joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Georg Wetberg

Georg Wetberg (ka Jürgen Wetberg või Wettberg, Wedberg, Wedbergk, Wetberch) oli Saare-Lääne toomhärra, keda aastal 1498 on mainitud Saare-Lääne toompraostina.

Georg Wetberg pärines 15. sajandil Liivimaale asunud Wettbergide suguvõsa harust. Tema sugulane oli Saare-Lääne piiskop Peter Wetberg (1471–1491) ning teine sugulane Johann Wetberg oli samas toomdekaan. 1481. aastal immatrikuleeriti Georgius Witberch Liivimaalt Rostocki ülikooli, tõenäoliselt oli tegemist hilisema toompraostiga. 1485. aastal immatrikuleeriti ta ERfurits, 1489. aastal Leipzigis, kust ta 1490. aastal sai bakalaureusekraadi, ning seejärel jätkas ta õpinguid magisttrikraadi omandamiseks Magdeburgis. 1498. aastal oli ta Bolognas Saare-Lääne toompraostina. Georg Wetberg võis olla toompraost ka 1501. aasta Liivimaa maapäeval, kuid seal osalenud Saare-Lääne praosti nime pole mainitud. Ta võis olla seotud ka Johann Wetbergi ja Kieveli tülisse ning ta olevat Liivimaalt lahkunud Rooma.

Vaata ka
Wettberg

Viited

Saare-Lääne toomhärrad
Sündinud 15. sajandil
Surnud 16. sajandil
Bruno Wetberg

Bruno Wetberg oli Liivimaa vaimulik 16. sajandi alguses, Tallinna toomhärra ning arvatavasti ka Saare-Lääne toomhärra. 

Bruno Wetberg pärines 15. sajandil Liivimaale asunud Wettbergide suguvõsa harust, ent ta oli abieluväline poeg. Tema sugulane oli Saare-Lääne piiskop Peter Wetberg (1471–1491) ning Saare-Lääne kapitlisse kuulusid veel kaks tema sugulast: toompraost Georg Wetberg ning poolvennast toomdekaan Johann Wetberg. 16. sajandi alguses oli Bruno Tallinna toomhärra ja võimalik, et ka Saare-Lääne toomhärra.

1504–1506 tegutses Bruno Wetberg Liivimaa indulgentsikampaania heaks ning pidas Narva ja Rakvere ümbruses jutluseid nii saksa kui mittesaksa keeles. Alates 1509. aastast oli Bruno segatud Johann Wetbergi, hiljem ka rüütel Hermann Soye plaanidesse, 1511. aastal viibis ta koos Johanniga Roomas. Johann Wetbergi ja Soye tegevus ja plaanid viisid ka Bruno vastuoludesse nii Saare-Lääne piiskopi Johannes Kieveli kui ka Liivimaa Orduga. 1514. aastal ta vangistati ning 1516. aastal kuulati ta üle. Ta väitis, et ei tea Saare-Lääne piiskopi ja orduvastastest plaanidest midagi ning tema edasine saatus on teadmata.

Vaata ka
Wettberg

Viited

Tallinna piiskopkonna vaimulikud
Sündinud 15. sajandil
Surnud 16. sajandil
Jaak Laineste

Jaak Laineste (sündinud 8. märtsil 1976 Tartus) on eesti ettevõtja ja geoinformaatik.

Haridus
Õppis Rannu 8.-kl keskkoolis, lõpetas 1994. aastal Nõo Reaalgümnaasiumi. 2000. aastal sai Tartu Ülikooli psühholoogia eriala bakalaureusekraadi, 2003. aastal magistrikraadi geoinformaatikas ja 2006. aastal tehnoloogiajuhtimise ja ettevõtluse (MBA) kraadi.

Karjäär ja ettevõtlus
Töötas 1995–2006 AS Regio (praeguse nimega AS Reach-U) kartograafi, geoinformaatiku ja tehnoloogiajuhina. Rahvusvahelise telekommunikatsiooni ja mobiilpositsioneerimise tehnoloogia valdkonna start-upi Reach-U (tuntud ka nimega Mgine Technologies) üks algatajaid ja mobiilivaldkonna CTO 2000ndate alguses.

2006. aastal asutas tehnoloogiaettevõtte OÜ Nutiteq, mis lõi maakaardilahendusi nutiseadmetele. Seda kasutasid rahvusvahelised firmad nagu näiteks Lonely Planet, Boeing, Bayer, Accenture jpt. 2016. aastal müüs ettevõtte Hispaania/USA ettevõttele CartoDB Inc ja 2016–2018 töötas selles firmas.

2018. aastast töötab Sixfold GmbH-s tootedirektorina.

Ühiskondlik tegevus
1990ndate lõpus Tartu Üliõpilaste Looduskaitseringi juhatuse liige.

EL raamprogrammi projektide hindaja.

Let's Do It! World – infotehnoloogia valdkonna juht 2012–2016.

Eesti Geoinformaatika Seltsi asutaja ja juhatuse liige 2016–2018.

Maakaardi Selts MTÜ asutaja ja juhatuse liige, OpenStreetMap Foundationi liige.

Erakond Eesti 200 liige aastast 2018, 2020. aastast juhatuse liige.

Isiklikku
Tal on neli last, abikaasa folklorist Liisi Laineste

Viited

Eesti ettevõtjad
Eesti 200 poliitikud
Nõo Reaalgümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli sotsiaalteaduskonna vilistlased
Sündinud 1976
Smaragdroheline

Smaragdroheline on üks rohelistest värvitoonidest, nimetatud vääriskivi smaragdi järgi. Värvitoon on sügav ja küllastatud, kergelt jaheda tooniga roheline, külmem pudelrohelisest ja kroomoksiidrohelisest.

Pildid

Variatsioonid 
E. F. Glockeri "Grundriss der Mineralogie ..." nimetab smaragdrohelist puhtaimaks roheliseks "mis endas nii sinist kui ka kollast näitab".

RAL Classic värvikaardi toon RAL 6001 "Smaragdgrün" on sama tumedusega, ent palju soojatoonilisem värv.

Pantone smaragdrohelisest palju heledam, aga samuti jahedatooniline on veebivärv Emerald.

Kasutamine 
Smaragdrohelise nime all tunti 19. sajandil sünteesitud ja kiiresti moevärviks saanud eredavärvilist külmrohelist värvipigmenti, Schweinfurti rohelist ehk Pariisi rohelist, mille põhiliseks komponendiks on mürgine vaskatsetaatarseniid. Sama pigmenti kasutati õlivärvides, mida impressionistid innukalt kasutasid. On arvatud, et Monet' vanas eas pimedaksjäämise võis põhjustada rohke smaragdrohelise kasutus roheluse maalimisel.

Smaragdroheliseks (vert émeraude) on prantsuse keeles nimetatud ka värvipigmenti kroomhüdroksiidrohelist ja sellest tehtud värvi.

Tänapäeva smaragdrohelised värvained, mis annavad värvuse õli-, akrüül- ja akvarellvärvidele, on enamasti sünteetilised orgaanilised ühendid, nagu näiteks ftalotsüaniinroheline.

Pantone Inc. kuulutas smaragdrohelise (Pantone 17-5641) 2013. aasta värviks.

Vaata ka 
 Mürkroheline

Viited 

Rohelised värvitoonid
Kalju Pihel

Kalju Pihel (3. mai 1929 – 30. november 2017) oli eesti keeleteadlane, pikaaegne Tallinna Ülikooli (ja selle eelkäijate) õppejõud.

Pihel õpetas soome keelt ja on koostanud rea soome keele õppimise materjale, sh soome-eesti sõnaraamatu (kahasse Arno Pikamäega), mida on korduvalt täiendatud kujul välja antud.

Ta on maetud Tallinnas Pirita linnaosas asuvale Pärnamäe kalmistule.

Viited 

Eesti keeleteadlased
Tallinna Ülikooli õppejõud
Pärnamäe kalmistule maetud
Sündinud 1929
Surnud 2017
Safiirsinine

Safiirsinine on üks sinistest värvitoonidest, sügav küllastatud sinine toon, nimetuse saanud sama värvi vääriskivi safiiri järgi. Arvatavasti põhjusel, et safiir võib esineda mitmes eri toonis, on ka värvinimetusega safiirsinine tähistatud erinevaid siniseid.

Pildid

Variatsioonid 
E. F. Glockeri "Grundriss der Mineralogie ..." nimetab safiirsinist puhtaimaks siniseks ja võrdleb seda berliini sinisega. Seda värvi näidismineraalidena nimetab ta safiiri ja küaniiti.

RAL Classic värvikaardi toon 5003 Saphirblau on väga kerge hallika varjundiga tume sinine toon.

ISCC-NBS-i värvisõnaraamatu "Color: Universal Language and Dictionary of Names" järgi mahuvad safiirsinise mõistesse erk lillakassinine, murtud lillakassinine või sügav lillakassinine.

Pantone 18-4231X värvitoon Blue Sapphire on tekstiilil sügavsinise värvusega, veebilehel kergelt rohekas.

Veebivärv Sapphire on tume küllastatud värvitoon, sarnane mereväesinisele või öösinisele (Midnight Blue).

Kasutamine 
Meeleolult seostub safiirsinine ilu ja puhtusega. Sageli on ilukirjanduses või publitsistikas kasutatud taeva epiteedina.

Nimetust safiirsinine on eesti keeles kasutatud eelkõige väga puhta ja silmatorkava sinise tähistamiseks mitmesugustes tootenimetustes, kõige enam tekstiilide ja riietuse kontekstis, aga on olemas ka sellenimeline toiduvärv. Värvused varieeruvad toonilt ja heleduselt. Lähedasimad värvinimed on ultramariinsinine, koobaltsinine ja kuningsinine.

Kunstitarvete nimetustes ei ole värvinimi väga levinud, enamik tootjaid eelistab värvipigmentide nimesid. Siiski on mõned näited: J. Herbini ja DeAtramentise värvilised kalligraafiatindid, Schminke ja Winsor&Newtoni ftalotsüaniinvärvainel baseeruvad akvarellvärvid. 

Saksa kirjanik Kerstin Gier avaldas aastail 2009-2010 noorsoole mõeldud fantaasiaromaanide triloogia, mille osadele pani pealkirjad vääriskivivärvuste järgi. Teise raamatu pealkiri on "Saphirblau" (eesti keeles "Safiirsinine", Sinisukk 2016, tõlkinud Pille Vinkel) ja selle kaanekujundus rajaneb sügavsinisel värvil.

Viited 

Sinised värvitoonid
Prinkas

Prinkas (vanasti ka Prinka ja Princke) on küla (vidējciems) Lätis Limbaži piirkonnas Liepupe vallas. Küla asub Liepupe jõe kaldal, valla keskusest Mustkalnist 10,1, endisest piirkonnakeskusest Salatsist 38,3 ja Riiast 76,1 kilomeetri kaugusel. Aastatel 2009–2021 kuulus küla Salatsi piirkonda.

Külas asub Prinkase bussipeatus.

Külas kasvavad Prinkase pärn ja Prinkase tamm (ümbermõõt 5.7, kõrgus 22 meetrit) on looduskaitse all.

Viited

Limbaži piirkonna külad
Tūja

Tūja  on küla (vidējciems) Lätis Limbaži piirkonnas Liepupe vallas. Küla asub merepinnast 8 meetri kõrgusel Liivi lahe kaldal, valla keskusest Mustkalnist 10, endisest piirkonnakeskusest Salatsist 33 ja Riiast 75 kilomeetri kaugusel.

Aastal 1936 avati küla kohal telliselööv. Aastal 1945 muudeti see Cēsise ehitusmaterjalide tehase tsehhiks. Küla tekkis nõukogude perioodil, kujunedes tänaseks suletud tsehhi juurde, mis valmistas kohalikust savist telliseid ja drenaažitorusid. Aastatel 2009–2021 kuulus küla Salatsi piirkonda.

Tūjas on raamatukogu ja Tūja bussipeatus.

Külas kasvavad Bangase kask ja Zaķupīte mänd on looduskaitse all.

Viited

Limbaži piirkonna külad
Tūjasmuiža

Tūjasmuiža (ka Tūjas skola) on küla (vidējciems) Lätis Limbaži piirkonnas Liepupe vallas. Küla asub valla keskusest Mustkalnist 12, endisest piirkonnakeskusest Salatsist 34 ja Riiast 76 kilomeetri kaugusel.

Küla on tekkinud endise Tūja mõisa (Taubenhof) juurde. Sealsest mõisakompleksist on säilinud häärber, kuhu aastal 1919 rajati kohalik koolimaja. Aastatel 2009–2021 kuulus küla Salatsi piirkonda.

Tūjasmuižas asub Tūjas muiža bussipeatus.

Külas kasvav Ķireļi tamm on looduskaitse all.

Viited

Limbaži piirkonna külad
Groß Ippener

Groß Ippener on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Oldenburgi kreisis.

Valla pindala on 28,06 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1006 inimest. Valda kuuluvad Groß Ippener, Klein Ippener, Annen ja Ortholz.

Ajalugu 

Nime Ippener on esmakordselt dokumenteeritud aruannetes 1211., 1231. ja 1250. aastast, isikunimena, kohanimena ja kihelkonnana. 1211. aastal on mõistet Ippener esmakordselt mainitud Bassumi kloostri tunnistuses, milles aadlimees Aldagus de Ippenerde on loetletud tunnistajana. Aristokraatliku perekonna Ippenerde asukoht oli ilmselt Klein Ippeneris Dünseneri oja ääres. 1231. aastal on Ippeneri esmakordselt mainitud Bassumi kloostri dokumendis kohanimena. Seal kinnitavad Bremeni kloostri vaimulikud "Ippenerthe" kümnisevaldust Bassumi kloostrile, mis oli kingitud neile abtiss Elisabethi poolt. 1250. aasta paiku esineb nimi Ippener kui "Parrochia Yppenerthe" hartas ehitada Bremenis sild üle Weseri jõe, milles Ippeneri kihelkond pidi maksma sillamaksu. Kihelkonna suurus määras makstava summa, mis sel ajal vastas täpselt Harpstedti kihelkonna suurusele naabruses. Ippeneri kihelkonnakirik seisis varem Groß Ippeneri keskel praeguse Wülfersi restorani vastas. Kolmekümneaastase sõja ajal põles kirik maha ja seda ei taastatud.

1859. aastal ühendati Groß Ippeneri, Klein Ippeneri, Anneni ja Ortholzi vallad suureks Groß Ippeneri vallaks, mis kuulus Freudenbergi kreisi. Äsjamoodustatud valla maakogukonnas oli kokku 64 majapidamist 440 elanikuga. 1932. aastal liideti linn "Grafschaft Hoya" kreisiga.

Viited 

Alam-Saksi vallad
Oldenburgi kreis
Harpstedt

Harpstedt on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Oldenburgi kreisis.

Valla pindala on 23,45 km². 31. detsembril 2017 elas seal 4708 inimest. Vald asub Bremenist 30 km lõunas.

Harpstedti on esmakordselt mainitud 1203. aastal kui "Harpenstede".

Viited

Välislingid 

 harpstedt.de

Alam-Saksi vallad
Oldenburgi kreis
Tulevik (väliseesti selts)

Tulevik (täisnimega Inglismaa Eesti Selts Tulevik, lühemalt IES Tulevik) on Suurbritannia eestlaste selts.

Selts asutati 1974.

Selts teeb koostööd Inglismaa Eestlaste Ühinguga. Koos korraldatakse näiteks igasuviseid lastelaagreid ja Rahvapidu.

Viited

Välislingid
Koduleht

Väliseesti organisatsioonid
Inglismaa
Ronald Laarmaa

Ronald Laarmaa (sündinud 20. juulil 1991 Kaalepi külas Albu vallas Järvamaal) on eesti hüdrobioloog ja planktoloog.

Haridus 
Ta on õppinud Laekvere põhikoolis aastatel 1997-2005. Ta on lõpetanud 2010. aastal Parksepa Keskkooli ning Eesti Maaülikooli rakendushüdrobioloogia erialal bakalaureusekraadiga 2013. aastal ja magistrikraadiga 2015. aastal. Magistritöö keskendus Eesti väikejärvede seisundi hindamise metoodika täiustamisele. 2015. aastal jätkas ta õpinguid doktorantuuris, keskendudes proto- ja metazooplanktoni ökoloogilise seisundi indikaatorväärtustele.

Töö 
Asus tööle laborandina Eesti Maaülikooli Põllumajandus- ja keskkonnainstituudi Limnoloogiakeskuses 2014. aastal professor Ingmar Otti väikejärvede töögrupis. Peamised uurimisvaldkonnad olid siseveekogude ainebilansi ja koormustaluvuse hindamine ning loomse hõljumi ehk zooplanktoni ökoloogilise seisundi hindamine. 2015. aastast on ta üks väikejärvede hüdrobioloogilise seire põhitäitjatest. Hiljem töötas ka nimetatud nooremteaduri ja peaspetsialistina. 

2017. aastal Viljandi järvest kogutud proovidest tabas koos töörühmaga trematoodivastsed, kes põhjustasid suplejatele tserkaarset dermatiiti. 

2020. aasta sügisest töötab Tartu Veeriku Koolis keemia- ja bioloogia ning inimeseõpetuse õperajana.
2021. aasta sügisest alustas lisaks klassijuhatajana ja loodusainete õppetooli juhina.

Liikmesus 
2015. aastal astus ta Eesti Loodusuurijate Seltsi ja kuulub järvekomisjoni.

Lööb kaasa keskkonnaharidust edendavas organisatsioonis Globe Eesti. GLOBE-is on tal samuti mitu rolli: Globe treener ja 2021. aastast ka Globe õpetaja, sest Tartu Veeriku Kool liitus samuti programmiga.

Poliitiline tegevus
2018. aastast kuulub erakonda Eesti 200. Kandideeris 2019. aastal Riigikogu valimistel Jõgeva- ja Tartumaa valimisringkonnas. Sai 114 häält ega osutunud valituks.

Põhipublikatsioonid 
Populaarteadusliku raamatu "Eesti järved" üks põhiautoritest. Raamat ilmus kirjastus Varrak sarjas "Roheline Eesti" 2019. aastal.

2021. a ilmus Globe Eesti 25 raames õppemetoodiline kogumik “Maa kui süsteem. Globe 25 õppekogumik”, milles koostas hüdrosfääri osa. <ref>

Viited 

Eesti bioloogid
Eesti Maaülikooli põllumajandus- ja keskkonnainstituudi vilistlased‎
Eesti Looduseuurijate Seltsi liikmed
Eesti 200 poliitikud
Sündinud 1991
Marise Payne

Marise Ann Payne (sündinud 29. juulil 1964 Sydneys) on Austraalia jurist ja poliitik, ta kuulub Austraalia Liberaalse Partei ridadesse, Ta on alates 28. augustist 2018 Austraalia välisminister. Varem on ta olnud Austraalia kaitseminister.

Austraalia välisministrid
Kaitseministrid
Sündinud 1964
Naroŭla

Naroŭla (transkribeeritult Narovlja, poola keeles Narowla, leedu keeles Naroulja) on linn Valgevenes Homieli oblastis, Naroŭla rajooni ja Naroŭla külanõukogu halduskeskus. Naroŭla asub Homieli linnast 125 kilomeetri kaugusel Prõpjatsi jõe kaldal.

Haridust annavad kolm keskkooli. Linnas on kultuurimaja ja kino. Seal antakse välja rajoonilehte «Прыпяцкая праўда». Alevis on toiduainetetööstus (valmistatakse kompvekke ja sefiiri), seal valmistatakse ehitusmaterjale. Linna lähistel paiknevad kivisoolalademed.

Vaatamisväärsusteks on koduloomuuseum, sealne mõisakompleks, juudi kalmistu ja osaliselt säilinud XIX sajandil ehitatud vanalinn.

Asula nimi

Levinuima hüpoteesi kohaselt tuleneb linna nimi sõnadest наров, наровить, mis tähendas vanasti 'meelega, vabatahtlikult'. Samas on võimalik ka nime soome-ugri päritolu, kus linnale oleks andnud nime seda läbiv Naroŭlanka jõeke. Linna nime päritolu oleks siis samasugune kui Narval, pärinedes vanast sõnast kärestike kohta. Samas pole selge, kas linn sai nime jõekese või jõeke linna järgi.

Vladimir Toporov on eeldanud pigem balti mõju, eeldades, et primaarne on jõe nimi. Tüvi nar- on balti päritolu hüdronüümide seas laialt levinud.

Ajalugu  

Asula kohta pärinevad esimesed teated XVIII sajandist, mil see oli alev. Aastail 1750–1751 rüüstasid Naroŭlat haidamakid. 1760. aastal läks asula Oskierkade valdusse, kes finantseerisid sinna kiriku ehitamist. Sealse kiriku meetrikaraamatud pärinevad 1770. aastast.

Seoses Poola jagamisega läks alev 1793. aastal Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Retšitsa maakonda. 1800. aastal rajati sinna viinavabrik ja klaasikoda. Aastal 1810 läks alev Horwatite valdusse, kes rajasid sealse mõisakompleksi (ametlikult oli tegemist Rudakoŭ mõisaga). Aastal 1897 elas alevis 1600 juuti, seal asus ka juutide sünagoog. Aastal 1913 asutati Naroŭlasse kondiitritooteid valmistav vabrik.

1924. aastal läks alev Valgevene NSV koosseisu, samal aastal sai sellest rajoonikeskus. Linnaõigused sai Naroŭla aastal 1971. Tšornobõli katastroofi järel saastus suur osa rajoonist, mistõttu ligi pooled sealsed asulad ja neli kaheksast varasemast külanõukogust likvideeriti ning elanikud asustati ümber. Suur osa neist asus Naroŭlasse elama, ent paljud linna varasemad elanikud asusid ümber puhtamatesse piirkondadesse.

Elanikkond

Tuntud elanikke
 David Simanovič – Valgevene poeet
 Rafael Aloizy Oskierka – Rzecspospolita riigitegelane
 Mikałaj Smolski – Valgevene botaanik
 Uładzimir Tuhaj – Valgevene ajaloolane
 Majsiej Spivak – Nõukogude sõjaväelane

Viited

Välislingid 

 Poola geograafilises sõnastikus
 Linn Valgevene fotoentsüklopeedias
 Linn YouTube'is
 Teine video linnast

Valgevene linnad
Naroŭla rajoon
Pillerkaar

Pillerkaar (ka Washington DC Estonian Folk Dancers "Pillerkaar") on USA eestlaste rahvatantsurühm, mis tegutseb Washingtonis.

Rühm esitab traditsioonilisi eesti, soome ja rootsi rahvatantse. Esitamise ajal kantakse eesti rahvarõivaid.

Rühm asutati 1971 Anu Oinase eestvõttel.

Viited

Välislingid
Koduleht
Rühm Facebookis

Eesti rahvatantsurühmad
Välis-Eesti
Salt Rock

Salt Rock on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis KwaZulu-Natali provintsis iLembe ringkonnas. Linn asub India ookeani rannikul.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Salt Rocki elanikest valgeid 76,47%, mustanahalisi aafriklasi 19,05%, India või Aasia päritolu inimesi 2,33%, värvilisi 1,33% ja teisi 0,89%. Inglise keelt pidas emakeeleks 66,89% inimesi, suulu keelt 13,47% afrikaani keelt 13,36% ja koosa keelt 1,45%.

Viited

KwaZulu-Natali provintsi linnad
St. Lucia (LAV)

St. Lucia on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis KwaZulu-Natali provintsis uMkhanyakude ringkonnas Mtubatuba vallas. St. Lucia asub India ookeani rannikul.

St. Lucia lähedal asub iSimangaliso märgalapark.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli St. Lucia elanikest valgeid 52,26%, mustanahalisi aafriklasi 41,03%, värvilisi 3,80%, India või Aasia päritolu inimesi 2,08% ja teisi 0,82%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 38,15% inimesi, inglise keelt 30,84% ja suulu keelt 26,31%.

Galerii

Viited

Lõuna-Aafrika Vabariigi asulad
Must panter

Must panter on pantri perekonna liikide melanistlike vormide ühisnimetus.

Aasias ja Aafrikas on mustad pantrid leopardid, Ameerikas jaaguarid.

Jaaguaridel on melanism levinud, see kandub pärilikult edasi dominantse alleeli kaudu. Leopardidel kandub melanism edasi retsessiivse alleeli kaudu.

Pantrid
Băile Tușnad

Băile Tușnad (ungari keeles Tusnádfürdő) on linn Rumeenias Transilvaanias Harghita maakonnas.

Băile Tușnad on elanike arvu poolest kõige väiksem linn Rumeenias.

Băile Tușnad oli aastatel 1952–1960 Ungari autonoomse regiooni ja 1960–1968 Mureși-Ungari autonoomse regiooni koosseisus.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Băile Tușnadi elanikest ungarlasi 90,3%, rumeenlasi 6,9% ja mustlasi 2,6%.

Galerii

Viited

Transilvaania
Rumeenia linnad
Harghita maakond
Primo de Rivera hertsog

Primo de Rivera hertsog (Duque de Primo de Rivera) on Hispaania aadlitiitel, mille Francisco Franco andis 18. juulil 1948 postuumselt kommunistide poolt 1936. aastal tapetud poliitikule José Antonio Primo de Riverale.

Primo de Rivera hertsogid on olnud:

José Antonio Primo de Rivera (1903–1936), I Primo de Rivera hertsog
Miguel Primo de Rivera y Sáenz de Heredia (1904–1964), II Primo de Rivera hertsog
Miguel Primo de Rivera y Urquijo (1934–2018), III Primo de Rivera hertsog
Fernando María Primo de Rivera y Oriol, IV Primo de Rivera hertsog

Hispaania aadlitiitlid
Ramón y Cajali markii

Santiago Ramón y Cajal (marqués de Ramón y Cajal) on Hispaania aadlitiitel, mille Francisco Franco andis 1. aprillil 1952 postuumselt Santiago Ramón y Cajalile.

Alates 1955. aastast on teine Santiago Ramón y Cajali markii María Ramón y Cajal Conejero.

Hispaania aadlitiitlid
Borsec

Borsec (ungari keeles Borszék) on linn Rumeenias Transilvaanias Harghita maakonnas.

Borsec oli aastatel 1952–1960 Ungari autonoomse regiooni ja 1960–1968 Mureși-Ungari autonoomse regiooni koosseisus.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Borseci elanikest ungarlasi 76,8%, rumeenlasi 22,7% ja teistest rahvustest inimesi 0,5%.

Linnas toodetakse alates 1806. aastast Borseci mineraalvett, mida eksporditakse ka mitmetesse välisriikidesse.

Galerii

Transilvaania
Rumeenia linnad
Harghita maakond
Hua Guofeng

Hua Guofeng (lihtsustatud hiina kirjas 华国锋 ; traditsioonilises hiina kirjas 華國鋒 ; pinyin'is Huá Guófēng ; sünninimi Su Zhu; 16. veebruar 1921 Jiaochengi maakond, Shanxi – 20. august 2008 Peking) oli Hiina Rahvavabariigi partei- ja riigitegelane.

1940. aastatel oli ta sõdur Hiina Punaarmees ja partei propagandist. Ta oli alates 1949. aastast juhtival parteitööl Hunani provintsis. 1969. aastal valiti ta Hiina Kommunistliku Partei Keskkomitee liikmeks ja 1973. aastal Keskkomitee Poliitbüroo liikmeks. 1975–1976 oli ta Hiina Rahvavabariigi Riiginõukogu peaministri asetäitja, 1975–1977 ühtlasi ka ühiskondliku julgeoleku minister.

7. oktoobrist 1976 kuni 29. juunini 1981 oli Hua Guofeng Hiina Kommunistliku Partei Keskkomitee esimees ja samaaegselt alates 4. veebruarist 1976 (7. aprillini 1976 kohusetäitja) kuni 10. septembrini 1980 Hiina Rahvavabariigi Riiginõukogu esimees (sisuliselt valitsusjuht).

Mao Zedongi surma järel kõrvaldas Hua Guofeng võimult Nelikjõugu liikmed ja laskis nad 6. oktoobril 1976 vahistada.

1980. aastate algul jäi Hua Guofeng võimuvõitluses Deng Xiaopingile alla ja oli sunnitud juhtivatelt ametikohtadelt tagasi astuma. Hiina Kommunistliku Partei Keskkomitee liikmeks jäi ta siiski kuni 2002. aastani.

Viited

Hiina poliitikud
Sündinud 1921
Surnud 2008
Vlăhița

Vlăhița (ungari keeles Szentegyháza; ungari keeles kuni 1899. aastal Szentegyházas-Oláhfalu) on linn Rumeenias Transilvaanias Harghita maakonnas.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Vlăhița elanikest ungarlasi 98,96% ja rumeenlasi 1,7%.

Vlăhița oli aastatel 1952–1960 Ungari autonoomse regiooni ja 1960–1968 Mureși-Ungari autonoomse regiooni koosseisus.

Transilvaania
Rumeenia linnad
Harghita maakond
247 eKr

247. aasta eKr ehk ab urbe condita DVII (507).

Sündmused
Hamilkar Barkas sai Kartaago vägede juhiks Sitsiilias.
Qin Shihuangdi sai 12-aastasena Qini riigi valitsejaks.

Sündinud
Hannibal, Kartaago väejuht

Surnud
...
Endla teatri publikulemmik

Endla teatri publikulemmik on Pärnu välja antav auhind sealse Endla teatri aasta kõige märkimisväärsemale lavastusele, parimale mees- ja naisnäitlejale. Lemmiku valimiseks korraldatakse hääletus.

Auhinna saajad
...
2018
parim lavastus: Kaili Viidase "Säärane mulk ehk Sada vakka tangusoola"
parim meesnäitleja: Ago Anderson
parim naisnäitleja: Liis Karpov.

Viited

Eesti teater
Eesti auhinnad
Osnabrücker Land

Osnabrücker Land on piirkond Saksamaal Alam-Saksi edelaosas, mis ulatub ka Nordrhein-Westfalenisse. Selle keskus on Osnabrücki linn. Piirkonnas domineerivad Teutoburgi mets ja Hase jõgi. Algselt räägiti siin alamsaksa keele idavestfaali murret. Piirkond on üldiselt identifitseeritud Osnabrücki kreisi ja linnaga, mis kattub suuresti Osnabrücki piiskopkonnaga Saksa-Rooma riigis. Osnabrücker Landi piirkondlik ühendus (Landschaftsverband Osnabrücker Land) hoolitseb piirkonna kultuuriküsimuste eest.

Paiknemine 

Osnabrücker Landi lõunaosa külgneb Münsterlandiga Nordrhein-Westfalenis. Läänes on Tecklenburger Land Osnabrücker Landi loomulikuks jätkuks Nordrhein-Westfalenis. Kagus on Ravensberger Land. Enamus Osnabrücker Landist külgneb teiste Alam-Saksi piirkondadega: läänes on Emsland, põhjas on Oldenburger Land ja idas on Dümmeri piirkond.
Grönegau

Grönegau (ka Graingau) on ajalooline piirkondlik nimi ühele paljudest Saksi Gaudest, mis on säilinud tänapäevani

Piirkonda on esmakordselt mainitud 852. aastal. Grönegau on piirkond, mis enamasti katab sama ala, mis praegune Melle Osnabrücki kreisis Saksamaa Alam-Saksi liidumaal. Umbes 800. aastast kuni 12. sajandini jooksis Gau vana lõunapiir arvatavasti Borgholzhausenist ja Hallest Bündesse ja Spengesse idas. Amt Grönenbergi on esmakordselt mainitud 1360. aastal. Seejärel kaotas see osa varakeskaegsest Grönegaust, sealhulgas Halle, Borgholzhauseni ja Borgloh'. 1852. aastast alates ei ole enam piirimuutusi toimunud, Amt Grönenbergi ulatus on sellest ajast alates sama mis hilisemal Melle kreisil ja lõpuks, 1972. aastast, Melle vallal. Mitmed piirkonna ühingud kannavad siiski Grönegau nime. Isegi kiirtee teenindus Melle lähedal A 30 kiirteel kannab seda iidset piirkondlikku nime.

Saksamaa ajaloolised piirkonnad
Peeter Rahnel

Peeter Rahnel (sündinud 23. veebruaril 1957 Abja-Paluojal) on Eesti omavalitsustegelane ja poliitik.

Oli aastatel 1994–1996 Abja-Paluoja linnapea, 2002–2003 Abja vallavolikogu esimees ja 2005–2018 Abja vallavanem. Alates 2018. aastast kuni 2019. aasta Riigikogu valimisteni Mulgi vallavanem. Pärast Riigikogust lahkumist 2022. aasta juunis jätkab ta tööd Mulgi vallavolikogus.

Elulugu 
Rahnel on lõpetanud Abja Keskkooli (1975) ja Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna ajaloo erialal (2011).

Töötanud Abja Tarbijate Kooperatiivis autojuht-ekspediitorina ning Abja Keskkoolis majandusjuhataja ja õpetajana. Töötanud Abja TK Restoranis Karksi ja ühes esimestest toitlustusteenuseid pakkunud eraettevõttes. Lisaks on ta töötanud Tallinna linnavalitsuse Omandireformiametis ja ajalehe Kesknädal turundusjuhina.

Rahnel osales Sakalamaa Rahvarinde tegemistes ja suurürituste organiseerimises. Ta kuulub Eesti Keskerakonda ja on selle asutajaliige.

Alates esimestest vabadest valimistest Eestis 1989. aastal on ta korduvalt osutunud valituks esindusorganitesse, algul kohalikku nõukogusse, hiljem juba volikogusse Abja-Paluoja linnas ning Viljandimaa maavolikogus ja Abja vallas.

Ta on kahel korral valitud mulkide vanemaks, kes esindab Mulgi Kultuuri Instituuti, Mulgi kultuuriruumi ja Mulgimaad.

Välislingid 
Peeter Rahnel Riigikogu kodulehel
 Rannar Raba "Kõige mulgim mulk" Sakala, 26. märts 2016
 Sigrid Koorep "Mulgid said uue uhkuse ja vanema Mulgi vallast" Sakala, 24. november 2017
 "Peeter Rahnel: Inimestel peab olema igal pool hea" Kesknädal, 13. oktoober 2018

Eesti Keskerakonna poliitikud
XIV Riigikogu liikmed
Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1957
Ola Toivonen

Nils Ola Toivonen (sündinud 3. juulil 1986 Degerforsis) on Rootsi jalgpallur, kes mängib ründaja või poolkaitsja positsioonil Rootsi kõrgliiga klubis Malmös.

Ta on isa poolt Soome päritolu.

Klubikarjäär 
Ta alustas klubikarjääri 2003. aastal kodumaal Degerforsis. Siis mängis Örgrytes (2006) ja Malmös (2007–2009), misjärel jätkas karjääri välismaal.

Ta mängis Hollandi kõrgliigas PSV Eindhoveni ridades (2009–2014), Prantsusmaa kõrgliiga klubides Rennes (2014–2015) ja Toulouse (2016–2018) ning Inglismaal Premier League'i klubis Sunderland (2015–2016).

Alates 2018. aasta augustis liitus ta Austraalia kõrgliiga klubiga Melbourne Victory. Hooajal 2018–19 lõi ta Austraalia kõrgliigas 13 väravat ja valiti liiga hooaja sümboolsesse koosseisu.

2020. aasta juunis naasis Toivonen Malmösse.

Koondisekarjäär 
Toivonen kuulus Rootsi jalgpallikoondisse aastatel 2007–2018 ning esindas riiki kokku 64 mängus ja lõi 14 väravat. Esimese värava lõi ta koondise särgis 29. mail 2010 sõprusmängus Šotimaa vastu ja viimase 2018. aasta maailmameistrivõistluste teises alagrupimängus Saksamaa vastu. Lisaks kuulus ta Rootsi koondisse 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Saavutused 
PSV
KNVB beker: 2011–12
Johan Cruijff Schaal: 2012

Viited

Välislingid 

Rootsi jalgpallurid
Malmö FF jalgpallurid
PSV Eindhoveni mängijad
Sunderland AFC mängijad
Stade Rennais FC jalgpallurid
Toulouse FC jalgpallurid
Melbourne Victory FC mängijad
Premier League'i mängijad
Ligue 1 mängijad
Sündinud 1986
Liisu Krass

Liisu Krass (sündinud 14. juunil 1988 Pärnus) on eesti näitleja.

Ta lõpetas 2007. aastal Pärnu Ülejõe Gümnaasiumi. 2011. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli maalikunsti erialal ja 2017. aastal Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia etenduskunstide osakonna teatrikunsti erialal.  Seejärel on ta tegutsenud vabakutselise näitlejana.

Viited

Välislingid

Liisu Krass Eesti filmi andmebaasis

Eesti näitlejad
Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna vilistlased
Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia vilistlased
Tartu Ülikooli humanitaarteaduste ja kunstide valdkonna vilistlased
Sündinud 1988
Kristiina Heinmets-Aigro

Kristiina Heinmets-Aigro (sünninimi Kristiina Heinmets; sündinud 13. augustil 1978 Tallinnas) on Eesti politik, teleajakirjanik, produtsent.

Haridus 
1996. aastal lõpetas ta Tallinna Prantsuse Lütseumi ja Tallinna Jakob Westholmi muusikakooli klaverieriala. Seejärel asus ta õppima Eesti Kõrgemasse Kommertskooli rahvusvahelist majandust. 2003. aastal lõpetas cum laude Kristiina Heinmets-Aigro Concordia Ülikooli meediateaduskonda.

Töö

Miss ja modell 
1997. aastal valiti Kristiina Heinmets-Aigro Eesti Miss Estoniaks. Seejärel jõudis ta esimese eestlannana Miss Universum iludusvõistlustel TOP10 hulka.

Teleajakirjanik ja produtsent 
Kristiina Heinmets-Aigro on juhtinud telesaateid, millest suurimad on olnud rahvusvahelised koostöösaated nagu "Tantsud tähtedega" ja "Eesti talent". 10 aasta vältel on ta olnud heategevusliku telesaate "Eestimaa uhkus", kus tunnustati heategusid teinud Eestimaa inimesi, üks produtsente. Kristiina Heinmets-Aigro on kuulunud TV3 uudistetoimetusse juba üliõpilasena praktikandina kui ka hiljem ligi kolm aastat telekanali kultuuri ja moeuudiste toimetajana.

Poliitik 
Kristiina Heinmets-Aigro astus 1998. aasta sügisel Keskerakonda ja erakonna noortekogusse. 2018. aasta kandideeris ta Riigikokku 2019. aasta Riigikogu valimistel Harju- ja Raplamaa valimisringkonnas. Ta kogus 222 häält ega osutunud valituks.

Isiklikku 
Tal on kaks poega ja tütar.

Välislingid 

 Kristiina Heinmets-Aigro Facebookis
 Kristiina Heinmets-Aigro Instagramis
 Kristiina Heinmets-Aigro kandideerib riigikokku: näen, et saan poliitikas midagi päriselt ära teha
 "Eksmiss Kristiina Heinmets-Aigro põhjendab Eesti suurt palgalõhet: mees ei lähe lapsepuhkusele, naine läheb!". Delfi.ee
 "Kristiina Heinmets Aigro tatiste laste lasteaeda lubamise valguses: muuta tuleb väikelaste vanemate haiguslehe süsteemi". Delfi.ee
 "Kolme lapse ema Kristiina Heinmets Aigro kritiseerib lasteaedades toimuvat: lasteaed on väikese inimese töökoht ja see peab ajaga kaasas käima". Delfi.ee
 "Kristiina Heinmets-Aigro end juba tagasi ei hoia ja vastas Kaja Kallasele: Eesti ei pea noogutama pead kõikidele lääne nõuetele". Postimees

Eesti iluduskuningannad
Eesti Keskerakonna poliitikud
Eesti teleajakirjanikud
Tallinna Prantsuse Lütseumi vilistlased
Sündinud 1978
Arte

Arte on Prantsuse päritolu kvaliteettelekanal, mis edastab prantsuse- ja saksakeelsena publitsistikat, meelelahutust ning Euroopa filme.

Heli keel: Saksa, Prantsuse.
Telekanalid
Kosta Barbarouses

Konstantinos Barbarouses (sündinud 19. veebruaril 1990 Wellingtonis) on Uus-Meremaa jalgpallur. Ta mängib äärepoolkaitsja positsioonil Austraalia kõrgliiga klubis Sydney.

Ta on Kreeka päritolu.

Ta alustas karjääri Uus-Meremaa kõrgliiga klubis Team Wellington. 2007. aastal liitus ta Austraalia kõrgliigas mängiva Wellington Phoenixiga. Hooajal 2010–2011 mängis ta teises Austraalia kõrgliiga klubis, Brisbane Roaris, kellega võitis sel hooajal nii Austraalia liiga põhihooaja kui ka finaalseeria. Hooajal 2010–2011 valiti ta Austraalia liiga sümboolsesse koosseisu. Aastatel 2013–2016 mängis ta Melbourne Victorys. Hooaegadel 2014–15 ja 2017–18 võitis ta klubiga Austraalia liiga finaalseeria, hooajal 2014–15 põhihooaja ning lisaks 2015. aastal Austraalia karika. Hooajal 2015–2016 valiti ta taas Austraalia liiga sümboolsesse koosseisu. Hooajal 2016–17 mängis ta taas Wellington Phoenixis ning valiti 2017. aastal Wellington Phoenixi aasta mängijaks. 2017. aastal liitus ta taas Melbourne Victoryga, kus mängis kaks hooaega. 2019. aasta juunis sõlmis ta lepingu Sydneyga.

Lisaks Austraalia ja Uus-Meremaa klubidele on Barbarouses mänginud hooajal 2011–12 Venemaa esiliigas Alania Vladikavkazis ning hooajal 2012–13	Kreeka kõrgliigas PAE Panathinaikόses.

Barbarouses tegi debüüdi 19. novembril 2008 MM-i valikmängus Fidži vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis 23. mail 2012 sõprusmängus El Salvadori vastu. Ta on kuulunud Uus-Meremaa koondisse 2008., 2012. ja 2016. aasta Okeaania meistrivõistlustel ning 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril. Lisaks kuulus ta Uus-Meremaa meeskonda 2012. aasta suveolümpiamängudel.

Saavutused 
Brisbane Roar
A-League'i Premiership: 2010–11
A-League'i Championship: 2010–11
Melbourne Victory
A-League'i Premiership: 2014–15
A-League'i Championship: 2014–15, 2017–18
FFA Cup: 2015

Uus-Meremaa jalgpallurid
Wellington Phoenix FC mängijad
PAE Panathinaikόse jalgpallurid
Brisbane Roar FC mängijad
Melbourne Victory FC mängijad
Sydney FC mängijad
Sündinud 1990
Pidevvalmidus

Pidevvalmidus on tarkvaraarenduse meetod, kus koodi muudatused valmistatakse ette toodanguks automaatselt. Kui seda õigesti seadistada (kaasa arvatud meeskonna tööprotsess), siis on arendajatel alati olemas kõige uuem vigadeta töötav rakenduse versioon, mida võib toodangusse lasta. See lähenemine võimaldab vältida manuaalset tööd koodi viimiseks toodangusse ning kiirendab arenduse protsessi. Vaatamata automatiseeritud reliisi ettevalmistamisele, toodangusse läheb kood inimese otsuse tagajärjel, mitte automaatselt. See võimaldab testida rakendust mitmelt
poolt enne kui see toodangusse lasta.

Amazoni pilves saab seadistada oma serverid nii, et tekiks järjestatud serverite hulk alates arendusserverist kuni toodanguni ja on maksimaalselt automatiseeritud, et vähendada manuaalse töö mahtu. Selleks võib kasutada "Code Pipeline", mis on integreeritud teiste Amazoni teenustega.

Tüüpiline töövoog
Kirjutatakse kood
Tarkvarakomponendi test (Unit test)
Integratsiooni testid
Koodi rakendamine järgmises serveris (mitte toodangus) äri testimiseks
Koodi rakendamine toodangus (manuaalne)
Oliivroheline

Oliivroheline on üks rohelisi värvitoone, murtud ja soojatooniline, keskmine kuni tume kollakas- või pruunikasroheline, mis meenutab vähem või rohkem rohelise oliivi värvust.

Pildid

Värviõpetuses 
Oliivivärvi varjundeid oliivrohelist ja ka oliivpruuni vaadeldakse erinevates värviteooriates erinevalt. Osa teoreetikuid, näiteks Munsell, näeb selles kollase ja rohelise segatooni segu mustaga, see tähendab varjundit, teised murtud tooni, mis tekib sekundaarvärvide segamisel (Hayteril näiteks oranži ja rohelise segamisel) musta lisamata.

Variatsioonid 
Loodusteadlastele ja linnuvaatlejatele määratud värviõpik, 1886. aastal ilmunud "A nomenclature of colors for naturalists..." õpetab oliivrohelist segama Antverpeni sinisest (Preisi sinisest) ja põletamata sieenast. Saadav toon on väga tume, heledam oliivroheline on seal nimetusega Oil green.

E. Glockeri "Grundriss der Mineralogie ..." järgi on Olivengrün "kollasesse kalduv roheline rohke pruuni ja natukese halliga", näitemineraaliks on toodud (roheline) granaat ja oliviin.

RAL Classic värvikaardi toon 6003 Olivgrün on märgatavalt tume ja veidi hallika varjundiga.

Pantone tekstiilivärvitoonid Green Olive ja Dark Olive on mõlemad tuntavalt hallikad, mitte küllastatud.

ISCC-NBS-i värvide tähistamise süsteemis on oliiv- (Olive) üks 13 põhivärvinimest, hõlmates rohekaskollaste (GY) sektori tumedamad varjundid. Kollakasroheliste sektori (YG) varjundeid määratletakse nimetusega Olive Green, mis värvuselt lähenevad soojadele tumerohelistele, nagu pudelroheline. 

Veebivärv Olive, üks 16 esimesest veebivärvist, on päris oliiviga sarnaneva värvusega, Dark Olive Green soe tumeroheline.

Oliivroheline looduses 
Oliivikarva varjundid on väga sagedased igasuguste rohelise taimestiku keskel elutsevate elusolendite välimuses, olles heaks kaitsevärvuseks.

Kasutamine 
Heade varjevärvuslike omaduste tõttu looduses kasutatakse oliivrohelist ja oliivpruuni sageli sõjanduses, militaarsõidukite värvusena ja kamuflaažülikondade värvigammas.

Eesti keeles esineb värvinimetus oliiwi-rohiline juba 1888. aasta ajalehes riidevärvi värvuse nimetusena.

Viited 

Rohelised värvitoonid
Punane Selver

Punane Selver on Selveri kaubandusketti kuuluv kauplus, mis asub Tallinnas aadressil Punane tänav 46. Kauplus avati 1995 ja see oli esimene Selveri kauplus Eestis.

Viited

Välislingid
Kauplus Selveri kodulehel

Lasnamäe linnaosa ehitised
Tallinna kaubanduskeskused
Nõmme ema

Nõmme ema on Mare Mikoffi skulptuur, mis asub Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme Ema pargis. Skulptuur avati 1998.

Viited

Tallinna skulptuurid
Raadioteatri näitlejaauhind

Raadioteatri näitlejaauhind on ERR-i Raadioteatri välja antav auhind märkimisväärsele Raadioteatri näitlejale. Sellega jäädvustatakse kuuldemängude pikka traditsiooni eesti kultuuris ja väärtustatakse näitlejate tööd kunstilise sõnaga raadios. Näitlejaauhind antakse möödunud hooaja parima osatäitmise eest kuuldemängus ja/või kunstilise sõnaga viljaka töötamise eest raadios.

Auhinda antakse 1998. aastast. 2021. aasta seisuga on kaks korda on selle auhinna pälvinud Ines Aru, Jan Uuspõld, Rein Oja ja Tõnu Oja.

Laureaadid
 1997 – Aarne Üksküla
 1998 – Kalju Orro
 1999 – Helene Vannari
 2000 – Rein Oja
 2001 – Jan Uuspõld
 2002 – Ines Aru
 2003 – Liina-Riin Olmaru
 2004 – Tarmo Tagamets
 2005 – Üllar Saaremäe
 2006 – Arvo Kukumägi
 2007 – Anu Lamp
 2008 – Ülle Kaljuste
 2009 – Andrus Vaarik
 2010 – Tõnu Oja
 2011 – Kaie Mihkelson
 2012 – Hans Kaldoja
 2013 – Liivika Hanstin
 2014 – Ines Aru
 2015 – Tambet Tuisk
 2016 – Andres Raag
 2017 – Tõnu Oja ja Rein Oja
 2019 – Jan Uuspõld
 2020 – Ursula Ratasepp ja Märt Avandi
 2021 – Piret Laurimaa

Viited

Eesti teater
Eesti auhinnad
Heikki Haavisto

Heikki Johannes Haavisto (20. august 1935 Raisio – 22. juuli 2022) oli soome keskerakondlik poliitik. Ta oli aastatel 1975–1994 Põllumajandus- ja Metsatootjate Keskliidu esimees. Aastatel 1993–1995 oli ta Soome välisminister Esko Aho valitsuses.

Ta asus kõrgkooli aastal 1953, aastal 1957 sai ta agronoomi kvalifikatsiooni, aastal 1962 sai ta õigusteaduste kandidaadiks.

Aastast 1966 töötas ta Põllumajandus- ja Metsatootjate Keskliidus, seejuures aastatel 1975–1994 Keskliidu esimehena.

5. maist 1993 kuni 3. veebruarini 1995 oli ta Soome välisminister Esko Aho valitsuses.

Soome poliitikud
Soome välisministrid
Sündinud 1935
Surnud 2022
AkzoNobeli kunstipreemia

AkzoNobel Kunstipreemia (kuni aastani 2019 Sadolini kunstipreemia) on AS-i Akzo Nobel Baltics igal aastal välja antav kunstipreemia Eesti kunstnikule.

Preemiat antakse aastast 1995, kuid aastatel 2001 ning 2007–2011 preemiat välja ei antud.

Laureaadid
1995 Agur Kruusing
1996 Mall Nukke
1997 Vano Allsalu
1998 Kaido Ole
1999 Urmas Viik
2000 Urmas Muru
2002 Jaan Elken
2003 Marko Mäetamm
2004 Eve Kask
2005 Jüri Kask
2006 Ado Lill
2012 Paul Kuimet
2013 Kristi Kongi
2014 Paco Ulman
2015 Tanja Muravskaja
2016 Eleriin Ello
2017 Liisi Eelmaa
2018 Mirjam Hinn
2019 Lola Liivat
2020 Jaan Elken
2021 Veiko Klemmer

Viited

Välislingid
http://kunstiveeb.sadolin.ee/

Eesti kunstiauhinnad
Kyle Gass

Kyle Richard Gass (sündinud 14. juulil 1960 Walnut Creekis, Californias) on Ameerika Ühendriikide näitleja.

Välislingid
 

Sündinud 1960
Ameerika Ühendriikide näitlejad
Negatiivne utilitarism

Negatiivne utilitarism on utilitarismi haru, mis keskendub erinevalt traditsioonilisest utilitarismist ülima hüve saavutamise asemel kannatuste vähendamisele. Mõlemad mõõdavad eetilist väärtust vastavalt tulemuslikule heaolule.

Termini võttis kasutusele Roderick Ninian Smart teoses „Negative Utilitarianism“, kus ta kritiseeris Karl Popperi tööd „The Open Society and Its Enemies“.

Negatiivse utilitarismi variatsioonid 
Sarnaselt teiste utilitarismi versioonidega on ka palju varieerivaid faktoreid negatiivsel utilitarismil. Toby Ord toob oma essees „Why I’m Not a Negative Utilitarian“ välja kas üldist erinevust mille alla kõik väiksemad variatsioonid kuuluvad:

Tugev negatiivne utilitarism: utilitarism empiirilise usuga, et kannatus kaalub väärtuselt üle õnnelikkuse.
Nõrk negatiivne utilitarianism: utilitarism empiirilise usuga, et üldiselt on efektiivsem keskenduda kannatuste leevendamisele, mitte õnnelikkuse soodustamisele.

Viited
Indrek Ventmann

Indrek Ventmann (sündinud 24. mail 1990 ) on Eesti laulja.

Ta on kahel korral osalenud Eurovisiooni lauluvõistluse Eesti eelvoorus: 2016. aastal lauluga "Hispaania tüdruk" ja 2018. aastal lauluga "Tempel". 
2020. aasta märtsis üllitas ta laulu "Für koroona".

Viited 

Eesti lauljad
Sündinud 1990
Saaremaa Kunstistuudio

Saaremaa Kunstistuudio on loodud 1992. aastal mittetulundusühinguna, mis asub Saare maakonnas Kuressaares aadressil Lossi tänav 5. Kunstistuudio all tegutsevad Erahuvikool ANNE, Kunstigalerii ja Loomekeskus. 

Erahuvikool ANNE loodi 2004. aastal. Kool on registreeritud haridus- ja teadusministeeriumis. Erahuvikool pakub mitmekülgset kunstiharidust. 

Kunstigalerii korraldab aastaringselt kunstinäituseid, eksponeerib Eesti kutseliste kunstnike töid ja disainerite tooteid. 

Kunstigaleriis tegutseb kunsti- ja disainipood. 

Saaremaa Kunstistuudio ruumides asub 2018. aastast Loomekeskus. Saaremaa Kunstistuudio Loomekeskus rendib stuudioid loomeettevõtetele ja loovisikutele.

Viited

Välislingid
Kunstistuudio koduleht
Kunstistuudio E-POOD

Kuressaare
Eesti kunst
C More Sport 1

C More Sport 1 (varem MTV Sport 1 ja MTV3 MAX Sport 1) on Soome tasuline sporditelekanal. See alustas tööd 2012. aastal. Kanali omanik on Telia.

Välislingid
Koduleht

Soome telekanalid
Kuldne Kodu

Kuldne Kodu on Pärnu äärelinnas asuv terrasselamu, mille rajas Pärnu KEK.

Seda hakati kavandama 1960ndate lõpul Pärnu linna piirile. Päris valmis see aga ei saanudki. Ehitamata jäi maju liitev 16-korruseline tornelamu.

Kuldse Kodu projekteerisid arhitekt Toomas Rein ja insener Andres Ringo. Jüri Jaama ja Andres Ringo projekteerisid sinna juurde ka haldushoone ning Andres Ringo metalli- ja puidutsehhid. Toomas Rein projekteeris ühtlasi lasteaia ja Ell Väärtnõu elamuid.

Välislingid 
 Karin Paulus "Kuldne Kodu teel kaduvikku" Eesti Ekspress, 19. mai 2004
 Andris Tammela "Kuldne Kodu taastab fassaadi kunagise väljanägemise" Pärnu Postimees, 12. juuni 2014
 "Arhitektuurilembese monoliitbetooni tõus. Tähelepanu vääriv terrasselamu „Kuldne Kodu“" moodnekodu.delfi.ee, 26. aprill 2017

 

Pärnu ehitised
Setanta Sports

Setanta Sports on spordikanal, mis toob vaatajani Hispaania, Itaalia ning Prantsusmaa jalgpalli liiga mängud, UEFA kvalifikatsioonivõistlused, NHL – jäähoki ning veel mitmed spordialad. Igapäevaselt on eetris ka spordiuudised.

Telekanalid
Bikin

Bikin on linn Venemaal Habarovski krais, Bikini rajooni keskus. Linn asub Bikini jõe paremal kaldal, Hiina piirist ligikaudu 15 km kaugusel. Bikinit läbib Siberi raudtee.

Bikin on Habarovski krai kõige lõunapoolsem linn.

Asula on rajatud 1895. aastal, linnaõigused sai 1938. aastal.

Galerii

Viited

Venemaa linnad
Habarovski krai
Leicesteri Eesti Maja

Leicesteri Eesti Maja on Inglismaal Leicesteris asuv Eesti Maja. 

Maja avati 1960. Hetkel on Leicesteri Eesti Maja kasutusel seltskondlikeks koosviibimisteks. Eelseisvaid üritusi reklaamitakse Facebookis. Liikmeskond keskmiselt 40 inimest. Leicesteri Eesti Maja kuulub Inglismaa Eestlaste ühingu koosseisu.

Viited

Välislingid
Koduleht
Estonian House Facebooki lehekülg
https://globalestonian.com/et/content/leicesteri-eesti-maja

Eesti Majad
Inglismaa
Lundi Eesti Maja

Lundi Eesti Maja (ka Lõuna-Rootsi Eesti Maja) on Rootsis Lundis asuv Eesti Maja. Maja peab üleval Lundi Eesti Maja Ühing.

Välislingid
Koduleht

Eesti Majad
Eesti kultuur Rootsis
Riia Eesti Maja

Riia Eesti Maja on Lätis Riias asuv Eesti Maja. Maja kasutab teiste seas Läti Eesti Selts.

Maja ehitati 1913. Maja on 6-korruseline.

Viited

Välislingid
Koduleht
https://www.eesti.ca/the-estonian-house-in-riga-latvia/article7045

Eesti Majad
Läti
Kaljo Kiisa noore filmitegija stipendium

Kaljo Kiisa noore filmitegija stipendium on Eesti noorele filmitegijale antav stipendium. Stipendiumi annavad koostöös välja Viru Keemia Grupp, Jõhvi Kontserdimaja, Jõhvi Vallavalitsus ja Tallinnfilm.

Esimene stipendium anti välja 2010.

Stipendiaadid
2010 Liis Nimik filmi "Helene elukool" eest
2011 Martti Helde koos loomingulise meeskonnaga filmide "Risttuules" ja "Külm on" eest
2012 Anna Hints filmi "Vaba maa" eest
2013 Mart Saar, filmide tootmisjuht<ref>IV Kaljo Kiisa nimelise noore filmitegija stipendiaadiks sai Mart Saar. Viru Keemiga Grupi veebisait.<ref>

Viited

Eesti filmiauhinnad
Sovetskaja Gavan

Sovetskaja Gavan on linn Venemaal Habarovski krais Jaapani mere rannikul.

Asula rajati 1853. aastal ja kandis esialgu nime Konstantinovski post. Alates 1856. aastast oli asula nimi Imperatorskaja Gavan. 1923–1930 oli asula nimi Znamenskoje. Praeguse nime sai Sovetskaja Gavan 1930. aastal ja linnaõigused 1941. aastal.

Sovetskaja Gavan on sadamalinn, seal paiknevad laevaremonditehased.

Galerii

Venemaa linnad
Habarovski krai
Sadamalinnad
Širvintose rajoon

Širvintose rajoon (leedu Širvintų rajono savivaldybė) on 1. järgu haldusüksus (rajoon) Leedus  endise Vilniuse maakonna aladel.

Rajooni pindala on 906 km². 2017. aasta seisuga elas seal 15 861 inimest.

Rajoon moodustati 1950. aastal. Aastal 1962 see likvideeriti ja liideti Ukmergė rajooniga, ent moodustati taas aastal 1965. Rajoon koosneb järgmistest valdadest: Alionysi, Čiobiškise, Gelvonai, Jauniūnai, Kernavė, Musninkai, Širvintose ja Zibalai vald.

Halduskeskus on Širvintose linn. Teised tähtsamad asulad on Bagaslaviškise, Gelvonai, Kernavė, Musninkai ja Zibalai alevid. 2011. aasta seisuga olid elanikest 87,02% leedulased, 9,27% poolakad, 2,08% venelased, 0,47% valgevenelased, 0,36% ukrainlased ja 0,8% oli teistest rahvustest.

Rajooni suurimad jõed on Neris, Musė ja Širvinta. Rajooni kirdeosa jääb Aukštaičia kõrgustikule. Seal asub Kaugedai küla lähistel ka rajooni kõrgeim punkt (170 m), madalaim koht asub Nerise jõe orus (46 m). Järvedest on suurim Alys.

Rajoonis asub osaliselt Kernavė kaitseala.

Välislingid 

 Rajooni koduleht (leedu keeles)

Leedu omavalitsused
Melle (Saksamaa)

Melle on linn Osnabrücki kreisis, Alam-Saksimaal, Saksamaal. Valla pindala on 254,00 km². 31. detsembril 2017 elas seal 46 451 inimest. Linn vastab endisele Melle kreisile enne 1972. aasta haldusreformi. Sealt alates on Melle pindalalt suuruselt kolmas linn Alam-Saksimaal.

Melle asub Wieheni mägede (põhjas) ja Teutoburgi metsa (lõunas) vahelises orus. Osnabrücki ja Bielefeldi linnad on umbes 30 km eemal. Münster/Osnabrücki rahvusvaheline lennujaam paikneb umbes 60 km edelas.

Ajalugu 

Mellet on esmakordselt mainitud 1169. aastal. 1443. aastal andis Osnabrücki piiskop Heinrich II von Moers Mellele privileegi Wigbold. Osnabrück hoolitses Melle huvide eest Vestfaali Hansa Liidus. Melle kuulus Hannoveri kuningriiki 1866. aastani, mil see sai Preisi kuningriigi osaks. 1885. aastal moodustasid Amt Grönenberg ja Melle vald Preisimaa Melle kreisi. Melle kreisist sai hiljem Melle vald. 1972. aastal ühendati endine kreis oma 56 vallaga Melle linnaks, mis sealt alates on Osnabrücki kreisi osa.

Linnaosad 

Linn koosneb kaheksast osast: Melle-Mitte, Buer, Bruchmühlen, Gesmold, Neuenkirchen, Oldendorf, Riemsloh ja Wellingholzhausen.

Majandus 

Melle oluline majanduslik tegur on puidutöötlemistööstus. Muud olulised harud on metallide, toiduainete ja plastide töötlemine. Tetra GmbH asutati Melles. Viimastel aastatel on Melle üha enam muutunud logistikakohaks A 30 kiirtee ääres.

Kultuur ja vaatamisväärsused 

elle ümbruses on kaks observatooriumit, mis pakuvad avalikkusele giidiga ekskursioone. EXPO 2000 observatoorium Melle-Oberholstenis juhib suurimat Newtoni teleskoopi, mida kasutatakse avalikuks vaatlemiseks.

Viited

Välislingid 

 Valla veebileht

Alam-Saksi linnad
Alam-Saksi vallad
Osnabrücki kreis
Kadrina segakoor

Kadrina segakoor on Lääne-Viru maakonnas Kadrina vallas Kadrina rahvamajas tegutsev segakoor.

Koor asutati Eesti esimesel iseseisvusajal.

2004 pälvis koor Kadrina valla aasta tegija aunimetuse.

Viited

Eesti segakoorid
Kadrina vald