joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Yale'i Ülikool

Yale'i Ülikool (inglise keeles Yale University) on vanuselt kolmas kõrgkool Ameerika Ühendriikides. Tegu on laiapõhjalist haridust andva eraülikooliga.

Umbes 45% Yale'i lõpetajatest omandab hariduse humanitaarteaduste või kunsti, umbes 35% sotsiaalteaduste ning 20% loodus- ja tehnikateaduste alal. Rahvusvaheliselt on laialdase tuntuse saavutanud Yale'i ülikooli õigusteaduskond. Tuntud on ka ülikooli juures tegutsev näitekunstikool, mille on lõpetanud mitmed mainekad näitlejad, lavastajad ja stsenaristid.

Ülikoolis on umbes 11 400 üliõpilast, akadeemilise personali arv on ületanud 3300 inimese piiri. Yale'i ülikooli president on alates 2013. aastast Peter Salovey. Tema eelkäija aastatel 1993–2013 oli majandusteadlane Rick Levin.

Yale'i ülikooli kirjastus annab välja selliseid mainekaid teadusajakirju nagu American Scientist, Library Gazette ja Yale Review.

Ajalugu

Yale'i ülikool asutati 1701. aastal kolleegiumina (Collegiate School) Connecticuti osariigis. Uksed avati Killingworthis esimese rektori Abraham Piersoni kodus. Hiljem koliti Saybrooki ning siis Wethersfieldi, kuni 1718. aastal koliti õppeasutus New Havenisse, kus tegutseb tänaseni. Aastatel 1718–1887 kandis kool Yale'i kolledži nime. 1861. aastal sai Yale'ist esimene kõrgkool Ameerika Ühendriikides, mis hakkas välja andma doktorikraadi. Esimene naine sai ülikoolist teaduskraadi 1892. aastal.

Tuntud vilistlasi

Kõik aastatel 1989–2009 valitsenud Ameerika Ühendriikide presidendid olid Yale'i ülikooli vilistlased. Varasematest USA presidentidest on Yale'i lõpetanud William Howard Taft ja Gerald Ford.

Viited

Välislingid 
 Koduleht

Ameerika Ühendriikide ülikoolid
Walt Disney

Walter Elias Disney (5. detsember 1901 Chicago – 15. detsember 1966 Burbank) oli USA filmirežissöör ja -produtsent, multifilmide looja ning metseen. Walt Disney oli ka populaarne seltskonnategelane ja lõbustusparkide looja. Tema nimel on nii võidetud Oscarite arvu (26) kui ka Oscarile nomineerimise kordade (59) rekord. Ta on pälvinud ka 7 Emmy auhinda. 

Disneyt peetakse 20. sajandi üheks tähtsamaks meelelahutusäri arendajaks. Koos oma venna Roy O. Disneyga rajas ta Hollywoodis Walt Disney Company. Selle korporatsiooni iga-aastane sissetulek on umbes 30 miljardit USA dollarit. 

Disney ja tema kaastöötajad on loonud arvukalt maailmakuulsaid multifilmitegelasi, näiteks aastal 1928 Miki Hiire ja 1934 Piilupart Donaldi. 

Aastal 1955 rajas ta Californiasse suure lõbustuspargi Disneyland. Hiljem loodi sarnased pargid ka muu hulgas Prantsusmaal, Jaapanis ja Hiinas.

Walt Disney suri 15. detsembril 1966 kopsuvähki. Viis aastat hiljem avati Walt Disney üks unistusteprojekte Disneyworld Florida osariigis Orlandos.

Filmid

Animafilme 
1937 "Lumivalgeke ja seitse pöialpoissi"
1939 "Pinocchio"
1950 "Tuhkatriinu"
1942 "Bambi"
1946 "Tehkem muusikat"
1949 "Ichabodi ja hr Konna seiklused"
1951 "Alice imedemaal"
1953 "Peeter Paan"
1955 "Leedi ja Lontu"
1961 "101 dalmaatslast"
1963 "Mõõk kivis"
1964 "Mary Poppins"

Dokumentaalfilme 
"Kõrb elab"
"Preeria ime"
"Walt before Mickey"

Vaata ka
 Disney joonisfilmide loend

Välislingid

Ameerika Ühendriikide filmilavastajad
Ameerika Ühendriikide inimesed
Sündinud 1901
Surnud 1966
Kapadookia

Kapadookia oli vanaaja maakond ja riik Väike-Aasia idaosas. 

2. aastatuhandel eKr oli piirkond Hetiidi riigi tuumik. 6. sajandil eKr langes Ahhemeniidide Pärsia võimu alla.

Aleksander Suure (356 eKr–323 eKr) loodud maailmariigi lagunedes Diadohhide sõdades Seleukiidide riigi valduses. 

3. sajandil eKr iseseisvus mõneks ajaks, kuid langes siis Rooma riigi mõjuvõimu alla ja 17. aastal muudeti Rooma riigi Kapadookia provintsiks.

Vaata ka
Kapadookia Ülikool

Vana-Rooma provintsid
Väike-Aasia‎
Lähis-Ida ajaloolised piirkonnad
Allison Janney

Allison Brooks Janney (sündinud 19. novembril 1959 Daytonis  Ohios) on Emmy auhinnaga pärjatud  USA filminäitleja. 

Tema tuntuimaks rolliks on C.J. Cregg'i osatäitmine aastatel 1999–2006 toodetud USA telesarjas "Presidendi meeskond".

Osaline filmograafia

Filmirollid

Telerollid
"The Guiding Light" (Ginger, 1993-1995)
"Seaduse nimel" (Ann Madsen, 2 episoodi, 1992-1994)
"Frasier" (Phyllis, 2 episoodi, 2001-2002)
"Weeds" (Ms. Greenstein, 1 episood, 2005)
"Presidendi meeskond" (Claudia Jean 'C.J.' Cregg, 151 episoodi, 1999-2006) 
"Two and a Half Men" (Beverly, 1 episood, 2007)

Auhinnad
Emmy auhinnad
2000 Parim draamasarja naiskõrvalosatäitja: "Presidendi meeskond"
2001 Parim draamasarja naiskõrvalosatäitja: "Presidendi meeskond"
2002 Parim draamasarja naisnäitleja: "Presidendi meeskond"
2004 Parim draamasarja naisnäitleja: "Presidendi meeskond"

Välislingid

 

Ameerika Ühendriikide filminäitlejad
Ameerika Ühendriikide televisiooninäitlejad
Sündinud 1959
Bitüünia

Bitüünia oli vanaaja maakond ja riik Väike-Aasia loodeosas. Nime sai see Traakiast umbes 7. sajandil eKr neile aladele rännanud hõimu, bitüünide järgi. 

Aastal 297 eKr Diadohhide sõdade käigus Bitüünia iseseisvus ja tema pealinnaks sai Nikomedeia. Viimase kuninga, Nikomedes IV testamendi alusel muutus Bitüünia 74 eKr Rooma provintsiks. 

Bitüünia piirnes Müüsiaga kagus, Paflagooniaga kirdes ja Früügiaga kagus. 7. sajandil sai Bitüüniast Bütsantsi Opsikioni teema. 

13. sajandil sai sellest Seldžuki impeeriumi piiriala, 1330ndatel vallutas selle Osmanite riik.

Vana-Rooma provintsid
Lähis-Ida ajaloolised piirkonnad
Väike-Aasia‎
Apaatia

Apaatia on tundeelu tuimenemise kõige väljendunum aste.

Apaatia korral puudub olendil igasugune emotsionaalne reaktsioon välis- või sisesündmusele:
õnnetuse tõttu saab inimene tõsiselt vigastada, kuid ta ei reageeri vigasaamisele;
inimene saab oma lähedase surmateate, kuid ta ei reageeri selle teatele.

Kuna apaatia korral ei teki emotsionaalset reaktsiooni sündmusele, siis ei toimu ka sündmuse tähtsusastme hindamist ja sündmusele ei järgne mingit tegevust.

Emotsionaalse reaktsiooni puudumine ei ole spetsiifiline inimesele, vaid võib esineda kõigil elusolendeil.

Apaatia võib esineda mitmete psüühiliste haiguste, näiteks dementsuse, skisofreenia ja vaimse alaarengu korral.

Kõnekeeles võib sageli kohata mõiste "apaatia" väärkasutamist, eriti depressiivsete seisundite korral: "Oh, ma olen nii apaatne, et kohe mitte üks asi ei huvita ja miski ei paku rõõmu". Sellise väljenduse korral ei ole tegemist tunnete puudumisega, vaid võimetusega tunda rõõmu. Kui inimesel on apaatia, siis tema ei kurda ega kaeba millegi üle, vaid on kõigega rahul. Kui inimene kurdab, et tal on apaatia ja see häirib inimest, siis on tegemist anaesthesia dolorosa'ga.

Vaata ka

 Abuulia

Viited 

Emotsionaalse reaktiivsuse muutused
Emotsioon
Veesõiduk

Veesõiduk (inglise keeles watercraft) on veekogul liiklemiseks (sõitmiseks) mõeldud ujuvvahend.

Legaaldefineerimine 
:eRT: Meresõiduohutuse seadus (MSOS), riigiteataja.ee

Veesõidukid 
Veesõidukite üldehituslikud põhiliigid või -nimetused: 
laev
mootorlaev
aurulaev
purjelaev
purjejaht
sõudelaev (aerulaev)
allveelaev
batüskaaf
Praam
Pargas
kaater
paat
mootorpaat
purjepaat
kanuu
süst ehk kajak
kummipaat
jett 
parv
vesijalgratas
veesõidulaud
purjelaud
aerulaud
lainelaud
vesitiib
amfiibsõiduk
ekranoplaan
glisser
hõljuk
tiibur

Nõuded 
Kõik veesõidukid on kohustatud järgima veekogul liikudes üldisi liiklus- ja ohutusnõudeid (COLREG, meresõiduohutuse alased õigusaktid).

Laevade nimetusi 
purjelaev
hoy, väike madalapõhjaline laev
jaal, jaala, kaubalaev
luup, paat
kaiik, türgi sõudelaev
neff, keskaegne laev
praam
parvlaev
aviiso, väike kiire sõjalaev
bireem, vanaaja sõjalaev
galeer, sõjalaev
tanker, tanklaev
tender, sõjalaev
abilaev
rolker, veeremilaev
trieer, Vana-Kreeka sõjalaev
balker, puistlastilaev
galioon, relvastatud kaubapurjelaev
traaler, laev kalapüügiks või miinide hävitamiseks
puksiir, vedurlaev

Vaata ka 
Alus (merendus)
Väikelaev

 Veesõiduk
Vladimir Alumäe

Vladimir Alumäe (aastani 1935 Janson) (6. aprill 1917 Tallinn – 25. märts 1979 Tallinn)  oli eesti viiuldaja, Tallinna Konservatooriumi professor ja rektor.

Ta lõpetas aastal 1935 Tallinna Linna I Gustav Adolfi Gümnaasiumi.
Alumäe õpetajaks Tallinna Konservatooriumis oli Johannes Karl Paulsen. Aastatel 1938-1939 täiendas ta end Carl Fleschi juures Londonis. 

Vladimir Alumäe osales 1941. aasta juuniküüditamises.

Ametid ja tegevus
Tallinna Konservatooriumis:
viiuli eriala õppejõud aastast 1937, professor aastast 1945.
rektori kohusetäitja 1.veebruar 1941–28.august 1941
rektor 1944–1948 ja 1964–1970
keelpillikateedri juhataja 1970–1977, professor-konsultant 1977–1979

Kontserdireisid, nii soolokavadega kui orkestrisolistina, viisid teda mitmesse välisriiki (Belgia, Rootsi, Soome, Kanada, Tšehhi, Slovakkia, Saksamaa) ning kõikidesse Nõukogude Liidu rahvusvabariikidesse ja nende suurlinnadesse (sh Moskva ja Leningrad).  
Mängis erinevate ansamblite koosseisus (1945. aastast Eesti NSV Riikliku Filharmoonia keelpillikvartetis, viimastel eluaastatel Tallinna Riikliku Konservatooriumi keelpillikvartetis).

Alumäe juures on õppinud suur osa väljapaistvatest eesti viiuldajatest ning viiulipedagoogidest:
Endel Lippus, Moissei Alperten, Harald Aasa, Tiiu Heinsalu-Peäske, Ülo Kaadu, Niina Murdvee, Olavi Sild, Hillar Taamal, Mare Teearu, Urmas Vulp, Mirjam Kerem ja paljud teised.

Tellis ja kandis ette palju eesti muusikat, tihe koostöö sidus Heino Elleriga, muuhulgas esitas esmaettekandena Elleri Viiulikontserdi.
Alumäe tegi palju lindistusi ja plaadistusi nii eesti kui maailmamuusikast. Oli paljude heliloojate teoste esmaettekandja.

Alumäe oli hinnatud pedagoogina ja interpreedina paljude konkursside (sh Pjotr Tšaikovski nimeline konkurss) žürii liige.

Tunnustus
Eesti NSV teeneline kunstnik 1942
Eesti NSV rahvakunstnik 1957

Isiklikku
Tütar Niina Murdvee on samuti viiuldaja ning pedagoog. Vend Nikolai Alumäe oli tehnikateaduste doktor ning TA akadeemik.

Viited

Eesti viiuldajad
Eesti muusikud
Eesti muusikapedagoogid
Eesti NSV teenelised kunstnikud
Eesti NSV rahvakunstnikud
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia professorid
Gustav Adolfi Gümnaasiumi vilistlased
Eestistatud nimega inimesed
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1917
Surnud 1979
Isabel Allende

Isabel Angélica Allende Llona (sündinud 2. augustil 1942 Limas) on Tšiili kirjanik ja ajakirjanik.

Isabel Allende isa on diplomaat Tomás Allende ning isa onupoeg oli Tšiili president Salvador Allende.

Isabel sündis Peruus, kus tema isa oli Tšiili suursaadik. 1945. aastal jäi isa teadmata kadunuks ja ema tuli kolme väikese lapsega Santiagosse tagasi, kus elas 1953. aastani.

Ema abiellus uuesti Ramón Huidobroga, kes oli Tšiili diplomaat Boliivias ja Liibanonis, seetõttu kolis pere sageli. 1970 määras Salvador Allende Huidobro Tšiili suursaadikuks Argentinasse.

Tšiilis tutvus Allende tehnikaüliõpilase Miguel Friasega. Nad abiellusid 1962. Abielust sündisid tütar Paula 1963 ja 1966 poeg Nicolas.

1959–1965 töötas Allende ÜRO Toitlus- ja Põllumajandusorganisatsioonis Santiagos, siis Brüsselis ja mujal Euroopas. Seejärel töötas ta Santiagos mõõdukalt tuntud teleajakirjanikuna, dramaturgina ja ajakirjanikuna naisteajakirjades. Ta tõlkis ka armastusromaane, aga lasti sellelt kohalt lahti, sest ta tegi naistegelaste dialoogi ümber, et need intelligentsemad paistaksid, ja kirjutas "Tuhkatriinule" uue lõpu, et kangelanna oleks sõltumatum ja teeks maailmale head.

1973. aasta septembris korraldas Augusto Pinochet sõjaväelise riigipöörde, mille käigus president Allende hukkus. Seejärel pidi Isabel kodumaalt lahkuma, sest tema nimega Tšiilis elada oli ohtlik. Tema ema ja kasuisa pääsesid Argentinas napilt mõrvamisest. Isabel asus elama Venezuelasse ja hiljem Ameerika Ühendriikidesse.

2006. aasta taliolümpiamängudel Itaalias Torinos oli Allende üks 8 inimesest (kõik naised), kes avatseremoonial olümpialipu staadionile kandis.

Looming 

Ta on üks maailma enim tõlgitud kirjanikke. Näiteks "Fortuna tütar" oli 1999. aastal maailmas suurima läbimüügiga raamatute edetabelis teisel kohal. Ühtekokku on tema teoseid tõlgitud 36 keelde.

Esimest raamatut hakkas Allende kirjutama 1981, kui teada sai, et tema 99-aastane vanaisa on surivoodil. Ta alustas seda kirjana vanaisale, aga järgmiseks aastaks valmis raamat "Vaimude maja". Raamatut saatis kohe suur edu ja see tõlgiti kiiresti paljudesse keeltesse. 1983. aastal valiti see Tšiili aasta romaaniks, 1984. aastal ka Saksamaa aasta romaaniks ja Allende Saksamaa aasta kirjanikuks.

Eesti keeles ilmunud teosed 
 "Vaimude maja" (eesti keeles 1992, Eesti Raamat, tõlkinud Ruth Lias)
 "Armastusest ja varjust" (eesti keeles 2004, Eesti Raamat, tõlkinud Külli Artmann)
 "Fortuna tütar" (eesti keeles 2004, Suur Eesti Raamatuklubi, tõlkinud Klaarika Kaldjärv)
 "Jaapani armuke" (eesti keeles 2017, Tänapäev, tõlkinud Kai Aareleid)
 "Pikergune õilmeleht meres" (eesti keeles 2021, Tänapäev, tõlkinud Ehte Puhang)

Välislingid 
 Koduleht

Tšiili kirjanikud
Sündinud 1942
Michael J. Fox

Michael J. Fox (sündinud 9. juunil 1961) on Kuldgloobuse ja Emmy auhinnaga pärjatud Kanada-USA filminäitleja. 

Ta on tuntud eelkõige Marty McFly osatäitjana filmi "Tagasi tulevikku" triloogiast ja telesarjadest "Family Ties" ja "Pöörlev linn".  

Foxil diagnoositi 1991. aastal Parkinsoni tõbi ja 1998. aastal andis ta sellest ka avalikkusele teada. Seisundi halvenemisel 2000. aastal otsustas ta näitlemisest loobuda ning on sellest ajast peale vaid üksikutes filmides kaasa teinud.

Varasem elu
Michael Andrew Fox sündis Edmontonis Kanadas Phylllis ja William Foxi peres. Tema ema oli näitlejanna ja isa politseinik. Perekond kolis isa töö tõttu palju. Lõpuks jäi perekond elama Vancouverisse, Burnaby äärelinna, kus isa pensionile jäi. Michael lõpetas seal kooli. 15-aastaselt, 1976. aastal, osales ta teleseriaalis "Leo and Me" ja 1979. aastal kolis Los Angelesse, et näitlejana karjääri teha. Produtsent Ronald Shedlo avastas ta ning nii tegi Michael Fox Ameerika televisiooni debüüdi filmis "Letters from Frank". Kui ta liitus Ekraaninäitlejate Gildiga, kus pole lubatud registreerida mitut ühesugust nime, avastas ta, et Michael Fox on juba registreerunud. Nii lisas ta oma nimele initsiaali J.

Näitlejakarjäär
Kui Fox telesarja "Family Ties" Alex P. Keatoni rolli kandideeris, ei läinud esimene esinemisproov eriti hästi. Looja Gary David Goldberg arvas, et Michael ei sobi sellesse rolli, kuid proovi korraldaja Judith Weiner palus, et Goldberg annaks Foxile teise võimaluse. Fox võitis Alexi rolli eest kolm Emmy auhinda ja ühe Kuldgloobuse.

Fox sai filmitäheks 1980. aastate keskpaigas "Tagasi tulevikku" filmitriloogias Marty McFlyd kehastades. Veel on ta tähelepanuväärseid osatäitmisi teinud filmides "Teen Wolf" (1985), "Minu edu saladus" (1987), "Doc Hollywood" (1991), "Armastuse või raha eest" (1993), "The American President" (1995), "Hirmutoojad" (1996).

Michael J. Fox on dubleerinud filmi "Hiireke nimega Stuart Little" samanimelist peategelast ning tegelasi filmides "Homeward Bound: The Incredible Journey", "Homeward Bound II: Lost in San Fransico" ja "Atlantis: Kadunud kuningriik".

Eraelu
Fox abiellus näitlejanna Tracy Pollaniga 16. juulil 1988. Paaril on neli last: Sam Michael (30. mai 1989), kaksikud Aquinnah Kathleen ja Schuyler Frances (15. veebruar 1995) ja Esmé Annabelle (3. november 2001). 1991. aastal, "Doc Hollywoodi" võtete ajal tekkisid Foxil esimesed Parkinsoni tõve sümptomid.

Filmograafia

Televisioon

Välislingid

Michael J. Foxi parkinsoni tõve uurimise sihtasutus

Ameerika Ühendriikide näitlejad
Ameerika Ühendriikide filminäitlejad
Kanada näitlejad
Kanada filminäitlejad
Sündinud 1961
Audrey Munson

Audrey Marie Munson (8. juuni 1891 – 20. veebruar 1996) oli Ameerika Ühendriikide modell ja näitlejanna. Tal oli mitmeid hüüdnimesid: Miss Manhattan, Ameerika Veenus (American Venus) jt. 

Ameerika Ühendriikide modellid
Ameerika Ühendriikide näitlejad
Sündinud 1891
Surnud 1996
Leonid Andrejev

Leonid Nikolajevitš Andrejev (vene Леонид Николаевич Андреев; 9. august 1871 Orjol – 12. september 1919 Neivola, Soome (tänapäeval Gorkovskoje, Leningradi oblast)) oli vene kirjanik.

Tema jutustuse "Jutt seitsmest ülespoodust" tegelane on eestlane Ivan Jaanson.

Perekond
Tema poeg Daniil Andrejev, kelle ristiisa oli Maksim Gorki ja kes sai ise kirjanikuks.

Teosed eesti keeles 

 "Ookean" (tolleaegses kirjaviisis "Okeaan"; tragöödia 7 pildis). Tõlkinud Juhan Zeiger. Tawet Mutsu kirjastus, Tallinn 1921
 "Inimese elu" (näidend 5 pildis proloogiga). Tõlkinud Artur Adson. EKS, Tartu 1927
 "Bargamot ja Garaska" (novelle ja jutustusi). Tõlkinud Friedrich Kõlli. ERK, Tallinn 1959
 "Jutustused". Tõlkinud Georg Grünberg, Virve Krimm ja Mare Lott, järelsõna: Evi Puskar. Eesti Raamat, Tallinn 1973
 "Petka suvitamas" (kaks lastejuttu). Tõlkinud Arvo Vallikivi, Eesti Raamat, Tallinn 1979
 "Saatana päevik" (romaan). Tõlkinud Virve Krimm, järelsõna: Valeri Bezzubov. LR 1982, nr 27–29
 "S.O.S. (Päästke meie hinged)" (kiri maailma avalikkusele protestiks bolševike diktatuuri vastu). Tõlkinud Friedebert Tuglas, järelsõna: Jaan Undusk. Vikerkaar 1989, nr 10

Viited

Kirjandus 

 A. H. Tammsaare, "Leonid Andrejev (Tema 40. sünnipäeva puhul") – Eesti Kodu 1911, nr 5; uustrükk: A. H. Tammsaare Kogutud teosed, 15. köide, 1986, lk 263–269
 Valeri Bezzubov, "Maksim Gorki ja Leonid Andrejev" – Looming 1968, nr 3, lk 442–454 
 Valeri Bezzubov ja Sergei Issakov, "Leonid Andrejevi retseptsioon Eestis" – Looming 1972, nr 3, lk 469–493 
 Anatoli Lunatšarski, "Vene ja nõukogude kirjandusest". Tõlkinud Georg Grünberg ja Aleksander Klejnot. Eesti Raamat, Tallinn 1976, lk. 110–118
 Valeri Bezzubov, "Leonid Andrejevi naer" – Looming 1983, nr 5, lk. 701–707
 Валери Беззубов, "Леонид Андреев и традиции русского реализма" (monograafia). Eesti Raamat, Tallinn 1984, 336 lk (sisaldab 5 peatükki: Andrejev ja Tolstoi, Dostojevski, Tšehhov, Blok, Gorki)

Vene kirjanikud
Vene näitekirjanikud
Sündinud 1871
Surnud 1919
Ray Charles

Ray Charles (pärisnimega Raymond Charles Robinson; 23. september 1930 Albany, Georgia osariik – 10. juuni 2004 Beverly Hills, California osariik) oli USA laulja, laulukirjutaja ja pianist.

Lapsepõlves jäi ta glaukoomi tõttu pimedaks. 1950. aastatel oli Charles souli-muusika pioneere, kui ühendas bluusi, džässi, rütmi ja bluusi ning gosplit. 1960. aastatel integreeris ta oma muusikasse ka kantri- ja popmuusikat. Plaadifirma ABC Records all sai üheks esimeseks mustanahaliseks muusikuks, kes sai oma muusikalise karjääri üle sõltumatult otsustada.

Billboardi edetabelisse jõudis ta esmakordselt 1949. aastal Maxin Trio koosseisus. 1952. aastal sõlmis ta plaadilepingu Atlantic Recordsiga. Singlite edetabelis Billboard Hot 100 oli tal kokku kolm esikohasinglit: "Georgia on My Mind" (1960), "Hit the Road Jack" (1961) ja "I Can't Stop Loving You" (1962). Tema teised tuntumad laulud olid muuhulgas "I Got a Woman" (1954), "What'd I Say" (1959), "Night Time Is the Right Time" (1959), "One Mint Julep" (1961), "Unchain My Heart" (1961), "Baby Grand" (duett Billy Joeliga; 1986) ja "A Song For You" (1993). Billboardi R&B-singlite edetabelis oli tal kokku 44 ja Hot 100-s üksteist esineljakümne singlit. Tema 1962. aasta album "Modern Sounds in Country and Western Music" oli tema esimene esikoha album plaadimüügiedetabelis Billboard 200.

Charlesi lauluhääl on Ameerika Ühendriikide muusikas üks äratuntavamaid. Ta on mõjutanud paljusid tuntud ja edukaid artiste, teiste seas Elvis Presleyt, Aretha Franklini, Stevie Wonderi, Van Morrisoni ja Billy Joeli.

2002. aasta oktoobris esines Charles Tallinnas Saku Suurhallis.

1986. aastal pälvis Charles Kennedy keskuse elutööauhinna, 1993. aastal National Medal of Arts'i ja 1998. aastal Polari muusikaauhinna. Ta võitis 18 Grammy auhinda, millest viis postuumselt. 1987. aastal tunnustati teda Grammy elutööauhinnaga. Kümme tema salvestist on kantud Grammy Kuulsuste Halli. 1986. aastal oli Charles üks esimestest, kes võeti Rock'n'rolli Kuulsuste Halli liikmeks. 1981. aastal sai ta Hollywoodi kuulsuste alleele omanimelise tähe. 2021. aastal nimetati ta Kantrimuusika Kuulsuste Halli liikmeks. Ajakiri Rolling Stone on valinud Charlesi kõigi aegade parimate artistide seas kümnendale ja parimate lauljate seas teisele kohale.

Viited

Välislingid 
 Ametlik koduleht

Ameerika Ühendriikide lauljad
Ameerika Ühendriikide pianistid
Sündinud 1930
Surnud 2004
Prefiks

Prefiksid ehk eesliited on  morfeemid, mis lisatakse sõna algusesse juure või tüve ette. 

Leksikaalsetele morfeemidele võib eelneda mitu prefiksit.

Prefiksi abil moodustatakse uus sõna või sõnavorm.

Vaata ka
 Ühikute detsimaaleesliited
 Afiks
 Sufiks
 Infiks
 Tsirkumfiks
Philipp Melanchthon

Philipp Melanchthon (Philipp Schwartzerd) (16. veebruar 1497 Bretten – 19. aprill 1560, Wittenberg) oli saksa humanist,  Martin Lutheri sõber ja kaaslane.

Melanchthon oli Wittenbergi ülikooli kreeka keele professor aastast 1518. Seal tutvus ta ka Martin Lutheriga. Ta sai viimasega sõbraks, ja käis taga kaasas ka juba Leipzigi väitlustes, kaitstes koos Lutheriga algavat usupuhastust. Melanchthoni koostatud Augsburgi usutunnistus ja Augsburgi usutunnistuse apoloogia on mõlemad väga tähtsad kirjutised luterlikus kirikus.

Pärast Lutheri surma ei suutnud Melanchthon ära hoida reformeeritud kiriku sees tekkivaid erimeelsusi. Õpetuslikud tülid tekkisidki, ning nendega seoses said nähtavaks Melanchthoni enese kõhklused õpetuslikes küsimustes. Ta soovis vältida erimeelsusi ning tahtis rahu ja üksmeelt kirikute vahele. See ilmneb ka ta kirjutistes; näiteks oleks ta olnud nõus katoliiklike tseremooniate kasutamistega jumalateenistustel ning paavstile allumisega, juhul kui katoliiklased tunnustaksid luterlikku kirikut mittehereetilisena. Kaheksa aasta pärast ta siiski loobus oma unistustest taasühineda katoliiklusega. Oma katoliikliku meelsuse tõttu sai ta aga rohkelt kriitikat teistelt reformaatoritelt, mh. näiteks Jean Calvinilt. Melanchthoni järgijaid nimetati "filiplasteks" ning "õiged luterlased" olid nende vastu.

Melanchthon uuendas kooliharidussüsteemi, pälvides sellega aunime "praeceptor Germaniae" ehk "Saksamaa õpetaja". Ta rõhutas humanismi ja eetilise kasvatuse tähtsust. Tänu temale levis humanistlik haridussüsteem Saksamaalt ka mujale, eriti luterlikesse maadesse.

Isiklikku 
Tema väimees Georg Sabinus oli esimene Königsbergi ülikooli rektor.

Saksa filosoofid
Saksa teoloogid
Renessansshumanistid
Sündinud 1497
Surnud 1560
Reformatsioon
Rudolf Otto

Rudolf Otto (25. september 1869 – 6. märts 1937) oli saksa luterlik teoloog ja võrdlev usundiloolane.

Biograafia
Otto sündis Hannoveri lähistel Peines. Õppis Erlangeni ülikoolis ja Göttingenis, kus ta kaitses doktorikraadi Martin Lutherist ja Immanuel Kantist. 1906 sai temast erakorraline professor ja 1910 ta sai Giesseni ülikooli audoktoriks. 1915 sai Ottost professor Breslau Ülikoolis ja 1917 hakkas ta professoriks Marburgis, kus oli toona kuulsaim protestantlik seminar maailmas. Marburgi jäi ta oma elu lõpuni. 1929 läks ta pensionile ning suri kaheksa aasta pärast, pärast kukkumist 20 m kõrgusest tornist. Palju on ka spekuleeritud ka, kas ta sooritas elu lõpus enesetapu, ent andmed seda ei kinnita.

"Pühaduse idee"
Otto kuulsaim töö, "Pühaduse idee", on üks edukamaid Saksa teoloogilisi raamatuid 20. sajandil. Sellest on tehtud arvukalt kordustrükke ja seda on tõlgitud 20 keelde. Raamat defineerib pühaduse mõistet ja ideed kui midagi, mis on "numinoosne". "Numinoosse" all mõistab Otto midagi, mis on "ebaratsionaalne ja meeltega tajumatu kogemus või tunne, mille peamine objekt on väljaspool iset (selfi), inimest ennast, kui midagi "täiesti teistsugust"

Mõju
On raske leida 20. sajandi esimesel poolel teoloogi, kes ei olnud Ottost mõjutatud. Mõjukad teoloogid ja antropoloogid Paul Tillich, Mircea Eliade ja Gustav Mensching on kõik tunnistanud, et on olnud Ottost paljuski mõjutatud oma teoloogias.

Välislingid
Brief page on Otto
Otto and the Numinous
Applications of Otto's term 'numinous'

Saksa teoloogid
Sündinud 1869
Surnud 1937
Usundiloolased
Priscilla Presley

Priscilla Beaulieu Presley (sünninimega Priscilla Ann Wagner; sündinud 24. mail 1945 New Yorgis New Yorgi osariigis) on USA modell ja näitleja.

Eelkõige on ta tuntud laulja Elvis Presley eksabikaasana (ametlikult 1. maist 1967 kuni 9. oktoobrini 1973). Ta on laulja Lisa Marie Presley ema.

Filminäitlejana
Ta on mänginud ka teleseriaalides "Those Amazing Animals" ja "Dallas", olnud külalisnäitleja seriaalides "Melrose Place", "Touched By An Angel" ja "Spin City" ning näidelnud komöödiafilmides "The Naked Gun" (3 jagu, 1988–1994, režissöör David Zucker) ja "Breakfast With Einstein" (1998, režissöör Craig Shapiro). 

Produtsendina on ta osalenud ka filmi "Finding Graceland" valmimisel ning tema äriühingu Navarone Productionsi toodetud on ka film "Elvis And Me (film)".

Raamatud
"Elvis And Me" (1985)
"Elvis By The Presleys" (2005)

Elvis Presley
Ameerika Ühendriikide modellid
Ameerika Ühendriikide filminäitlejad
Sündinud 1945
Lisa Marie Presley

Lisa Marie Presley (sündinud 1. veebruaril 1968 Memphises Tennessee osariigis) on USA laulja.

Eelkõige on ta tuntud Elvis Presley ja Priscilla Presley tütrena. Abielus on ta olnud nii Danny Keoughiga (kaks last: Danielle Riley Keough ja Benjamin Storm Keough), laulja Michael Jacksoniga (abielu kestis 21 kuud), näitleja Nicolas Cage'iga kui ka Michael Lockwoodiga ning kihlatud olnud John Oszajcaga.

Diskograafia

Albumid
"To Whom It May Concern" (2003) #5
"Now What" (2005) #9

Singlid
"Lights Out" (2003)
"Sinking In" (2003)
"Dirty Laundry" (2005)
"Idiot" (2005)
"In the Gettho" (2007)

Elvis Presley
Ameerika Ühendriikide lauljad
Sündinud 1968
Federico Fellini

Federico Fellini (20. jaanuar 1920 Rimini – 31. oktoober 1993 Rooma) oli 20. sajandi üks mõjukamaid itaalia filmirežissööre. 

1974. aastal pärjati ta Cannes'i filmifestivalil elutööauhinnaga, 1985. aastal Veneetsia filmifestivalil Kuldlõviga elutöö eest ja 1993. aastal pälvis ta elutöö eest Oscari, kui oli varem olnud mitu korda sellele auhinnale nomineeritud. Tema filme on tunnustatud mitme Oscari, Kuldgloobuse, Kuldlõvi ja Kuldse Palmioksaga.

Elukäik 
Federico Fellini sündis 20. jaanuaril 1920 Ida-Itaalia väikelinnas Riminis keskklassi peres. Algkoolis õppides veetis ta vaba aega joonistades, nukuetendusi lavastades ja lugedes. Samal ajal vaimustus ta ka tsirkusest. 12-aastaselt hülgas ta kodu ja liitus rändtsirkuse trupiga. 

Mussolini valitsusajal õppis ta Rooma ülikoolis, lisaraha teenis mitmes ajalehes reporteri ja kunstnikuna. 

Fellini leidis oma kutsumuse juba 20-aastaselt. Algul mõjutas teda suuresti Itaalia uusrealism, alates 1960-ndatest põimusid tema filmides irreaalne ja reaalne maailm. 1945. aastal kirjutas ta stsenaariumi filmile "Roma, città aperta", mis kandideeris ka Oscarile. 

Lavastajadebüüdi tegi ta 1950. aastal filmiga "Luci del varietà". Pärast teist maailmasõda töötas ka koos Roberto Rosselliniga. 

Federico Fellinil oli 1943. aastast kuni surmani abielus itaalia näitlejatari Giulietta Masinaga.

Filme 
 1950 "Varietee tuled" (Luci del varietà, koos Alberto Lattuadaga)
 1951 "Valge šeik" (Lo sceicco bianco) 
 1953 "Logardid" (I vitelloni), auhinnatud Veneetsia filmifestivalil Hõbelõviga 
 1953 "Armastus linnas" (L'Amore in Città)
 1954 "Tee" (Eestis näidatud ka pealkirja "Nad rändasid ringi" all; "La strada"), auhinnatud Oscariga (parim võõrkeelne film) ja Veneetsia filmifestivalil Hõbelõviga 
 1955 "Petised" ("Il bidone")
 1957 "Cabiria ööd" (Le notti di Cabiria), auhinnatud Oscariga (parim võõrkeelne film) ja Cannes'i filmifestivalil (parim naisnäitleja) 
 1960 "Magus elu" (La dolce vita), auhinnatud Oscariga (parimad kostüümid) ja Kuldse Palmioksaga
 1962 "Boccaccio '70", segment "Le tentazioni del Dottor Antonio"
 1963 "8½", auhinnatud 2 Oscariga (parim võõrkeelne film, parimad kostüümid)
 1965 "Giulietta ja vaimud" (Giulietta degli Spiriti), auhinnatud Kuldgloobusega (parim võõrkeelne film)
 1968 "Histoires extraordinaires", segment "Toby Dammit"
 1969 "Satyricon" (Fellini Satyricon)
 1970 "Klounid" (I Clowns)
 1972 "Roma"
 1973 "Amarcord", auhinnatud Oscariga (parim võõrkeelne film)
 1976 "Il Casanova di Federico Fellini", auhinnatud Oscariga (parimad kostüümid)
 1979 "Orkestriproov" (Prova d'orchestra)
 1980 "Naiste linn" (La città delle donne)
 1983 "Ja laev läheb" (E la nave va)
 1986 "Ginger ja Fred" (Ginger and Fred)
 1987 "Intervjuu" (Intervista), auhinnatud Cannes'i filmifestivalil (Cannes'i 40. aasta juubeli eriauhind)
 1990 "Kuu hääl" (La voce della luna)

Välislingid 
 
 Irene Jürna "Fellini ja Masina – abielu muusaga". Eesti Naine, august 2008
 Mitut Fellini filmi on analüüsitud Olev Remsu teoses "Filmidraamatehnika" (2016)

Itaalia filmilavastajad
Sündinud 1920
Surnud 1993
Rasskazovo

Rasskazovo on linn Venemaal Tambovi oblastis. Asub Volga-Doni madalikul Lesnoi Tambovi jõe vasakul kaldal.

Välislingid 
http://www.tambov.gov.ru/g31/index.html

Venemaa linnad
Tambovi oblast
2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus

2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus oli 53. Eurovisiooni lauluvõistlus, mis toimus Serbia pealinnas Belgradis Beogradska Arenal. Võistluse finaal toimus 24. mail ning poolfinaalid 20. ja 22. mail. Lauluvõistluse korraldas Serbia riigitelevisioon RTS. Aasta varem Helsingis oli võitjaks kuulutatud Serbia lauljatar Marija Šerifović lauluga "Molitva". 

53. Eurovisiooni lauluvõistluse võitja oli Venemaa, keda esindas Dima Bilan lauluga "Believe", mis saavutas 272 punktiga esikoha. Dima Bilan oli ka varem Eurovisiooni lauluvõistlusel osalenud ning saavutanud 2006. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Soome järel teise koha. 

28. septembril 2007 teatati, et minnakse üle uuele formaadile, kus on kaks poolfinaali. Uue formaadi järgi pääsesid otse finaali ainult eelmisel aastal võitnud riik ja Euroopa Ringhäälingute Liidu (EBU) valitud neli suurriiki. 

2007. aasta detsembris jagas EBU osalevad riigid geograafilise asukoha ja hääletamise ajaloo järgi kuueks, et vältimaks poolfinaalides poliitilist hääletust. 2008. aasta jaanuaris toimus esinemisjärjekorra loosimine. Kõik riigid pidid tegema teleülekande ja hääletuse selles poolfinaalis, kus nad ise osalesid. Teise poolfinaali näitamine oli valikuline ja selles mitteosalevad riigid hääletada ei saanud. Automaatselt finaali pääsenud riigid nägid mõlemat poolfinaali, kuid hääletada said nad vaid ühes neist. See, kummas poolfinaalis nad hääletasid, selgitati välja loosiga.

Poolfinaalidest pääses edasi üheksa paremat, kümnes kvalifitseeruja selgus varužürii otsusega. Finaalis osales 25 riiki.   

Eesti osales I poolfinaalis, kus Kreisiraadio laulis laulu "Leto Svet", mis jäi 8 punktiga eelviimaseks ehk 18. kohale ega pääsenud finaali.

Poolfinaalid

Grupid
Poolfinaalides osalevad riigid on jaotatud kuude rühma nende geograafilise asukoha ja 2004.–2007. aastal hääletamise järgi. 28. jaanuaril 2008 loositi riigid poolfinaalidesse. Mõlemasse poolfinaali jaotati võrdne arv riike ühest rühmast.

Esimene poolfinaal
Esimene poolfinaal toimus 20. mail 2008. Automaatsetest finalistidest hääletasid esimeses poolfinaalis Hispaania ja Saksamaa.

Teine poolfinaal
Teine poolfinaal toimus 22. mail 2008. Automaatsetest finalistidest hääletasid teises poolfinaalis Prantsusmaa, Suurbritannia ja Serbia. Žüriide lemmikuna pääses lisaks esimesele üheksale kohale finaali Rootsi.

Finaal

Punktitabelid

I poolfinaal

II poolfinaal

Finaal

Välislingid 

Eurovisiooni lauluvõistlus, 2008
Eurovisioon
Belgrad
Benazir Bhutto

Benazir Bhutto (sindhi: بینظیر ڀھٽو ; urdu:بینظیر بھٹو ; b 21. juuni 1953 Karachi – 27. detsember 2007 Rāwalpindi) oli Pakistani poliitik, peaminister aastatel 1988–1990 ja 1993–1996. Ta oli esimene naispeaminister islamimaades.

Tema isa oli Pakistani president ja peaminister Zulfikar Ali Bhutto, kes 1979 poodi.

Aastast 1983 kuni surmani oli ta oma isa asutatud Pakistani Rahvapartei (PPP) esimees.

Poliitikasse tõusis ta maapaost 1986. aastal, et kukutada võimult diktaator Muhammad Zia ul-Haq. Pärast Zia surma sai temast Pakistani peaminister. Bhutto välispoliitika oli mõõdukas, ta üritas parandada suhteid Indiaga ning võttis vastu ligi 3 miljonit Afganistani põgenikku.

20 kuud hiljem kõrvaldas president Ghulam Ishaq Khan ta ametist, süüdistades teda korruptsioonis. 1993 valiti ta ametisse tagasi, kuid 1996 tagandas president Farooq Leghari ta uuesti, jällegi süüdistustega korruptsioonis. Bhutto läks 1998 Dubaisse maapakku. 1999 mõistis Pakistani kohus ta 5 aastaks vangi.

18. oktoobril 2007 naasis Bhutto Pakistani pärast kokkulepet presidendi Pervez Musharrafiga, mille kohaselt talle anti amnestia ja kõik korruptsioonisüüdistused tema vastu võeti tagasi.

Enne 8. jaanuaril 2008 toimuma pidanud üldvalimisi oli küsitluste kohaselt valimiste soosik PPP. 27. detsembril 2007 mõrvati Bhutto, kui ta valimisüritusel Rawalpindis oma pooldajatele kõneles, seistes soomusautos püsti. Vastutuse kuriteo eest võttis Al-Qaeda ülem Mustafa Abu al-Yazid, nimetades Bhuttot "Ameerika Ühendriikide kõige kallimaks varaks".

Pärast Benazir Bhutto mõrvamist nimetati 30. detsembril 2007 tema juhitud Pakistani Rahvapartei kaasesimeesteks Benazir Bhutto poeg Bilawal Bhutto Zardari ja lesk Asif Ali Zardari. Valimised lükati rohkem kui kuu aega edasi. Need toimusid 18. veebruaril 2008 ja PPP võitis need, saades 340-kohalises Pakistani Rahvusassambleees 124 kohta. Valimised andsid hävitava löögi valitsevale Pakistani Moslemi Liigale, mille kõik juhid, kaasa arvatud 22 endist ministrit, kaotasid oma koha rahvuskogus. PPP liider Yosaf Raza Gillani moodustas koalitsioonivalitsuse ja sai selle peaministriks.

Välislingid
 Facts on Pakistan's ex-PM Benazir Bhutto Reuters, 31. detsember 2007

Pakistani peaministrid
Tapetud poliitikud
Sündinud 1953
Surnud 2007
Psühhiaatria mõisteid



A
Abikool - 
Abuulia - 
Afefoobia - 
Ajavahestress -
Agalmatofiilia -
Agorafoobia - 
Algofoobia - 
Apaatia -
Alkoholism -
Alkoholpsühhoos -
Alkohoolik -
Amneesia -
Anaesthesia dolorosa -
Anoreksia -
Antidepressant -
Antipsühhiaatria -
Antipsühhootikumid -
Arengupuue -
Aspergeri sündroom -
Autism - 
Avatusluul

B
Bibliomaania - 
Bipolaarne häire -
Buliimia

C

D
De Clérambault' sündroom - 
Debiilik -
Deliirium - 
Delirium tremens - 
Dementsus - 
Depressiivne luul -
Depressioon - 
Depressioon (emotsioon) -
Dissotsiatiivne identiteedihäire

E
Ebastabiilne isiksus -
Ehholaalia - 
Ekshibitsionism -
Elekterkrampravi -
Emotsionaalne inadekvaatsus -
Eripedagoog - 
Erotomaania -
Etkloorvünool - 
Eufooria - 
Euroopa Liidu narkostrateegia

F

G
Grafomaania

H
Hallutsinatsioon -
Haloperidool -
Hullumeelsus - 
Hüperaktiivsus tähelepanu puudulikkusega - 
Hüpnoos - 
Hüpnoteraapia - 
Hüpohondria -
Hüpomaania - 
Hüpopaatia

I
Idiootia - Impulsihäire - Insomnia - Instseneeringuluul - Isiksushäired

J
Joomasööst -
Jälitusluul

K
Kahjude vähendamine (narkomaania) - Kaksikdiagnoos - Katalepsia - Kerge vaimne alaareng - Kinnisidee - Klaustrofoobia - Kleptomaania - Komisjoniline kohtupsühhiaatriaekspertiis - Kompulsiivne toitumishäire - Konfabulatsioon - Koolifoobia - Kronofoobia - Kunstiteraapia - Kõrge päritolu luul

L
Lahenduskeskne lühiteraapia - Leidurlusluul - Lembeluul - Logorröa - Loovteraapiad - Läbipõlemissündroom - Luul

M
Maania -
Meeleoluhäire -
Melanhoolia - 
Metadoon -
Metadoonasendusravi -
Missiooniluul - 
Mäluauk -
Mõõdukas vaimne alaareng

N
Narkolepsia -
Narkomaania -
Narkostrateegia -
Nartsissistlik isiksushäire - 
Nekrofiilia - 
Neurolepsia -
Neuroleptikum -
Neuroos - 
Neurootik -
Nägemishallutsinatsioon - 
Närvisüsteemi depressant

O
Obsessiiv-kompulsiivne häire -
Ofidiofoobia - 
Olmeluul - 
Opiaat - 
Opioid -
Orgaanilised psüühikahäired - 
Ortoreksia

P
Paanikahäire - 
Paranoiline luul -
Paruresis -
Patopsühholoogia -
Posttraumaatiline stressihäire - 
Pseudohallutsinatsioon -
Psühhiaatria -
Psühhiaatriline sundravi -
Psühhiaatrilise abi seadus Eestis -
Psühhoanaleptiline aine - 
Psühhoos - 
Psühhopaatia - 
Psühhopatoloogia -
Psühhoteraapia -
Psühhotrauma - 
Psüühikahäire -
Psüühiline funktsioon -
Püromaan -
Püromaania

Q

R
Raske vaimne alaareng - Reformaatorlusluul - Rikkusluul

S
Skisofreenia -
Skisofreenia, skisotüüpsed ja luululised häired - 
Somnambulism - 
Sotsiopaat - 
Suhtumisluul -
Sundmõtlemine - 
Suurusluul - 
Sõltuvus - 
Sõltuvusaine - 
Söömishäired - 
Sügav vaimne alaareng -
Süsteemne teraapia

Š

Z
Zoofoobia

Ž

T
Tajumishäired -
Tantsuteraapia - 
Teisikuluul - 
Teovõime -
Trihhotillomaania -
Tsüklotüümia - 
Tundeelu häired - 
Tundeelu tuimenemine -
Tõeline hallutsinatsioon

U
Uneapnoe -
Unehäire -
Unetus - 
Uneärevus - 
Urofoobia

V
Vaimne alaareng - Vaimne tervis - Vaimupuue - Valikuline mutism - Võimekusluul - Võimuluul

W

Õ

Ä
ärevus - ärevushäire

Ö

Ü
ühiskonnapsühhiaatria, psühhiaatria haru, mis uurib ja arendab vaimset tervist parandavaid teenuseid

X

Y
Meditsiini loendid
 
Mõistete loendid
Pseudo-Dionysios Areopagita

Pseudo-Dionysios Areopagita (ka Dionysios Pseudo-Areopagita) on nimi, mille õpetlased on andnud kristlikule teoloogile ja filosoofile, kes elas 5. ja 6. sajandi vahetusel. 

On oletatud, et seda varjunime kasutas Peetrus Ibeeriast, umbes aastatel 411–491 elanud Gruusia pühak.

Ta on oma teosed omistanud Areopaagi liikmele Dionüüsiosele, keda mainitakse Apostlite tegude raamatus (Ap 17, 37). 

Kirjutas arvukalt teoseid, mida tähistatakse koondnimega Corpus Areopagiticum. Kirjutades esitas ennast algupärase Dionysiosena. Väitis, et tunneb Piiblis mainituid inimesi, mistõttu arvati pikka aega, et tegemist on ühe ja sama inimesega. Tundub, et autor valetab ka teistes kohtades, väites näiteks, justkui ta oleks kirjutanud arvukalt teisi raamatuid ja tsiteerides neid. 

Pseudo-Dionysios üritas leida kompromissi monofüsiitluse ja ortodoksse õpetuse vahele. Ta on mõjutatud ka uusplatonismist, eriti Proklose poolt, mis tõestab, et ta tegutses 5. sajandil või hiljem. Mõjusid on veel Aleksandria Kleemensilt, Kapadookia  kirikuisadelt, Origeneselt ja teistelt.  

Tema kirjutised tulid avalikkuse ette esimest korda 5. sajandil, mil monofüsiidid kasutasid neid oma argumentide kaitseks. Vähehaaval võtsid need omaks ka teised teoloogid. Keskajal olid ta teosed väga populaarsed. Renessansiajal hakati ta teoste autentsuses kahtlema.

Eesti keeles ilmus Pseudo-Dionysios Areopagita teos "Müstilisest teoloogiast Timotheosele" ("De mystica theologia") 1994. aastal ajakirjas Akadeemia Marju Lepajõe tõlkes.

Teoseid 
 "De caelestica hierarchica" ("Taevalikust hierarhiast")
 "De ecclesiastica hierarchica" ("Kiriklikust hierarhiast")
 "De divinis nominibus" ("Jumala nimedest")
 "De mystica theologia" ("Müstilisest teoloogiast")

Kreeka keeles:
Περί της ουρανίου ιεραρχίας
Περί της εκκλησιαστικής ιεραρχίας
Περί Θείων Ονομάτων
Περί μυστικής θεολογίας

Viited

Välislingid
 Pseudo-Dionysios Areopagita "Müstilisest teoloogiast Timotheosele", tlk Marju Lepajõe, Akadeemia 10/1994, DIGAR

Kristlus
Kirikuisad
Teoloogid

ro:Dionisie Areopagitul
ru:Дионисий Ареопагит
Leelo Talvik

Leelo Talvik (10. mai 1944 – 30. september 2021) oli eesti vokaalpedagoog ja endine laulja. 

Ta on olnud kammerlaulja, ooperi- ja oratooriumisolist, viimastel aastatel teinud aga õpetajatööd. 

Ta on töötanud Eesti Filharmoonia Kammerkoori laulja ja hääleseadjana, Tehnikaülikooli mees- ja naiskoori hääleseadjana ning kammerkooriga Arsis. Ta tegi koostööd ning oli hääleseadja Üle-eestilise neidudekoori Leelo, Kooristuudio SO-LA-RE, Rapla Mitte-Riinimanda Segakoori, Eesti Koolinoorte Segakoori ning Eesti Rahvusringhäälingu segakoori juures. Ta tegi koolitusi kogu Eestis. 

Ta on töötanud Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis ja Viljandi Kultuuriakadeemias laulupedagoogina.

Isiklikku 
Tema isa oli ooperilaulja Aaro Pärn. 

Eesti muusikapedagoogid
Eesti lauljad
Sündinud 1944
Surnud 2021
Robootika

Robootika ehk robotitehnika (inglise robotics) on teaduse ja tehnika haru, mis käsitleb robotite disaini, ehitust, tootmist ja töötamist. Robootika on tihedalt seotud mehaanika, informaatika, elektroonika ja muude teadusharudega.

Robootika kolm põhiseadust
Sõna "robootika" (robotics) tuleneb Josef Čapeki loodud sõnast "robot", mille tõi inimkonna ette tšehhi kirjanik Karel Čapek oma lavastuses "R.U.R." (Rossum's Universal Robots), mis oli avalikustatud aastal 1920. Sõna "robootika" kasutas esmakordselt Isaac Asimov oma lühikeses ulmelises jutukeses "Runaround" 1941. aastal. Asimovilt pärinevad ka nn robootika kolm põhiseadust: 
 Robot ei tohi oma tegevuse ega tegevusetusega inimesele kahju teha; 
 Robot peab täitma inimese antud korraldusi,  kui need pole vastuolus esimese seadusega; 
 Robot peab kaitsma oma olemasolu, kuni see ei lähe vastuollu esimese ega teise seadusega.

Tähtsamad robotite klassid
On olemas kaks tähtsamat laiaotstarveliste robotite klassi – manipulatsiooni- ja mobiilrobotid. 

Manipulatsioonirobot on automaatmasin (statsionaarne või teisaldatav), mis koosneb täiturseadisest manipulaatori kujul, millel on mitu liikuvuse astet, ja programmjuhtimise seadisest, mis täidab töötlusprotsessis liikumise ja juhtimise funktsioone. Selliseid roboteid toodetakse põranda-, ripp- ja portaalteostustes. Nad said laia kasutuse masina- ning aparaadiehitusega seotud valdkondades.

Mobiilrobot on automaatmasin, milles on liikuv šassii automaatselt juhitavate ajamitega. Sellised robotid võivad olla ratta-, samm- ning roomikrobotid.

Ajamid
Ajamid on robotite "lihased". Praegu on kõige populaarsemad elektrimootorid, aga on tarvitusel ka teistsugused, mis tarbivad keemilisi aineid ning suruõhu. 

Alalisvoolu mootorid: enamik kaasaegseid roboteid kasutab elektrimootoreid, mis võivad olla mitu liiki.

Sammuvad elektermootorid: nagu nimetusest võib järeldada, ei pöörle sammuvad elektrimootorid vabalt, nagu alalisvoolu mootorid. Nad pöörlevad samm-sammult teatud nurga alt kontrolleri juhtimisel. 

Piesomootorid: alalisvoolu mootorite kaasaegseks alternatiiviks on piesomootorid, mida tuntakse ka ultrahelimootorite nime all. Nende tööpõhimõte on originaalne: tillukesed piesoelektrilised jalad, mis vibreerivad tihedusega üle 1000 korda sekundis ja panevad mootori liikuma ringjoonel või sirgel. Selliste mootorite eelisteks on kõrge nanomeetriline resolutsioon, kiirus ja võimsus, mis pole nende suurusega võrreldav.

Robotite liigid
Android
Lahingurobot
Olmerobot
Personaalne robot
Tööstusrobot
Sotsiaalne robot

Vaata ka
Pehme robootika
Nanorobootika
Telerobootika
Pilverobootika
Mikrorobootika
Robootika ehituses
Psühhiaatria

Psühhiaatria on meditsiini eriala, mis tegeleb psüühikahäirete ennetamise, diagnostika, raviga.

Psühhiaatriline tegevus on igas riigis õiguslikult reguleeritud, et vältida inimõiguste rikkumisi. Eestis on psühhiaatriline abi reguleeritud Eesti psühhiaatrilise abi seadusega.

Psühhiaatriale ja psüühikahäirete ravile spetsialiseerunud arsti nimetatakse psühhiaatriks.

Tuntakse mitmeid psühhiaatria harusid nagu kohtupsühhiaatria, kultuuridevaheline psühhiaatria, lastepsühhiaatria jt

Tänapäeval veterinaarpsühhiaatriat veel ei tunta, kuna pole suudetud luua piisavat mõistelist kontakti inimese ja looma vahel. Psühhiaatria ainuvalitsevaks diagnostika meetodiks on vestlus. Loomade psüühikahäirete kohta ollakse tänapäeval suutelised esitama üsna ebakindlaid oletusi.

Vaata ka

Psühhiaatria mõisteid
Psühhiaatriline reform Itaalias

Viited
Mary Kingsley

Mary Henrietta Kingsley (13. oktoober 1862 Islington – 3. juuni 1900) oli inglise maadeavastaja ja kirjanik, kes tutvustas Euroopale Aafrikat ja aafriklaste kultuuri.

Biograafia 
Mary sündis arstist isa George Kingsley ja invaliidist ema Mary Bailey peres. Nooruses hoolitses Mary ema ja noorema venna eest. Kooliharidust ta peaaegu ei saanudki, kuid kuna isal oli suur raamatukogu, luges ta palju, samuti meeldis tal kuulata isa jutte kaugetest maadest. 

Aastal 1892 suri tema isa, 5 nädalat hiljem ka ema. Siit peale otsustas Mary külastada maid, mida ta oli varem raamatutest lugenud. Aastail 1893–1894 reisis ta Lääne-Aafrikas, tuues Londoni Loodusmuuseumile eksootiliste kalade näidiseid. Ta uuris ka Aafrika rahvaste usundeid. Augustis 1893 jõudis ta Luandasse Angolas, kus ta elas koos kohalike elanikega, kes õpetasid Maryle vajalikke oskusi, et ellu jääda Aafrika džunglites; Mary võttis üksinda ette mitmeid retki džunglites. 

Ta kirjutas kaks raamatut, kus kirjeldas oma Aafrika reise. 

Teise buuri sõja (1899–1902) ajal oli Kingsley vabatahtlik haigete põetaja. Sealt sai ta malaaria ja suri. Kingsley soovi kohaselt visati tema surnukeha merre.

Suurbritannia inimesed
Sündinud 1862
Surnud 1900
Diagnostika

Diagnostika on protsess,  mille käigus uuritakse organismi elutegevuse ilminguid ja nende alusel hinnatakse organismi tervislikku seisundit. Organismiks võib olla nii loom kui taim. Diagnostika tulemuseks on diagnoos.

Diagnostika sisaldab:
Elulooliste kui haiguse kulugu seotud andmete kogumine (anamees);
Uuritava vaatlus;
Füüsikaline uurimine – kuulatlus, koputlus, komplus, haistmine;
Instrumentaalne diagnostika – elektrofüsioloogilised, endoskoopilised, röntgenoloogilised, radioloogilised meetodid; 
Laboratoorne diagnostika – kõikvõimalikud laboratoorsed uuringud.

Diagnostika võib oma olemuselt olla invasiivne või mitteinsvasiivne. Näiteks mitteinvasiivne sünnieelne diagnostika püüab määrata raseduse kulgu ja loote seisundit kasutades ultraheliuuringuid, kardiotokograafiat ja ema veres leiduvate diagnostiliste tunnuste ehk markerite määramist. Kui mitteinvasiivsed protseduurid ei paku piisavalt vajalikku informatsiooni, siis võidakse kasutada ka invasiivseid meetodeid. Viimaseid iseloomustab juba kõrge sekkumise tase ning sellest tulenevalt ka oht raseduse katkemiseks.

Vaata ka
sümptom
Peugeot 605

Peugeot 605 oli Peugeot' kontserni Ida-Prantsusmaal asuvas Sochaux' tehases toodetud suur luksusauto, mida toodeti aastatel 1989 (1990) kuni 1999. Tehniliselt on sel sarnasusi Citroën XM-iga, millega jagas ta sama platvormi. Eelkäijateks olid olnud nii 604 (vähelevinud luksusauto) kui ka 505 (lihtsalt suur keskklassi auto), 605 püüdis nende mõlema sihtrühma omades laia varustuse- ja mootorivalikut.

Välimuselt sarnaneb 605 kõige rohkem väiksema samaaegse Peugeot' mudeliga 405 ja ka Alfa Romeo mudeliga 164 (mille disainis samuti Pininfarina), viimasega on sarnased ka auto välised mõõtmed.

Vaatamata tootmise jätkumiseni aastani 1999 langes müük suhteliselt madalale tasemele juba aastal 1995, kui Peugeot asendas oma vananenud 405 uuema ja kiiresti populaarseks saanud mudeliga 406, mis võitis enda poole ka suure hulga potentsiaalseid 605 ostjaid.

605 otsese järglasena läks aga 1999. aasta lõpus – 2000. aasta esimeses pooles tootmisse mudel 607, mis oli tehniliselt täiesti uus. Ühtlasi oli 605 Peugeot' "05 põlvkonna" (205, 305, 405, 605) viimane mudel. Peugeot' "05 ajastu" kestis kokku üle 21 aasta: algas ajast, kui 1978. aastal läks tootmisse 305, ja lõppes 1999. aastal mudeli 605 tootmise lõpetamisega.

Mootorivalik

Bensiinimootorid
 2.0L 8-klapise R4 karburaatoriga 84 kW 
 2.0L 8-klapise R4 mono sissepritse 79 kW 
 2.0L 8-klapise R4 sissepritse 89 kW 
 2.0L 8-klapise R4 sissepritse ja turbo 108 kW (alates aastast 1991)
 2.0L 16-klapise R4 sissepritse 97 kW (alates aastast 1995)
 3.0L 12-klapise V6 sissepritse 123 kW 
 3.0L 24-klapise V6 sissepritse 147 kW 
 2.9L 24-klapise V6 sissepritse 140 kW (alates aastast 1997, tuntakse ka 3.0L nime all)

Diiselmootorid
 2.1L 12-klapise R4 60 kW 
 2.1L 12-klapise R4 turboga 80 kW
 2.5L 12-klapise R4 turboga 95 kW (alates aastast 1995)

Üldandmed

Pikkus: 4765 mm
laius: 1800 mm
kõrgus: 1410 mm
teljevahe: 2800 mm
pakiruumi maht: 497 liitrit
lubatud piduritega haagise mass: 1500 kg
kütusepaagi maht: 80 liitrit

605
Sõiduautomudelid