joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Vooremaa (ajaleht)

Vooremaa (1949–1962 Kolhoosnik, 1962–1989 Punalipp) on Jõgeva maakonna ajaleht.

Jõgeval hakati maakonnalehte välja andma 1949. aastal, kui moodustati Jõgeva maakond ja maakonna lehe nimeks sai Kolhoosnik.

Kolhoosnikust sai Punalipp peamiselt Hruštšovi-aegse majanduse juhtimise ümberkorraldamise tõttu, kui moodustati territoriaalsed tootmisvalitsused. Nii korraldati ümber ka kohalikud ajalehed. Uus nimi anti lehele Tallinnast. Kohalike arvamusi küll küsiti, kuid neid ei arvestatud. Nii ilmuski 15. mail 1962 Punalipp nr 1, mis kandis alapealkirja „EKP Keskkomitee ja Eesti NSV Ministrite Nõukogu ajaleht Jõgeva Territoriaalse Tootmisvalitsuse juures“.

6. mail 1989 ilmus esimene Vooremaa, mille päise kujundas Tiina Soo, kes oli kujundanud ka Punalipu viimase, 1981. aasta päise.

Ilmub kolm korda nädalas – teisipäeval, neljapäeval ja laupäeval.

2003 aastast oli peatoimetaja Helve Laasik, praegune peatoimetaja on Tiit Lääne.

Väljaandjaks AS Seitung.

2003–2006 aastatel ilmus koos Vooremaaga Jõgeva Linnaleht.

Kord kuus ilmuvad Vooremaa vahelehena ka Jõgevamaa omavalitsuste häälekandjad: 
Jõgeva Valla Teataja, 
Palamuse Valla Teataja, 
Saare Valla Teataja, 
Torma Valla Teataja 
Pajusi Valla Leht 
Jõgeva Linna Leht 
Mustvee Linna Leht  

Teisipäeviti ilmub Vooremaa reklaamilisa: 
Jõgevamaa Ärileht.

Vooremaa vahel ilmub ka Kaitseliidu Jõgeva maleva ajaleht Kindel Tahe. 

 Aastast 1980 toimub ajaleht Vooremaa auhinnavõistlus maadluses.

Välislingid
Ajalehe koduleht

Eesti ajalehed
Jõgeva maakond

en:Vooremaa
Nigul Maatsoo

Nigul Maatsoo (kuni 1936 Nikolai Matsov; 26. detsember 1902 Tallinn – 11. november 1967 Tallinn) oli eesti poksija ning poksitreener ja -tegelane. 

Maatsoo poksis aastatel 1921–1924, algul oli tema treener Arkadi Harlampijev.

Maatsoo tegutses 1924. aastast treenerina, 1940. aastast "Dünamo" poksitreenerina. Tema õpilased olid Roman Kariste, Karl Käbi, Martin Linnamägi, Hillar Loskit, Anton Raadik, Evald Seepere, Nikolai Stepulov jt. Ta osales ka Helsingi 1952. aasta olümpiamängudel Nõukogude Liidu poksikoondise juures treenerina. 

Maatsoo tegutses ka Eesti poksijate esindajana. Ta oli mitme poksiklubi ja erialase spordiliidu alusepanija ning kuulus nende juhatusse. Ta tegutses ka poksikohtunikuna.

Isiklikku
Nigul Maatsoo mälestuseks peeti Tallinnas aastatel 1968-1981 temanimelisi mälestusvõistlusi.

Nigul Maatsoo vend oli poksija, poksitreener ja poksitegelane Peeter Matsov. Vendade mälestuseks peeti Tallinnas aastatel 1986-1990 nendenimelisi mälestusvõistlusi. 

Vend Jevgeni Gaikovitš oli korvpallur.

Teosed
"Poks. Jiu-jitsu". Kaasautorid Aadu Adari ja Edgar Kolmpere. Loodus. Tallinn 1939
"Poks". Pedagoogiline Kirjandus. Tallinn 1949

Kirjandus
Henn Saarmann, Erlend Teemägi. "Eesti spordi biograafiline leksikon". Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2001
Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009

Välislingid

Eesti poksijad
Eesti poksitreenerid
Eestistatud nimega inimesed
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1902
Surnud 1967
Andrus Eelmäe

Andrus Eelmäe (sündinud 27. juulil 1956 Pärnus) on eesti näitleja.

Haridus
Andrus Eelmäe on lõpetanud aastal 1975 Vanemuise Teatri õppestuudio ja aastal 1983 Tartu Kaugõppekeskkooli.

Tegevus teatrinäitlejana
Eelmäe töötas üle 20 aasta Vanemuises draamanäitlejana, osales ka operetis. 

Tegutseb vabakutselisena.

Rolle Vanemuises 
Johan (Astrid Lindgren "Väike Tjorven, Pootsman ja Mooses", 1971) 
Ronk (Švartsi "Lumekuninganna", 1978)
Timo (Aleksis Kivi ja O. Toominga "Seitse venda", 1981)
Razmann (Schilleri "Röövlid", 1983) 
Arno Tali (Oskar Lutsu ja Adlase "Suvi", 1984) 
Robot Marius (Čapeki "R.U.R.", 1986) 
Juhan Liiv (Lindepuu "Kas teda hoida saab", 1988) 
Hartius Möller (Külveti "Menning", 1990) 
Ervin Reile (August Gailiti ja Põdra "Kas mäletad mu arm", 1991) 
Troughton (Cooney "Oi, Johnny!", 1993) 
Jakob Hurt (Süvalepa "Emajõe Ööbik", 1993)
Santeri Palo (Leino "Jõulud", 1993)
Ants ja Karla (Anton Hansen Tammsaare ja Mati Undi "Taevane ja maine armastus", 1995)
Metsik Hermann (Frimli ja Stotharti "Rose-Marie", 1996)
Indiaani noormees (M. Craveni "Öökull huikas mu nime", 1997)
Harry Larkcom (Jerome'i "Neljanda korruse ajutine", 1997)

Rolle mujal
Diktaator (Karel Čapek "Putukate elust", Pärnu Endla teater 1999)

Muu tegevus
Kümme aastat osales Tartus restorani Püssirohukelder varietees nii laulu, tantsu kui ka sõnaliste etteastetega. On üles astunud luule- ja laulukavadega. Juhendanud näiteringe kooli- ja rahvamajade juures. 
On osalenud telefilmides, mänginud Kanal 2 sarisaate „Saladused” osades. Osalemised teleseriaalides "Kelgukoerad", "Kättemaksukontor", "Ühikarotid", "Naabriplika".

Eelmäe kirjutatud jutte on avaldatud ajakirjades Eesti Naine ja Noorus. Alustas õpinguid Teoloogilises kõrgkoolis, mis aga jäi pooleli. Mängib klaverit, akordioni ja kitarri.

Isiklikku
Andrus Eelmäe vanemad olid näitlejad Lembit Eelmäe ja Herta Elviste. Ta on kaheksa lapse isa.

Viited 

Vanemuise näitlejad
Sündinud 1956
Udmurdid

Udmurdid (ka votjakid) on soome-ugri rahvas, kelle peamine asustusala on Volga lisajõgede Kaama ja Vjatka vahel Udmurdi Vabariigis; pealinn on Iževsk. Neid elab veel Permi ja Kirovi oblastis ning Baškortostani ja Tatarstani Vabariigis. 

Aegade jooksul on udmurtide põhiline elatusala olnud teraviljakasvatus. 

Udmurdi keel kuulub soome-ugri keelte permi rühma, lähim sugulaskeel on komi keel. 

Udmurte oli 1989. aasta andmetel 714 000, neist pidas emakeeleks oma rahvuskeelt 76,5%. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaal 552 299 udmurti. 

Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 193 udmurti, neist Tallinnas 60. 2021. aasta rahvaloenduse andmetel elas Eestis 180 udmurti (65 meest ja 115 naist). Neist 62 emakeel oli udmurdi keel, 3 eesti keel ja 109 vene keel. 51 udmurti olid Eesti kodanikud.

Eri rahvusrühma moodustavad Põhja-Udmurtias elavad bessermanid (umbes 10 000), kes on arvatavasti udmurdi keelele üle läinud Volga bulgaaride järeltulijad.

Viited

Kirjandus 
 Kaljo Põllu "Kümme soome-ugri uurimisreisi" 1990

Välislingid
 http://www.suri.ee/ohuur/udmurdi.html
 Rein Sikk. "Udmurdi vanaemad laulavad rokki" EPL.ee, 25. mai 2009
 Rein Sikk. "FOTOD: Udmurtide varjatud võlu", EPL.ee, 4. juuni 2009

Soome-ugri rahvad
Viktor Orbán

Viktor Mihály Orbán (sündinud 31. mail 1963 Székesfehérváris) on Ungari poliitik, Ungari peaminister alates 29. maist 2010. Ta oli peaminister ka aastatel 1998–2002.

Ta kasvas üles protestantlikus perekonnas ja on kalvinistliku koguduse liige. Ta lõpetas 1981. aastal Székesfehérváris keskkooli inglise keele kallakuga klassis. 1987. aastal lõpetas ta Loránd Eötvösi Ülikooli õigusteaduse erialal.

Aastatel 1987–1989 elas ta Szolnokis, kuid töötas Budapestis sotsioloogiapraktikandina. 1989. aastal asus ta stipendiumi alusel õppima Oxfordi Ülikoolis, kuid katkestas õpingud juba samal aastal, et kandideerida Ungari parlamenti.

Üleriigilise tuntuse saavutas Orbán 1989. aastal sõnavõtuga 1956. aastal toimunud Ungari ülestõusu ajal tähtsat rolli etendanud Imre Nagy'i ümbermatmisel.

1988. aastal oli ta parempoolse erakonna Fideszi üks asutajatest. Fidesz vastandus võimulolevatele kommunistidele. 1990. aastal valiti ta Fideszi ridades parlamenti. Aastatel 1993–2000 ja uuesti alates 2003. aastast on ta olnud erakonna esimees.

Aastatel 1992–2000 oli ta liberaalseid erakondi ühendava rahvusvahelise Liberaalse Internatsionaali aseesimees. Hiljem astus ta konservatiivseid erakondi ühendavasse Euroopa Rahvaparteisse ning oli aastatel 2002–2012 selle aseesimees.

1998. aasta parlamendivalimistel võitis tema erakond Fidesz ekskommuniste. 35-aastaselt sai Orbán pärast András Hegedüsi Ungari ajaloo teiseks noorimaks peaministriks. 2002. aasta parlamendivalimistel sai Fidesz Sotsialistliku Partei käest napilt lüüa.

Uuesti sai Orbán peaministriks 2010. aastal, kui parlamendivalimised võitis Fideszi ja selle satelliiterakonna Kristliku-Demokraatliku Rahvapartei koalitsioon. Valimised on võidetud ka 2014. ja 2018. aastal.

Orbán on äratanud rahvusvahelist tähelepanu oma vaadetega. Mitmed poliitikud, teiste seas Angela Merkel ja Jean-Claude Juncker on kritiseerinud Orbáni ning süüdistanud teda autoritaarsuses ning demokraatia õõnestamises. Teda on süüdistatud ka meediavabaduse piiramises, 2011. aasta põhiseaduse ebaseaduslikus muutmises, ning ebaeetilises käitumises seoses 2015. aasta valitsuskriisiga. Kritiseeritud on ka Orbáni vaateid, sh tema rahvuslust. Orbán suhtub kriitiliselt Euroopa Liitu. 
Orbán on asunud propageerima seisukohta, et ungari keel ei kuulu soome-ugri keelte hulka ning on suguluses hoopis turgi keeltega.

Isiklikku 
Alates 1986. aastast on ta abielus Anikó Lévaiga. Abielust on sündinud viis last.

Vaata ka 
 Viktor Orbáni esimene valitsus
 Viktor Orbáni teine valitsus
 Viktor Orbáni kolmas valitsus

Viited

Välislingid 

Ungari peaministrid
Sündinud 1963
Bianca – tee õnnele

"Bianca – tee õnnele" (Bianca – Wege zum Glück) oli 224-osaline saksa seebiooper, mis jooksis ZDF-i telekanalis 1. novembrist 2014 kuni 5. oktoobrini 2015. See oli sakslaste esimene seebiooper, mille on teinud produktsioonifirma Grundy Ufa. Sarja peategelased olid Bianca Berger, Oliver Wellinghoff ja Katy Neubauer.

Peategelased 

Bianca Berger (Tanja Wedhorn) on naine, kes istus 4 aastat süütult vangis kuriteo eest, mida ta ei sooritanud. Saades vangist välja, asub ta elama oma nõo Katy juurde, kes tegelikult ongi õige süüdlane Bianca isa vabriku mahapõletamises. Satub tööle Wellinghoffide mõisa ja armub seal perepoega.

Oliver Wellinghoff (Patrick Fichte) on Wellinghoffide vanim laps, kes pärib kunagi isa panga. Tal on Ungaris kunagine armastatu Judith, kes saabub Saksamaale. Mees armub Biancasse, kuid peagi tuleb välja tõde, et Oliver peab Judithiga abielluma.

Vaata ka
"Tee õnnele"

Saksamaa telesarjad
Seebiooperid
Kanal 2
Eesti rahvuskala

Eesti rahvuskala on valitud sarnaselt Eesti rahvuslille, rahvuslinnu, rahvuslooma ja Eesti rahvuskiviga. 

2007. aastast on Eesti rahvuskala räim.

Eesti Kalaliidu korraldatud rahvuskala valimisel portaalis kalateebhead.ee osales üle 50 000 inimese, kes eelistasid napilt haugi. Konkursikomisjon aga kuulutas võitjaks räime, arvestades ka teistes portaalides toimunud hääletusi ja eksperdiarvamusi. Komisjonis valiti räim rahvuskalaks seitsme poolt- ja ühe vastuhäälega. "Komisjoni üksmeelne otsus oli anda väärikas tiitel räimele kui Eesti rahva põlisele toitjale. Haug on küll väga tähtis kala Eesti harrastuskalameestele, kuid ta ei puuduta nii palju eestlaste elu kui räim," selgitas Kalaliidu juhataja ja valimiskomisjoni esimees Valdur Noormägi.

Viited

Välislingid
 "Tuiksoo kuulutab välja rahvuskala konkursi" EPL Online 23. august 2006
 "Viis kala kandideerivad rahvuskala tiitlile" Tarbija24, 29. jaanuar 2007
 "Eesti rahvuskala konkursi võitis räim" Postimees.ee, 22. veebruar 2007

Eesti sümboolika
Eesti loodus
Bergeni Ülikool

Bergeni ülikool (norra keeles Universitetet i Bergen) asub Norras Bergenis. Kuigi ülikool asutati 1946, toimus akadeemiline tegevus juba 1825. aastast Bergeni muuseumis. Praegu õpib Bergeni ülikoolis 14 500 tundengit. 

Ülikoolis on võimalik õppida järgmistes valdkondades:
 humanitaarteadused
 õigusteadus
 matemaatika ja loodusteadused
 arstiteadus ja hambaravi
 psühholoogia
 sotsiaalteadused

Välislingid 

 Koduleht

Norra ülikoolid
Bergen
Agderposten

Agderposten on Norras Arendalis ilmuv päevaleht tiraažiga 23 305. Peatoimetaja on Stein Gauslaa.

Lehte avaldab Agderposten AS.

Viited

Välislingid
Agderposteni kodulehekülg

Norra ajalehed
Bindali vald

Bindali vald on vald Norras Nordlandi maakonna edelaosas.

Bindali vald on piki rannikut mägine. Valla kõrgeim mägi on Heilhornet (1058 m).

Tähtsaimad tegevusalad on põllumajandus ja metsandus.

Viited

Välislingid 
 Bindali valla kodulehekülg

Nordlandi maakonna vallad
Brønnøy vald

Brønnøy vald on vald Norras Nordlandi maakonna edelaosas. Haldus- ja ärikeskus on Brønnøysund, teine suurem asula on Hommelstø.

Vaata ka 
 Torghatten

Viited

Välislingid 
 Brønnøy valla kodulehekülg

Nordlandi maakonna vallad
Kiivi (vili)

Kiivi on taime kiivi-aktiniidia (Actinidia deliciosa) vili. Kultuuris kasvatatavad kiivid pärinevad enamasti kiivi-aktiniidia ja sama taimeperekonna (aktiniidia) liikide ristanditelt.

Toodang, toiteväärtus ja biokeemiline koostis 
2012. aastal toodeti maailmas 1,41 miljonit tonni kiivisid ja kiiviistandike kogupindala oli 0,98 miljonit hektarit. Kiivid sisaldavad rikkalikult C-vitamiini, ületades selle näitaja poolest tuntud apelsini.

Viited 

Puuviljad
Tiina Randlane

Tiina Randlane (sündinud 10. septembril 1953) on eesti botaanik, lihhenoloog.

Ta on samblike spetsialist, Eesti samblikumäärajate peamisi autoreid.

Teoseid
Randlane, Tiina; Trass, Hans 1994. Eesti suursamblikud. Tartu.
Randlane, Tiina; Saag, Andres (koost.) 2004. Eesti pisisamblikud. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus. ISBN 9985-56-916-4
Randlane, Tiina; Saag, Andres; Martin, Ljudmilla; Timdal, Einar; Nimis, Pier Luigi 2011. Eesti puudel kasvavad suursamblikud Epiphytic macrolichens of Estonia Эпифитные макролишайники Эстонии. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus. ISBN 9789949196524

Välislingid 
 

Eesti botaanikud
Sündinud 1953
Eesti lihhenoloogid
Eesti mükoloogid
Oslo toomkirik

Oslo toomkirik (norra Oslo domkirke) on kirik Norras Oslos. Oslo toomkirik on Oslo piiskopkonna peakirik ning Oslo toomkoguduse kirik. 

Hoone valmis 1697. 

Ta asub Oslo kesklinnas (Sentrum) Stortorveti väljakul Karl Johans gatest kirdes Kirkegata ja Dronningens gate vahel.

Norra kuninglik perekond ja Norra valitsus kasutavad katedraali avalikeks üritusteks nagu pulmad või matused.

Praegune toomkirik on Oslos juba kolmas.

Orelid ja orelimängijad
Kiriku vanima oreli valmistas rootslane Carl Gustav Luckvitz. Praeguse põhioreli ehitas Jan Ryde aastal 1997, kui kirik sai 300-aastaseks. Samuti on seal 2 väiksemat orelit, mille ehitas Ryde.

Orelimängijad:
 Christian Olsen Rode (1709–1721)
 Johan Fredrik Clasen (1721–1764)
 Johan Adolph Pløen (1764–1769)
 Johan Krøyer (1769–1809)
 Fredrik Christian Groth (1809–1828)
 Frederik Christian Lindeman (1820–1826)
 Jacob Andreas Lindeman (1828–1840)
 Ludvig Mathias Lindeman (1840–1887)
 Christian Cappelen (1887–1916)
 Wilhelm Huus-Hansen (1913–1916)
 Eyvind Alnæs (1916–1932)
 Arild Sandvold (1933–1966)
 Rolf Karlsen (1966–1982)
 Terje Kvam (1982–)
 Kåre Nordstoga (1984–)

Vaata ka
Norra kirik
Nidarosi toomkirik
Bergeni toomkirik
Stavangeri toomkirik

Välislingid
 Oslo toomkiriku kodulehekülg (norra keeles)
Asukohakaart

Norra kirikud
Oslo
Steinvikholmen

Steinvikholmi linnus (norra Steinvikholmen) on  linnus Norras Stjørdali lähedal väikesel saarel.

Ajalugu
Linnuse rajas aastail 1525–1532 Norra viimane katoliiklik peapiiskop Olav Engelbrektsson peale seda, kui ta naasis Roomast kohtumiselt paavstiga. Linnus rajati väikesele kaljusaarele. Valminud Steinvikholmeni linnus oli vanamoodne ega pakkunud tõhusat kaitset suurtükkide tulejõu vastu. Kuna saarel puudus kaev, tuli joogivesi tuua sinna mandrilt. Saart ühendas maismaaga kitsas puusild.

Olav Engelbrektssoni ja Frederik I ning tema järeltulija Kristian III vahelise vaenuse ajal olid Steinvikholmeni linnus ning Nidarholmi klooster peapiiskopi viimased tugipunktid. 1537. aastal toimus Norras reformatsioon ning Olav Engelbrektsson oli sunnitud linnusest lahkuma ning pagema Rootsi.

17. sajandist kuni 19. sajandini kasutati saart kivimurruna, ning sel ajal lõhuti ka osa kindlusmüüre. Sellist käitumist soosisid ka Taani-Norra võimud, kuna linnuses nähti mälestusmärki kuningavastastele.

1992. aastast on kindluses toimunud iga-aastane kesköine ooper "Olav Engelbrektsson", mis räägib viimase peapiiskopi elust.

Välislingid
Steinvikholmi linnus (norra k)
Linnuse rekonstruktsioon
Ooper "Olav Engelbrektsson" (norra k)

Norra militaarehitised
Norra kaitsevägi

Norra kaitsevägi (norra keeles Forsvaret) on Norra Kuningriigi kaitse eest vastutav kaitsevägi. See koosneb maaväest, mereväest, õhujõududest, kodukaitsest ja küberkaitsest. Kaitseväkke kuulub umbes 24 000 inimest ja mobilisatsiooni korral kasvab see 83 000 inimeseni. 

Norras on kohustuslik ajateenistus ja alates 2013. aastast võetakse aega teenima ka naisi. Ajateenistuse suurim probleem on sobivate inimeste vähesus, 2012. aastal kutsuti arstlikku komisjoni 63 841 inimest, kellest aega teenima võeti ainult 9265.  

Kaitsevägi allub kaitseministeeriumile, mida praegu juhib Ine Marie Eriksen Søreide. Kaitseväe ülemjuhataja on praegune kuningas Harald V ja kaitseväe juhataja on admiral Haakon Bruun-Hanssen. Norra kaitseväe peakorter asub Akershusi kindluses, Oslos. Ühendpeakorter asub Bodøs. Kaitseväe peamine mereväebaas asub Bergenis, peamised maaväebaasid Bardus, Målselvis ja Renas ning peamised õhuväebaasid Ørlandis ja Bodøs. Norra kaitsejõudude ühendatud õppeasutus on Forsvarets høgskole.

Norra kaitseväe aastane eelarve on 5,87 miljardit USD ehk 1,3% SKP-st.

Ajalugu
Norra kaitsevägi asutati koos Norra iseseisvumisega 1905. aastal ja pidas iseseisva Norra eest oma esimesed lahingud II maailmasõjas, kui Saksamaa ründas neutraalset Norrat ja Taanit. Kaitsevägi pidas 62 päeva kaitselahinguid, aga oli lõpuks sunnitud kapituleeruma.

1949. aastal loobus Norra neutraliteedipoliitikast ja oli NATO asutajaliige. Külma sõja ajal ehitati Norrasse mitu maa- ja õhuväebaasi ja eriti keskenduti Põhja-Norra kaitsele. Alates 2000. aastatest on kaitsevägi asunud aktiivselt välismissioonidel osalema.

Juhtimine ja struktuur

Poliitiline juhtimine
Norra põhiseaduse § 25 järgi on Norra maa- ja mereväe ülemjuhataja kuningas, st kuningas riiginõukogus.

Sõjaväeline juhtimine
Kaitseväe juhataja (tavaliselt neljatärnikindral või -admiral) juhib maaväge ja on kaitseministri peamine nõunik.

Struktuur
Norra kaitsevägi koosneb viiest väeliigist, milleks on:
 Norra maavägi
 Norra kuninglik merevägi
 Norra kuninglikud õhujõud
 Norra kodukaitse
 Norra küberkaitse

Teiste tähtsate struktuuride hulka kuuluvad:
 Kaitseväe erikomando (Forsvarets Spesialkommando) – sõjaväe eriüksuslased
 Norra peastaap – asub Oslos ja allub kaitseväe juhatajale
 Riiklik peakorter – asub Reitanis ja juhib Norra vägesid üle kogu maailma
 Norra kaitselogistika organisatsioon

Vaata ka 
Ula-klassi allveelaevad

Viited

Välislingid 

Norra Kaitseväe koduleht
Mari muusika

Mari muusika (мари сем või марий сем) on maride lüüriline tantsumuusika, mis luuakse soome-ugri rahvaviiside järgi. Muusika oli Marimaal kaua aega oluline suulise pärimuse osa, viisid ja sõnad kandusid edasi põlvest põlve. Esimesed noodid pandi kirja 1920. aastatel. Paljud helisalvestised tehti pärast lintmagnetofonide kasutusele võtmist, tänapäeval salvestatakse need CD-plaatidele ja MP3-mängijatele.

Viisid 

Mari viisid koosnevad korduvatest katkematutest rütmidest. Viiside aluseks on pentatoonika (välja arvatud estraadilauludel), muusikas on ülekaalus kõrged noodid. Traditsioonilisteks pillideks on trumm, pillirooflööt, härjapõiest torupill, mari kannel ehk küsle ja trompetid. Tänapäeval kasutatakse ka bajaani ja viiulit. Armastuslaulud (nende seas on eriline koht kurbadel lauludel) jutustavad eelkõige tunnetest.

Nii vanu kui ka uusi helisalvestisi mängitakse iga päev Mari Eli Raadios, mis on marikeelne ning mõeldud ennekõike maridele.

Tantsud 

Mari Eli Raadio edastab selliseid tantsuviise nagu "Эрвел марий" ja "Йуржо йуреш". On olemas tantsijate rütmistatud tantse bajaani saatel, kiireid noortetantse hoogsa muusikasaatega ning on ka tantse, mida esitavad ainult naised.

Välislingid

Kodulehed 
 Mari Eli Raadio
 Muusika Marimaal
 Marikeelne muusika

MP3-laulud 
 Rahvalaulud
 Anatoli Jermakov – "Эрвел марий"
 Anatoli Jermakov – "Куштымо сем"
 Anatoli Jermakov – "Волжск вел"
 Anatoli Jermakov – "Звенигово вел"
 Ivan Smirnov – "Ой, луй модеш!"
 Ой, луй модеш! – "Элнет вел"
 Ой, луй модеш! – "Эрвел марий"
 Ой, луй модеш! – "Ӱдырйӱыш"
 Polina Italjeva – "Эх, Калтаса!"
 Polina Italjeva – "Каем гын, сагыныза"
 Шижат вал – "Пеледышан садыш"
 Шижат вал – "Сола вуйыштет"
 Шижат вал – "Тел салым"
 Nüüdisaegsed laulud
Вената – "Молан"
 Stanislav Šakirov – "Чолга муро"
 Roza Iskakova – «Чонемлан пеш неле»
 Elviira Popova – "Шупшалалтме там"
 Tatjana Denissova – "Вучыдымо вашлиймаш"
 Elviira Toktaševa – "Кече лектеш, ончалеш"
 Tatjana Kibajeva – «Мом ышташ»
 Irina Mamajeva – «Марий Эл»
 Traditsioonilised tantsuviisid
 "Йуржо йуреш"
 "Vana mari tantsuviis"
Zoopark (relv)

Zoopark-1 (indeks 1L219M) (vene keeles Зоопарк-1) on algselt Nõukogude Liidus arendatud ja Venemaal valmistatud suurtükiväeluureradarisüsteem, mis on ette nähtud vaenlase kaudtulerelvade positsioonide avastamiseks.

Ajalugu 
Uut vaenlase suurtükiväe vastast radarisüsteemi hakati Nõukogude Liidus välja töötama 1980. lõpus. Radari katsetamine algas 2002. aastal ja lõppes 2007. Relvastusse võetud ametlikult 18. veebruarist 2008. Radariga on võimalik lisaks lennutrajektoori järgi vaenlase kaudtulerelvade avastamisele juhtida ka oma kaudtuld ning jälgida mehitamata luurelennukeid ja helikoptereid. Radarisüsteemi on eksponeeritud mitmel näitusel.

Taktikalis-tehnilised andmed

Baastehnika 

Radarisoomuk MT-LBu
Kiirus: 62 km/h
Sõidukaugus: 500 km
Töövalmidusse seadmise aeg: 5 min
Meeskond: 3

Tehnoabi ja seadmete veok Ural-43203
Täismass: 13675 kg
Maksimaalkiirus: 85 km/h

Abisoomuk MT-LB

Radar 

Tüüp: kolmedimensiooniline monoimpulssradar 1L259
Töösektor (horisontaal): 60°
Töökõrgus (vertikaal): 40°
Võimsus: 30 kW
Avastamiskiirus: 70 positsiooni/min
Trajektoori arvutamise kiirus: 20 sek

Vaenlase kaudtulesüsteemide avastamiskaugus
miinipildujad 81–120 mm: 13–17 km
suurtükid 105–155 mm: 10–12 km
mitmelasulised raketiheitjad 122–240 mm: 15–22 km
taktikalised raketid: 40–45 km

Oma kaudtulesüsteemide tulejuhtimiskaugus
miinipildujad 81–120 mm: 18–22 km
suurtükid 105–155 mm: 15–20 km
mitmelasulised raketiheitjad 122–240 mm: 25–35 km

Vaata ka 
 ARK-1 Rõss

Radar
Venemaa relvad
Trond Einar Elden

Trond Einar Elden (sündinud 21. veebruaril 1970 Namdalseidis) on Norra endine kahevõistleja ja murdmaasuusataja.

Eldeni parim saavutus oli 19-aastaselt 1989. aasta maailmameistrivõistlustel Lahtis saadud kaks kahevõistluse maailmameistritiitlit – nii individuaalselt kui ka meeskondlikult. Meeskonnavõistluses kuldmedali võitnud meeskonnas osalesid veel Trond Arne Bredesen ja tema vend Bård Jørgen Elden,  

1992. aasta taliolümpiamängudel Albertville'is kuulus ta kahevõistluses meeskonnavõistluses hõbemedali võitnud meeskonda. Individuaalvõistlusel sai ta üheksanda koha Albertville'is ja kaheksanda koha 1994. aasta OM-il Lillehammeris. 1933. aasta MM-il Falun sai ta individuaalvõistluses pronksmedali ja meeskonnavõistluses hõbemedali. 1999. aasta MM-il Ramsaus osales ta ainult meeskonnavõistluses, kus sai hõbemedali. 

Kahevõistluse maailmakarikavõistlustel võitis ta viis etappi aastatel 1989–1991. Karikavõistluste karika arvestuses jäi tema parimaks kohaks hooajal 1990/1991 saavutatud kolmas koht.

Kahevõistluses oli tema tugevamaks küljeks suusatamine ja kahevõistluse karjääri lõppedes osales ta hiljem murdmaasuusatamises MK-etappidel põhiliselt sprindidistantsidel. Murdmaasuusatamise maailmakarikavõistlustel sai ta 2001. aastal kahel korral kaks teist kohta.

Klubi tasemel esindas Elden Strindheim IL-i.

Saavutused

Olümpiamängudel 

 1992  Albertville'is
  hõbemedal meeskonnavõistluses (K-120/3x5 km)

Maailmameistrivõistlustel 

 1989  Lahtis
  maailmameister individuaalvõistluses (K-90/15 km)
  maailmameister meeskonnavõistluses (k-90/3x5 km)
 1993  Faluns
  hõbemedal meeskonnavõistluses (K-90/3x5 km)
  pronksmedal individuaalvõistluses (K-90/15 km)
 1999  Ramsaus
  hõbemedal meeskonnavõistluses (K-90/4x5 km)

Juunioride maailmameistrivõistlustel 

 1988  Saalfeldens
  juunioride maailmameister meeskonnavõistluses (K-90/3x5 km)
 1989  Hamaris
  juunioride maailmameister individuaalvõistluses (K-90/15 km )
  juunioride maailmameister meeskonnavõistluses (K-90/3x5 km)
 1990  Štrbské Plesos
  juunioride maailmameister individuaalvõistluses (K-88/15 km )
  juunioride maailmameister meeskonnavõistluses (K-88/3x5 km)

Kahevõistluse maailmakarikavõistlustel

Maailmakarikas 

 3. koht: 1991

Maailmakarikavõistluste etapivõidud 

Trond Einar Elden osales karjääri jooksul kokku 87 maailmakarika etapil, millest poodiumile jõudis 16 korda ja neist 5 korral kõige kõrgemale astmele.

Välislingid 

  (kahevõistlus)
  (murdmaasuusatamine)

Norra kahevõistlejad 
Sündinud 1970
Grensen

Grensen on tänav Norra pealinna Oslo kesklinnas St. Hanshaugeni linnaosas.

Tänava nimi oli algselt Grændsegaden, hiljem lühenes see Grændseniks ning nüüdne kirjapilt on "Grensen". 

Tänav kulgeb Stortorvetilt Professor Aschehougs plassini. Peale nende piirneb ta Møllergata, Grubbegata, Akersgata, Smedkrokeni ja Pilestredetiga.   

Tänava ääres on majad nr 1...19 ja 2...28.

Hooneid
Stortorvets Gjæstgiveri, Grensen 1

Välislingid
Asendikaart
Asendikaart

Kasutatud on norrakeelse Vikipeedia artiklit seisuga 1.5.2009

Oslo tänavad
Norges Handelshøyskole

Norra Majanduse ja Ärijuhtimise Kool (norra keeles Norges Handelshøyskole, NHH) asutati 1936. Alates selle asutamisest on see pakkunud kõrgetasemelist kõrgharidust majanduses ja ärijuhtimises Norras.

Tuntud õppejõude ja vilistlasi

Teadlased
Karl H. Borch
Finn E. Kydland, Rootsi Panga auhind majandusteaduses Alfred Nobeli mälestuseks, 2004
Jan Mossin
Victor D. Norman, kaubanduse majandusteadlane, poliitik
Agnar Sandmo

Kunstid ja meelelahutus
Agnar Mykle, kirjanik 
Jo Nesbø, muusik ja kirjanik 
Amund Djuve, Dagens Naeringslivi peatoimetaja

Ärindus
Jon Fredrik Baksaas, Telenori tegevdirektor
Inge K. Hansen, Aker Kværner president ja tegevdirektor
Idar Kreutzer, Storebrandi tegevdirektor
Jannik Lindbæk, Aker Solutionsi seenior asepresident 
Helge Lund, StatoilHydro tegevdirektor 
Johan Fr. Odfjell, Orkla esimees
Dag J. Opedal, Orkla tegevdirektor
Erling Øverland, NHO president 
Svein Aaser, DnB NOR endine tegevdirektor

Valitsus, seadusandlus, poliitika, inimõigused
Kristin Clemet, poliitik. Haridus- ja teadustööminister. Praegu Civita direktor.
Knut Arild Hareide, poliitik. Keskkonnaminister. Praegu Kristliku Rahvapartei esimees.
Kristin Krohn Devold, poliitik. Kaitseminister. Praegu DNT peasekretär.
Thorolf Rafto, inimõiguste aktivist ja inspiraator
Christian Thommessen, ÜRO Arenguprogrammi äri partnerluse osakonna direktor
Knut Vollebæk, poliitik. Suursaadik USAs.

Välislingid 
 Kodulehekülg

Norra kõrgkoolid
Bergen
Priit Suve

Priit Suve (Friedrich Johann Zube, 31. märts 1901 Uulu-Surju vald, Pärnumaa – 20. aprill 1942 Sosva laager, Sverdlovski oblast) oli Eesti poliitik.

Rahvuskogu esimese koja liige ja 1939–1940 Pärnu linnapea. Kandideeris I Riigivolikogu valimistel 33. valimisringkonnas.

4. juunil 1940 valiti Priit Suve Omakaitse Sihtkapitali Pärnu toimkonna esimeheks.

Viited

Kirjandus 
Pärnu linnapeaks P. Suve. Uus Eesti, 8. detsember 1939, nr. 335, lk. 8.

Rahvuskogu liikmed
Pärnu linnapead
Pärnu linnavolikogu liikmed
Eesti tuletõrjujad
Eesti represseeritud isikud
Sündinud 1901
Surnud 1942
Mürsk

Mürsk (ka suurtükimürsk; inglise keeles projectile)  on heade ballistiliste lennuomadustega laskemoonaosa tulistamiseks suurtükist. Mürsu kaliiber on 20 mm ja 
üle selle.

Mürsu ehitus 
Mürsk koosneb kestast ehk kannust, laengust või täidisest ja sütikust. Mürsu esiosa on koonusekujuline ja seda nimetatakse esikoonuseks ehk ogiiviks. Mürsupõhi võib olla kas sile või nõgus. Mürsul võib tagaosas olla lendu stabiliseeriv tiivakestega stabilisaator või pöörlemise tekitamisks püssirohu põlemisgaaside düüsid  güroskoopefekti saavutamiseks.

Vintraudsest suurtükist tulistamiseks on mürsul kõige paksema koha peal pehmest metallist (vasest) 1-2 juhtrõngast, mis lõikuvad vintsoontesse.

Mürsule antakse liikumisenergia heitelaenguga (suitsuta püssirohi), mis võib paikneda kas hülsis või laengukambris lahtiselt. Mürsk võib olla kinnitatud laenguhülsi külge või olla laengust eraldi laetav.

Mürskude liigitus

Liigitus otstarbe ja lennuomaduste järgi 

Mürsud võivad olla kasutusotstarbelt 
lahingumürsud, 
õppemürsud,
harjutusmürsud. 

Lahingumürsud võivad olla ühtlasi lennuomadustelt: 
tavalised, 
aktiivmürsud gaasigeneraatoriga (Base-Bleed), 
reaktiivmürsud reaktiivmootoriga,
juhitavad või programmeeritavad,
trasseerivad, leekefekti andva lisaainega.

Liigitus toime järgi 

Lahingumürsud võivad olla toimelt näiteks:
Kildmürsud ehk kildfugassmürsud (High-Explosive)
Soomustläbistavad mürsud (Anti-Tank)
Kumulatiivmürsud
Noolmürsud, ehk alalkaliibrilised mürsud
Tugevdatud südamikuga mürsud
Transportmürsud (Cargo)
Suitsumürsud
Valgustusmürsud
Süütemürsud
Propagandamürsud
Keemiamürsud
Tuumamürsud
Elektroonilise võitluse mürsud
Kassettmürsud
Kobarmürsud (ICM)
Mineerimismürsud
Sihtmärki otsivate laengutega mürsud
Šrapnellmürsud (ei kasutata enam)

Vaata ka 
Padrun (laskemoon)
Suurtükk

Relvad
Sõjatehnika
Laske- ja lahingumoon
Suurtükiväerelvad
Õhutõrjesoomuk

Õhutõrjesoomuk on õhutõrje otstarbeline õhutõrjerelvasüsteemiga relvastatud lahinguvõimeline soomusmasin. 

Õhutõrjesoomukid ehitatakse tavaliselt kas soomustransportööri, jalaväe lahingumasina või tanki veermikule. Lisaks relvasüsteemile (kahur või/ja raketisüsteem) on paljudel õhutõrjesoomukitel ka radarisüsteem sihtmärkide avastamiseks ja jälgimiseks, samuti relvade tule suunamiseks.

Õhutõrjesoomukite ülesandeks on peamiselt kaitsta liikuvaid soomusvägede üksusi vaenlase õhuründevahendite eest.

Liikursuurtükid
Lahingkomplekt

Lahingkomplekt on sõjaväelasega, relvasüsteemiga või allüksusega korraga kaasa võetav maksimaalne laskemoonakogus. 

Üksikvõitleja lahingrelva lahingkomplekti suurus sõltub salvede mahutavusest ja relva komplektis ette nähtud salvede arvust. 

Relvasüsteemi lahingkomplekti suurus sõltub kandeplatvormil, kandesõidukil või vedukil olevate laskemoona panipaikade arvust.

Erinevad lahingkomplektid ja nende täpsem koostis kinnitatakse tavaliselt arvuliselt vastava kõrgema ülema käsu või käskkirjaga. Samuti planeeritakse lahingkomplekti suurus ette uue relvasüsteemi projekteerimise või ümberehituse käigus. Lahingkomplekt on kaasas olev osa ööpäevasest laske- või lahingumoona kulunormist (DOS), mis arvestatakse keskmisest reaalsest lahingulisest vajadusest lähtuvalt.

Vaata ka

Sõjamoona ööpäevanorm (DOS)
Salv (relva osa)
Relv

Relvad
Laske- ja lahingumoon
Perthi leping

Perthi leping sõlmiti 1266. aastal Perthis Šotimaa ja Norra vahel ning see lõpetas sõjalise konflikti Hebriidide ja Mani saare üle. Lepingu sõlmimise ajal valitses Norrat Magnus Lagabøte ja Šotimaad Alexander III.

Ajalooline taust

Hebriidid ja Man olid kuulunud norralastele juba sajandeid. Ametlikult läksid need Norra valdusse 1098. aastal mil Šotimaa kuningas Edgar need Magnus Paljasjalale andis.

Saared tekitasid pidevalt pingeid Norra ja Šotimaa vahel ning korduvalt jõuti ka sõjalise konfliktini. 1263. aastal toimus Largsi lahing, mille norralased kaotasid.

Leping
Perthi lepingu järgi läksid Hebriidid ja Mani saar Šotimaa kontrolli alla. Norra sai vastutasuks korraga 4000 marka hõbedat ning lisaks pidi Šotimaa tasuma igal aastal veel 100 marka (maksmine lõppes 14. sajandil). Samuti tunnistas Šotimaa Norra ülemvõimu Orkney ja Shetlandi saartel.

Perthi lepingut uuendati 1312. aastal, mil Norrat valitses Håkon V Magnusson ja Šotimaad Robert I.

Vaata ka
Rahulepingute loend

Kirjandus
Michael Brown "The wars of Scotland, 1214-1371". Edinburgh University Press. 2004. Lk. 83–84
G. W. S. Barrow "Kingship and unity". Edinburgh University Press. 1989. Lk. 120–121
Lester B. Orfield, Benjamin F. (FRW) Boyer "The Growth of Scandinavian Law" The Lawbook Exchange, Ltd. 2002. Lk. 138–140

Välislingid
Lepingu tekst (inglise ja ladina k.)

Rahulepingud
Norra keskaeg
Šotimaa ajalugu
1266
Perth
Balåifossen

Balåifossen on juga Norras Osafjordeni kagurannikul Vestlandi maakonnas Balåi jõel. Olles 850 meetrit kõrge, on see kõrguselt teine Norras ja maailmas seitsmes.

Balåifossen langeb Osafjordenisse. Juga koosneb kolmast astangust, nendest kõrgeim on 452-meetrine. Joa laius ulatub 6 meetrini, kuid suvisel ajal võib laius oluliselt kahaneda või vesi joas sootuks lõppeda. Juga saab oma vee peamiselt mägedes asuvast lumest ning mitmest väikesest (mäestiku)järvest.

Viited 

Norra joad
Vestlandi maakond
Relvasüsteem

Relvasüsteem on statsionaarne, veetav või iseliikuv relv või lahingutehnika. 

Relvasüsteem töötatakse välja taktikalisi või lahingulisi iseärasusi ja nõudmisi arvestades. Relvasüsteemil on oma juhendid (manuaalid) nii tehniliseks käsitsemiseks, kui lahinguliseks kasutamiseks.

Relvasüsteem on tavaliselt teenindatav või hooldatav rohkem, kui 1-2 inimese poolt.

Näiteid relvasüsteemidest:
Tank
Jalaväe lahingumasin
Hävituslennuk
Suurtükk
Tankitõrjeraketisüsteem
Raketikompleks

Sõjatehnika
Relvad
Mäesuusatamine 2002. aasta taliolümpiamängudel

Mäesuusatamine 2002. aasta taliolümpiamängudel Salt Lake Citys peeti 10.-23. veebruarini. Välja jagati 10 komplekti medaleid (viis ala nii meestele, kui naistele.)

Tulemused

Mehed

Slaalom 

Finaal: 23. veebruar
Osavõtjaid: 77
Olümpiavõitja 1998: Hans Petter Buraas, Norra
 Ametlikud tulemused

Suurslaalom 

Finaal: 21. veebruar
Osavõtjaid: 78
Olümpiavõitja 1998: Hermann Maier, Austria
 Ametlikud tulemused

Ülisuurslaalom 

Finaal: 16. veebruar
Osavõtjaid: 57
Olümpiavõitja 1998: Hermann Maier, Austria
 Ametlukd tulemused

Kiirlaskumine 

Finaal: 10. veebruar
Osavõtjaid: 54
Olümpiavõitja 1998: Jean-Luc Crétier, Prantsusmaa
 Ametlikud tulemused

Alpi kahevõistlus 

Finaal: 13. veebruar
Osavõtjaid: 47
Olümpiavõitja 1998: Mario Reiter, Austria
 Ametlikud tulemused

Naised

Slaalom 

Finaal: 20. veebruar
Osavõtjaid: 45
Olümpiavõitja 1998: Hilde Gerg, Saksamaa
 Ametlikud tulemused

Suurslaalom 

Finaal: 22. veebruar
Osavõtjaid: 68
Olümpiavõitja 1998: Deborah Compagnoni, Itaalia
 Ametlikud tulemused

Ülisuurslaalom 

Finaal: 17. veebruar
Osavõtjaid: 43
Olümpiavõitja 1998: Picabo Street, USA
 Ametlikud tulemused

Kiirlaskumine 

Finaal: 12. veebruar
Osavõtjaid: 39
Olümpiavõitja 1998: Katja Seizinger, Saksamaa
 Ametlikud tulemused

Alpi kahevõistlus 

Finaal: 14. veebruar
Osavõtjaid: 31
Olümpiavõitja 1998: Katja Seizinger, Saksamaa
 Ametlikud tulemused

Medalid

Välislingid 
 Tulemused FIS-i koduleheküljel

2002. aasta taliolümpiamängud
Mäesuusatamine olümpiamängudel
Franz Böhme

Franz Böhme (15. aprill 1885 Zeltweg, Austria – 29. mai 1947 Nürnberg) oli Saksa ohvitser Teise maailmasõja ajal, kes oli vastutav tsiviilelanike massimõrva eest Serbias.

Esimeses maailmasõjas sõdis ta 1914–1917 Galiitsias ja Volõõnias, 1918 Itaalias.

Maailmasõdade vahelisel ajal teenis ta Austria armees. 1935 sai temast kindralmajor. Märtsis 1938 oli ta Austria armee kindralstaabi juht, asendades sellel kohal Alfred Jansa. Böhme vastutas selle eest, et Austria armee ei osutanud Anschlussi käigus Saksa armeele vastupanu. 15. märtsil läks Böhme üle Saksa armeesse.

1. juulil 1939 asus Böhme juhatama Saksamaa 30. jalaväediviisi, 19. juulil 32. jalaväediviisi. Viimase juhina osales ta sügisel 1939 Poola okupeerimises. 28. septembril 1939 määrati ta 2. korpuse ülemaks.

1940 jalaväekindraliks ülendatud Böhme pälvis 29. juunil 1940 Raudristi Rüütliristi. 15. juunil 1940 oli ta 18. mägikorpuse komandör pärast seda, kui selle eelmine ülem Hermann Ritter von Speck oli Prantsusmaal lahingus langenud.

16. septembrist kuni 2. detsembrini 1941 oli Böhme Serbia okupatsioonivõimu ülem.

10. detsembril 1943 sai ta 18. korpuse ja Salzburgi sõjaväeringkonna ülemaks.

Alates 24. juunist 1944 juhatas Böhme Jugoslaavias Saksa 2. Soomusarmeed. 15. juulil 1944 sai ta raskelt vigastada Fieseler Fi 156ga toimunud lennuõnnetuses ja arvati ajutiselt reservi.

8. jaanuaril 1945 sai ta Wehrmachti ülemaks Norras ja ühtlasi 20. mägiarmee komandöriks. See armee lõpetas tegevuse 7. mail 1945.

Mais 1945 võeti ta Norras sõjavangi ja ta anti kohtu alla Jugoslaavias sooritatud sõjakuritegude pärast. Nürnbergis tegi ta Pantvangiprotsessi ajal enesetapu, hüpates vangla neljandalt korruselt alla.

Viited 

Saksamaa sõjaväelased
Rüütliristi kavalerid
Sündinud 1885
Surnud 1947
Burgas

Burgas on linn Bulgaarias, Burgasi piirkonna ja Burgasi valla keskus. Asub Musta mere Burgasi lahe kaldal.

Burgasis on rahvusvaheline lennujaam.

Viited

Bulgaaria linnad
1996. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused

1996. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 33. maailmameistrivõistlused mäesuusatamises, mis toimusid 12.–25. veebruarini Sierra Nevadas Hispaanias. Võistlustel oli mängus 10 komplekti medaleid (viis ala nii meestele kui ka naistele). Tegelikult pidid need võistlused toimuma juba aasta varem, kuid lume puudumise tõttu lükati need aasta võrra edasi.

Tulemused

Mehed

Slaalom 

Finaal: 25. veebruar 
Osavõtjaid: 100
Maailmameister 1993: Kjetil André Aamodt    , Norra 
Ametlikud tulemused

Suurslaalom 

Finaal: 23. veebruar 
Osavõtjaid: 103
Maailmameister 1993: Kjetil André Aamodt    ,  Norra
Ametlikud tulemused

Ülisuurslaalom 

Finaal: 13. veebruar 
Osavõtjaid: 96
Maailmameister 1993: võistlust ei toimunud
Ametlikud tulemused

Kiirlaskumine 

Finaal: 17. veebruar 
Osavõtjaid: 75
Maailmameister 1993: Urs Lehmann   , Šveits  
Ametlikud tulemused

Alpi kahevõistlus 

Finaal: 19. veebruar 
Osavõtjaid: 64
Maailmameister 1993: Lasse Kjus    , Norra 
Ametlikud tulemused

Naised

Slaalom 

Finaal: 24. veebruar 
Osavõtjaid: 61
Maailmameister 1993: Karin Buder   , Austria
Ametlikud tulemused

Suurslaalom 

Finaal: 22. veebruar 
Osavõtjaid: 56
Maailmameister 1993: : Carole Merle   , Prantsusmaa
Ametlikud tulemused

Ülisuurslaalom 

 
Finaal: 12. veebruar 
Osavõtjaid: 44
Maailmameister 1993: Katja Seizinger   , Saksamaa
Ametlikud tulemused

Kiirlaskumine 

  
Finaal: 18. veebruar 
Osavõtjaid: 40
Maailmameister 1993: Kate Pace   , Kanada
Ametlikud tulemused

Alpi kahevõistlus 

Finaal: 19. veebruar 
Osavõtjaid: 48
Maailmameister 1993: Miriam Vogt   , Saksamaa
Ametlikud tulemused

Medali

Välislingid 
 MM-i tulemused FIS-i koduleheküljel

Mäesuusatamise maailmameistrivõistlused
Maailmameistrivõistlused, 1996 mäesuusatamine
Pleven

Pleven on linn Bulgaaria põhjaosas, Pleveni piirkonna ja Pleveni valla keskus. 

Bulgaaria linnad
Abaújvár

Abaújvár on vald Ungaris Borsod-Abaúj-Zempléni komitaadis Abaúj-Hegyközi väikepiirkonnas.

Abaújvár asub Hornádi paremal kaldal Slovakkia piiri ääres.

Asula on nime (tõlkes 'Aba uus kindlus') saanud seal elanud ungarlaste Aba hõimu järgi, mis oli tollal üks kõige tähtsamaid Ungaris. Asulat on esmakordselt mainitud 1046. aastal, mil kuningas Sámuel Aba lasi sinna uue kivikindluse rajada. Asula uus nimi annab alust oletada, et sellel kohal asus loss juba varem. Kumbki loss ei ole säilinud.

Keskajal läbis Abaújvári Ungarist Poolasse viiv kaubatee – Ungari ja Poola olid tollal naaberriigid. 1647. aastani oli Abaúj-Torna komitaadi keskus.

1920. aastal sõlmiti Trianoni rahuleping, millega pandi paika Slovakkia ja Ungari vaheline piir. Abaújvár sattus üsna piiri äärde ja kaotas kogu oma varasema strateegilise tähtsuse.

Viited

Ungari vallad
1997. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused

1997. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 34. maailmameistrivõistlused mäesuusatamises, mis toimusid 3.-15. veebruarini Sestrieres Itaalias. Võistlustel oli mängus 10 komplekti medaleid (viis ala nii meestele, kui naistele).

Tulemused

Mehed

Slaalom 

Finaal: 15. veebruar 
Osavõtjaid: 67
Maailmameister 1996: Alberto Tomba   , Itaalia
Ametlikud tulemused

Suurslaalom 

Finaal: 12. veebruar 
Osavõtjaid: 109
Maailmameister 1996: Alberto Tomba , Itaalia
Ametlikud tulemused

Ülisuurslaalom 

Finaal: 3. veebruar 
Osavõtjaid: 79
Maailmameister 1996: Atle Skårdal   , Norra
Ametlikud tulemused

Kiirlaskumine 

Finaal: 8. veebruar 
Osavõtjaid: 52
Maailmameister 1996: Patrick Ortlieb   , Austria
Ametlikud tulemused

Alpi kahevõistlus 

Finaal: 6. veebruar 
Osavõtjaid: 57
Maailmameister 1996: Marc Girardelli  , Luksemburg 
Ametlikud tulemused

Naised

Slaalom 

Finaal: 5. veebruar 
Osavõtjaid: 70
Maailmameister 1996: Pernilla Wiberg   , Rootsi
Ametlikud tulemused

Suurslaalom 

Finaal: 9. veebruar 
Osavõtjaid: 67 
Maailmameister 1996: Deborah Compagnoni   , Itaalia
Ametlikud tulemused

Ülisuurslaalom 

Finaal: 11. veebruar 
Osavõtjaid: 48
Maailmameister 1996: Isolde Kostner   , Itaalia
Ametlikud tulemused

Kiirlaskumine 

 
Finaal: 15. veebruar 
Osavõtjaid: 37
Maailmameister 1996: Picabo Street   , USA
Ametlikud tulemused

Alpi kahevõistlus 

Finaal: 15. veebruar 
Osavõtjaid: 53
Maailmameister 1996: Pernilla Wiberg   , Rootsi
Ametlikud tulemused

Medali

Välislingid 
 MM-i tulemused FIS-i koduleheküljel (fis-ski.com)

Mäesuusatamise maailmameistrivõistlused
Maailmameistrivõistlused, 1997 mäesuusatamine
1999. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused

1999. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 35. maailmameistrivõistlused mäesuusatamises, mis toimusid 2.–14. veebruarini Vailis ja Beaver Creekis USA-s 2499–3483 meetri kõrgusel merepinnast. Võistlustel oli mängus 10 komplekti medaleid (viis ala nii meestele kui ka naistele). 

MM-i sangariks oli Norra mäesuusataja Lasse Kjus, kes võitis igal alal medali (kaks kulda ja kolm hõbedat). Austerlane Hermann Maier võitis kaks kuldmedalit. Olgu lisatud, et ülisuurslaalomis said mõlemad kuldmedali, kuna finišisse jõudsid nad võrdse ajaga. Võistluste suurim üllataja oli soomlane Kalle Palander, kes tuli maailmameistriks slaalomis. Naistest oli edukam kahe kuldmedaliga Austriat esindanud Alexandra Meissnitzer.

Tulemused

Mehed

Slaalom 

 
Finaal: 14. veebruar 
Osavõtjaid: 83
Maailmameister 1997: Tom Stiansen, Norra
Ametlikud tulemused

Suurslaalom 

Finaal: 12. veebruar 
Osavõtjaid: 94
Maailmameister 1997: Michael von Grünigen,  Šveits
Ametlikud tulemused

Ülisuurslaalom 

Finaal: 2. veebruar 
Osavõtjaid: 50
Maailmameister 1997: Atle Skårdal, Norra
Ametlikud tulemused

Kiirlaskumine 

Finaal: 6. veebruar 
Osavõtjaid: 42
Maailmameister 1997: Bruno Kernen, Šveits 
Ametlikud tulemused

Alpi kahevõistlus 

Finaal: 9. veebruar 
Osavõtjaid: 40
Maailmameister 1997: Kjetil André Aamodt, Norra
Ametlikud tulemused

Naised

Slaalom 

Finaal: 13. veebruar 
Osavõtjaid: 77
Maailmameister 1997: Deborah Compagnoni, Itaalia
Ametlikud tulemused

Suurslaalom 

Finaal: 11. veebruar 
Osavõtjaid: 77
Maailmameister 1997: Deborah Compagnoni, Itaalia
Ametlikud tulemused

Ülisuurslaalom 

Finaal: 3. veebruar 
Osavõtjaid: 41
Maailmameister 1997: Isolde Kostner, Itaalia
Ametlikud tulemused

Kiirlaskumine 

Finaal: 7. veebruar 
Osavõtjaid: 25
Maailmameister 1997: Hilary Lindh, USA
Ametlikud tulemused

Alpi kahevõistlus 

Finaal: 8. veebruar 
Osavõtjaid: 28
Maailmameister 1997:  Renate Götschl, Austria
Ametlikud tulemused

Medali 

Ülisuurslaalomis anti välja kaks kuldmedalit, kuna nii Hermann Maier, kui Lasse Kjus lõpetasid võrdse ajaga.

Välislingid 

 MM-i tulemused FIS-i koduleheküljel

Mäesuusatamise maailmameistrivõistlused
Maailmameistrivõistlused, 1999 mäesuusatamine
RCA

RCA võib tähistada mitmeid asju:
 RCA Corporation asutatud kui Radio Corporation of America, oli USA ettevõte.
 RCA Records on USA muusikaettevõte.
 RCA konnektor on ühenduspesa, mida kasutatakse laialdaselt audio/video süsteemide ühendamiseks.
 RCA Dome on staadion Indianapolises USA-s.
 Royal College of Art (RCA) on Londonis paiknev kunsti ja disainialast haridust pakkuv ülikool.
 Reformed Church in America (RCA) on kiriklik organisatsioon Põhja-Ameerikas.
Arvo Orn

Arvo Orn (kuni 1935 Aleksei Orn; 13. aprill 1905 Pühajärve vald, Tartumaa – 29. aprill 1986 Võrumaa) oli Otepää linnavanem.

Lõpetas 1926. aastal Otepää Hariduse Seltsi Gümnaasiumi. Õppis Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas 1926–1929 ja 1939.

1927 Pühaste Algkooli juhataja, 1929–1932 Pühajärve valla käskjalg ja raamatukogu juhataja, alates 1932 Otepää Teataja väljaandja ja toimetaja. 14. detsembril 1939 valiti ta ainsa kandidaadina (senine linnavanem Julius Niklus loobus oma kandidatuurist) häältega 10:2 Otepää linnavanemaks, tema palgaks määrati 50 krooni kuus. 1940. aastal vabastati linnavanem Arvo Orn oma palvel ametist.

1960. ja 1970. aastail oli ta Haanja 8-klassilise kooli direktor.

Viited

Kirjandus 
 Otepää linnavanemaks Arvo Orn. Uus Eesti, 15. detsember 1939, nr. 342, lk. 8.

Välislingid 
 Valgamaa kodulooline andmebaas ISIK
 
 Tartu Ülikooli üliõpilased

Eesti linnavanemad
II Riigivolikogu vastaskandidaadid
Eesti ajakirjanikud
Eesti omavalitsusametnikud
Eesti koolijuhid
Eesti õpetajad
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1905
Surnud 1986
Max Arvisto

Max Arvisto (kuni 1924 Max Erich Einer, ka Maks, Erik, Max-Erik; 3. märts 1896 Mäksa vald, Tartumaa – 15. juuni 1936 Männiku, Harjumaa) oli eesti keemik.

Ta õppis aastatel 1915–1918 ja 1920–1925 Tartu Ülikoolis keemiat, cand. chem. 1925 ("Õlikivi alglagunemine soojuse mõjul").

Osales Vabadussõjas. Oli Järva Maakonna Avalikus Paide Ühisgümnaasiumis õpetaja, seejärel Grafi ja Jürgensi värvivabriku tehniline juhataja. 

Ta oli esperantist, koostas õpiku "Esperanto õpiraamat iseõppimiseks" (Eestimaa Esperanto Liidu poolt läbi vaadatud ja heaks kiidetud, Haapsalu: M. Tamverk, 1926).

Hukkus Männiku plahvatuses.

Välislingid
Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Arvisto, Maks-Erich (matrikli nr.1413). Arvatavasti 1915
Eesti ohvitserid 1918-1940
Haud Tallinna Kaitseväe kalmistul

Eesti keemikud
Eesti õpetajad
Eesti esperantistid
Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna vilistlased
Vabadussõja veteranid
Kaitseliidu Järva maleva liikmed
Eestistatud nimega inimesed
Kaitseväe kalmistule maetud
Sündinud 1896
Surnud 1936
Jaan Kalviste

Jaan Kalviste (kuni 1935 Jaan Kranig; 3. aprill 1898 Lehtse vald, Järvamaa – 15. juuni 1936 Nõmme) oli eesti keemik.

Osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas. 

Õppis 1920–1925 (lõpetas) Tartu Ülikoolis keemiat, mag. chem. 1925 (Alküülkarbonaatide konstantide uurimine), Dr. ès Sc. 1929 (Pariis) (Contribution à l'étude des complexes oxaliques et carboniques du cobalt trivalent). Oli ÜS Raimla liige.

Hukkus Männiku plahvatuses.

Kirjandus
"Eestlane Prantsuse doktoriks". Vaba Maa nr 33, 8. veebruar 1929. Lk 7

Välislingid
Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944

Eesti keemikud
Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna vilistlased
Üliõpilaste Selts Raimla liikmed
Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna õppejõud
Esimese maailmasõja veteranid Eestis
Vabadussõja veteranid
Eestistatud nimega inimesed
Rahumäe kalmistule maetud
Sündinud 1898
Surnud 1936
Keila-Joa Sanatoorne Internaatkool

Keila-Joa Sanatoorne Internaatkool oli internaatkool Harjumaal krooniliste somaatiliste haigustega lastele. Asutuses tegutses nii põhikool kui ka gümnaasium. 

2015. aastal liideti kool Tallinna Konstantin Pätsi vabaõhukooliga.

Ajalugu 
Keila-Joa Sanatoorsele Internaatkoolile pani 1964. aastal aluse doktor Ella Müllerbek. Kool loodi algselt südame-veresoonkonna- ja reumaatilisi haigusi põdevatele lastele. Koolihoone valmis 1976. aastal. 

Internaatkool avati 8-klassilise koolina. Alates 1979. aastast mindi üle keskhariduse andmisele. 

1979–1984 kandis kool nime Keila-Joa Sanatoorne Metsakool.

Asukoht 
Internaatkool asub Harjumaal Harku vallas Türisalu külas, Tallinna–Rannamõisa–Kloogaranna tee 25. kilomeetril. Koolist lääne poole jääb Keila-Joa alevik.

Kooli vilistlasi 
 Tarmo Männard

Viited

Välislingid 
 Kooli kodulehekülg
 Keila-Joa Sanatoorse Internaatkooli põhimäärus.
 Arengukava 2009–2012. Türisalu 2009

Artiklid 
 Mati Jakson. Keila-Joa kool on lastele kodu eest. Eesti Päevaleht, 20. detsember 1995 
 Jaan Väljaots. Surmalend – õnnetusjuhtum või enesetapp? Õhtuleht, 06. aprill 2000
 Õppimisvõimalustest Keila-Joa Sanatoorses Internaatkoolis. Õpetajate Leht, 27. aprill 2001

Eesti erikoolid
Harju maakonna koolid
Harku vald
Eesti endised koolid
John Lyng

John Daniel Lyng (22. august 1905 Trondheim – 18. jaanuar 1978) oli Norra poliitik. Ta oli Norra konservatiivse partei Høyre liige ja Norra peaminister 28. augustist kuni 25. septembrini 1963. 

Algselt oli ta Venstre liige, kuid 1945 läks ta üle Norra Konservatiivsesse Parteisse.

Ametikäik

1933–1935 kohaliku parteiosakonna juhataja
1934–1940 ja 1945 Trondheimi linnanõukogu täitevkomitee liige
1945 valiti ta Sør-Trøndelagi ja Nord-Trøndelagi maakondade turulinnade poolt Stortingisse
1945–1947 Trondheimi parteiosakonna juhataja
1953 valiti taas Stortingisse
1955–1959 oli Skieni linnanõukogu liige
1958 ja 1961 valiti Akershusi esindajaks Stortingisse
august 1963 – september 1963 Norra peaminister
1965–1970 Norra välisminister
1964–1970 Akershusi ja Oslo maakonnakuberner

Viited

Märkused

Norra välisministrid
Norra peaministrid
Sündinud 1905
Surnud 1978