joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ludvig Raudsepp

Ludvig Raudsepp (21. märts 1922 Kasaritsa vald – 27. jaanuar 2012) oli eesti botaanik.

Ta lõpetas aastal 1942 Võru Gümnaasiumi. Aastatel 1942–1948 õppis ta Tartu Ülikoolis agronoomiat. Aastal 1965 kaitses ta tööga "О сортах и агротехнике земляной груши в Эстонской СССР" (tõlkes: "Maapirni sortidest ja agrotehnikast Eesti NSV-s"). 

Ta töötas aastatel 1944–1945 Kanepis agronoomina, 1946–1947 Tartu tööstuskoolis õpetajana. Aastatel 1948–1949 töötas ta Põllumajandusministeeriumi Teraviljavalitsuse vanemagronoomina, aastatel 1947–1955 oli ta Tartu Õpetajate Instituudi õppejõud, loodus- ja maateaduse kateedri juhataja.

Ta töötas aastast 1955 Eesti Põllumajanduse Akadeemias. Aastatel 1955–1961 oli ta taimekasvatuse ja sordiaretuse kateedri õppejõud, aastatel 1961–1976 oli ta botaanika ja fütopatoloogia kateedri õppejõud, aastast 1969 dotsendina. Aastatel 1976–1991 oli ta rohumaaviljeluse ja botaanika kateedri õppejõud; aastatel 1982–1987 oli ta sama kateedri juhataja. 28. veebruarist 2008 oli ta Eesti Maaülikooli emeriitdotsent.

Viited 

Eesti Maaülikooli õppejõud
Eesti botaanikud
Eesti põllumajandusteadlased
Sündinud 1922
Surnud 2012
Edela-Kaukaasia Demokraatlik Vabariik

Edela-Kaukaasia Demokraatlik Vabariik (ka Karsi Vabariik, Edela-Kaukaasia Türgi Vabariik või Edela-Kaukaasia Ajutine Rahvuslik Valitsus; tänapäeva türgi keeles Güneybatı Kafkas Geçici Milli Hükûmeti, Osmani türgi keeles Cenub-ı Garbi Kafkas Hükûmet-i Muvakkate-i Milliyesi, aseri keeles Cənub-Qərbi Qafqaz Cümhuriyyəti) oli lühiealine ning nimeliselt sõltumatu ajutine valitsus, mis tegutses Fakhr al-Din Pirioghlu juhtimisel Karsis 1. detsembrist 1918 kuni 19. aprillini 1919.

Edela-Kaukaasia Demokraatlik Vabariik loodi pärast Mudrose vaherahu, mis lõpetas Esimese maailmasõja Lähis-Idas. Mõne ajaloolase väitel oli EKDV Osmanite impeeriumi nukuvalitsus. Valitsust juhtis Cihangirzade İbrahim Bey, Türgi sõjaväelane, kellest sai 1921–1927 Karsi linnapea.

EKDV territoorium pidi hõlmama peamiselt moslemitega asutatud alad Karsis ja Bathumis, osa Jerevani piirkonnast ning Akhaltsikhe ja Akhalkalaki piirkonnad Thbilisi provintsis. Paktikas piirdus EKDV võim Karsi provintsiga. See tegutses kõrvuti Briti kindralkuberneri valitsusega, mis seati ametisse Antandi sissetungi ajal Taga-Kaukaasiasse. Suurbritannia volinik admiral Somerset Arthur Gough-Calthorpe saatis EKDV laiali. Üksteist valitsusliiget saadeti aastaks välja Maltale.

Viited

Armeenia ajaloolised riigid
Aserbaidžaani ajalugu
Türgi ajalugu
Draamafilm

Draamafilm (ka draama) on mängufilmižanr, mille põhitunnusteks on jõulised emotsioonid ja tõsine konflikt.

Draamafilmi alamliigid 
 Kriminaaldraama (Crime drama) või kohtudraama (Legal drama)
 Ajalooline draamafilm (Historical drama)
 Dokumentaaldraama (Docudrama)
 Melodraama (Melodrama)
 Romantiline draamafilm (Romantic drama)
 Tragöödia (Tragedy)

Tuntud teoseid 
Andmebaasi Internet Movie Database edetabel "Best Drama" (veebruar 2012).
 "Shawshanki lunastus" (The Shawshank Redemption, 1994)
 "Ristiisa" (The Godfather, 1972)
 "Ristiisa II" (The Godfather: Part II, 1974)
 "12 vihast meest" (12 Angry Men, 1957)
 "Schindleri nimekiri" (Schindler's List, 1993)
 "Lendas üle käopesa" (One Flew Over the Cuckoo's Nest, 1975) 
 "Pimeduse rüütel" (The Dark Knight, 2008)
 "Sõrmuste isand: Kuninga tagasitulek" (The Lord of the Rings: The Return of the King, 2003)
 "Seitse samuraid" (Shichinin no samurai, 1954)
 "Kaklusklubi" (Fight Club, 1999) 
 "Omad poisid" (Goodfellas, 1990)
 "Jumala linn" (Cidade de Deus, 2002) 
 "Casablanca" (Casablanca, 1942)
 "Ningen no jôken", 1961
 "Tavalised kahtlusalused" (The Usual Suspects, 1995) 
 "See imeilus elu" (It's a Wonderful Life, 1946)
 "Päikeseloojangu bulvar" (Sunset Boulevard, 1950)
 "Seitse" (Se7en, 1995)
 "Forrest Gump" (Forrest Gump, 1994) 
 "Léon" (Léon, 1994) 
 "Memento" (Memento, 2000) 
 "Suurlinna tuled" (City Lights, 1931)
 "Dr. Strangelove ehk kuidas ma lõpetasin muretsemise ja õppisin armastama pommi" (Dr. Strangelove or: How I Learned to Stop Worrying and Love the Bomb, 1964)
 "Tänapäeva apokalüpsis" (Apocalypse Now, 1979) 
 "Ameerika ajalugu X" (American History X, 1998)

Viited

Välislingid
 Drama Films. Filmsite.org

Filmikunst
Richard Känd

Richard Voldemar Känd (16. veebruar 1905 Tallinn – 15. mai 1945 Sverdlovski oblast) oli eesti omavalitsusametnik.

Ta õppis aastail 1924–1930 Tartu Ülikooli matemaatikaosakonnas ja 1934–1941 õigusteaduskonnas, Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.

Richard Känd osales Vabadussõjas, oli 1923–1924 kooliõpetaja Alaveres, 1927 Kohtla-Järvel. 1928–1932 Virumaa Põllumeeste Esinduse sekretär ja Virumaa Teataja toimetuse liige, alates 1932. aastast Viru maavalitsuse ametnik, viimati administratiiv- ja hoolekandeosakonna juhataja. I Riigivolikogu valimistel kandideeris 69. valimisringkonnas. 

1941. aastal ta arreteeriti NKVD poolt, suri vangistuses.

Teosed 
Vallaseadus. Seletustega. Koostanud R. Känd. R. Känd, Rakveres, 1939.
Virumaa määrused. Seletustega. Koostanud R. Känd. R. Känd, Rakveres, 1938.

Seltskondlike komiteede poliitikud
Põhiseaduse Elluviimise Rahvarinde poliitikud
Eesti õpetajad
Eesti ajakirjanikud
Eesti Üliõpilaste Seltsi liikmed
Vabadussõja veteranid
Eesti represseeritud isikud
Sündinud 1905
Surnud 1945
Veepoliitika raamdirektiiv

Veepoliitika raamdirektiiv (ka vee raamdirektiiv, lühendatult VRD; inglise Water Framework Directive ehk lühendatult WFD) ehk Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2000/60/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse veepoliitika alane tegevusraamistik on Euroopa Liidu üks raamdirektiividest, mis kehtestab liikmesriikidele ülesande jõuda kõigi veekogude (kaasa arvatud mereakvatoorium kuni ühe meremiili kauguseni rannikust) hea kvalitatiivse ning kvantitatiivse seisundini aastaks 2015. Traditsiooniliste piirväärtuste määramise asemel kirjeldab raamistik ühist eesmärki ning meetmeid selle saavutamiseks. 

Direktiiv defineerib termini "pinnavee seisund" kui üldmõiste, mis tähistab pinnaveekogu seisundit, mis määratakse kindlaks tema ökoloogilise või keemilise seisundi põhjal olenevalt sellest, kumb on halvem. Seega on "pinnavee hea seisund" saavutatud juhul, kui nii selle ökoloogiline kui ka keemiline seisund on vähemalt "hea". Ökoloogilise seisundi kaudu väljendatakse pinnavete veeökosüsteemide struktuuri ning toimimise kvaliteeti. Kuna vesi (ja selle puhtus) on tähtis kõige elusa ülevalpidamisel, siis kehtestab direktiiv muu hulgas standardid, et tagada ohutu juurdepääs veele kui ressursile.

Direktiiv nõuab liikmesriigilt kuue rakendamisaasta jooksul mitut võtmedokumenti. Olulisimad neist on vesikonna veemajanduskavad, millest esimene tuli avalikustada aastal 2009, teine ja kolmas tuleb avalikustada vastavalt 2015. ja 2021. aastal. Veemajanduskava projekt tuleb avalikustada konsultatsiooniks ning märkuste tegemiseks vähemalt aasta enne kavas käsitletava ajavahemiku algust.

Viited 
Keskkonnapoliitika
Euroopa Liidu direktiivid
OSPARi konventsioon

OSPARi konventsioon ehk Kirde-Atlandi merekeskkonna kaitse konventsioon (inglise OSPAR Convention ehk Convention for the Protection of the Marine Environment of the North-East Atlantic) on hetkel (2011) kehtiv õigusakt, reguleerimaks rahvusvahelist keskkonnaalast koostööd Kirde-Atlandi piirkonnas. 

Konventsioon ühendab ning uuendab 1972. aastal Oslos allkirjastatud laevadelt ja õhusõidukitelt tuleneva jäätmete merrekaadamise põhjustatud merereostuse vältimise konventsiooni (Oslo konventsioon) ning Pariisis 1974. aastal allkirjastatud maismaalt tuleneva merereostuse vältimise konventsiooni (Pariisi konventsioon). 

OSPARi konventsiooni toimimist ning selle rakendamise kontrolli teostab OSPARi komisjon, mis on moodustatud viieteistkümnest konventsiooni osalusriigi ning Euroopa Komisjoni esindajatest. 

Keskkonnapoliitika
Rahvusvahelised keskkonnakaitselepingud
Dorothea Tanning

Dorothea Tanning (25. august 1910 Galesburg, Illinois – 31. jaanuar 2012 New York) oli Ameerika Ühendriikide kunstnik, skulptor ja kirjanik. Ta kujundas ka balleti- ja teatrikostüüme.

Elukäik
Dorothea Tanning sündis ja kasvas USA Illinoisi osariigis Galesburgis. Ta õppis 1928–1930 sealses Knox College'is, elas seejärel mõne aasta Chicagos ning kolis 1935. aastal New Yorki. 1936. aastal avastas ta Moodsa Kunsti Muuseumi erinäitusel "Fantastic Art, Dada and Surrealism" enda jaoks dadaismi ja sürrealismi. 1940. aastail lõi Tanning ise vabakutselise kunstnikuna sürrealistlikke maale. 1941. aastal tutvus ta galerist Julien Levyga, kes viis ta kokku emigrantidest sürrealistidega. Nende hulgas oli ka saksa kunstnik Max Ernst, kellega Tanning abiellus 1946. aastal. 1949. aastal kolisid nad Prantsusmaale. USAsse naasis Tanning pärast abikaasa surma 1976. aastal.

Kunstilooming
1940. aastail ja 1950. aastate alguses loodud maalide (nt "Birthday", 1942; "Eine kleine Nachtmusik", 1943) sürrealistlike kujundite tõttu on Tanningit sageli peetud sürrealistlikuks kunstnikuks. Sellele aitasid kaasa ka tema lähedased suhted mitme sürrealistiga. Tegelikult arendas ta oma kuue aastakümne pikkuse karjääri jooksul välja täiesti isikupärase stiili. 

Umbes 1955 toimus Tanningi loomingus järsk muutus, tema maalid muutusid üha fragmenteeritumaks (nt "Insomnias", 1957). 1960. aastate lõpuks olid ta maalid peaaegu täiesti abstraktsed, ehkki kujutasid äratuntavalt naisekeha. Sel ajal tegeles Tanning ka trükikunstiga, töötades Georges Visat' ja Pierre Chave'i ateljeedes ning tehes kaastööd mitmele kunstiraamatule koos mitme luuletajaga (nt André Pieyre de Mandiargues ja Lena Leclerq). 

Aastail 1969–1973 keskendus Tanning kolmemõõtmelistele kunstiteostele, luues pehmeid tekstiilist skulptuure.

Tanningi töid on eksponeeritud paljudel isikunäitustel nii Ameerika Ühendriikides kui ka Euroopas. 1974. aastal toimus tema tööde retrospektiiv Pariisis Centre National d'Art Contemporainis (hilisem Pompidou keskus), 1993. aastal Rootsis Malmö Kunstihoones ja Londonis Camdeni Kunstikeskuses.

Kirjanduslooming
1986. aastal ilmus Tanningi autobiograafia pealkirjaga "Birthday"; 2001. aastal avaldati selle täiendatud versioon "Between Lives: An Artist and Her World". 2004. aastal ilmusid luulekogu "A Table of Content" ja jutustus "Chasm: A Weekend", 2011. aastal luulekogu "Coming to That".

Välislingid
 Dorothea Tanning Collection and Archive
 Dorothea Tanning (artnet Monographs)
 Eine Kleine Nachtmusik (1943) – Tate Gallery, London, UK
 Dorothea Tanning: Still in the Studio
 Salon.com – "Oldest living surrealist tells all"
Ten Dreams Galleries
Dorothea Tanning, Surrealist Painter and Poet, Dies at 101
In Memoriam: Surrealist painter Dorothea Tanning, 101 

Ameerika Ühendriikide maalikunstnikud
Ameerika Ühendriikide kirjanikud
Ameerika Ühendriikide skulptorid
Sündinud 1910
Surnud 2012
Juta Lember

Juta Lember (sündinud 29. aprillil 1943 Tallinnas) on eesti sisearhitekt, disainer ja purjetaja. 

Ta lõpetas 1961. aastal Tallinna 22. Keskkooli, õppis aastatel 1963–1969 Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis ning lõpetas selle ruumi- ja mööblikujunduse erialal. 

Aastatel 1968–1973 töötas ta Standardis, 1975–1980 Eesti Projektis, 1980–1992 Arsis ja seejärel firmas LLP. Juta Lember on Eesti Kunstiakadeemia õppejõud. Ta on olnud aastatel 1993-2013 Eesti Sisearhitektide Liidu juhatuse liige ja peasekretär.

Juta Lember on aastaid edukalt purjetanud folkboodil Vana Arm.

Sisekujundustöid
Haapsalu Kaluri Koge kõrts
Tallinna Malemaja kohvik
Pirita purjespordikeskuse spordisaal ja ujula
Polümeeri Paatsalu puhkebaas
Vabariigi Presidendi Kantselei
Rahvusooperi Estonia saal (koos Aulo Padariga)
Estonian Golf & Country Clubi golfiklubi Jõelähtme vallas
Viimsi mõisa valitsejamaja
Peterburi Jaani kirik

Tunnustus
2002 – Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia (Vabariigi Presidendi Kantselei esindusruumide restaureerimine - professionaalne ja isikupärane lahendus ajaloo taasloomisel ja -mõtestamisel)
2005 – Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia (koos Andres Siimuga; Estonian Golf & Country Clubi golfiklubi Jõelähtme vallas – kontekstitundlik maamärk, mis tõlgendab julgelt ja kaasaegselt traditsioonilist arhitektuuri)
2011 – Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia
2011 – Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri aastapreemia (Peterburi Jaani kiriku interjöör – vaimselt ja arhitektuurselt nõudliku ruumitüübi meisterliku ja kaasaegse käsitluse eest ning tunnustusena aastatepikkusele säravale ja mitmekesisele loometööle)

Viited

Kirjandus
Krista Kodres. "Lember, Juta". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 258

Välislingid
Juta Lemberi sporditulemused
Marika Tomberg. Presidendilossi paraaduste taga Äripäev, 30. mai 2003
Viimsi mõisa valitsejamaja
Vabariigi Presidendi Kantselei ruumide rekonstrueerimisest

Eesti sisearhitektid
Eesti disainerid
Eesti purjetajad
Jakob Westholmi Gümnaasiumi vilistlased
Eesti Kunstiakadeemia vilistlased
Sündinud 1943
Issidor Gukovski

Issidor Emmanuilovitš Gukovski (vene keeles Исидор Эммануилович Гуковский; 25. mai 1871 Peterburi — 1921 Moskva) oli Nõukogude Venemaa poliitik, revolutsionäär, partei- ja riigitegelane ning diplomaat, üks Nõukogude Venemaa delegatsiooni liikmeid Tartu rahuläbirääkimistel.

Pärast Oktoobrirevolutsiooni määrati Gukovski 1918. aasta märtsis Nõukogude Venemaa rahanduse rahvakomissariks, 1920. aastal aga Nõukogude Venemaa esindajaks Eestis.

Hukati Taganka vanglas, Nõukogude Venemaa ametlikel andmetel suri Tallinnas kopsupõletikku.

Viited

Välislingid 
Гуковский Исидор Эммануилович, Справочник по истории Коммунистической партии и Советского Союза 1898 - 1991

Revolutsionäärid
Välismaa täievolilised esindajad Eestis
Sündinud 1871
Surnud 1921
Tenczynek

Tenczynek on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas, suurim küla Krzeszowice vallas. 

Küla asub umbes 25 km Krakówist kesklinnast lääne pool. 

Elanike arv 2009. aastal oli 3436.

Väike-Poola vojevoodkonna külad
Karl Ant

Karl-Richard Ant (2. jaanuar 1897 Mäo vald, Järvamaa – 30. detsember 1966) oli Eesti sõjaväelane (major).

Karl-Richard Ant osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas (Paide jaama komandant, Järvamaa Kaitseliidu ülema abi, Kuperjanovi partisanide polgu nooremohvitser), sai haavata. Teenis rahu ajal 10. Üksikus Jalaväepataljonis, oli alates 1928. aastast selle ohvitseride kogu esimees, oli alates 1929. aastast pataljoni majandusülem. Ülendati majoriks 1931, 1935. aastal sai Kotkaristi IV klassi teenetemärgi. 

Saksa okupatsiooni ajal teenis Karl-Richard Ant Omakaitses, 287. Kaitsepataljonis ja oli 29. Kaitsepataljoni ülem. 

Ta arreteeriti NKVD poolt 1944. aasta oktoobris Tallinnas ja mõisteti okupatsioonivõimu sõjatribunali otsusega 5 aastaks vangi. 

Karl-Richard Ant on maetud Tallinna Metsakalmistule.

Viited

Välislingid 
Ohvitseride andmekogu

10. Üksiku Jalaväepataljoni koosseis
Kuperjanovi jalaväepataljoni koosseis
Kaitseliidu Järva maleva liikmed
Kotkaristi IV klassi teenetemärgi kavalerid
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1897
Surnud 1966
Ants Kübar

Ants Kübar (kuni 1936. aastani Aleksander Rudolf Kübar; 6. juuli 1904 Tillima, Vara vald, Tartumaa – 15. mai 1945 Tallinn) oli Eesti (leitnant) ja Saksa (ülemleitnant) sõjaväelane.

Ta lõpetas 1926. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi, õppis aastail 1926–1928 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna majandusosakonnas, 1934–1941 loomaarstiteaduskonnas ja 1942–1943 õigusteaduskonnas, Korporatsioon Fraternitas Estica liige.

Saksa okupatsiooni ajal oli ta 286. politsepataljoni ülem. Alates 1944. aasta septembrist varjas ta end Tartu elektrijaama endise direktori Peeter Tamme nime all ja töötas autojuhina, arreteeriti novembris 1944, mõisteti 2. märtsil 1945 sõjatribunali otsusega surma ja hukati.

Välislingid 
Ohvitseride andmekogu

4. Suurtükiväegrupi koosseis
Kaitseliidu Tartu maleva liikmed
Kotkaristi V klassi teenetemärgi kavalerid
Korporatsioon Fraternitas Estica liikmed
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1904
Surnud 1945
Meinhard Leetmaa

Meinhard Leetmaa (kuni 1936. aastani Meinhard Hanni; 17. november 1903 Mäetaguse vald, Virumaa – 31. oktoober 1980 Stuttgart) oli Eesti sõjaväelane (kapten).

Ta teenis 1. Jalaväerügemendis, osales 1. detsembri mässu mahasurumises (sai rahalise autasu), Sõjavägede Staabis ja 2. Üksikus Jalaväepataljonis, oli ka riigikaitseõpetaja. Saksa okupatsiooni ajal oli ta 2. piirikaitserügemendi III pataljoni ülem, ülendati majoriks, autasustati II klassi raudristi ja II klassi Sõjateenete ristiga. 

Varjas end Nuias Alfred Sepa nime all, legaliseerus 1954. aastal. 1965. aastal sai loa külastada oma peret Lääne-Saksamaal, jäi sinna ja elas Meinhard Hannigi nime all.  

Meinhard Leetmaa suri varsti pärast oma raamatu ("Sõjas ja ikestatud Eestis" (mälestused). Stockholm: Välis-Eesti & EMP, 1979) ilmumist liiklusõnnetuses saadud vigastustesse.

Välislingid 
 Ohvitseride andmekogu

Sõjavägede Staabi koosseis
1. Jalaväerügemendi koosseis
2. Üksiku Jalaväepataljoni koosseis
Eesti õpetajad
Eesti metsavennad
Eesti sõjaväelased Saksa sõjaväes Teises maailmasõjas
Eestistatud nimega inimesed
Raudristi kavalerid
Eestlased Saksamaal
Sündinud 1903
Surnud 1980
Mihkel Martsoo

Mihkel Martsoo (kuni 1935. aastani Mihkel Martson; 2. mai 1902 Tori vald, Pärnumaa – 31. august 1989 Uppsala) oli Eesti sõjaväelane (major).

Ta osales vabatahtlikuna Vabadussõjas, lõpetas 1919. aastal Sõjakooli jalaväeklassi esimese lennu, määrati Sakala partisanide pataljoni. Rahuajal oli ta Auto-tankirügemendi õppekompanii ülem. 1941. aastal andis ta end Saksa sõjavangi, pärast vabanemist teenis Omakaitse Pärnumaa maleva staabis, 1944. aastal oli 6. piirikaitserügemendi I pataljoni ülem. 

Ta arreteeriti 1946. aastal, mõisteti 1947. aastal 10 aastaks vangilaagrisse. Vabanes asumiselt 1956. aastal, pärast vabanemist oli kolhoositööline, 1961. sai perekonna juurde Rootsi. Aastail 1981–1988 oli ta Eesti Ohvitseride Kogu Rootsis esimees, seejärel auliige.

Välislingid 
Ohvitseride andmekogu

Sakala Partisanide Pataljoni koosseis
Auto-Tankirügemendi koosseis
Vabadussõja veteranid
Eesti sõjaväelased Saksa sõjaväes Teises maailmasõjas
Eestistatud nimega inimesed
Eestlased Rootsis
Sündinud 1902
Surnud 1989
Tõnis Vilbing

Tõnis Vilbing (enne perekonnanime eestistamist Filip, ka Viilip; 3. veebruar 1867 Jälevere, Taevere vald, Viljandimaa – 1955) oli Riigivanema teener.

Ta teenis 1886. aastal Vesneri mõisnikku Stryki, 1887–1888 Raadi mõisnikku Lipharti, 1889–1892 krahv York von Wartenburgi Saksa suursaatkonnas Peterburis, 1893–1894 krahv Compo del Allegrot Pariisis, 1895–1896 oli jääger Hiina suursaatkonnas Peterburis, 1897. aastal Peterburi rahvusvahelise panga uksehoidja.

Aastail 1898–1916 oli ta Vene keisrikoja teenistuses ja alates 14. maist 1923 Riigivanema teener.

Talle anti Eesti Punase Risti II järgu II astme teenetemärk, Rootsi, Soome, Läti, Belgia ja Poola teenetemärgid ning üle 20 tsaariaegse teenetemärgi.

Viited

Kirjandus
Tõnis Vilbing 70-aastane. Postimees, 05.02.1937

Eesti inimesed
Eesti Punase Risti II järgu II astme teenetemärgi kavalerid
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1867
Surmaaeg puudub
Jaan Akenpärg

Jaan Akenpärg (kuni 10. mai 1935 Jaan Akerberg; 14. (vkj)/26. veebruar 1874 Penuja vald, Halliste kihelkond, Pärnumaa – 1952 Krasnojarski krai, Vene NFSV) oli eesti põllumees.

Ta oli aastatel 1894–1897 Kaarli valla sekretär Viljandimaal ja 1897–1901 vabrikuametnik Nižni Novgorodi kubermangus Venemaal.

Alates 1901. aastast pidas isatalu. Ta lõpetas 1902. aastal Tartu Eesti Põllumeeste Seltsi korraldatud 6-kuulised põllumajanduskursused ning oli ühe aasta Soome eeskujulikes taludes põllumajanduspraktikal. Oli Penuja vallavolikogu ja Abja põllumeeste konvendi liige. 

Küüditati 1949. aastal Abja vallast Siberisse.

Tunnustus
Kaitseliidu Valgeristi III klass

Viited

Välislingid
T–v. "Penuja põllumehe Jaan Akenpärgi 45-a. seltskonnategevuse juubel". Uus Eesti nr 36, 5. veebruar 1937. Lk 10
Eesti kommunismiohvrid 1940–1991

Põllumeeste konventide liikmed
Eestistatud nimega inimesed
Liivimaa inimesed
Eesti represseeritud isikud
Sündinud 1874
Surnud 1952
Jüri Kodres

Jüri Kodres (6. aprill 1896 Imavere vald – 14. september 1942) oli Tallinna ühe suurima kirjutustarvete-, paberi- ja büroomasinate kaupluste "Kaubamaja Jüri Kodres" ning köitetööstuse "Lineerija" peaomanik.

Jüri Kodres sündis Imavere vallas Viljandimaal taluomaniku pojana. Hariduse sai Paide linnakoolis ja täiendas end iseseisvalt kuni gümnaasiumi seitsmenda klassini. Omandas 19-aastaselt kaheklassilise algkooli õpetaja kutse ning töötas Rannu ja Allika vallas kaks ja pool aastat õpetajana. 21-aastaselt siirdus äriellu, olles alguses Võhma majandusühisuse "Paia" abikaupluse ärijuht ja pärast lühikest aega ETK eksportosakonna asjaajaja, tegutsedes samal ajal ka ajakirjanikuna.

1922. aastast töötas paberikaubanduses, olles 3 aastat T. E. K. Ü. "Päevalehe" ja hiljem 3 aastat Rahvaülikooli raamatu- ja kirjutusmaterjalide kaupluste ärijuht. 1929. aastal omandas Tallinnas Philipp Schaeferi paberi- ja kirjutusmaterjali kaupluse. 1936. aastal avas Kodres lisaks senisele kauplusele Harju tänav 21 teise kaupluse Viru tänav 8. Endises Karl Lembergi paberi- ja kirjutusmaterjali kaupluse ruumides avati "Kaubamaja Jüri Kodres". 1937. aastal oli Kaubamaja Jüri Kodres 16 välisfirma, sh Underwoodi kirjutusmasinate, Triumphatori, Sundstrandi ja Hamanni arvemasinate ja Elliot-Fisheri raamatupidamismasinate maaletooja Eestis.

1932. aastal omandas Jüri Kodres Wilhelm Steinbergi köitekoja ja lineerimise tööstuse "Lineerija". Töökoja juurde kuulus ka nahatööde ateljee, mille peakunstnik oli aastail 1937–1940 Adamson-Eric. Suurt rõhku pandi kaubamaja vaateakende dekoreerimisele. Ametis oli palgaline kujundaja, Rakenduskunstnike ühingu RAKÜ liige kunstnik Riho Pallas.

Ta oli Kaubandus-Tööstuskoja suur- ja keskkaubanduse sektsiooni liige, Paberi- ning Kirjutustarvetega Kauplejate Ühingu juhatuse liige. 1939. aastal valiti ta Tallinna Kaupmeeste Seltsi esimeheks. Eesti Panga valuutakomitee kaupmeeskonna esindaja ja üleriikliku kaupmeeste kongressi korraldava komitee abiesimees.                                                     Lasti maha 14.sept.1942. Solikamski vangilaagris Permi oblastis.

Viited 

Kaubandus-Tööstuskoja liikmed
Barranquilla

Barranquilla on sadamalinn ja vald Colombia põhjarannikul, Atlántico departemangu halduskeskus.

Elanike arv oli 2015. aastal 1 218 475.

Linnas on väga kuum ja niiske kliima.

Lauljatar Shakira sünnikoht.

Viited

Välislingid 

Colombia linnad
Colombia vallad
Sadamalinnad
Erich Birk

Erich Birk (16. juuli 1907 Narva-Jõesuu – 19. märts 1945 Delsbo, Gävleborgi lään, Rootsi) oli eesti sisearhitekt.

Ta õppis arhitektuuri Praha Tehnikaülikoolis ja Dresdeni Rakenduskunstiakadeemias.

Ta oli alates 1933. aastast Richard Wunderlichi mööblitööstuse Uudne Mööbel kaasomanik. Tema tööde hulgas on Oru lossi, Kadrioru Administratiivhoone, Välisministeeriumi ja Eesti saatkonna Helsingis sisustus.

Kirjandus
Hanno Kompus. Erich Birk †. Välis-Eesti nr 15, 15. aprill 1945. Lk 5

Eesti sisearhitektid
Eestlased Rootsis
Sündinud 1907
Surnud 1945
August Zetterquist

August Zetterquist (7. mai 1860 Axberg – 7. jaanuar 1929 Götlunda) oli rootsi vaimulik.

August Zettergquist käis koolis Örebros ning aastatel 1882–1890 õppis ta Uppsala ülikoolis usuteadust. Ordineeriti 15. juunil/27. juunil 1890 õpetajaks.

Ta oli 1890–1891 Svärta koguduse (asub Strängnäsi piiskopkonnas) abiõpetaja, 1892–1897 Fogdö koguduse (asub samuti Strängnäsi piiskopkonnas) õpetaja ning 1897–1906 Vingåkeri ja Ornö koguduse (asuvad Stockholmi piiskopkonnas) õpetaja. Aastatel 1907–1914 oli ta Ruhnu Püha Magdaleena koguduse õpetaja ning 1915–1929 Götlunda koguduse õpetaja. 1928. aastal sai ta praostiks.

Tunnustused 
 1924 Vasa ordu rüütel

Viited 

Rootsi luteriusu vaimulikud
Ruhnu Püha Magdaleena koguduse vaimulikud
Liivimaa vaimulikud
Sündinud 1860
Surnud 1929
Sukelaparaat

Sukelaparaat on seade, millega viiakse vee alla uurijad, süvaveetuukrid, veealuste konstruktsioonide paigaldajad ning uurimisaparatuur.

Sukelaparaat võib olla kas automaatne või mehitatud ning autonoomne, pukseeritav või kaabli abil juhitav.

Vaata ka
Batüskaaf
Mesoskaaf

Viited 

Seadmed
Okeanograafia
August Allik

August Allik (18. märts 1920 Loodi – 21. august 1962 Tallinn) oli Nõukogude Liidu sõjaväelane, Eesti laskurkorpuse 300. laskurpolgu rühmakomandör.

Ta nimetati oktoobris 1944 Väikese väina forsseerimise eest Nõukogude Liidu kangelaseks.

Ta maeti 23. augustil 1962 Rahumäe kalmistule.

Viited

Välislingid 
 Аллик Август Августович (vene keeles)

8. Eesti Laskurkorpuse koosseis
Nõukogude Liidu kangelased
Rahumäe kalmistule maetud
Sündinud 1920
Surnud 1962
Oscar Luigi Scalfaro

Oscar Luigi Scalfaro (9. september 1918 Novara – 29. jaanuar 2012 Rooma) oli Itaalia president aastatel 1992–1999.

1942. aastal lõpetas Milano Püha Südame Katoliikliku Ülikooli ja alustas tööd juristina.

1945. aastal sai temast riiklik süüdistaja. Samal aastal nõudis ta surmanuhtlust Novara prefektile Enrico Vezzalinile ning tema kaaslastele Raffaele Infantele, Arturo Missiatole, Domenico Riccile, Salvatore Santorole ja Giovanni Zenole, keda süüdistati kollaboratsionismis, koostöös Saksa okupatsioonivõimudega. Kõik kuus mõisteti surma ja hukati samal aastal. Pärast seda saavutas Scalfaro veel ühe surmaotsuse, kuid selle saanule anti enne otsuse täideviimist armu. Scalfaro on viimane Itaalia prokurör, kes saavutanud surmaotsuse.

1946. aastal valiti ta Torino konstitutsioonilise assamblee liikmeks ja 1948. aastal sai temast Itaalia Kristlik-Demokraatliku Partei esindajana Itaalia parlamendi liige.

1972–1973 oli ta haridusminister, 1983–1987 siseminister. 

1992. aastal valiti Scalfaro parlamendi esimeheks ja juba mõne kuu pärast Itaalia presidendiks. President oli ta 1999. aastani ja vastavalt Itaalia põhiseadusele pärast seda kuni surmani eluaegne senaator.

Scalfaro oli abielus. Naine Maria Inzitari suri 1944 kõigest 20-aastasena. Neil sündis tütar Marianna. Scalfaro ei abiellunud enam kunagi.

Tunnustused
1997 Maarjamaa Risti ketiklassi teenetemärk

Välislingid 

Itaalia presidendid
Maarjamaa Risti ketiklassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1918
Surnud 2012
Petseri linnavolinike loend 1934

Petseri linnavolinike loend 1934 on 14. ja 15. jaanuaril 1934 Petseri  linnavolinikeks valitud esindajatest:

Valimisliit Eestlaste "Edumeelne omavalitsus" 
August Ruusmann
Hans Murri
Evald Piirisild
Jaan Kelder
Paul Mägi

"Erapooletu uuendusliit" 
Johan Prahm
Vassili Poljakov

"Kandidaatide nimekiri" 
Ernst Puusepp

"Käsitöölised, väikemajaomanikud ja väikepalgalised" 
Ernst Kallas

"Petseri Eestlaste Liit" 
Nikolai Grünthal

"Petserlaste esindus" 
Nikolai Kulikov

"Töölised ja väikemajaomanikud" 
August Usai

"Vene valijate liit" 
Johannes Gangnus
Nikolai Slessarev

"Vabadussõjalaste rahvaliikumine" 
Villem Reier

Viited 

Petseri ajalugu
Eesti linnavolinike loendid
Paide linnavolinike loend 1934

14. ja 15. jaanuaril 1934 valiti Paide linnavolinikeks (RTL 1934, 13):

Eesti rahvusliku liidu valimisliidu järgi

Majandusliidu valimisliidu järgi 
Feliks Trossi
Osvald Laube
Rudolf Arbet

Paide Balti-saksa kodanikkude valimisliidu järgi 
Emil Koik

Paide linnavolikogu valijate ühenduse valimisliidu järgi  
Gerhard Perli
Nikolai Sihvart
Märt Ulk
Jakob Sõnajalg
Eduard Linnabet
Jaan Tootsi

Paide tööliste koonduse valimisliidu järgi

Sotsialistlikkude tööliste nimekirja valimisliidu järgi 
Eduard Habenichts

Vabadussõjalaste rahvaliikumise valimisliidu järgi 
(volikogust välja arvatud alates 22. märtsist 1934, RTL 1934, 31)
Hans Leemann
Verner Limberg
Edgar Laane
Eduard Reinmann

Paide ajalugu
Eesti linnavolinike loendid
Andrei Ilvest

Andrei Ilvest (2. mai 1846 Kärla kihelkond, Saaremaa – 1939) oli Eesti politseinik.

Ta osales Vene-Türgi sõjas, oli 34 aastat Kuressaares tolliametnik ja seejärel politseinik kuni pensionile minekuni 78-aastasena, olles olnud riigiteenistuses 51 aastat.

Ta oli Kuressaare tuletõrje seltsi auliige. Maetud Kudjape kalmistule.

Kirjandus
Andrei Ilvest 90-aastane. Meie Maa, 20. mai 1936, nr. 56, lk. 3.

Välislingid
Kudjape kalmistule maetute nimekiri

Eesti politseinikud
Eesti tuletõrjujad
Kudjape kalmistule maetud
Sündinud 1846
Surnud 1939
Elu tsitadellis

"Elu tsitadellis" on Lenfilmi draama aastast 1947.

Film on tehtud August Jakobsoni samanimelise näidendi järgi. Filmi peategelane on botaanikaprofessor Miilas, kes on sulgenud ennast oma majja, et tegeleda teadusega.

Filmi režissöör oli Herbert Rappaport, muusika lõi Eugen Kapp.

"Elu tsitadellis" oli esimene Eesti NSV-s tehtud mängufilm.

Filmi heli taastamine
Kuna filmi eestikeelne originaalheli oli kaotsi läinud, siis tehti 1960. aastal uus järelsünkroniseerimine. Meie hulgast lahkunud näitlejaid rääkisid sisse teised näitlejad: Lembit Rajala - Karl Kalkun; Andres Särev - Voldemar Alev; Aleksander Randviir - Kaarel Toom.

Osatäitjad
Hugo Laur – Professor August Miilias, botaanik
Aino Talvi – Eva Miilias, tema naine
Gunnar Kilgas – Karl, nende poeg
Lia Laats – Lydia, nende tütar
Lembit Rajala – Ralf, professori poeg esimesest abielust
Betty Kuuskemaa – Anna, perenaine prof. Miilase majas
Rudolf Nuude – Ants Kuslap, Nõukogude armee major
Andres Särev – Doktor Richard Miilias, professori vennapoeg
Aleksander Randviir – Kiinast, puusepp
Eduard Tinn – Lillak, kirjanik
Boriss Dobronravov – Golovin, arstiteaduse professor
Johannes Kaljola – Saksa ohvitser
Meta Luts – Proua Värihein
Oskar Põlla – Berens
Voldemar Panso – Jaan Sander, professori õpilane
Ande Rahe – Lehte, Väriheinade tütar
Anne Lindau – Väike Marta, Kiinasti lapselaps
Kaarel Ird – Lääne agent
Ants Eskola – Lääne agent
Eduard Türk – 
Ants Lauter – 
Paul Pinna – 
Arnold Vaino –

Tegijad
Režissöör – Herbert Rappaport
Stsenarist – Leonid Trauberg
Operaator – Sergei Ivanov
Kunstnik – Jevgeni Jenei
Kostüümikunstnik – L. Schildknecht
Helilooja – Eugen Kapp
Helirežissöör – Leonhard Valter
Monteerija – D. Lander
Kirjandusliku alusteose autor – August Jakobson
Direktor – Iisak Goldin
II režissöör – Andres Särev
II režissöör – Maksim Ruff
Režissööri assistent – P. Borissova
Režissööri assistent – E. Gall
Režissööri assistent – A. Frolova
II operaator – Aleksander Zavjalov
Operaatori assistent – Konstantin Märska
Operaatori assistent – V. Fomin
Kombineeritud võtete operaator – A. Jerin
Heliinsener – Solomon Šumjatšer
Grimeerija – A. Jefimov
Kunstnik-dekoraator – A. Aleksejev
Monteerija assistent – M. Bernadskaja

Välislingid 
Kaadris: Elu tsitadellis
 Filmi tutvustus ETV lehel
 "Elu tsitadellis", Eesti filmi andmebaas
 "Esimene mängufilm Eesti NSVs" Sirp, 16. november 2007

Eesti filmid
Mustvalged filmid
1947. aasta filmid
Hamiltoni graaf

Hamiltoni graaf on graaf mis sisaldab Hamiltoni teed või Hamiltoni tsüklit.
Hamiltoni tee (või Hamiltoni ahel) on tee, mis läbib graafi igat tippu parajast üks kord. Hamiltoni tee, mille alguse- ja lõputipp langevad kokku on Hamiltoni tsükkel (ehk -ring). Neid võiks võrrelda Euleri graafiga.

Hamiltoni tee, tsükkel ja graaf on saanud oma nime Iiri matemaatiku William Rowan Hamiltoni järgi, kes uuris "ümbermaailma reisi" ülesannet dodekaeedri graafi pinnal, mille tipud sümboliseerisid maailma suurlinnu ning servad nendevahelisi seoseid.

Omadusi 

 Enam kui kahe tipuga täisgraaf on hamiltonlik.
 Iga Hamiltoni tsükkel on teisendatav Hamiltoni teeks ühe serva eemaldamise teel, kuid Hamiltoni tee osutub Hamiltoni tsükliks vaid siis kui selle otstipud kokku langevad.
 Hamiltoni graafi servagraaf on hamiltonlik. Euleri graafi servagraaf on hamiltonlik.
 Enam kui kahe tipuga turniir on hamiltonlik parajasti siis, kui see on tugevalt sidus.
 Hamiltoni tsükli leidmise ülesandes soovitatakse kasutada ka nö null-eelteadmistega tõestusviisi.

Olemasolutingimused

Tarvilik tingimus 
Kui lihtgraaf (harilik graaf) G sisaldab Hamiltoni tsüklit, siis selles ei esine ühtki tippu x(i) valentsusega (lokaalse astmega) p(x(i)) < 2.
Selle tõestus järeldub määratlusest.

Dirac’i tingimus (1952) 
Olgu  – tippude arv graafis; kui iga tipu valentsus (lokaalne aste) ei ole väiksem kui , siis seda graafi nimetatakse Dirac’i graafiks. Dirac’i graaf on ühtlasi ka hamiltonlik.

Ore tingimus (1960) 
Olgu  – tippude arv antud graafis. Kui iga mittenaaber tipupaari  jaoks kehtib võrratus , siis nimetatakse graafi Ore graafiks (teisisõnu: kahe suvalise mittenaaber-tipupaari valentsuste (lokaalsete astmete) arv on mitte väiksem kui tippude koguarv). Ore graaf on hamiltonlik.

Bondy-Chvátal’i teoreem 
See teoreem üldistab Dirac’i ja Ore tingimusi. Tippude arvuga n graafi G sulund on määratud serva (u,v) lisamisega igale mittenaabertippude paarile u ja v, mille valentsuste (lokaalsete astmete) summa on mitte väiksem kui n.

Graaf on hamiltonlik parajasti siis kui tema sulund on Hamiltoni graaf.

Kirjandust 
 A. Buldas, P. Laud, J. Villemson. 2003. Graafid. Tartu, ISBN 9789949118182
 F. Harary. 1972. Graph Theory. Addison-Wesley
 A. Dharwadker, S. Pirzada. 2011. Graph Theory. Amazon Books, 2011. ISBN 9781466254992.

Graafiteooria
Jüri Hellat

Jüri Hellat VR I/2 (kuni 5. märtsini 1935 Georg Kirschbaum; 8.  mai  (vkj 25. aprill) 1892 Keeni, Tartumaa – 29. juuni 1942 Norilsk, NSV Liit) oli Eesti sõjaväelane, auastmelt kolonel.

Elulugu 
Georg Kirschbaum sündis 8. mail (vkj 25.aprillil) 1892 Keenis Tartumaal. Tema vend oli major Kustas Utuste.

Ta osales Vabadussõjas Eesti Diviisi ja Eesti sõjaväe Peastaabi Suurtükiväe valitsuse ülema abina. Teda autasustati 1920. aastal Vabaduse Risti I klassi 2. järgu ordeniga nr 2551, 12. mail 1920. aastal "Suurtükiwäe walitsuse ülema abi, alamkapten Georg Jüri p.KIRSCHBAUM´i hinnates sõjalisi teenuseid, mis ülesnäitanud Wabadussõja kestusel suurtükiwäe organiseerimise ja korraldamise töös".

Aastatel 1925–1928 oli Kirschbaum Viljandis paikneva 3. Diviisi suurtükiväe ülem, aastatel 1928–1934 teenis ta 5. suurtükiväegrupi ülemana ja aastatel 1932–1934 Viljandi garnisoni ülemana. 

5. märtsil 1935. aastal eestistas ta oma nime Georg Kirschbaum Jüri Hellatiks.

Hellat vahistati NKVD poolt pärast Eesti okupeerimist. Surmaotsus, lasti maha 20. juulil 1942 Norilskis (esineb ka kuupäev 29. juuni 1942 ja koht: Taimõr, Krasnojarski krai). Tema matmispaik on teadmata.

Isiklikku 
Tema poeg on kirjanik Henn-Kaarel Hellat.

Välislingid 
 Ohvitseride andmekogu
 Jaak Pihlak, Viljandi linn ja Vabaduse Risti vennad, Viljandi muuseum, 2010. aasta aastaraamat, lk 94.

Vabadusristi I liigi 2. järgu kavalerid
Eesti kolonelid
5. Suurtükiväegrupi ülemad
Vabadussõja veteranid
Eestistatud nimega inimesed
Eesti represseeritud isikud
Sündinud 1892
Surnud 1942
Johannes-Voldemar Holland

Johannes-Voldemar Holland VR II/2 ja VR II/3 (15. aprill (vkj)/ 27. aprill 1899 Õisu vald, Paistu kihelkond, Viljandimaa –  9. mai 1942 Ussollag, Solikamsk, NSV Liit) oli Eesti sõjaväelane (kapten).

23. veebruaril 1934 seati ta vapside poolt Viljandi linnapea kandidaadiks, kuid kaotas (12 häält poolt, 1 vastu) senisele linnapeale August Maramaale, kes sai 17 häält poolt ja 12 vastu. 

1936. aastal alanud Vapside riigipöördekatse kohtuistungil süüdistati: Andres Larkat, Johannes Woldemar Hollandit, Aleksander Seimani, Paul-Georg Laamani, August-Julius Klasmani, kapten Ants Pedakut, Leonhard-Herman Pallonit, Karl Podrätsikut, Aleksander Wilti, Nikolai Tuimanit, Arnold Liivakut, Anton Allikut, Mihail Kalmi, Viktor Puskarit, Hjalmar Mäed, Eduard-Alfred Kubbot, Alfred Sampkat, Hans-Walter Parist ja Bernhard Välit, sellet et nemad 1935. a. Tallinnas ja Tartus kaitseseisukorra maksvuse ajal ja maksvuse piirkonnas kokkuleppel teiste, isikutega valistasid ette Eesti vabariigis põhiseadusega maksmapandud riigikorra vägivaldset muutmist. Selleks organiseerisid nad lööksalku kallaletungimiseks riigivanemale, kaitsevägede ülemjuhatajale, vabariigi valitsuse liikmetele ja Valitsusasutustele. Nende sihiks oli vägivaldselt Eesti vabariigi etteotsa seada teisi isikuid, kes selleks seaduslikus korras ei ole volitatud, ja riigi üldjuhtimine panna oma meestest koosneva asutuse, „rahvuskongressi" peale, milline põhiseaduses pole ette nähtud, ühtlasi muretsesid nad kallaletungimise teostamiseks 1O kilo dünamiiti, 77 käsigranaati, püstolkuulipilduja ja käsirelvi ning jaotasid omawahel osad ja ülesanded kallaletungimise teostamisel, määrates kallaletungi aja 8. detsembriks 1935. a., kui vabariigi valitsus pidi minema „Estonia" teatrihoonesse  Isamaaliidu kongressile. Selle raske kuritöö ettevalmistamine katkes mässumeestest enestest mitteolenevail põhjustel, sest et nemad tabati politseivõimude poolt ja wahistati ööl vastu 8. detsembrit.

Vabanes vanglast 1938. aasta 7. mai amnestia põhjal

Arreteeriti NKVD poolt 26. juunil 1941. Surmaotsus, lasti maha.

Isiklikku
Tema tütar oli insener ja muinsuskaitsja Kalli-Maia Holland.

Viited

Kirjandus
Jaak Pihlak. "Viljandi linn ja Vabaduse Risti vennad". Viljandi Muuseumi aastaraamat 2010. Lk 98

Välislingid
Ohvitseride andmekogu
Eesti kommunismiohvrid 1940–1991

Sakala Partisanide Pataljoni koosseis
Sõjaväe Kõrgema Kohtu liikmed
Kaitseliidu Sakala maleva liikmed
Vabadussõja veteranid
Eesti Vabadussõjalaste Liidu poliitikud
Vabadusristi II liigi 2. järgu kavalerid
Vabadusristi II liigi 3. järgu kavalerid
Eesti represseeritud isikud
Sündinud 1899
Surnud 1942
Songi dünastia

Songi dünastia  (hiina keeles Sòng Cháo; Wade-Giles'i transkriptsioonis Sung Ch'ao) oli Hiina keisririigi dünastia, mis valitses 960–1279. Songi dünastia tuli võimule pärast Viie dünastia ja Kümne Kuningriigi ajastut, sellele järgnes Yuani dünastia.

Songi valitsus oli maailmas ajaloos esimene, mis andis välja paberraha. Samuti oli see esimene Hiina valitsus, mis rajas püsiva laevastiku. Sellal võeti esmakordselt kasutusele püssirohi ning hakati määrama põhja-lõunasuunda kompassi abil.

Songi dünastia valitsusaeg jaguneb kaheks: Põhja-Song ja Lõuna-Song. Põhja-Songi (hiina keeles 北宋, 960–1127) pealinn oli Bianjing (tänapäeval Kaifeng) Põhja-Hiinas ning dünastia võimu alla jäi enamik Sise-Hiinast. Lõuna-Songi (hiina keeles 南宋, 1127–1279) ajastuks kaotas Songi dünastia Põhja-Hiina Jini dünastiale (1115–1234). Songi õukond taandus Jangtse jõest lõunasse ning viis pealinna Lin'ani (tänapäeval Hangzhou). Ehkki Songi dünastia oli kaotanud kontrolli Hiina tsivilisatsiooni sünnikoha üle Kollase jõe ääres, ei varisenud Songi majandus kokku, kuna Lõuna-Songi riiki kuulus 60 protsenti Hiina rahvastikust ja enamus viljakamast põllumaast. Lõuna-Songi dünastia tugevdas oluliselt oma laevastikku, et kaitsta oma maismaavaldusi ja merepiiri ning korraldada mereretki.

Viited

Hiina dünastiad
Helena Virt

Helena Virt (sündinud 30. aprillil 1983 Põlvas) on eesti laulja. 

2002. aastal lõpetas ta Põlva Ühisgümnaasiumi ja 2006. aastal Tartu Tervishoiu Kõrgkooli bioanalüütikuna.

Viited

Eesti lauljad
Sündinud 1983
Vilho Meier

Vilho Meier (sündinud 10. mail 1983 Tõraveres) on Eesti muusik.

Ta on lõpetanud Nõo Reaalgümnaasiumi 2001. aastal ja Tartu Ülikooli materjaliteaduse erialal 2006. aastal.

Ta on tegev ansamblite Supernova ja Cathouse Radio koosseisus.

Välislingid
Merilyn Merisalu, Vilho Meier: õppida tuleb seda, mis on endale huvitav, mitte popp või tulus, Tartu Ülikool

Eesti muusikud
Sündinud 1983
Kaarlo Julius Kalpa

Kaarlo Julius Kalpa (varem Karl Julius Sandbäck; 2. aprill 1867 Kristiinankaupunki – 13. veebruar 1918 Suodenniemi) oli soome ja Eesti vaimulik.

Kalpa õppis Pori lütseumis ja aastatel 1887–1892 Helsingi Ülikooli usuteaduskonnas. Ordineeriti 16. veebruaril 1892 õpetajaks.

Ta oli 1892. aastal Nakkilas (asub Satakunta maakonnas) vikaarõpetaja. Aastatel 1892–1896 oli ta (introdutseeriti 13. augustil / 25. augustil 1892) Ruhnu Püha Magdaleena koguduse õpetaja. Seejärel oli ta aastatel 1897–1899 Hakkila koguduse õpetaja, aastal 1899 oli ta veel Vampula (asub Satakunta maakonnas) koguduse õpetaja. Aastal 1900 oli ta kaplan Perniös (asub Päris-Soome maakonnas), aastatel 1901–1902 Lietos (asub Päris-Soome maakonnas) ja 1902–1903 Vetelis (asub Kesk-Pohjanmaa maakonnas). Lisaks teenis ta aastatel 1903–1907 vikaarina Ruhnu kogudust. Aastatel 1904–1916 teenis ta kaplanina ja 1916–1918 koguduseõpetajana (kirkkoherra) Suodenniemis (Pirkanmaa maakonnas).

Kalpa tapeti 13. veebruaril 1918 Suodenniemis punaste poolt.

Viited

Välislingid 
 Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 (Kaarlo Julius Kalpa)

Soome vaimulikud
Ruhnu Püha Magdaleena koguduse vaimulikud
Liivimaa vaimulikud
Sündinud 1867
Surnud 1918
Papiss Cissé

Papiss Demba Cissé (sündinud 3. juunil 1985 Dakaris) on Senegali jalgpallur. Ta mängis viimati Türgi kõrgliigaklubis Çaykur Rizespor ründaja positsioonil.

2012. aastal liitus ta Inglismaa Premier League'i klubiga Newcastle United. Oma esimeses mängus Newcastle Unitedi eest lõi ta värava Aston Villa väravasse. Mäng lõppes Newcastle'i meeskonna 2:1 võiduga.

Klubikarjääri jooksul on ta muuhulgas mänginud veel Prantsusmaa klubis FC Metz, Saksamaa kõrgliigaklubis SC Freiburg, Hiina kõrgliigaklubis Shandong Luneng ning Türgi kõrgliigaklubides Alanyaspor ja Fenerbahçe.

Välislingid 

Senegali jalgpallurid
FC Metzi mängijad
SC Freiburgi mängijad
Newcastle United FC mängijad
Fenerbahçe SK jalgpallurid‏‎
Ligue 1 mängijad
Bundesliga mängijad
Premier League'i mängijad
Sündinud 1985
Rudno

Rudno on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Krzeszowice vallas.

See asub 6 km Krzeszowicest edelas ja 26 km Krakówist läänes.

Elanike arv 2009. aastal oli 745.

Rudnos on Tenczyni linnuse varemed. 

Väike-Poola vojevoodkonna külad
Rudawa

Rudawa on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Zabierzówi vallas.

Küla asub umbes 19 km Krakówist lääne pool.

Elanike arv 2009. aastal oli 2045.

Väike-Poola vojevoodkonna külad
Młoszowa

Młoszowa on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Trzebinia vallas.

Küla asub umbes 29 km Krakówist lääne pool.

Väike-Poola vojevoodkonna külad
Nowa Góra

Nowa Góra on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas  Krakówi maakonnas Krzeszowice vallas. 

Küla asub umbes 29 km Krakówist lääne pool. 

Väike-Poola vojevoodkonna külad
Nawojowa Góra

Nawojowa Góra on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Krakówi maakonnas Krzeszowice vallas.

Küla asub umbes 23 km Krakówist lääne pool.

Väike-Poola vojevoodkonna külad
Eduard-Alfred Kubbo

Eduard-Alfred Kubbo VR II/3, VR I/2 (vkj 16./28. detsember 1887 Helme vald Helme kihelkond Viljandimaa – 10. juuni 1941 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).

Elulugu
Eduard-Alfred Kubbo sündis 28. (vkj 16.) detsembril 1887 Viljandimaa Helme kihelkonna Helme vallas kõrtsmiku peres. Õppis Viljandi linnakoolis ja Vilno sõjakoolis, mille lõpetas 1908. aastal. 

Teenis 25. Siberi kütipolgus ja viidi sealt 1914. aasta augustis üle 45. Siberi kütipolku. Esimese maailmasõja puhkemise ajal oli Kubbo leitnandi auastmes. Sõjas võttis osa lahingutest Karpaatides, Poolas, Galiitsias ja Lätis ning sai kahel korral haavata. Teda autasustati Georgi mõõgaga 22. aprillil 1915. Autasu anti 5–6. detsembril 1914 toimunud lahingu eest, kus leitnant Kubbo lõi oma rooduga tagasi mitu vastaste rünnakut ja sattunud piiramisrõngasse, murdis sellest täägirünnakuga välja. Ülendati alampolkovnikuks 1917. aasta juunis. 

Eduard Kubbo tuli 1918. aastal Eestisse ning oli jaanuarist kuni märtsini Viljandis asuva 2. Eesti jalaväepolgu majandusülem. Vabadussõja eel 1918. aasta 11. novembrist määrati ta Viljandi maakonna ja Viljandi linna Kaitse Liidu ülemaks.1918. aasta 21. novembrist oli ta 3. jalaväepolgu ülem, 1919. aasta veebruarist 2. diviisi I brigaadi ülem ning 1919. aasta aprillist 2. diviisi ülema abi. Aastal 1919. ülendati koloneliks (polkovnikuks). 

Pärast Vabadussõda oli 1921–1924. aastani 1. diviisi ülema abi, 1924–1930. aastani 2. diviisi ülema abi ja 1927–1929. aastani 2. diviisi ülema kohusetäitja. Läks erru 1934. aastal. 

Lisaks sõjaväelisele karjäärile õppis Eduard Kubbo aastatel 1925–1930 Tartu Ülikoolis õigusteadust. Õpingute ajal astus korp! Sakalasse. Kuulus ka Vabadussõjalaste Keskliidu juhatusse ja arreteeriti selle tõttu 1934. aastal ning viibis aastatel 1936–1938 vangis. Vabanes vanglast 1938. aasta 7. mai amnestia põhjal. Peale vangistust oli aastatel 1938–1939 vandeadvokaat Hilda Reiman-Poomi abi ja alates 1939. aastat vandeadvokaat Tartus. 

Eduard-Alfred Kubbo arreteeriti pärast Eesti okupeerimist nõukogude võimu poolt 6. novembril 1940 ja hukati nõukogude julgeolekuorganite poolt Tallinnas 10. juunil 1941. Tõenäoliselt maeti tundmatuna Tallinna Liiva kalmistule.

Viited

Kirjandus
 Jaak Pihlak, "Helme kihelkond ja Vabaduse Risti vennad" Viljandi Muuseumi aastaraamat, 2007, lk 253-256.
 Jaak Pihlak, "Viljandi linn ja Vabaduse Risti vennad", Viljandi muuseum, 2010. aasta aastaraamat, lk 111.

Välislingid
 Ohvitseride andmekogu
 Eestlastest kavaleride loend
 korp! Sakala liikmeks olnud Vabaduse Risti kavalere

Eesti kolonelid
2. Diviisi juhatus
3. Üksiku Jalaväepataljoni ülemad
Vabadussõja-aegsed sõjaväeosade ülemad
Vabadusristi II liigi 3. järgu kavalerid
Vabadusristi I liigi 2. järgu kavalerid
Karutapja ordeni kavalerid
Püha Georgi ordeni kavalerid
Kaitseliidu Sakala maleva pealikud
Tartu linnavolikogu liikmed
Eesti Vabadussõjalaste Liidu poliitikud
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Korporatsioon Sakala liikmed
Eesti represseeritud isikud
Sündinud 1887
Surnud 1941
ESTER

E-kataloog ESTER on Eesti raamatukogusid ühendav elektronkataloog, mida haldab MTÜ Eesti Raamatukoguvõrgu Konsortsium.

E-kataloogi ametlik nimi on "E-kataloog ESTER", nimi inglise keeles on "Online Catalogue ESTER". ESTER tuleneb kahest e-kataloogis kasutatavast MARC21 koodist: EST (eesti keel) ja ER (Eesti riik).

Kataloogi alustati kahes regionaalses serveris, Tallinna serveri nimekujud on olnud helios.nlib.ee, ester.nlib.ee ja tallinn.ester.ee. Tartu serveri nimekujud on olnud merihobu.utlib.ee, ester.utlib.ee ja tartu.ester.ee. 
2014. aasta juuli algul liideti Tartu ja Tallinna kataloogid üheks, mida saab 9. juulist 2014 kasutada aadressil www.ester.ee.

Kasutuses on integreeritud raamatukogusüsteem Sierra, Sierra tarkvara arendab firma Innovative Interfaces, USA. Eesti Raamatukoguvõrgu Konsortsium on lisanud kasutajaliidesele, tarkvarasüsteemile ja andmebaasile täiendusi.

vaata ka
URRAM

Viited

Välislingid 
 ESTER
 Osalevad raamatukogud

Eesti raamatukoguteadus
Eesti raamatukogude infosüsteemid
Eesti infosüsteemid
Eesti andmebaasid
Kataloogid
Madis Raukas

Madis Raukas (sündinud 1. aprillil 1966) on eestlasest füüsik, kes tegeleb luminestsentsil põhinevate valgusallikate arendamisega.

Madis Raukas omandas füüsikadoktori kraadi Georgia Ülikoolis Ameerika Ühendriikides, kus ta uuris stsintsillaatoreid ja muid valgustkiirgavaid materjale professorite Wiliam Yeni ja Uwe Happeki käe all, et mõista efektiivse või kadudega toimuva konversiooni kriteeriume. 1997. aastal alustas tööd Osram Sylvania Põhja-Ameerika Keskuurimislaborites Bostoni lähedal, ning on sellest alates tegelenud valgustustööstuse tarbeks optiliste süsteemide arendamisega, sealhulgas pooljuhtide ja luminofooridega. Pärast lühikest perioodi Osram Opto Semiconductorsi laborites Regensburgis Saksamaal on tema juhitava grupi olulisteks teemadeks kujunenud monoliitsete keraamiliste sinist valgust teistesse spektripiirkondadesse konverteerivate ja muude materjalide (mitmesugused polümeerid, klaasid) arendamine valgusdioodide (LED) tarbeks Osrami laborites Massachusettsis. Huvi pakuvad valguse parameetritega manipuleerimise viisid metamaterjalide ja optiliste skeemide näol. Avaldanud üle 40 publikatsiooni ja patendi (koos taotlustega). 2011. aasta Osrami Innovatsiooniauhind anti keraamiliste luminofooridega tegelevale uurimisrühmale tunnustusena olulise tehnoloogilise panuse eest. Tänu sellele on võimalik paljudes rakendustes saavutada selliseid valgustugevusi, mis varem olid kättesaamatud. Neid kasutatakse näiteks valgusdioodidel põhineval projektsioonil, autode tuledes, kuvariekraanidel jne.

Teoseid
 Off-resonant spectral hole burning in CaS:Eu crystals (kaasautor). // Phys. Rev. B56 (1997) 12992
 Luminescence efficiency of cerium doped insulators: The role of electron transfer processes (kaasautor). // Appl. Phys. Lett. 69 (1996) 3300
 Electronic structure and associated properties of Gd202S:Tb3+ (kaasautor). // J. Lumin. 87–89 (2000) 980
 Investigation of Fluorescence Yield of Phosphors in Vacuum Ultra-violet Region (kaasautor). //J. Electrochem. Soc. 151, H105 (2004)
 Investigation of Fluorescence Degradation Mechanism of Hydrated BAM (kaasautor). // J. Electrochem. Soc. 152, H183 (2005)
 Luminescence in nano-size Y2O3:Ce (kaasautor). // J. Lumin. (märts 2006, internet)
 patendid Ühendriikides ja mujal.

Välislingid 
 
 Raadiosaade KÖP: "Püramiidi tipus. Madis Raukas." Vikerraadio, 20. jaanuar 2012
 Kristel Soll: "Nädala portree — Saage tuttavaks: dr. Madis Raukas" Estonian World Review, 21. jaanuar 2005

Eesti füüsikud
Eesti materjaliteadlased
Eestlased Ameerika Ühendriikides
Sündinud 1966