab paksem kiht bentoniiti.

Viited

Välislingid

Eesti kihistikud
Ordoviitsium
Rio Ave F.C.

Rio Ave Futebol Clube on Portugali jalgpalliklubi, mis tegutseb Vila do Condes. See mängib Portugali kõrgliigas Primeira Liga.

Klubi on asutatud 1939. aastal. See on saanud nime läbi Vila do Conde kulgeva Ave jõe järgi.

Rio Ave parim koht Portugali kõrgliigas on olnud viies, mis on saavutatud hooaegadel 1981–82 ja 2017–18. Kahel korral on jõudnud Rio Ave Portugali karikavõistluste finaali ning ühel korral liigakarika ja superkarika finaali. Hooajal 2014–15 osales Rio Ave UEFA Euroopa Liiga alagrupiturniiril.

Praegune koosseis

Saavutused 
Taça de Portugal
 Teised kohad (2): 1983–84, 2013–14
Taça da Liga
 Teine koht (1): 2013–14
Supertaça de Portugal
 Teine koht  (1): 2014
Portugali esiliiga
 Võitja (3): 1985–86, 1995–96, 2002–03
Portugali kolmas liiga
 Võitja (1): 1976–77

Välislingid 
 Ametlik koduleht

 
Portugali jalgpalliklubid
Soo-ristirohi

Soo-ristirohi (Senecio paludosus, mitmes andmebaasis ka Jacobaea paludosa, sel juhul eesti keeles soo-voolmerohi) on korvõieliste sugukonda ristirohu perekonda kuuluv taimeliik.

Soo-ristirohul on korrapäraselt saagjashambulise servaga teravatipulised, enamasti paljad lihtlehed. Üldkatis on näiliselt kaherealine, väliskate koosneb 8-10 märgatavalt väiksemast lehekesest. Taime tavaline kõrgus on 50–150 cm. Mitmeaastane taim, kasvab tavaliselt väikeste kogumikena.

Voolme-ristirohi on looduslikult levinud Euraasias, täpsemalt Eurosiberi levilaga. Eestis tavaline, peamiselt mandriosas (peaaegu puudub saartel). Kasvab veekogude kallastel, soodes, lodumetsade sihtidel. 

Taim on kantud Eesti ohustatud liikide punasesse nimestikku soodsas seisundis taimena.

Viited

Välislingid

Eesti taimed
Korvõielised
SC Paderborn 07

Sport-Club Paderborn 07 e.V. on Saksamaa jalgpalliklubi, mis tegutseb Paderbornis. See mängib Saksamaa kõrgliigas Bundesliga.

Hooajal 2005–06 osales klubi esmakordselt Saksamaa esiliigas. Hooajal 2013–14 tõusti esmakordselt Saksamaa kõrgliigasse, kuid hooajal 2014–15 jäädi liigas viimaseks ja langeti tagasi esiliigassse. Hooajal 2018–19 kindlustas Paderborn taas pääsu Bundesligasse.

Viited

Välislingid 
 Ametlik koduleht

Saksamaa jalgpalliklubid
Vasavere kihistu

Vasavere kihistu (inglise Vasavere Formation) on ordoviitsiumi ladestu Idavere lademesse kuuluv kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Algimantas Grigelis aastal 1978. Kihistik on nime saanud Vasavere küla järgi.

Kihistu stratotüübiks on Vasavere külas asunud Rausvere paemurd. Paemurd pole tänapäeval leitav. Aastal 1977 oli paemurd osaliselt ehitusprahiga täidetud ning Vasavere kihistu kivimid paljanduvas 3,2-meetrises paeseinas enam ei paljandunud. Kihistu koosneb rohekashallist savikast lubjakivist. Selles esineb rohekate vahekihtidena mergel, hallide vahekihtidena aga bentoniit. Lõuna-Eestis lisaanduvad kihistusse veel raud- või lubiooidid.

Viited

Välislingid

Eesti kihistud
Ordoviitsium
Tuulik (perekonnanimi)

Tuulik on eesti perekonnanimi.

2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Tuulik 343 inimesel: 163 mehel ja 180 naisel. Perekonnanimede levikult on Tuulik meeste puhul 413. ja naiste puhul 404. kohal. Perekonnanimi Tuulik on levinuim Hiiu maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 16,73.

Nime kandjaid 
Jüri Tuulik, eesti kirjanik (1940–2014)
Maie Tuulik, eesti pedagoogikateadlane (1941–)
Tiina Tuulik, eesti maastikuarhitekt (1966–) 
Ülo Tuulik, eesti kirjanik (1940–)

Viited

Eesti perekonnanimed
St. Wendel

St. Wendel (ka Sankt Wendel) on linn Saksamaal Saarimaa liidumaal, St. Wendeli kreisi keskus. Asub Saari jõe lisajõe Bliesi ääres umbes 35 km liidumaa pealinnast Saarbrückenist kirdes naaberliidumaa Reinimaa-Pfalzi piiri lähedal.

St. Wendel on Saarimaa üks kuuest kreisilinnast ning on liidumaa suuruselt kaheksas linn. 

Linn on saanud oma nime rooma-katoliku pühaku Püha Wendelinuse järgi, kellele on ka pühendatud toomkirik ja kabel ning kelle järgi on nimetatud puhke-, spordi- ja seikluspark (saksa keeles Wendelinuspark). Viimase (ja varem ka linna alal) asub mootorrattaspordi ringrajasõidu ringrada, millel on peetud ka rahvusvahelisi võistlusi.

Pildid

Sõpruslinnad
1973 , Rezé-les-Nantes
2003 , São Vendelino
2007 , Balbriggan

Välislingid

St. Wendeli koduleht
Saarimaa linnad
Poola Liivimaa kuberneride loend

Selles loendis on loetletud Poola Liivimaa kubermangu kubernerid aastail 1561–1621.

Liivimaa kubernerid
1561–1562 Mikołaj Radziwiłł Must (1512–1584; pl)
1562–1566 Gotthard Kettler (1517–1587)
1566–1578 Jan Hieronimowicz Chodkiewicz (u.1537–1579; pl) – administraator
1578 asekuberner Aleksander Chodkiewicz (surnud 1578/80)
1578–1583 Mikołaj Radziwiłł Punane pl) (1512–1584)
1583–1585 Georg Radziwill (1556–1600; pl) – administraator
1582–1588 ülemkomissar Stanisław Pękosławski (surnud 1588; pl)
1589–1603 Krzysztof Radziwill Piorun (1547–1603)
1603–1621 Jan Karol Chodkiewicz (1560–1621)
Oborniki

Oborniki (saksa Obornik, 1941–1942 Obernick, 1942–1945 Obornik) on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas, Oborniki maakonna ja Oborniki valla halduskeskus. Oborniki asub Warta jõe ääres, Poznańi kesklinnast umbes 27 km põhjakirdes.

Obornikit on esmamainitud 1299. aastal, linnaõigused sai enne 1339. aastat. 14.–16. sajandil oli linn käsitöö ja kaubanduse keskus. 1656. aastal hävitasid Rootsi väed linna. Teise Poola jagamise tulemusel läks 1793. aastal Preisimaa võimu alla. Kohalik elanikkond ostas vastupanu saksastamisele.

Galerii

Viited 

Suur-Poola vojevoodkonna linnad
Aleksejev

Aleksejev (vene keeles Алексеев) on vene perekonnanimi. Nime naissoost vorm on Aleksejeva. 

2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Aleksejev 586 inimesel: 546 mehel ja 40 naisel. Perekonnanimede levikult on Aleksejev meeste puhul 52. kohal. Perekonnanimi Aleksejeva oli 580 naisel ja see oli levikult 55. kohal.

Venemaal on Aleksejev (koos Aleksejevaga) levikult 13. perekonnanimi, Eestis 51. perekonnanimi.

Nime kandjaid 
Aleksandr Aleksejev, Tartu ülikooli õigusteaduse professor  
Aleksei Aleksejev, mari päritolu Eesti õpetaja ja filmilavastaja (1974–)
Aleksei Aleksejev, Eesti jalgpallur (1989–)
Anton Aleksejev, vene ajakirjanik
Ljudmila Aleksejeva, vene ajaloolane ja inimõiguslane (1927–2018)
Marko Aleksejev, eesti kergejõustiklane (kõrgushüppaja) (1979–)
Mihhail Andrejevitš Aleksejev, nõukogude pedagoog
Mihhail Vassiljevitš Aleksejev, Venemaa sõjaväelane
Mihhail Nikolajevitš Aleksejev, vene kirjanik
Nikolai Aleksejev, vene dirigent (1958–)
Olga Aleksejeva, Eesti vehkleja (1982–) 
Pavel Aleksejev, Eesti jalgpallur (1991–)
Pjotr Aleksejev, vene luuletaja (19. sajand)
Tiit Aleksejev, eesti kirjanik ja ajaloolane (1968–)
Viktor Aleksejev, Eesti kunstnik (1902–1945)
Vissarion Aleksejev, Eesti matemaatik
...

Viited

Välislingid
 
 

Vene perekonnanimed
Rebala kihistik

Rebala kihistik (inglise Rebala Member) on ordoviitsiumi ladestu Lasnamäe lademe Väo kihistusse kuuluv kihistik. 

Seda hakati esimesena eristama aastal 1978 teoses "Решения межведомственного регионального стратиграфического совещания по разработке унифицированных стратиграфических схем Прибалтики 1976 г" (1976. aasta avatud regionaalstratigraafia konverentsi otsused Baltikumi idaosa ühtsete stratigraafiliste mudelite välja töötamiseks). Kihistik on nime saanud Rebala küla järgi.

Kihistiku stratotüübiks on Rebala paemurd. Aastal 1966 paljandus seal 2,6 meetrit paasi, millest suurema (kuni 2,5 meetrit) osa moodustasid Rebala kihistiku kivimid. Tänapäeval on murd peaaegu täielikult kinni kasvanud, säilinud on vaid 90 cm paasi. 

Rebala kihistik on Väo kihistu alumine kihistik. Kihistiku peal lasub Pae kihistik. Kihistik sisaldab võrreldes teiste kihistu kivimitega rohkem argilliiti. Valdavalt moodustab selle lubjakivi, ent erinevalt Kostivere kihistikust sisaldab see kihtidena ka dolomiiti.

Viited

Välislingid

Eesti kihistikud
Ordoviitsium
Marc Garneau

Joseph Jean-Pierre Marc Garneau (sündinud 23. veebruaril 1949) on Kanada poliitik, 4. novembrist 2015 kuni 12. jaanuarini 2021 Kanada transpordiminister. 12. jaanuarist 2021 on ta Kanada välisminister.

Garneau on endine insener, mereväelane ja Kanada Kosmoseagentuuri (CSA) astronaut. Garneau valiti CSA astronaudiks 1983. aastal ja ta osales kolmel NASA Space Shuttle'i missioonil. 1984. aastal sai temast missioonil STS-41-G esimene kanadalane kosmoses. 1996. aastal lendas ta missioonil STS-77 ja tema viimaseks missiooniks jäi 2000. aastal toimunud STS-97. Garneau oli aastatel 2001–2006 CSA president.

2006. aastal läks Garneau poliitikasse ja osales 2006. aasta Kanada üldvalimistel, kus ei osutunud valituks. 2008. aastal toimunud ennetähtaegsetel üldvalimistel osutuks ta valituks ning 2011. ja 2015. aastal uuesti valituks. Novembris 2012 teatas ta soovist kandideerida Liberaalse Partei esimeheks, kuid loobus sellest märtsis 2013. 4. novembril 2015 sai ta Justin Trudeau valitsuse transpordiministriks.

Viited

Kanada astronaudid
Kanada poliitikud
Välisministrid
Transpordiministrid
Sündinud 1949
Pae kihistik

Pae kihistik (inglise Pae Member) on ordoviitsiumi ladestu Lasnamäe lademe Väo kihistusse kuuluv kihistik. Seda hakati esimesena eristama aastal 1978 teoses  Решения межведомственного регионального стратиграфического совещания по разработке унифицированных стратиграфических схем Прибалтики 1976 г(1976. aasta avatud regionaalstratigraafia konverentsi otsused Baltikumi idaosa ühtsete stratigraafiliste mudelite välja töötamiseks). Kihistik on nime saanud Pae tänava järgi.

Kihistiku stratotüübiks on Lasnamäe paemurd.

Pae kihistik on Väo kihistu keskmine kihistik. Kihistiku all lamab Rebala kihistik ja selle peal lasub Kostivere kihistik. Kihistik koosneb dolomiidist.

Lasnamäe paemurrus kuulusid Pae kihistikku järgnevad kihid (ülevalt alla):
 Pealmine põhjapunane
 Alumine põhjapunane
 Pukisarv.

Viited

Välislingid

Eesti kihistikud
Ordoviitsium
Kostivere kihistik

Kostivere kihistik (inglise Kostivere Member) on ordoviitsiumi ladestu Väo kihistusse kuuluv kihistik. Seda hakati esimesena eristama aastal 1978 teoses  Решения межведомственного регионального стратиграфического совещания по разработке унифицированных стратиграфических схем Прибалтики 1976 г(1976. aasta avatud regionaalstratigraafia konverentsi otsused Baltikumi idaosa ühtsete stratigraafiliste mudelite välja töötamiseks).

Kihistik on nime saanud Kostivere karstiala järgi. Karstiala on ka kihistiku stratotüübiks.

Kostivere kihistik on Väo kihistu ülemine kihistik. Kihistiku all lamab Pae kihistik. Kihistik koosneb paksukihilisest kõvast lubjakivist.

Lasnamäe paemurrus kuulusid Kostivere kihistikku järgnevad kihid (ülevalt alla):
 Tulikord
 Nahakord II
 Mädakord
 Nõtku
 Rabandus
 Lõhkumine
 Paks hall
 Kirjukord
 Trepp
 Viiene
 Neljane
 Pealmine nahakord
 Tige seitsmene
 Alumine nahakord
 Pealmine muldvalge
 Alumine muldvalge
 Kassikord
 Lutt
 Laksu-punane
 Kirjukärn
 Treppkalk
 Sauekord
 Hall arssin
 Valge arssin
 Nahakord ehk Sajakordne
 Tulikord
 Poriarssin
 Poriarssina alune
 Ristikord
 Nahakord
 Raudsüda (Uhaku lademe alumine kiht)
 Kuuetolline (Lasnamäe lademe ülemine kiht)
 Seitsmetolline
 Neljane
 Viiene
 Neljane
 Pealmine põhjavalge
 Alumine põhjavalge
 Põhjatrepp.

Viited

Välislingid

Eesti kihistikud
Ordoviitsium