joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Voldemar Tasa

Voldemar Tasa (sündinud 6. augustil 1948 Tallinnas) on eesti sporditegelane, orienteeruja, orienteerumistreener, kaitseliidu taasasutajaliige, Erna seltsi liige ja Arula külavanem alates 1996. aastast.

Haridus ja töö
Voldemar Tasa lõpetas 1968. aastal  Tallinna Polütehnikumi.  
 1971–74  ENSV Turismi- ja Ekskursiooninõukogu instruktor 
 1974–76 Balti Laevaremonditehases treener
 1976–77 Laste Turismi ja Ekskursiooni Keskmaja metoodik
 1977–78 spordiseltsi Dünamo inspektor
 1972–79 Dünamo orienteerumistreener
 1979–91 Madsa spordibaasi direktor
 1991–92 Kääriku spordibaasi juhataja
 1992–94 AS-i Kuutsemäe mäesuusakeskuse tegevdirektor
Alates 2003. aastast on Voldemar Tasa  OÜ Lutsujärve juhatuse liige.

Sporditegevus
Voldemar Tasa tegeles orienteerumisjooksuga 1961–78. aastal. Treeninguid on juhendanud Hugo Tartlan ja Tõnu Raid.
 Eesti meistrivõistluste teatejooksu hõbe, 1973
 Meistersportlane, 1974
 1971–88 Eesti NSV Orienteerumisspordi Föderatsiooni presiidiumi liige
 alates 1976 vabariikliku kategooria kohtunik
 alates 1982 osalenud Tartu suusamaratoni korraldamisel, alates 1997 Matu teeninduspunkti ülem  
Voldemar Tasa on Valgamaal ainuke SPORTident kiipidega võistluste korraldaja. 2020. aastal kasutati kiipe ka saunamaratonil.

Isiklikku
Voldemar ja abikaasa Eike Tasa Lutsu talu on Arula külaelu ja külaseltsi keskus. Korraldatakse Arula küla kokkusaamisi, kultuuriüritusi, antakse välja raamatuid ja koduloo-ainelisi brošüüre. Eike teab põhjalikult piirkonna ajalugu , peetakse küla blogi.  2019. aastal tähistati Arula küla esmamainimise 600. aastapäeva. 

Voldemar Tasa vend Johannes Tasa on samuti orienteeruja.

Tunnustused
Kaitseliidu Valgerist kaitseliidu taasasutajale 
Valgamaa vapimärk (2020)

Viited

Eesti sporditegelased
Eesti orienteerujad
Sündinud 1948
Gedly Tugi

Gedly Tugi (sündinud 11. septembril 2001 Karksi-Nuias) on Eesti kergejõustiklane, odaviskaja. Tema treener on Toomas Merila.

2018. aasta Euroopa U18 meistrivõistlustel Ungaris võitis Tugi tulemusega	55.28 (500 grammine oda) pronksmedali ning 2019. aasta Euroopa U20 meistrivõistluste Rootsis võitis ta samuti pronksmedali, saavutades tulemuse 54.52.

2019. aasta Eesti meistrivõistlustel tuli esmakordselt täiskasvanute arvestuses Eesti meistriks, tulemus 51.11. Teistkordselt tuli täiskasvanute Eesti meistriks 2022. aasta Eesti meistrivõistlustel visates oda 56.21. 2022. aasta Eesti U-23 meistrivõistlustel Rakveres tuli vanuseklassi meistriks tulemusega 58.39, mis on Eesti läbi aegade 4. tulemus.

2022. aasta Euroopa meistrivõistlustel kergejõustikus Münchenis jäi tema parimaks katseks 54.38, mis andis 18. koha.

Viited

Välislingid
 
 Gedly Tugi: pigem tunnen suurt ootust kui närvi. err.ee 17.08.2022.
 EM-il debüteerinud Gedly Tugi finaali ei pääsenud. Delfi Sport, 18.08.2022.

Eesti odaviskajad
Sündinud 2001
Morna Õnne talu

Morna Õnne talu on talu Lõuna-Eestis Karksi kihelkonnas Mulgimaal, Karksi-Nuiast 8 km kaugusel endise Morna mõisa maadel.

2010. aastal soetas Morna mõisa moonakamaja ja hilisema õunakuivati perekond Gavronski. Moonakamaja on elu- ja seminaripaik, samas on veinikelder ning veinikoda. Viinamäel on 4000 viinapuud, saaki annavad kaks põldu mustasõstrapõõsaid ja hektarijagu kirsipuid.

Talu teeb viinamarja-, mustasõstra-, kirsi-, rabarberi-, vaarika-, jõhvika- ja mustika-, aga ka kasemahlaveini. Praegu valmib 1000 pudelit aastas.

Ajalugu
Morna mõis oli kuni 1919. aasta võõrandamiseni Sieversite perekonna valduses, mõisa viimane omanik oli Karl von Sievers. Sieversi äi, Vagneri aiaäri ülemaednik, taanlane Ernst Ohlsen, istutas Mornas põllud ja kännustikud noori õunapuid täis, kuivendas suure tüki raba ja asutas sinna puukooli, ehitas kasvumajad ja roosikasvanduse. Ärisidemed olid näiteks Riia, Peterburi ja Moskvaga.

Esimene maailmasõda tõmbas tõusvale ärile kriipsu peale. Sieversid lahkusid Saksamaale, jäid vaid vanad Ohlsenid. Pärast perioodi, kus ärimehed Tallinnast olid kasutanud Morna aiatalu riiklike toetuste väljapetmiseks, andis 1929. aastal riik selle hallata lähedalasuvale Polli riigimõisale.

Kool lõpetas oma töö 1946. aasta kevadel. Alates 1945. aastast töötas Pollis ka äsja loodud teaduslik uurimisasutus Polli Aianduse ja Mesinduse Instituut, 1946 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Põllumajanduse Instituut, mille osaks jäid ka Morna aiad, kus tehti õuna-, pirni-, ploomi- ja kirsisortide katsetusi ja aretati hulk uusi puuviljasorte: Pollis on aretatud 26 õuna-, 3 pirni-, 19 ploomi-, 1 hapu ja 16 magusa kirsipuu sorti ning 4 maasika-, 6 vaarika-, 1 punasesõstra-, 3 valgesõstra-, 13 mustasõstrasorti ja 1 karusmarjasort.

2000. aasta paiku oli taastas perekond Mets elamuks mõisa tuuliku vareme, süvendas paisjärve ja taastas mitukümmend hektarit õunapuuaeda.

Vaata ka
Morna mõis
Karksi ordulinnus

Välislingid
Kodulehekülg
Priscilla Õmblus. "Meie veinikultuur. Kiirkäik Viljandimaa Toscanasse". Sakala, 23. veebruar 2020 (vaadatud 29. veebruar 2020)
Egon Valdaru, Elmo Riig. "Galerii. Mornas ootab kulastajaid imposantne veinitalu". Sakala, 2. november 2016 (vaadatud 29. veebruar 2020)

Karksi kihelkond
Eesti talud
Vein
José Ángel Valdés

José Ángel Valdés Díaz (tuntud ka kui José Ángel või Cote; sündinud 5. septembril 1989 Gijóns) on Hispaania jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Osasuna.

Ta alustas klubikarjääri Sporting de Gijónis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 1999. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2009. aastal.

2011. aastal liitus ta Itaalia kõrgliiga klubiga AS Roma. 2012. aastal naasis ta Hispaaniasse, mängides kaks hooaega Real Sociedadis.

2014. aastal siirdus ta Portugali kõrgliiga klubisse Porto. Hooajal 2016–2017 mängis ta laenul Villarrealis. 2017. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Eibariga. Pärast seda, kui Eibar hooaja 2020–21 järel Hispaania kõrgliigast välja langes, sõlmis ta 2021. aasta juulis kaheaastase lepingu Osasunaga.

2011. aastal tuli José Ángel Hispaania kuni 21-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistriks.

Hispaania jalgpallurid
AS Roma mängijad
Real Sociedadi mängijad
FC Porto mängijad
Villarreal CF mängijad
SD Eibari mängijad
CA Osasuna mängijad
La Liga mängijad
Serie A mängijad
Primeira Liga mängijad
Sündinud 1989
Bellingshauseni kraater

Bellingshauseni kraater (ladina keeles Bellinsgauzen) on kraater, mis asub Kuu tagaküljel lõunapolaaralas. Kraater sai oma nime  baltisaksa päritolu meresõitja, Venemaa admiral Fabian Gottlieb Benjamin von Bellingshauseni järgi, seda kinnitas 1970. aastal Rahvusvaheline Astronoomiaunioon.

Kraatri kirjeldus 
Kraatri lähimad naabrid on Cabannese kraater läänes; Bhabha ja Bose kraatrid põhjas; Stoney kraater kirdes; Lemaître'i kraater idas ja kraatrivalli lõunaosaga piirnev Berlage kraater. Kraatri keskuse selenograafilised koordinaadid on 60°43′S ja 164°51′W, kraatri läbimõõt on 63 km, sügavus on 2,7 km.

Info allikad 
 Kuu piltide digitaalne atlas.
 Kraatri kirjeldus saidil The Moon-Wiki.
 Andersson, L.E., and E.A. Whitaker, NASA Catalogue of Lunar Nomenclature, NASA Reference Publication 1097, October 1982.

Viited 

Kuu kraatrid
Felipe Augusto de Almeida Monteiro

Felipe Augusto de Almeida Monteiro (tuntud lihtsalt kui Felipe; sündinud 16. mail 1989 Mogi das Cruzesis) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Madridi Atlético.

Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis União Mogi. 2011. aastal mängis ta Brasiilia esiliiga klubis Bragatino.

2012. aastal liitus ta Brasiilia kõrgliiga klubiga Corinthians. 26. juulil 2015 lõi ta mängus Coritiba vastu oma esimese värava Brasiilia kõrgliigas. Samal hooajal tuli ta klubiga Brasiilia meistriks.

2016. aastal siirdus ta Portugali kõrgliiga klubisse Porto. 23. augustil 2016 lõi ta UEFA Meistrite Liiga playoff-mängus Roma vastu värava. Viis päeva hiljem lõi ta Lissaboni Sportingu vastu oma esimese värava Portugali liigas. Hooajal 2017–18 tuli Felipe Portoga Portugali meistriks.

2019. aasta mais suundus ta 20 miljoni euro eest Madridi Atléticosse.

Brasiilia jalgpallikoondises tegi Felipe debüüdi 11. septembril 2018 sõprusmängus El Salvadori vastu.

Saavutused 
Corinthians
Campeonato Brasileiro Série A: 2015
Campeonato Paulista: 2013
Copa Libertadores: 2012
Recopa Sudamericana: 2013
Klubide maailmameistrivõistlused: 2012
Porto
Primeira Liga: 2017–18
Supertaça Cândido de Oliveira: 2018

Brasiilia jalgpallurid
Sport Club Corinthians Paulista mängijad
FC Porto mängijad
Madridi Atlético mängijad
Primeira Liga mängijad
La Liga mängijad
Sündinud 1989
Yassine Bounou

Yassine Bounou (araabia keeles ياسين بونو, tuntud ka kui Buno; sündinud 5. aprillil 1991 Montréalis) on Maroko jalgpallur, kes mängib väravavahina Hispaania kõrgliiga klubis Sevilla ja Maroko jalgpallikoondises.

Ta sündis Kanadas, kuid kolis lapsepõlves Marokosse. 1999. aastal liitus ta Maroko jalgpalliklubiga Wydad Casablanca. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2010. aastal.

2012. aasta juunis liitus ta Hispaania klubiga Madridi Atlético. Ta mängis klubi duubelmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas. Aastatel 2014–2016 mängis ta laenul Hispaania esiliiga klubis Real Zaragoza.

2016. aasta juulis sõlmis ta lepingu Hispaania esiliiga klubiga Girona. Hooajal 2017–18 tõusis ta klubiga Hispaania kõrgliigasse. 2019. aasta septembris suundus ta laenule Sevilasse.

2020. aasta septembris sõlmis ta Sevillaga püsiva lepingu. 20. märtsil 2021 lõi ta Hispaania kõrgliigas Valladolidi Reali vastu mängu lõpuminutitel värava, tuues Sevillale 1:1 viigi.

Maroko jalgpallikoondises tegi Bunou debüüdi 15. augustil 2013 sõprusmängus Burkina Faso vastu. Ta on kuulunud Maroko koondisse 2017. ja 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel ning 2018. aasta maailmameistrivõistlustel. Lisaks kuulus ta 2012. aasta suveolümpiamängudel Maroko olümpiakoondisse.

Viited 

Maroko jalgpallurid
Girona FC mängijad
Sevilla FC mängijad
La Liga mängijad
Sündinud 1991
João Félix

João Félix Sequeira (sündinud 10. novembril 1999 Viseus) on Portugali jalgpallur, kes mängib ründajana Hispaania kõrgliiga klubis Madridi Atlético ja Portugali jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Portugali suurklubis Lissaboni Benfica 2015. aastal. 2016. aastal debüteeris ta Benfica duubelmeeskonnas Portugali esiliigas. Ta mängis Benfica duubelmeeskonnas kaks hooaega ja lõi seitse väravat. 

18. augustil 2018 tegi ta Benfica põhimeeskonnas debüüdi Portugali kõrgliigas. Kaheksa päeva hiljem lõi ta mängus Lissaboni Sportingu vastu oma esimese värava Portugali kõrgliigas. Félix tuli sel hooajal Benficaga Portugali meistriks ja valiti liiga hooaja parimaks noormängijaks. Ta lõi hooajal 2018–19 liigas kokku 15 väravat. 11. aprillil 2019 tegi ta UEFA Meistrite Liiga veerandfinaalis Frankfurdi Eintrachti vastu kübaratriki, saades sellega UEFA Meistrite Liiga ajaloo noorimaks mängijaks, kes seda suutnud on.

2019. aastal pälvis ta Euroopa parima noorjalgpalluri auhinna Golden Boy. 

2019. aastal siirus ta 126 miljoni euro eest Madridi Atléticosse. See oli suuruselt neljas üleminekutasu jalgpalli ajaloos. Esimese värava lõi ta Madridi Atlético särgis Hispaania kõrgliigas 1. septembril 2019 mängus Eibari vastu. Hooajal 2020/21 tuli ta Atléticoga Hispaania meistriks. Hooajal 2021/22 valiti Félix Atlético hooaja parimaks mängijaks.

Portugali jalgpallikoondises tegi Félix debüüdi 5. juunil 2019 UEFA Rahvuste Liiga poolfinaalis Šveitsi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 5. septembril 2020 UEFA Rahvuste Liiga mängus Horvaatia vastu. Ta kuulus Portugali koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Saavutused 
Benfica
Primeira Liga: 2018–19
Madridi Atlético
La Liga: 2020–21

Viited

Välislingid 

 Profiil Madridi Atlético kodulehel

Portugali jalgpallurid
Lissaboni Benfica jalgpallurid
Madridi Atlético mängijad
Primeira Liga mängijad
La Liga mängijad
Sündinud 1999
Pühalaul

Pühalaul ehk proosatekstiline kirikulaul on kolme prosoodilise parameetri: (1) kestuse ehk temporaalsuse, (2) valjuse ehk dünaamilisuse ja (3) kõrguse ehk intonatsiooni tähelepanelik vaatlemine Piibli ja liturgiliste tekstide lausumisel ja nende parameetrite märkamine ning nendega arvestamine meloodiajoonise kujunemisel ning selle esitamisel.

Vagadusliku määratluse kohaselt võib öelda, et pühalaul on põhiosas Piibli (valdavalt muutmata kujul) tekstide keskendunud või pühaliku veendumusega palvemeelne, enamjaolt ühehäälne ja üldjuhul instrumentaalsaateta (a cappella) muusikaline lausumine, püüdes alluda täielikult ja igakülgselt Jumala Sõna autoriteedile ning arvestades kasutatava keele eripärasid.
Adonis Georgiadis

Spyridon-Adonis Georgiadis (kreeka keeles Σπυρίδων-Άδωνις Γεωργιάδης; sündinud 6. novembril 1972 Ateenas) on Kreeka poliitik, ta on aastast 2016 paremtsentristliku erakonna Uus Demokraatia aseesimees. Ta oli aastatel 2013–2014 Kreeka tervishoiuminister. Ta on 9. juulist 2019 Kreeka arenguminister.

Ta sündis aastal 1972 Ateenas. 15-aastasena töötas ta oma isa raamatukaupluses. Ta on lõpetanud Ateena ülikooli filosoofiateaduskonna ajaloo- ja arheoloogia osakonna.

Ta oli 25. juunist 2013 kuni 10. juunini 2014 Kreeka tervishoiuminister.

9. juulist 2019 on ta Kreeka arenguminister.

Isiklikku 
Ta on aastast 2009 abielus muusiku Eugenia Manolidesiga, neil on kaks ühist poega (sündinud 2005 ja 2014).

Välislingid 
 Adonis Georgiadise koduleht (kreeka keeles)

Kreeka poliitikud
Sündinud 1972
Andri Taran

Andri Taran (ukraina keeles Андрій Таран, sündinud 4. märtsil 1955 Oderi äärses Frankfurdis) on Ukraina diplomaat, sõjaväelane ja poliitik.

Riigi teenistuses 
Ta oli 2015. aasta detsembrist kuni 2016. aasta aprillini Ukraina maavägede ülema esimene asetäitja. 

Ta oli alates 4. märtsist 2020 kuni 3. novembrini 2021 Ukraina kaitseminister.

Alates 4. maist 2022 on ta Ukraina suursaadik Sloveenias.

Auastmed 
 kindralleitnant

Viited

Välislingid 
 Данило Пылыпчук Министерство обороны: "профессионалы" против "реформаторов" - Zn.ua, 09.04.2020
 Министерство обороны отреагировало на критическую публикацию ZN.UA - Zn.ua, 11.04.2020

Ukraina diplomaadid
Ukraina sõjaväelased
Ukraina kaitseministrid
Sündinud 1955
Mikk Pärnits

Mikk Pärnits (sündinud 3. septembril 1985 Uulus) on eesti  kirjanik, tõlkija ja kultuurikriitik.

Pärnits lõpetas 2004. aastal Pärnu Raeküla Gümnaasiumi.

Ta on olnud seotud rühmitustega Nihilist. On kirjutanud teravas sõnastuses peavoolulisi hoiakuid ründavat kultuurikriitikat. Jooksvalt avaldab Pärnits oma tekste võrguressursis Patreon: "Selle asemel, et paigutada oma loomingut ning kirjutisi erinevatesse Eesti ajakirjandus- ja meediaväljaannetesse, alustasin ma oma Patreoni leheküljega". 

18. augustil 2020 anti Mikk Pärnitsale vägivallaennetuse auhind Instagrami kampaania "See pole okei" algatamise eest. Päev hiljem teatas justiitsminister Raivo Aeg, et see toimus auhinna statuuti rikkudes ning seega oli Pärnitsale auhinna andmine tühine. Auhinna statuut näeb ette, et auhinnakomisjon esitab auhinna saajad ministrile kinnitamiseks, aga seda ei tehtud. Kogu temaatika pälvis palju meediatähelepanu.. 21. augustil kinnitas justiitsminister Raivo Aeg autasustamise käskkirja, kuid ühe erandiga: Pärnitsa osas lükkas ta komisjoni ettepaneku tagasi. Mikk Pärnits oli presidendi tänuüritusel oma riietuse ja kõnega ning ka varasemate väljaütlemistega poleemikat tekitanud.

Ilmunud raamatud 
 Näiv on jääv (lühijutud) 2005.
 Hundikutsikaeetika  2009.
 Peremees ja parasiit, ehk, Armastuslugu lastele. 2013.
 Symboolne eesti pimedus  2014.
 Kaotaja 2014.
 Külmad on nende nimed 2015.
 Nihilist.fm. Final cut 2017.
 Kõikide asjade valgus 2019.
 Must Mägi 2019.

Tõlkinud 
 Kondenseeritud kaos : [sissejuhatus kaosmaagiasse] / Phil Hine 2009.
 Liber Kaos / by Peter J. Carroll .2006.
 Necronomicon - võimalikkuse lubatus. 2007. 
 Saatanlikud pühakirjad / Peter H. Gilmore.

Viited 

Eesti kirjanikud
Eesti tõlkijad
Eesti kriitikud
Sündinud 1985
Kalasabatapp

Kalasabatapp on puitseotis (tapp), mis koosneb trapetsikujulisest tapikeelest ja keelepesast.

Kalasabatappidel peetakse kõige optimaalsemaks kaldenurgaks lehtpuu puidul 1:8 ja okaspuu puidul 1:6. Tihti kasutatakse kalasabatappe sahtlite, karpide ja mööbli valmistamisel, sest see tapp on tugev seotis ja jätab ilusa mustri.

Kalasabatappide liigid

Läbiv kalasabatapp on tapiliik, kus tapikeeled jäävad mõlema detaili nurgas nähtavaks. 

Läbiv kahekordne kalasabatapp koosneb ühest kalasabatapist, millest on välja lõigatud uus tapp. Eelnevast tapist jääb alles umbes 4 mm.

Poolpeidetud kalasabatapp on selline kalasabatapp, mida kasutatakse sahtlite ja karpide esinurkade kinnitamiseks nii, et tapiseotis jääb suletud asendi puhul varjatuks.

Peidetud kalasabatapp sarnaneb konstruktsioonilt läbiva kalasabatapiga, aga erineb selle poolest, et seotis on detaili või elemendi sisse peidetud 45- kraadise eerungnurgaga. 

Kaldkalasabatapi erinevus seisneb selles, et selle tapid on töödeldud kalde alla.

Kalasabatappide valmistamine
Algselt valmistati tappe peitli ja kirvega. Tänu tööstusrevulutsiooni arenguga tulid uued ja paremad töötlemisviisid. Tänapäeval võib kalasabatappide lihtsamaks valmistamiseks kasutada valmisrakist või kopeerrõngast, mille abil saab kalasabatapid kiirelt ja lihtsalt valmis freesida.

Viited

Puitseotised
Põll (kajaki kate)

Põll ehk pritsmepõll on kajaki kate, mis kinnitatakse kokpiti avale ja sõudja keha ümber. 

Põll võimaldab kajakiga sõita ka merel, sest lained ei pritsi vett kajakki (enamik kanuu tüüpe meresõiduks ei sobi, sest on pealt avatud).

Viited
Rudolf Lukas

Rudolf Lukas (11. oktoober 1886 Nagyvárad (nüüd Oradea) – 22. veebruar 1938 Praha) oli Austria-Ungari ja Tšehhoslovakkia sõjaväelane (major, 1935).

Ta teenis 1909–1918 91. jalaväerügemendis ja osales esimeses maailmasõjas (kapten, 1918). Alates 1919. aastast teenis ta Tšehhoslovakkia sõjaväes. Abiellus 1918 Anna Marie Baueriga. 1932. aastal osales Vahva sõduri Švejki sõprade seltsi asutamises.

Välislink

Sudeedisakslased
Sündinud 1886
Surnud 1938
1988. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

1988. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 5. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, kus osalesid naised. Võistlused toimusid 29. veebruarist 6. märtsini Chamonix's Prantsusmaal. 

Samal aastal peetud taliolümpiamängude tõttu meestele maailmameistrivõistlusi ei peetud. Viimast korda toimusid eraldi naiste ja meeste maailmameistrivõistlused, alates 1989. aastast peeti meeste ja naiste maailmameistrivõistlusi koos.

Pärast seda, kui Saksamaa sportlased eelmisel aastal esimest korda võistlesid, võitis Petra Schaaf sprindis kuldmedaliga naiste laskesuusatamises Saksamaa Liitvabariigi esimese medali. Esmakordselt ei võitnud kumbagi sprindi- ega individuaalvõistluse kahest kuldmedalist Nõukogude Liit. Viiendat korda järjest võitis teatevõistlustel kuldmedali Nõukogude Liit.

Tulemused

Naised

5 km sprint 

Kuupäev: 18. veebruar
Osavõtjaid: 47 võistlejat
Riike: 
Maailmameister 1987:  Elena Golovina

10 km eraldistardist sõit
		 
Kuupäev: 20. veebruar
Osavõtjaid: 47 võistlejat
Riike: 
Maailmameister 1987:  Sanna Grønlid

3x5 km teatesõit

Kuupäev: 19. veebruar
Osavõtjaid: 11 võistkonda
Maailmameister 1987: Elena Golovina,Venera Tšernõšova,Kaija Parve

Medalid

Laskesuusatamise maailmameistrivõistlused
Maailmameistrivõistlused, 1988 laskesuusatamine
Vadim Malakhatko

Vadim Malakhatko (ukraina keeles Вадим Володимирович Малахатько Vadõm Volodõmõrovõtš Malahatko; sündinud 22. märtsil 1977 Kiievis) on Ukrainast pärit Belgia maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1999).

Malakhatko tuli 1997. ja 1998. aastal Ukraina meistrivõistlustel viiendaks. Suurmeistriks sai ta 22-aastaselt 1999. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 

2001. aastal pääses ta mängima Moskvas peetud FIDE maailmameistrivõistlustele nokautsüsteemis (128 osavõtjat), kus sai turniiritabelis 87. asetuse. Kaotas avaringis Sergei Movsesjanile 1,5:2,5 ja langes edasisest konkurentsist välja.

Malakhatko võitis Ukraina võistkonna koosseisus 2000. aastal İstanbulis maleolümpial pronksmedali ja 2001. aastal Jerevanis võistkondlikel maailmameistrivõistlustel kuldmedali.

2007. aastast esindab Malakhatko rahvusvahelistel malevõistlustel Belgiat.

Aastavahetusel 2007/2008 peetud Hastingsi turniiril jagas Malakhatko esikohta.

Isiklikku
Ta on abielus naiste malesuurmeistri Anna Zozuliaga.

Välislingid

Vadim Malakhatko FIDE andmebaasis

Belgia maletajad
Ukraina maletajad
Sündinud 1977
Lisaväärtus

Lisaväärtus on marksistlikus majandusteaduses palgatööliste tööga loodud väärtuse osa, mille võrra uus väärtus on suurem tööjõu väärtusest.

Igasugune inimese tööaeg võib jaguneda kaheks osaks — vajalikuks tööajaks, mille jooksul taastoodetakse tööjõu väärtus ja lisatööajaks, mille jooksul luuakse lisaväärtus. Ilma lisatööta ei saa eksisteerida ükski ühiskond, sest igas ühiskonnas on, peale töövõimeliste inimeste, ka lapsi ja vanureid, kelle vajaduste rahuldamiseks on vaja lisaväärtust. Ka ühiskonna arenguks on vaja lisaväärtusi.
Soomukas (perekond)

Soomukas (Lepisma) on perekond putukaid harjashännaliste seltsist.

Perekonda kuulub kolm liiki.

Liike
Lepisma saccharina – majasoomukas

Vaata ka
kodusoomukas
paberisoomukas

Hooghännalised
Werner Walde

Werner Walde (12. veebruar 1926 Döbeln – 26. juuni 2010 Cottbus) oli Saksa DV partei- ja riigitegelane.

Werner Walde oli pärit töölisperekonnast. Ta õppis haldusteenistujaks. 

Aastatel 1943–1945 oli ta Riigi Tööteenistuses. 1945. aasta aprillis mobiliseeriti ta Wehrmachti, oli lühikest aega Ameerika ja Briti sõjavangis. 

1945. aastal astus ta Saksa Vabade Ametiühingute Koondisse ja 1946. aastal Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse. 1948. aastast alates kuulus ta Saksa Vaba Noorsoo Liitu. Walde töötas 1945–1950 Döbelnis sotsiaalkindlustuskassas. 1951–1953 oli ta Meißenis Saksimaa parteikoolis assistent, õpetaja ja parteisekretär. Samal ajal õppis ta kaugõppes parteikoolis. 1953–1955 oli ta Cottbusi ringkonna parteikooli juhataja asetäitja. 1954–1960 õppis ta parteikõrgkoolis, mille lõpetas ühiskonnateadlase diplomiga. 1955–1961 oli ta Cottbusi ringkonna Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei piirkonnaorganisatsiooni töötaja. 1961–1964 oli ta Senftenbergi kreisi Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei allorganisatsiooni esimene sekretär. 1964–1966 õppis ta Berliinis Majanduse Kõrgkoolis. 1966–1969 oli ta Cottbusi ringkonna Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei piirkonnaorganisatsiooni teine sekretär. 1969–1989 oli ta Cottbusi ringkonna Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei piirkonnaorganisatsiooni esimene sekretär. 

Alates 1971. aastast oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee ja Rahvakoja (parlamendi) liige. 1976–1989 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaat. 20.–21. jaanuaril 1990 heideti ta Saksamaa Sotsialistlikust Ühtsusparteist välja.

Viited

Saksamaa poliitikud
Saksa DV poliitikud
Sündinud 1926
Surnud 2010
Marco Rojas

Marco Rodrigo Rojas (sündinud 5. novembril 1991 Hamiltonis) on Uus-Meremaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Austraalia kõrgliiga klubis Melbourne Victory ja Uus-Meremaa jalgpallikoondisses.

Ta on Tšiili päritolu.

Austraalia kõrgliigas debüteeris ta 2009. aastal Wellington Phoenixi ridades. 2011. aasta märtsis sõlmis ta kaheaastase lepingu Melbourne Victoryga. Hooajal 2012–13 lõi ta Austraalia kõrgliigas 15 väravat. Samal hooajal valiti ta Austraalia kõrgliiga hooaja parimaks mängijaks ja ühtlasi ka parimaks noormängijaks.

2013. aasta mais liitus ta Saksamaa klubiga VfB Stuttgart. Ta pääses väljakule vaid klubi duubelmeeskonnas Saksamaa kolmandas ja neljandas liigas. Hooaja 2014–15 alguses mängis ta laenul Saksamaa esiliiga klubis Greuther Fürth. Seejärel suundus ta laenule Šveitsi kõrgliiga klubisse Thun, kus mängis kuni hooaja 2015–16 lõpuni.

Hooajal 2016–17 mängis ta taas Melbourne Victorys, lüües liigas 13 väravat. Aastatel 2017–2019 mängis ta Hollandi kõrgliiga klubis SC Heerenveen ja 2019–2020 Taani kõrgliiga klubis SønderjyskE.

2020. aasta jaanuaris liitus ta juba kolmandat korda oma karjääri jooksul Melbourne Victoryga, kellega sõlmis kahe ja poole aasta pikkuse lepingu.

Uus-Meremaa jalgpallikoondisse debüteeris Rojas 25. märtsil 2011 mängus Hiina vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 11. septembril 2012 MM-i valikmängus Saalomoni Saarte vastu. Ta on kuulunud Uus-Meremaa koondisse 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril ning 2012. ja 2016. aasta Okeaania meistrivõistlustel. Lisaks kuulus ta 2012. aasta suveolümpiamängudel Uus-Meremaa olümpiakoondisse.

Uus-Meremaa jalgpallurid
Wellington Phoenix FC mängijad
Melbourne Victory FC mängijad
Sündinud 1991
Talve (film)

"Talve" on Oskar Lutsu Paunvere lugude põhjal valminud Eesti film. "Talve" on filmi "Sügis" järg.

Osatäitjad 
Arnold Tali – Franz Malmsten juunior
Oskar Toots – Karl Robert Saaremäe
Fritz Kiir – Märt Koik
Maie – Henessi Schmidt
Selma Ollep – Saara Nüganen
Kaupmees Ollep – Harry Kõrvits
Raja Teele – Riina Hein
Henrich Georg Adniel Kiir – Margus Lepa
Jaan Imelik – Rein Aedma
Lesta – Tõnu Alveus

Vaata ka 
 Kevade
 Suvi
 Sügis

Viited 

Eesti filmid
2020. aasta filmid
Eesti draamafilmid
Linus Omark

Linus Karl Heimer Omark (sündinud 5. veebruaril 1987 Övertorneås) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib Rootsi kõrgliiga klubis Luleå HF ründajana vasakäärel.

Ta alustas Luleås ka klubikarjääri. Luleå meeskonnas debüteeris ta Rootsi kõrgliigas hooajal 2005–06. Hooajal 2009–10 mängis ta KHL-is Moskva Dinamo ridades.

2007. aastal valis Edmonton Oilers ta NHL-i draftis 97. valikuna. Oilersi meeskonnaga liitus ta hooajal 2010–11. Hooajal 2012–13 mängis ta Šveitsi kõrgliiga klubis EV Zug. Ta oli sel hooajal 69 (17+52) punktiga liiga resultatiivseim mängija. Seejärel naasis Omark Põhja-Ameerikasse. 2013. aasta detsembris siirdus ta Buffalo Sabresi. Hooaja lõpus naasis ta Luleå HF-i.

Hooajal 2014–15 mängis Omark KHL-is Jokerite ridades. 2015. aastal liitus ta Ufa Salavat Julajeviga, kus mängis kokku viis hooaega. Aastatel 2016, 2018 ja 2020 osales Omark KHL-i tähtede mängul.

2020. aasta märtsis naasis Omark Šveitsi kõrgliigasse, liitudes Genève-Servette'iga, kellega sõlmis kaheaastase lepingu. 2021. aasta juulis naasis ta Luleåsse.

2017. aastal tuli Omark Rootsi jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks. Lisaks on ta maailmameistrivõistlustelt võitnud veel kaks pronksmedalit. Ta kuulus Rootsi koondisse ka 2018. aasta taliolümpiamängudel.

Viited

Välislingid 
 Linus Omark KHL.ru lehel
 Linus Omark NHL.com lehel
 Linus Omark hockeydb.com lehel

Rootsi jäähokimängijad
Edmonton Oilersi mängijad
Buffalo Sabresi mängijad
HK Moskva Dinamo mängijad
Jokerite mängijad
Ufa Salavat Julajevi mängijad
Sündinud 1987
Lääne-Hiina

Lääne-Hiina (lihtsustatud hiina kirjas: 中国西部; traditsioonilises hiina kirjas: 大陸西部; pinyinis: Zhōngguó Xībù) on Hiina Rahvavabariigi läänepoolsem osa. 

Hiina valitsuse andmetel hõlmab Lääne-Hiina ühte omavalitsust (Chongqing), kuut provintsi (Sichuani, Guizhoud, Yunnan, Shaanxi, Gansu ja Qinghai) ning kolme autonoomset piirkonda (Tiibet, Ningxia ja Xinjiang).

Vaata ka
Kesk-Hiina
Ida-Hiina
Kirde-Hiina
1989. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

1989. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 24. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 7.–12. veebruarini Austrias Feistritzis.

Esmakordselt peeti meeste ja naiste maailmameistrivõistlused koos. Esmakordselt korraldati ka võistkondlik võistlus. Võistkonna starti ei läinud ühegi võistkonna üks laskesuusataja, vaid kogu meeskond, mis koosneb neljast inimesest. Raja läbimisel ja finišipaigal ei tohtinud võistkonna esimese ja viimase liikme vaheline kaugus ületada 15 sekundit või 50 meetrit, vastasel juhul lisati ajale 1 karistusminut. Iga võistluse korral läks kogu võistkond 150 m karistusringile, kui tehti möödalask. Kõik pidid korra laskma, laskmine toimus üksi. Kolm ülejäänud meeskonnaliiget pidid ootama, millal kolleeg laskmise lõpetab ja tulemuse saab. Pärast seda läksid kõik neli edasi järgmisse laskmisse või finišisse. Kogu aega võetakse arvesse võistkonna viimase liikme finišist.

Naistel muutusid mõlema distantsi pikkused; 5 km pikkune sprindidistants asendati 7,5 km pikkuse sprindidistantsiga ja 10 km distants pikenes 15 km pikkuseks.

Tulemused

Mehed

10 km sprint

Kuupäev: 11. veebruar
Osavõtjaid: 84 võistlejat
Riike: 
Maailmameister 1987:  Frank-Peter Rötsch

20 km eraldistardist sõit

Kuupäev: 7. veebruar
Osavõtjaid: 84 võistlejat
Riike: 
Maailmameister 1987:  Frank-Peter Rötsch

4x7,5 km teatesõit

Kuupäev: 12. veebruar
Osavõtjaid: 21 võistkonda
Riike: 
Maailmameister 1987: Jurgen Wirth,Frank-Peter Rötsch,Matthias Jacob,Andre Sehmisch

20 km võistkonnavõistlus

Kuupäev: 9. veebruar
Osavõtjaid: 19 võistkonda
Riike:

Naised

7,5 km sprint

Kuupäev: 11. veebruar
Osavõtjaid: 44 võistlejat
Riike: 
Maailmameister 1988:  Petra Behle

15 km eraldistardist sõit

Kuupäev: 7. veebruar
Osavõtjaid: 45 võistlejat
Riike: 
Maailmameister 1988:  Anne Elvebakk Linn

3x7,5 km teatesõit

Kuupäev: 12. veebruar
Osavõtjaid: 9 võistkonda 
Maailmameister 1988: Elena Golovina,Kaija Parve,Venera Tšernõšova

15 km võistkonnavõistlus

Kuupäev: 9. veebruar
Osavõtjaid: 9 võistkonda

Medalid

 

Laskesuusatamise maailmameistrivõistlused
Maailmameistrivõistlused, 1989 laskesuusatamine
Velsk

Velsk on linn Venemaal Arhangelski oblastis, Velski rajooni keskus. Asub kohas, kus Veli jõgi suubub Vaga jõkke, 510 km Arhangelskist lõuna pool.

Asulat on esmakordselt mainitud 1137. aastal.

1780. aastal sai linnaõigused.

2017. aastal oli linnas 22 700 elanikku.

Linna läbib raudteeliin Moskva-Kotlas-Vorkuta.

Peamine tööstusharu on metsa- ja puidutööstus.

Viited

Välislingid 

 Velski linna-asunduse koduleht

Arhangelski oblasti linnad
Púr Múdd

Púr Múdd (ka Pür Müdd) on Eesti tantsumuusika duo, mis loodi 2015. aastal. Liikmed on Joonatan Siiman ja Oliver Rõõmus, varem oli Joonatan Siimani asemel Joonas Alvre.

Karjäär 
2016. aasta Eesti Laulul osales Púr Múdd lauluga "Meet Halfway", kus saavutas teises poolfinaalis 8. koha.

30. märtsil 2016 avaldati teine singel "Figures".

29. septembril 2016 tuli välja Crius X Púr Múdd ühislugu "The Way It Goes".

7. märtsil 2017 ilmus singel "Rose To Die".

11. aprillil 2017 ilmus Púr Múddi esimene album "Undefined".

21. aprillil 2017 avaldas Púr Múdd Criusega uue laulu "Broke Apart".

Púr Múdd esines 2017. aasta Weekend Festival Balticul.

22. augustil 2017 avaldati lugu "A Million Reasons".

9. märtsil 2018 ilmus uus lugu "The Best Thing" koos sakslasest produtsendiga Seizo. Loo andis välja plaadifirma Armada Music.

20. juulil 2018 teatas bänd, et vahetab lauljat. Joonas Alvre asemele tuli Joonatan Toomiste.

27. juulil 2018 esines duo Võsu Rannafestival Power on the Beach.

30. juulil 2018 ilmus uus singel "MOMENT", millel teeb kaasa Londonist pärit RnB laulja Sinclair The Mage.

Púr Múdd esines augustis 2018. aasta Weekend Festival Balticul.

Púr Múdd avaldas 2. novembril 2018 uue loo “Truth Is” koostöös Andreas Poomiga. Lugu esitleti esmakordselt MyHits Awardsil, mis toimus 3. novembril 2018 Saku Suurhallis.

4. oktoobril 2019 ilmus uus singel “Smile”, mis tuli välja plaadifirma Armada Music alt.

7 .veebruaril 2020 ilmus singel "Ooh Aah", mis on ühtlasi ka koosseisu esimene lugu, millele on vokaali andnud bändi liige Joonatan. Lugu tuli välja Hollandi plaadifirma Soave Recordsi alt ning on saadaval kõikides muusikaplatvormides.

Sama looga esines Púr Múdd Eesti Laulu 2020. aasta finaalis külalisena.

2020. aasta aprillis anti koostöös Andreas Poomiga välja lugu "Get Away"

Maikuus ilmus uus lugu "Higher", kus teeb kaasa ka Ameerika päritolu laulja Chris Jamison.

2020. aasta detsembris anti koostöös Ott Leplandiga välja lugu "Vaikida võib", mis on ühtlasi Púr Múddi esimene eestikeelne lugu.

Eesti ansamblid
Müügikõne

Müügikõne (sales call) on telefonikõne, mille ettevõtte müügiesindaja on teinud inimese lauatelefonile või mobiilile, eesmärgiga müüa kaupu, teenuseid jne. 

Parimad päevad müügikõnede tegemiseks on kolmapäev ja neljapäev. Müügikõnet ei tasu teha reedeti, kuna siis pole kõned edukad. Sobivaim aeg müügikõnede tegemiseks on vahemikus kella 9–18, õhtul kella 16–17. Tulemused näitasid ka kõige halvemat aega müügikõne tegemiseks, see on vahemikus kella 17–18 õhtul. Teine parim aeg müügikõne tegemiseks oleks hommikul vahemikus kella 10–11.

Müügikõne pikkus 
Parimaks müügikõne pikkuseks on 2 kuni 10 minutit. Selles ajavahemikus suudab müüja edukalt sattuda dialoogi ning anda piisavalt infot toote kohta, paljastamata liiga palju. Müügikõnet tehes tuleks tekitada kliendis piisav huvi, et ta sooviks seda toodet soetada ja ise avastada.

Kõige parem viis parimaks müügikõne pikkuse leidmiseks on kõnede salvestamine, millega kogutakse andmeid kõnede pikkuse kohta ning selle kaudu leitakse keskmine kõne kestus.

Müügikõne sihtrühm 
Kõige parem müügikõne sihtrühm on inimesed vanuses üle 60 eluaasta. Tihtipeale on vanurid väga uudishimulikud ja väga kergesti pehmeks räägitavad.

Kõige halvem sihtrühm müügikõneks on Z-generatsioon ehk inimesed vanuses 18–25.

Kuidas jätta müügikõne käigus positiivne mulje 
Telefoni teel müües kehtivad täpselt samad reeglid nagu füüsilise kontakti korral. Müügikõne käigus tuleks jätta kliendile mulje, et teda austatakse. Kasuks tulevad viisakus, kliendi vajaduste ärakuulamine, rahulik hääletoon. Kindlasti ei tohi olla liiga pealetükkiv.

Viited

Välislingid 
 https://www.collinsdictionary.com/dictionary/english/sales-call/
 https://www.salesmate.io/blog/the-best-day-and-time-to-make-a-sales-call/
 https://www.insightsquared.com/blog/what-call-duration-says-about-your-sales-team/
Leiblach

Leiblach on Bodeni järve ja Reini jõe lisajõgi.

Leiblachi lähe on Saksamaa Heimenkirchi valla lähedal, voolates edelasse. Austria linna Hohenweileri lähedal suubub jõkke väike Rickenbachi lisajõgi. See lisajõgi moodustab osa Austria-Saksa piirist ning suubumiskohast edasi on piiriks Leiblach, kuni see lõpuks suubub Bodeni järve Saksamaa Lindau linna ja Austria Lochau linna vahel.
Keenia kuninganna

Keenia kuninganna (täielik tiitel inglise keeles Queen of Kenya and of Her other Realms and Territories, Head of the Commonwealth) oli Keenia riigipea 12. detsembrist 1963 kuni 12. detsembrini 1964.

Ainus Keenia kuninganna on olnud Elizabeth II, keda kohapeal esindas kindralkuberner Malcolm MacDonald (1901–1981). 

Elizabeth II on Keeniat külastanud nii enne kui ka pärast oma lühikest valitsemisaega. Esimene visiit (alates 1. veebruarist 1952) tolleaegsesse Keenia kolooniasse on eriti tähelepanuväärne, kuna just siis, 6. veebruaril 1952, sai ta pärast George VI surma Ühendkuningriigi kuningannaks ja naasis viivitamatult kodumaale. 10.–14. novembrini 1983 külastas ta tolleaegset Keenia presidenti Daniel Arap Moid. Veel on ta Keenias viibinud lühemat aega 26. märtsil 1972 ja 7. oktoobril 1991. 

Elizabeth II
Monarhid
Vendlus

Vendlus (inglise keeles Brotherhood) tähendab vaimset osadust mingis ühenduses või institutsioonis. Institutsiooniks, mis ühendab vaimselt on riik, mis seob samas kultuuriruumis (keel, tava ja religioon) elavaid inimesi, s.t rahvast. Ühendus tähendab inimese vaimse algupära päritolu tunnustamist. Materiaalses maailmas seostub vendluse mõiste veresugulusega ja märgib perekondlikku või hõimusuhet.

Vennaskond (inglise keeles Fraternity) on vaimulikel eesmärkidel tegutsev organisatsioon, mille liikmeid ühendab vereohver või mingi muu rangelt määratletud rituaali läbimine ning selle tegevuse aluseks olevate põhimõtete ja/või eesmärkide omaks võtmine.

Vendluse käsitlused

Vendlus psühholoogia käsitluses 
Transtsendentaalne psühholoogia pakub vendlusele oma tõlgenduse. Ken Wilber kirjeldab oma raamatus „Eedenist alates“ fenomenoloogiliselt inimteadvuse arengut ürginimesest alates. Tema tõlgenduse järgi elasid ürginimesed teadvusliku universumi maagilisest alateadvusest. Tänapäeval esindavad seda seisundit veel naturaalmajanduslikult elavad aborigeenid.

Inimarengu oluliseks etapiks oli tema eraldumine ühisväljast ning iseseisva arengutee alustamine. Religiooniõpetlesed nimetavad seda pärispatuks ning psühholoogid isiksusliku arengutee loomulikuks sammuks. Igapäevases elus märgib seda inimese püüe eneseteostusele. Wilberi kontseptsiooni järgi ühineb harmoonilise isiksuse taseme saavutamisel inimvaim iseseisva olendina universumi üliteadvusega, mis tähendab arengu käigus saadud kogemuste üleandmist enda Loojale. Eelöeldust võib järeldada, et vaimsete olenditena oleme me kõik vendluses.

Vaata ka 

 Personalism
 Sotsiaalne kord
 Vabadus, võrdsus, vendlus
 Vabadus
 Võrdsus

Viited
San Lorenzo piiskopkond

San Lorenzo piiskopkond (ladina keeles Dioecesis Sancti Laurentii) on Asuncióni kirikuprovintsi kuuluv katoliku piiskopkond Paraguays. Piiskopkonna keskus asub San Lorenzo linnas.

Piiskopkonna asutas Johannes Paulus II 18. märtsil 2000, eraldades ta Asuncióni peapiiskopkonnast. 2004. aastal oli piiskopkonnas 713.136 katoliiklast.

Piiskopid:

18. mai 2000 – 19. veebruar 2007 Adalberto Martínez Flores 
27. detsember 2008 – 19. november 2014 Sebelio Peralta Álvarez 
alates 4. juulist 2015 Joaquín Hermes Robledo Romero
Torkav mänd

Torkav mänd (Pinus Pungens) on männiliste sugukonda männi perekonda kuuluv okaspuu.

Levila ja alamliigid

Looduslikult levib USAs järgnevates piirkondades: Pennsylvania, New Jersey, Delaware, Maryland, Virginia, Lääne-Virginia, Põhja-Carolina, Tennessee, Lõuna-Carolina, and Georgia. Kasvab Apalatši mäestikus. Areaal on katkendlik. Eestis ei ole kodumaine liik.

Suurim puu kasvab Stokesi krahvkonnas, Põhja-Carolinas.

Selle puu diameeter on 78 cm, kõrgus 29 meetrit.

Kliima

Kasvab kuivades tingimustes ja leidub kaljustes nõlvades, eelistab kõrgemaid kõrgusi vahemikus 300-1760m. Tavaliselt kasvab üksikute puudena või väikeste gruppidena erinevalt teistest mändidest. On külmakartlik liik. Eelistab kuivi ja liivaseid muldi. Kannatab külma kuni -23° kraadi. Ei talu varju.

Kirjeldus

Torkav mänd ei kuulu ohustatud liikide hulka. Torkav mänd on ümara või ebakorrapärase jämeda võraga, horisontaalsete okstega. Oksad laasuvad halvasti. Koor on punakaspruun kuni hallikaspruun. Vanemas eas muutub koor tumepruuniks.

Okkad kinnituvad enamasti kahekaupa, harvemal juhul kolmekaupa. Okkad on 4-7 cm pikkused ja 1-1,5 mm laiused, värvuselt kollakas-rohelised.

Kasutamine

Kasutatakse küttepuu ja palgipuuna. On kasutusel ka haljastuses, kuna talub saastunud õhku.

Okkad, pungad

Okkad kinnituvad võrsele näsakesega, 2-3cm pikad. Okkad kaetud vahakihiga, igihaljad, värvuselt sinakasrohelised või rohekashallid. Noortel okstel on hõbedane värvus tugevam kui vanematel okstel.

Lehepungad on munajad kuni silindrikujulised, värvuselt punakaspruunid, pikkusega 6-9mm, vaigused.

Paljunemine ja kasv

Kasvab enamasti 6-12 m kõrguseks, diameeter kuni 0,6 meetrit. Võra kuju on noores eas ümar, vanemas eas ebakorrapärane. Enamasti kasvab kivistel nõlvadel.

Seemnekoonused on lühikese varrega, munakujulised, heleroosa kuni kollaka värvusega, 4-9cm pikad.Õitseb kevadel, mais-juunis, seemned valmivad teise aasta sügiseks, septembris-oktoobris ja variseb talve lõpuni. Seeme kinnitub lusikataolisesse õnarusse.

Käbid

Isaskäbid on kujult ovaalsed, asuvad eelmise aasta okaste vahel. Emaskäbid püstised õitsemise ajal, hiljem rippuvad. Värvuselt punakad või rohelised. Valminud käbid on helepruunid, 5-11cm pikkused.

Viited

 https://conifersociety.org/conifers/pinus-pungens/Torkav mänd (Pinus Pungens)
 https://www.conifers.org/pi/Pinus_pungens.php?Torkav mänd (Pinus Pungens)
 http://dendro.cnre.vt.edu/dendrology/syllabus/factsheet.cfm?ID=114Torkav mänd (Pinus Pungens)
 https://www.hariduskeskus.ee/opiobjektid/dendro/torkav_kuusk.htmTorkav mänd (Pinus Pungens)

Männilised
Eesti iseseisvuse taastamise järgse aja lühima ametiajaga ministri loend

Eesti ministrite loendid
Krasimir Karakatšanov

Krasimir Dontšev Karakatšanov (bulgaaria keeles Красимир Дончев Каракачанов; sündinud 29. märtsil 1965 Ruses) on Bulgaaria ajaloolane ja poliitik, ta kuulub erakonda IMRO – Bulgaaria Rahvuslik Liikumine. Ta on 4. maist 2017 Bulgaaria kaitseminister.

Ta sündis aastal 1965 Ruses. Ta lõpetas aastal 1990 Sofia ülikooli ajaloolasena.

Ta on 4. maist 2017 Bulgaaria kaitseminister.

Isiklikku 
Ta on abielus ja ühe lapse isa. Tema isa Dontšo Karakatšanov on samuti Bulgaaria poliitik.

Bulgaaria poliitikud
Kaitseministrid
Sündinud 1965
Koidu Uustalu

Koidu Uustalu (29. detsember 1925 Iisaku vald, Ida-Virumaa – 22. november 2018) oli eesti keeleteadlane.

Haridus 
Uustalu lõpetas 1943 Jõhvi Gümnaasiumi, 1956 Rakvere Pedagoogilise Kooli, 1961 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduse osakonna saksa filoloogina, filoloogiakandidaat (1972, Tartu ülikool) väitekirjaga "Eesti saksakeelne toponüümia. Mõisanimed".

Töökohad 
Uustalu oli 1961–63 Vaeküla Internaatkooli saksa keele õpetaja, 1963–75 Tartu ülikooli saksa filoloogia kateedri õpetaja, 1975–80 dotsendi kohusetäitja, 1980–95 dotsent.

Teoseid
 Texte für Chemiker (kaasautor H. Tõevere). Trt, 1967; Fachtexte für Historiker. Tartu, 1972; 
 Frühneuhochdeutsche Texte mit Wörterverzeichnis, Erläuterungen und Übungen. Tartu, 1981.

Välislingid

Eesti keeleteadlased
Tartu Ülikooli õppejõud
Sündinud 1925
Surnud 2018
Eda Vaigla

Eda Vaigla (sündinud 19. juulil 1930 Tartus) on eesti keeleteadlane.

Haridus 
Vaigla lõpetas 1952 Tartu Töölisnoorte Keskkooli, õppis 1955–58 (kaugõppes) Tomski Riikliku Ülikoolis, lõpetas 1962 (kaugõppes) Tartu ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna vene filoloogia alal, 1967 Tartu ülikoolis aspirantuuri, filoloogiakandidaat (1978, Moskva ülikool) väitekirjaga "Эмоциональная лексика современного русского языка и проблемы ее перевода (на русско-эстонском материале)".

Töökohad 
Oli 1958–64 Vägeval õpetaja, 1967–68 Tartu ülikooli vene keele kateedri õpetaja, 1968–79 vanemõpetaja, 1979–92 dotsent, 1993–96 vene ja slaavi filoloogia osakonna dotsent, aastast 2007 emeriitdotsent. Peamised loengukursused: tänapäeva vene keel (leksikoloogia, fraseoloogia, leksikograafia, foneetika), vene-eesti kõrvutav leksikoloogia; koostanud õppevahendeid.

Uurimisvaldkonnad 
Vaigla uurimisvaldkonna on vene keele leksikoloogia ja semantika, kõrvutav leksikoloogia ja fraseoloogia, tõlkeprobleemid. Vene-eesti sõnastike kaasautor ja koostajaid.

Teoseid
 О понятии эмоциональная лексика. // TÜ Toim. 219 (1968); 
 Valimik vene keele sünonüüme eestikeelsete vastetega (kaasautor). Trt, 1973; Vene-eesti õppesõnastik (kaasautor). Tln, 1985, 31992; 
 Опыт исследования русско-эстонской идиоматичности несвободных глагольно-именных сочетаний. // TÜ Toim. 760 (1987); 
 Мотивация и национальная специфика слова (опыт сопоставительного изучения предметной номинации в русском и эстонском языках). // TÜ Toim. 825 (1988); 
 Соматизмы и характеристика лица в русской и эстонской фразеологии и смежных явлениях. // Иссл. по сопостaвительному языкознанию и лексикологии. Tln, 1989; 
 Vene-Eesti sõnaraamat (kaasautor). Tln, 1994; Краткий справочник по контрастивной грамматике эстонского и русского языков (kaasautorid I. Külmoja, M. Soll). Trt, 2003; 
 Vene-eesti tervishoiu ja sotsiaaltöö sõnastik (kaasautor). Trt, Paide, 2005, 2007.

Välislingid

Eesti keeleteadlased
 Tartu Ülikooli õppejõud
Sündinud 1930
Merle Jung

Merle Jung (kuni 1999 Aron, sündinud 16. augustil 1972 Tallinn) on eesti keeleteadlane.

Haridus
Jung lõpetas 1990 Tallinna 42. keskkooli, 1995 Tallinna Pedagoogikaülikooli saksa filoloogia erialal, 1999 Tallinna Pedagoogikaülikoolis magistrantuuri ja 2006 doktorantuuri. Tal on magister saksa filoloogia alal (1999, Tallinna Pedagoogikaülikool) väitekirjaga "Kreatives Schreiben im Bereich Deutsch als Fremdsprache, unter besonderer Berücksichtigung literarischer Texte als Schreibimpulse", doktorikraad rakenduslingvistika alal (2006, Tallinna Ülikool) väitekirjaga "Sprachspielerische Texte als Impulse für schriftliche Textproduktion im Bereich Deutsch als Fremdsprache". Jung täiendas end 1995–96 Kieli Ülikoolis.

Töökohad
Oli 1997–2000 Tallinna ülikooli germaani-romaani osakonna saksa keele õppetooli õpetaja, 2000–09 germaani-romaani keelte ja kultuuride instituudi saksa filoloogia osakonna lektor, 2009– saksa keele didaktika dotsent. Lugenud saksa keele õpetamise didaktika ja metoodika, tekstianalüüsi, saksa keele foneetika, ilukirjanduskursuse teksti interpretatsiooni jm kursusi; koostanud õppevahendeid.Uurimisvaldkonnad: saksa keele ja kultuuri vahendamise metoodilis-didaktilised alused, tulevase õpetaja aktuaalse potentsiaali hindamine, loovkirjutamine võõrkeeles. Mitme kogumiku (Linguistik und 1591 Didaktik, 2007 jt) toimetajaid.

Ta on Gs. für dt. Sprache/Zweig Tallinn (1999–), Int. Verein. für Germanistik (2004–) liige.

Teoseid
 Positionen gegenwärtiger Schreibtheorie und –didaktik. // Germanistik in Tallinn. Tallinn, 2002;
 Foneetika õpetamise problemaatikast võõrkeeles. // Toimiv keel I. Tallinn, 2003;
 Kreativität und Phonetikunterrich Sprachspielerische Texte in der Ausspracheschulung der DaF-Lernenden. // German as a Foreign Language 3 (2005);
 Kompetenzorientierte Bewertungskriterien für das pädagogische Praktikum: Ausarbeitung und erste Erfahrungen mit Deutschlehrerstudenten in Estland. // Jb. Int. Germanistik 79. Bern, 2007;
 Lernmotivation der deutschen Sprache unter estnischen Schülerinnen und Studierenden. // Tradition und Geschichte im literarischen und sprachwissenschaftlichen Kontext. Frankfurt am Main, 2008;
 Interkulturelle Landeskunde und Kulturkontakt in literarischen Texten: Eine Anregung für den fremdsprachlichen Deutschunterricht. // Triangulum 15 (2010).

Välislingid
Merle Jung Eesti Teadusinfosüsteemis

Eesti keeleteadlased
Tallinna Ülikooli vilistlased
Tallinna Ülikooli õppejõud
Sündinud 1972
Pille Penjam

Pille Penjam (sündinud 17. jaanuaril 1981 Tallinn) on eesti keeleteadlane ja arst.

Haridus 
Pille Penjam lõpetas 1998 Tallinna Reaalkooli ja 1999 G. Otsa nim. Tallinna Muusikakooli.

Aastatel 2000 kuni 2005 õppis ta Tartu Ülikoolis matemaatikat ja eesti keelt ning lõpetas mõlemad erialad bakalaureuse kraadiga. Samuti lõpetas Penjam 2005 magistrantuuri eesti keele alal tööga "tulema-verbi leksikaalsest ja grammatilisest kasutusest ning modaalse funktsiooni kujunemisest eesti kirjakeeles 17.–20. sajandil" (juhendaja Külli Habicht). 2008. aastal lõpetas Tartu Ülikoolis doktorantuuri väitekirjaga samal alal – "Eesti kirjakeele da- ja ma-infinitiiviga konstruktsioonid" (juhandajad Ilona Tragel ja Külli Habicht).

Aastatel 2008–2015 õppis ta Tartu Ülikoolis arstiteadust ja töötab alates 2015. aastast arstina Ida-Tallinna Keskhaiglas.

Töökohad 

Pille Penjam oli aastatel 2005–2006 ja 2008 Tartu Ülikooli eesti ja üldkeeleteaduse instituudi eesti keele õppetooli erakorraline teadur. Loengukursused: eesti keele ajalugu, eesti keele suulise ja kirjaliku väljenduse õpetus.

Ta on ajakirja Oma Keel toimetuskolleegiumi liige (2006–). Emakeele Seltsi liige (2004–). Üliõpilastööde Riikliku konkursi diplom (2004), Eesti TA üliõpilastööde konkursi II preemia (2005).

Uurimisvaldkonnad

Pille Penjami uurimisvaldkonnad on eesti vana kirjakeel, verbikonstruktsioonid ja modaalsus eesti keeles. On avaldanud 20 teadustrükist.

Teosed 
 Jussiivi kasutusest eesti vanemas kirjakeeles. // Emakeele Seltsi aastaraamat 2004. Tallinn, 2005;
 Development of the modal function of the verb tulema `come´ in written Estonian. // Linguistica Uralica 3 (2006) 3;
 Kaassõna keeleuurija ja -kasutaja käsutuses (kaasautor K. Habicht). // Emakeele Seltsi aastaraamat 2006. Tallinn, 2007;
 da- ja ma-infinitiiviga konstruktsioonid 17. sajandi kirjanduses. Emakeele Seltsi aastaraamat 2008. Tallinn, 2009;
 Eituskategooria Heinrich Stahli eesti keeles. // Emakeele Seltsi aastaraamat 2009. Tallinn, 2010;
 Kas `-tahtma-´ tahab abiverbiks (kaasautorid K. Habicht, I. Tragel). // Eesti ja soome-ugri keeleteaduse ajakiri 1 (2010) 2.

Viited

Välislingid
Pille Penjam Eesti Teadusinfosüsteemis

Eesti keeleteadlased
Eesti arstid
Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna vilistlased
Tartu Ülikooli õppejõud
Sündinud 1981