joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Georg Christof Schröder

Georg Christof Schröder (meistrimärk CGS) oli kullassepp Lihulas 1844–1851, Tallinna kaasmeister.

Eestimaa inimesed
Eesti kullassepad
Friedrich Gotthard Laupmann

Friedrich Gotthard Laupmann (meistrimärk FGL) oli kullassepp Narvas 1819–1837.
Laupmann, Friedrich Gotthard
Sündinud 18. sajandil
Surnud 19. sajandil
Gustav Friedrich Laupmann

Gustav Friedrich Laupmann (meistrimärgid GFL ja GL) oli kullassepp Narvas 1786–1810.
Laupmann, Gustav Friedrich
Sündinud 18. sajandil
Surnud 19. sajandil
Bruce Willis

Walter Bruce Willis (sündinud 19. märtsil 1955 Idar-Obersteinis Saksamaal) on Emmy auhinnaga pärjatud USA filminäitleja, produtsent ja laulja. Tema karjäär lõppes 2022.aastal afaatsia, ehk kõnehalvatuse tagajärjel. 

Willise lapsepõlv möödus USA-s New Jersey osariigis. Ta lõpetas seal kooli ja läks siis New Yorki, et hakata näitlejaks. Enne rollide saamist töötas ta baaris kelnerina. 

Tema läbilöök toimus näidendis "Fool for Love (1984)". Samal aastal valiti ta 3000 kandidaadi seast mängima teleseriaali "Moonlighting" ("Partnerid"). Filminäitlejadebüüdi tegi ta filmis "Blind Date (1987)" Kim Basingeri kõrval. 

Paljud tunnevad teda kui John McClane'i filmidest "Visa hing", "Visa hing 2", "Visa hing 3", "Visa hing 4" ja "Visa hing 5".

Osaline filmograafia

Filmirollid

Telerollid
"Miami Vice" (Tony Amato, 1 osa, 1984)
"Partnerid" ("Moonlighting") (David Addison Jr., 66 osa, 1985–1989)
"Ally McBeal" (Dr. Nickle, 1 osa, 1999)
"Sõbrad" (Paul Stevens, 3 osa, 2000)

Eraelu
Bruce Willis oli aastatel 1987–2000 abielus näitleja Demi Moore'iga. Neil on kolm tütart: Rumer Glenn Willis (sündinud 1988), Scout LaRue Willis (1991) ja Tallulah Belle Willis (1994). 

Aastail 2003–2004 oli ta paar Brooke Burnsiga, kellega ka kihlus, kuid suurte vahemaade tõttu see suhe lõppes.

2009. aastal abiellus ta Maltal sündinud Briti modelli ja näitleja Emma Hemingiga, kellega tal on kaks last.

Auhinnad
Emmy
1987 – silmapaistev draamasarja meesnäitleja – "Moonlighting"
2000 – silmapaistev külalisroll komöödiasarjas – "Sõbrad"

Välislingid

BruceWillisPL.com – Bruce Willise fännileht koos fotogaleriiga, foorum ja uudised Bruce Willise kohta (inglise keeles)

Ameerika Ühendriikide filminäitlejad
Ameerika Ühendriikide televisiooninäitlejad
Ameerika Ühendriikide lauljad
Sündinud 1955
Johann Otto Bielefeldt

Johann Otto Bielefeldt (meistrimärk IOB) oli Tallinna kullassepp aastatel 1779–1790.

Eestimaa inimesed
Eesti kullassepad
Sündinud 18. sajandil
Franz Dreier

Franz Dreier (meistrimärk FD; 1633 – 1698) oli Tallinna kullassepp aastail 1661–1698.

Ta tuli Tallinna Hamburgist, oli 1694–1698 Tallinna kullasseppade tsunfti vanem, maeti 31. märtsil 1698.  

Tallinna kullassepad
Eesti kullassepad
Sündinud 1633
Surnud 1698
Carel Gustav Ekström

Carel Gustav Ekström (meistrimärk C/GE) oli Tallinna kullassepp 1743–1770.

Eestimaa inimesed
Eesti kullassepad
Sündinud 18. sajandil
Surnud 18. sajandil
Kahoolawe

Kahoolawe (inglise Kahoolawe, havai Kahoʻolawe) on saar Vaikses ookeanis, üks Hawaii saartest.

Pindala 115 km². Saar on künklik, kõrgus kuni 450 meetrit.

Kuulub Ameerika Ühendriikidele, Hawaii osariigi Maui maakonda. Saar on asustamata.

Saare asustasid umbes 1000. aasta paiku polüneeslased. Pole teada, kui palju inimesi on saarel elanud, kuid on arvatud, et magevee puudumise tõttu on saarel elanud vaid mõnisada inimest. 1778. aastast kuni 19. sajandi alguseni märkasid möödasõitnud laevadel vaatlejad, et saar oli asustamata ja viljatu.

Kuningas Kamehameha III ajal asendati Hawaii kuningriigis surmanuhtlus pagendamisega, ning 1830. aastal sai Kahoolawe saarest meeste karistuskoloonia kuni 1853. aastani.

1857. aastal hinnati saarel elavat umbes 50 inimest, saarel kasvatati suhkruroogu, tubakat, ananassi ja kõrvitsalisi, ning saarele hakati rajama rantsosid. Kuid magevee puudumine oli endiselt probleemiks, ning põua ja ülekarjatamise tõttu oli saar peagi paljas.

1910.-1918. aastal kuulutati saar looduskaitsealaks, saarelt viidi karjad minema ning hakati taimestikku istutama. See ei õnnestunud, ning 1918. aastal liisis saare 21 aastaks Wyomingi rantsoomanik Angus McPhee. 1941. aastaks viis ta oma karja põua tõttu saarelt ära ja saar läks sõjaväe kontrolli alla.

Teise maailmasõja ajal, ning ka peale sõda, kasutas sõjavägi saart Vaiksel ookeanil võitlevate sõdurite ja merejalaväelaste treenimiseks ning pommikatsetusteks.

18. märtsil 1981 lisati saar National Register of Historic Placesisse. 1990. aastal lõpetati saarel sõjaväelised katsetused, 1998.-2003. aastatel toimus saarel sõjaväeliste objektide äraviimine.

1993. aastal kuulutati saar koos kahemiilise ümbritseva ookeaniribaga kaitsealaks. Saare kasutamine on lubatud ainult havai kultuurilistel ja vaimulikel eesmärkidel, kalastamiseks, keskkonnataastamiseks, ajalooliseks säilitamiseks ja hariduseks. Äriline tegevus saarel on keelatud.

Hawaii saared
Sevilla

Sevilla on linn Hispaanias, Andaluusia pealinn. Asub Guadalquiviri jõe ääres.

Ajalugu 

Sevilla kohale tekkis 9. või 8. sajandil eKr linn, mida roomlased tundsid Hispalisena. Kreeka legendi järgi rajas linna Herakles. Hispalise linna varemetele rajasid roomlased oma linna (Colonia Romulensis). 712 vallutasid linna araablased. 1091 läks Sevilla berberi almoraviidide ja 1147 almohaadide dünastia kätte. 1248 vallutas linna Fernando III.

Sport 

Linna edukaimad jalgpalliklubid on Sevilla FC ja Real Betis Balompié.

1999 toimusid linnas kergejõustiku maailmameistrivõistlused.

Linnas asub Sevilla olümpiastaadion.

Kultuur 

Sevilla on flamenkomuusika häll. 1992 toimus linnas maailmanäitus EXPO.
Sevilla on Don Juani kodulinn.

Linnas on kaks ülikooli: Sevilla ülikool ja Pablo de Olavide ülikool.

Vaatamisväärsused 
Sevillas asub maailmakuulsaid vaatamisväärsusi: UNESCO maailmapärandi nimistusse kuuluv Sevilla katedraal La Giralda kellatorniga, Reales Alcázares ja Archivo General de Indias. Seal asub Hispaania vanim 18. sajandist pärit härjavõitluse areen Plaza de Toros de la Maestranza.

Vaata ka 
 Sevilla metroo
 Torre del Oro
 Sevilla lennujaam

Viited

Välislingid 

 Linnavalitsuse koduleht (hispaania keeles)
 Sevilla turismileht

Hispaania linnad
Bernhard von der Borch

Bernhard von der Borch (ka Bernd, Bernt, Berndt, Berent, Bernth ja Bernhardus; suri 1488. aasta alguses) oli Liivi ordu maameister 1471–1483.

Bernhardi vanemad olid Friedrich von der Borch ja Alvert von Breithausen. Tema suguvõsa pärines Rüthenist Soesti linna lähedalt Vestfaalist ja põlvnes Münsteri piiskopi ministeriaalidest. Borchid valitsesid Vestfaalis mitmeid linnuseid.

1432. aastal on Borchi esmakordselt mainitud veel Vestfaalis ilmikuna olevana, 1451. aastal oli ta aga rüütelvennaks Rakveres. 1470. aasta lõpus sai temast Aluliina komtuur ja kui Liivi ordu maamarssal Lubbert von Varssem järgmise aasta juunis või juulis suri, sai Borchist tema järglane. 

Borch oli Liivi ordus ulatuslikke tsentraliseerivaid reforme läbi viinud ordumeistri Johann Waldhaus von Heerse (võimul 1470–1471) vastase opositsiooni juhte ning saavutas pärast tolle kukutamist 1471. aasta oktoobris enda ordumeistriks kinnitamise. Ta tühistas kohe oma eelkäija palju rahulolematust tekitanud reformid ning andis võtmepositsioonid ordus oma mõttekaaslastele. 1472. aasta alguses kinnitas Borchi ordumeistrina ka Saksa ordu kõrgmeister. 

Borch suutis ordu positsiooni Liivimaal tunduvalt tugevdada ning 1480. aastate alguses püüdis ta Riia peapiiskopkonda ja Riia linna täielikult ordule allutada. Peale selle otsustas ta 1480. aastal alustada sõda Pihkva vürstiriigiga, sealjuures võis ta loota Leedu heatahtlikule neutraliteedile. Sõda (1480–1481) osutus siiski ebaõnnestunuks: Moskva suurvürstiriigi väed saabusid Pihkvale appi ning mõlema poole saavutused piirdusid vastase maa laastamisega, kusjuures Liivimaad rüüstati vägagi rängalt. Nii sõlmiti 1481. aastal piirimuutusteta rahu ning rahulolematus Borchi suhtes kasvas. 1483. aastal oli ta sunnitud ordumeistri kohalt lahkuma. Pärast seda oli ta lühikest aega taas Aluliina komtuur.

Borchi nõbu Simon von der Borch oli aastatel 1477–1492 Tallinna piiskop, tema sugulased Eberhard ja Friedrich von der Borch olid aga Liivi ordu liikmed. Veel üks sugulane, Johann von der Borch, kuulus aga Hollandis resideerivate Saksa ordu rüütelvendade sekka.

Kirjandus
Alexander Baranov, "Der livländische Ordensmeister Bernd von der Borch (1471–1483): Politiker und Stratege?" Magistritöö Berliini Vabas Ülikoolis, 2013.
Die Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 95 (lk 130–132).

Välislingid

Liivi ordumeistrid
Liivi ordu maamarssalid
Aluliina komtuurid
Surnud 1488
Borchid
Vitoria-Gasteiz

Vitoria-Gasteiz on linn Hispaanias, Baski autonoomse piirkonna pealinn ja Araba provintsi halduskeskus. Linn asub Zadorra jõe ääres.

Vanalinn on hästi säilinud, seal asuvad Casa del Cordón, gooti stiilis Püha Maria katedraal, arheoloogiamuuseum ja Torre de Doña Otxanda, kus asub loodusteaduste muuseum.

Vaata ka
Abetxuko

Viited

Välislingid

Linnavalitsuse kodulehekülg

Hispaania linnad
Leóni provints

Leóni provints on provints Hispaanias Castilla-Leóni autonoomse piirkonna loodeosas.

Rahvastik 

Provintsi elanike arv oli 498 223 (2006), rahvastiku tihedus 31,82 inimest/km².

2005. aastal registreeriti provintsis 3313 sündi ja 5731 surma, loomuliku iibe kordaja oli –3,85 promilli. Provintsi elanike arv kasvab teistest provintsidest ja välisriikidest sisserände tulemusel.

Kliima 

Leóni provintsi aastane keskmine temperatuur on +10,8 °C, jaanuaris +3,1 °C, augustis +19,1 °C.

Aastas sajab keskmiselt 560 mm, sealhulgas jaanuaris 61 mm ja augustis 16 mm. Aastas paistab päike keskmiselt 2642 tundi, sealhulgas jaanuaris 130 ja augustis 333 tundi.

Viited 

Hispaania provintsid
A Coruña provints

A Coruña provints on provints Hispaanias Galicia autonoomses piirkonnas.

Provintsi keskuseks on rannikul asuv A Coruña linn.

Kliima 

A Coruña provintsi aastane keskmine temperatuur on +14,1 °C, jaanuaris +10,2 °C, augustis +18,8 °C.

Aastas sajab keskmiselt 996 mm, sealhulgas jaanuaris 131 mm ja augustis 29 mm. Aastas paistab päike keskmiselt 1964 tundi, sealhulgas jaanuaris 103 ja augustis 236 tundi.

Viited

Välislingid 

 http://www.dicoruna.es/

Hispaania provintsid
Å

Å (å) on norra ja taani tähestiku 29. täht, rootsi tähestiku ja soome tähestiku 27. täht ja tšamorro tähestiku kolmas täht. 

Ta on ka vallooni tähestiku kolmas täht. 

Täht Å on rahvusvaheliselt kasutusel mõõtühik ongströmi tähisena.  

Täht tekkis täheühendist aa, mis vanapõhja keeles tähistas pikka a-häälikut. Ligatuuris hakati suure a-tähe kohale laduma väikest a-tähte, kuid ülemisest a-tähest sai aja jooksul ring. Å-tähte hakati kasutama rootsikeelsetes käsikirjades 15. sajandil (norra keeles esineb teda varemgi).

Stockholmis toimus 1869 õigekirjanõupidamine, kus soovitati täht kasutusele võtta ka taani ja norra keeles. Mõned kirjanikud, nagu Henrik Ibsen ja Bjørnstjerne Bjørnson, tegidki seda. 

Norras võeti täht ametlikult kasutusele 1917, Taanis 1948.

Norra tähestik
Norra keeles nimetatakse seda tähte bolle-a, sest trükkalid nimetavad  sõõri bolle. 

Täheühendit aa, mis algselt oli tähistanud pikka a-häälikut, hakati hääldama [o] või [ɔ] (ümardatud madal tagavokaal). Niisugune tähistus oli ebaselge ja ebapraktiline, eriti uusnorra keeles (landsmål), kus näiteks sõnu sjåande ja sjaånde kirjutati ühtviisi "sjaaande". 

Norra õigekirjas võeti täht soovituslikuna kasutusele 1917 ja kohustuslikuna 1938.

Rootsi tähestik
Rootsi keeles sai täht tavaliseks Olaus Petri katekismuse ja Uue Testamendi (1526) mõjul. Vajadus selle järele tekkis, kui pikk a, mida vanapõhja keeles tähistas á või aa, hakkas häälduma ümardatud madala tagavokaalina (IPA [oː]):  

Eesti keeles hääldatakse rootsi å-tähte [oo].

Taani tähestik 
Taani õigekirjas võeti å aa asemel kasutusele 1948. Aastast 1955 on see taani tähestiku viimane täht.

Soome tähestik
Kuigi å kuulub soome tähestikku ja traditsiooniliselt ka soome arvutite (ja kirjutusmasinate) klaviatuuri, ei esine ta soome sõnades, välja arvatud rootsi, norra ja taani nimed.

Tähte tuntakse Soomes nimega "ruotsalainen oo" ('rootsi oo').

Koodid
Standardi ISO/IEC 8859-1 järgi on Å kood 197 ja å kood 229.

Unicode'is on Å kood U+00C5 ja å kood U+00E.

Välislingid

A
Arbo Valdma

Arbo Valdma (sündinud 20. veebruaril 1942 Pärnus) on eesti pianist ja muusikapedagoog.

Haridus 
Valdma on õppinud Bruno Luki klaveriklassis ja saanud doktorikraadi Moskva konservatooriumis Nina Jemeljanova õpilasena.

Pedagoogiline karjäär 

Ta oli klaveriprofessor Jugoslaavias Novi Sadis (1979. aastast) ja Belgradis (1984. aastast). 1992. aastast elab ja töötab ta Saksamaal Kölnis. Arbo Valdma on Euroopa Klaveriõpetajate Assotsiatsiooni (EPTA) asutajaliige. Tema tuntumad õpilased on Jasminka Stančul, Rita Kinka, Aleksandar Madžar, Zoltan Peter, Đorđe Milojković, Vladimir Valjarević, Dorian Leljak, Dejan Sinadinović.

Prof. Valdma viib läbi klaveri meistrikursusi mitmel pool üle maailma, sealhulgas kaks korda aastas oma sünnilinnas Pärnus.

Tunnustus
2009 Pärnu vapimärk (Pärnu linna haridus- ja kultuurielu arendamise, elavdamise ja rikastamise ning aastatepikkuse meistrikursuste korraldamise eest)
2017 Pärnu aukodanik

Isiklikku

Arbo Valdma vend oli eesti helirežissöör Hannes Valdma.

Välislingid
 Rahvusvaheline klaveri SUVEUNIversiteet parnukontsert.ee 
 Priit Kuusk. Pärnus kestab Arbo Valdma talveülikool pianistidele. ERR, 11. veebruar 2009.

Eesti pianistid
Eesti muusikapedagoogid
Serbia inimesed
Pärnu aukodanikud
Sündinud 1942
Uljaste (Vinni)

Uljaste (18. sajandi kaartidel Uljast) on küla Lääne-Viru maakonna Vinni vallas.

Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Rägavere vallas.

Küla juures on Uljaste järv ja Uljaste oos.

Ajalugu
Küla mainiti esmakordselt 1468 Taani hindamisraamatus.
18. sajand kaartide järgi on külas olnud kõrts.
1870 rajati külast läbi Balti raudtee Tallinna–Narva raudtee.
1926 valmis kitsarööpmeline Sonda–Mustvee raudteeliin, mille harutee ulatus Uljasteni laiarööpmelise Tallinna–Narva raudteega samadel liipritel (kolmerööpaline raudtee).

Tänapäev
Maakonna piir eraldab Lääne-Viru maakonna Uljaste küla Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas paiknevast Uljaste külast.

Küla läbib Tallinna–Narva raudtee, Lääne-Viru maakonnas paiknev Uljaste on Sonda raudteejaamast ja Kabala raudteejaamast võrdsel kaugusel.

Uljaste külast läheb tee läände ajaloolisse Haansalu külasse ja teine väiksem külatee lõunasse Rihula (tänapäeval Sae küla) suunas.

Viited

Vinni vald
Lääne-Viru maakonna külad
Ulvi

Ulvi on mitme koha nimi:

Ulvi, küla Mustvee vallas Ida-Viru maakonnas
Ulvi, küla Vinni vallas Lääne-Viru maakonnas

Ulvi on ka eesnimi.
Ulvi (Mustvee)

Ulvi on küla Jõgeva maakonnas Mustvee vallas.

Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Ida-Viru maakonnas Avinurme vallas.

Ulvi küla läbib Rakvere–Luige maantee, külast hargnevad 
Ulvi–Piilsi tee Piilsi küla suunas,
Ulvi–Laekannu tee Laekannu küla suunas ja
Ulvi–Lilastvere–Torma tee Torma, Sadala ja Reastvere suunas.

1923. aastal ehitatud Ulvi koolihoone on tunnistatud kultuurimälestiseks.

Külas tegutseb Ulvi raamatukogu, mis on Mustvee raamatukogu väliteeninduspunkt.

Ulvilt on pärit sordiaretaja Elsa Kukk, Ulvi kooli direktorina töötas koduloolane Evi Vaher.

Viited

Kirjandus
 "Hoogne seltsitegevus Ulvil" Postimees 30.05.1935
 "Põllumeeste Selts Avinurme-Ulvile" Postimees 28.05.1935

Välislingid
 Külli Kriis Avinurme arengukava püüab Ulvi küla turgutada Põhjarannik 25. oktoober 2012
 Jüri Muttika, Siim Lõvi TuleTulemine: Ulvi on maha jäetud! ERR 19.06.2014

Mustvee vald
Jõgeva maakonna külad
Haidaku

Haidaku (aastani 1997 Aidaku) on küla Võru maakonnas Võru vallas.

Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Sõmerpalu vallas.

Viited

Võru valla külad
Kurenurme

Kurenurme on küla Võru maakonnas Võru vallas.

Aastatel 1991–2017 (kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Sõmerpalu vallas.

Külas oli kuni 2001. aastani raudteepeatus.

Kurenurme Algkool töötas aastatel 1931–2001.

Vaata ka
Kurenurme külanõukogu

Viited

Võru valla külad
Liiva (Võru)

Liiva on küla Võru maakonnas Võru vallas.

Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Sõmerpalu vallas.

Vaata ka
Jakapi

Viited

Võru valla külad
Osula

Osula on küla Võru maakonnas Võru vallas.

Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Sõmerpalu vallas.

Külas asub ohvrikoht, Pühaliistu tamm ja Juudapedastik. Osaliselt jääb küla territooriumile Osula kalmistu.

Külas tegutseb Osula Põhikool. Koolimajas asub ka Osula raamatukogu.

Vaata ka
Osula lahing
Pühajõe mäss
Võhandu kolhoos

Viited

Võru valla külad
Pritsi

Pritsi on küla Võru maakonnas Võru vallas.

Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Sõmerpalu vallas.

Viited

Võru valla külad
Kuramaa piiskoppide loend

Kuramaa piiskopid Kuramaa piiskopkonnas olid:

Asetäitja: Balduin Alnast 1232–1234
Engelbert OP 1234–1236/1237
teadmata 1245–1250 
Heinrich von Lützelburg OFM 1251–1263 
Edmund von Werth OT 1263–1292 
Burkhard OT enne 1300 – 1321? 
Paul OT 1322–1330/1332? 
Johann I 1328–1331/1332 
Johann II OT 1332–1353 
Ludolf OT 1354–1359? 
Jakob OT enne 1360 – 1371? 
Otto OT 1371–1398? 
Rutger von Brüggenei OT 1399–1404? 
Gottschalk Schutte OT 1405–1424 
Dietrich Tanke OT 1424–1425 
Johann Tiergart OT 1425–1456 
Paul II Einwald 1457–1473 
Martin Lewitz 1473–1500 
Michael Sculteti 1500 
Heinrich II Basedow 1501–1523 
Hermann II Ronneberg 1524–1539 
Johann IV von Münchhausen 1540–1560 
Magnus (Holsteini hertsog) 1560–1583, protestant

Vaata ka 
Series episcoporum Curoniae
Riia piiskoppide ja peapiiskoppide loend

Läti keskaeg‎
Vana-Liivimaa
 
Piiskoppide loendid
Sõmerpalu küla

Sõmerpalu on küla Võru maakonnas Võru vallas.

Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Sõmerpalu vallas.

Külas asub Sõmerpalu veehoidla.

Viited

Võru valla külad
Sõmerpalu

Sõmerpalu on alevik Võru maakonnas Võru vallas.

Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) oli alevik Sõmerpalu valla halduskeskus.

Aleviku territooriumil asus Sõmerpalu vasallilinnus. Tänapäevaks on linnus täielikult hävinud, alles on vaid väike küngas Sõmerpalu mõisa pargis.

Sõmerpalus asus Sõmerpalu mõisa keskus. 

Aleviku lähistel Mustassaares asub Sõmerpalu raudteejaam. Raudteejaam asub laiarööpmelise Valga–Petseri raudtee ääres. Reisirongid sõitsid läbi Sõmerpalu liinil Valga–Veski kuni 2001. aastani.

Vaata ka
Sõmerpalu mõis
Sõmerpalu mõisa kalmistu
Nursipalu harjutusväli

Viited

Eesti alevikud
Võru vald
Pontevedra provints

Pontevedra provints on provints Hispaanias Galicia autonoomse piirkonna edelaosas.

Kliima 

Pontevedra provintsi aastane keskmine temperatuur on +15,0 °C, jaanuaris +9,9 °C, augustis +20,5 °C.

Aastas sajab keskmiselt 1720 mm, sealhulgas jaanuaris 232 mm ja augustis 34 mm. Aastas paistab päike keskmiselt 2286 tundi, sealhulgas jaanuaris 110 ja augustis 284 tundi.

Viited
Salamanca provints

Salamanca provints on provints Hispaanias Castilla-Leóni autonoomse piirkonna edelaosas.

Kliima 

Salamanca provintsi aastane keskmine temperatuur on +11,6 °C, jaanuaris +3,7 °C, augustis +20,3 °C.

Aastas sajab keskmiselt 388 mm, sealhulgas jaanuaris 36 mm ja augustis 10 mm. Aastas paistab päike keskmiselt 2607 tundi, sealhulgas jaanuaris 113 ja augustis 340 tundi.

Viited
Albacete provints

Albacete provints on provints Hispaanias Castilla La Mancha autonoomse piirkonna kaguosas.

Maakonnad 
 Campos de Hellíni maakond
 La Manchuela maakond
 Los Llanose maakond
 Mancha Júcar-Centro maakond
 Monte Ibérico-Corredor de Almansa maakond
 Sierra de Alcaraz y Campo de Montieli maakond
 Sierra de Segura maakond

Kliima 

Albacete provintsi aastane keskmine temperatuur on +13,5 °C, jaanuaris +5,0 °C, augustis +23,7 °C.

Aastas sajab keskmiselt 366 mm, sealhulgas jaanuaris 24 mm ja augustis 13 mm. Aastas paistab päike keskmiselt 2708 tundi, sealhulgas jaanuaris 142 ja augustis 320 tundi.

Viited

Välislingid 
 http://www.dipualba.es/

Hispaania provintsid
Karaski (Kanepi)

Karaski on küla Põlva maakonnas Kanepi vallas. 

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kõlleste valda.

Karaski külgneb läänes Krootuse, põhjas Ihamaru, idas Varbuse külaga, lõunas Kanepi valla Hurmi ja Heisri külaga. Küla läänepiir kulgeb mööda Hilba jõge.

Ajalugu
Karaski on kujunenud ilmselt Ihamaru küla tütarasulana. 17. sajandi alguses on mainitud kahte Karaski talu Ihamaru külas. 1734. aastal eraldus Karaski mõis Krootuse mõisast.

Karaski külakooli kohta on esimesed teated 1767. aastast, kuid vana koolimaja asus Ihamaru külas. Karaski külakoolis on õppinud kirjanikud Richard Roht (aastatel 1899–1900) ja Rudolf Sirge (aastatel 1915–1917). 1930. aastal valmis uus koolimaja Karaski karjamõisa maadel. Karaski kool tegutses 1989. aastani. Endise kooli renoveeritud hoonetes tegutses 1997–2015 rehabilitatsioonikeskus ja külalistemaja Karaski Keskus. 2016. aastal maja renoveeriti ja seejärel avati seal Karaski pansionaat.

1970. aastatel liideti külaga Peräkülä.

Tuntud isikuid
Karaski külas on sündinud Peaminister Vabariigi Presidendi ülesandeis Heinrich Mark, ajaloolane August Traat ja põllumajandusteadlane Helmut Raig. Kirjanik Rudolf Sirge elas Karaskil noorpõlves.

Viited

Kanepi vald
Põlva maakonna külad
Zamora provints

Zamora provints on Hispaanias Castilla-Leóni autonoomse piirkonna lääneosas asuv provints.

Zamora provints piirneb Portugaliga, samuti Leóni, Ourense, Salamanca ja Valladolidi provintsiga.

Kliima 

Zamora provintsi aastane keskmine temperatuur on +12,5 °C, jaanuaris +4,3 °C, augustis +21,3 °C.

Aastas sajab keskmiselt 388 mm, sealhulgas jaanuaris 40 mm ja augustis 10 mm. Aastas paistab päike keskmiselt 2625 tundi, sealhulgas jaanuaris 102 ja augustis 341 tundi.

Viited
Gao

Gao on linn Malis Nigeri jõe vasakul kaldal. On samanimelise Gao piirkonna ja cercle'i keskus.

Linn on asutatud 7. sajandil, Tollal kandis ta nime Kawkaw. Esimene teadaolev valitseja oli Kanda Songai impeeriumi Za dünastia rajaja. Linnast kujunes karavanide jaam. Kauplemine kasvas kui Za Kossoi astus aastal 1009 islami usku.

Mali impeerium vallutas linna 1325. aastal, kuid suutis seda hoida enda käes vaid lühikest aega ning Ali Golon vallutas Gao tagasi Songaile. 15. sajandi lõpus kujunes linnast Songai impeeriumi keskus. Seal elas umbes 70 000 inimest ning kalapüügilaevastik koosnes 1000 laevast.

1591. aastal sai Gao rängalt kannatada sõjas Marokoga. Elanike arv jäi väikseks kuni Prantsuse koloniaalvõimud 20. sajandi algul rajasid sinna sõjaväebaasi ning laiendasid sadamat.

Tuntuimateks vaatamisväärsusteks on 1495. aastal valminud mošee ja Askia hauapüramiid.

Linnas asub rahvusvaheline lennujaam ning jõesadam.

Gao linna lähedal on sündinud Mali praegune peaminister Ousmane Issoufi Maïga.

Mali linnad
Lasteaed

Lasteaed on koolieelne lasteasutus, kus eelkooliealised lapsed omandavad alushariduse.

Lasteaed on ka lastesõime ja erilasteaia kõrval üks koolieelse lasteasutuse liike.

Vaata ka
Eesti lasteaedade loend
Mina ja keskkond
Metsalasteaed
Õuelasteaed

Välislingid 

Koolieelse lasteasutuse seadus
EV haridusseadus
 ajakiri Lasteaed – Eesti lasteaiaõpetajate ajakiri
Lasteaia suhtlusfoorum

Haridus
Näpi

Näpi on alevik Lääne-Virumaal Rakvere vallas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus alevik Sõmeru valda.

Näpi nimetati alevikuks 2007. aastal.

Seal asub Top Marine OÜ tootmine.

Viited 

Eesti alevikud
Rakvere vald
Varudi-Altküla

Varudi-Altküla on küla Lääne-Virumaal Rakvere vallas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Sõmeru valda.

Viited 

Rakvere vald
Lääne-Viru maakonna külad
Sääse alevik

Sääse oli alevik Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas. 

Alevikus asus üks maakonna tähelepanuväärsemaid 20. sajandi arhitektuuri esindajaid – omaaegse Põdrangu sovhoosi (hilisem AS Põdrangu) elegantne lõõtsakujuline keskusehoone (ehitatud 1974–1975, arhitekt Maara Metsal). Hoone juures on eriliselt väärtuslikud saali seinu katvad sgrafiitotehnikas illusoorsed maalingud (kunstnik Eva Jänes).

25. septembril 2021 liideti Sääse alevik Tamsalu linnaga.

Viited

Välislingid 
Põdrangu sovhoosi keskusehoone. Blogi: Katkestuste linn

Eesti endised alevikud
Tapa vald
Saiakopli

Saiakopli on küla Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas.

Vaata ka
Saiakopli mõis 
Saiakopli vald

Viited

Tapa vald
Lääne-Viru maakonna külad
Sulev Oll

Sulev Oll (sündinud 17. märtsil 1964 Aseris) on eesti ajakirjanik ja luuletaja, Eesti Kirjanike Liidu liige.   

Ta lõpetas Aseri keskkooli 1982. aastal. Aastatel 1982–1987 õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis ajalugu, lõpetas ajaloolase, ajaloo- ja ühiskonnaõpetuse õpetajana cum laude, diplomitöö teema "Eesti Vabariigi sportlaste maavõistlused aastatel 1920–1940". Õppis ajakirjandust Tartu Ülikoolis aastatel 1989–1993, lõpetas kaugõppes cum laude, diplomitöö teemaks "Talumõtte areng ning selle kajastumine Eesti põllumajandusajakirjanduses aastatel 1987–1993". 

Töötanud ajalooõpetajana Haljala Keskkoolis aastatel 1987–1993 ning ajakirjanduses (Maaleht, Äripäev, Postimees), olnud Eesti Ajalehtede Liidu Pressinõukogu liige 2014–2017. 2015. aastast oli ta Tallinna Ülikooli kommunikatsioonijuht, 2021. aastast Tallinna Tehnikaülikooli strateegilise kommunikatsiooni juht. 

Avaldanud luulekogud "Öö mõte on kuus" (fotograaf Anti Kuus, 2008), "Hea tuju kuju" (kunstnik Reti Saks, 2008), "Vana sõna vallatused" (kunstnik Catherine Zarip, 2010), "Printsessi voodikohendaja päevaraamat" (kunstnik Mari Kanasaar, 2010), "Päevad käivad päripäeva" (kunstnik Urmas Viik, 2012), "Sõnad iseeneses" (kunstnik Jüri Arrak, 2012), "Lootuste leksikon" (kunstnik Tiiu Pirsko, 2015), "Mis mulle meeldib" (kunstnik Ott Vallik, viisid luuletustele Urmas Lattikas, 2015) ja "Hoia end" (kunstnik Kristjan Kalde, 2022). 

Koos abikaasa Teaga avaldanud aabitsa neile, kes veel koolis ei käi ("Siili-aabits", 2008). 

2011. aastal ilmus Sulev Olli romaan "Põrgupõhja viimane Jürka", 2017. aastal lühijutukogu lastele ja vanavanematele "Virumaa viguriga lood" (kunstnik Ülle Meister).

Avaldanud portreeraamatud "Indrek Neivelt, Hansapanga juht" (2001), "Aeg annab kõik" (intervjuu Heidy Tammega, 2010) ja "Keskmaajooks. Eesti kergejõustiku kultusala" (koos Tiit Läänega, 2000).

Sulev Olli ja helilooja Rasmus Puuri koostööna valmis 2019. aastal kantaat "Vabaduse tuul, tarkuse tuul". Juhan Trump on loonud tema sõnadele laulu "Hooli ja hoia".

Tunnustus

 1989 Õpetajate Lehe aasta parim autor
 2008 Karl Eduard Söödi lasteluuleauhind ("Hea tuju kuju", kunstnik Reti Saks)
 2009 Kalju Lepiku luulevõistluse võitja 
 2002 Õlisulg 2002 
 2011 ASi Eesti Ajalehed aasta tegija 
 2013 Oivalise ajakirjanduse aastapreemia 
 2020 Tallinna Ülikooli teenetemärk

Viited

Eesti ajakirjanikud
Eesti spordiajaloolased
Tartu Ülikooli ajalooteaduskonna vilistlased
Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1964
Ségou piirkond

Ségou piirkond on piirkond Malis.

Piirneb lõunas Sikasso piirkonnaga, idas Tombouctou ja Mopti piirkonnaga, kagus Burkina Fasoga ja läänes Koulikoro piirkonnaga.

Piirkonna kliima on lähisekvatoriaalne. Aastane keskmine sademetehulk 513 millimeetrit on umbes sama mis Eestis. Piirkonda läbivad mitmed jõed, millest tähtsaim on Nigeri jõgi.

Elanikest peaaegu pool on alla 15 aasta vanad. Aastane iive on 2,1% (1998). 79% elanikest on maaharijad.

Piirkond jaguneb 7 cercle'iks, 118 vallaks ja 2166 külaks. Cercle'id on järgmised:

Suurimad linnad on: Ségou, San, Niono, Dioro ja Markala.

Piirkonnas asus 18. sajandi lõpuni Bambara impeeriumi keskus. 1860ndatel vallutas piirkonna Toucouleuri impeerium ja 1890ndatel Prantsuse koloniaalarmee.

Mali piirkonnad
Kōsei Matsui

Kōsei Matsui (松井康成, 20. mai 1927 – 11. aprill 2003) oli Jaapani keraamik, nerikomi-tehnika viljeleja.

1946. aastal alustas ta keraamikaõpinguid. 1957. aastal sai temast Getsusoji templi preester. Sellesse templisse ehitas ta 1960. aastal keraamikapõletusahju ja alustas Hiina, Korea ja Jaapani keraamika alaseid uuringuid. 1993. aastal kuulutati ta "". 1993. aastast oli Kōsei Matsui samuti Jaapani keraamikakomitee liige.

Kosei Matsui poeg Koyo Matsui (1962– ) alustas 1985 aastal isa juures õpipoisina õppimist. Koyo Matsuist on tänaseks saanud samuti tunnustatud nerikomi-tehnika viljeleja.

Vaata ka 

 Nerikomitehnika
 Jaapani keraamika

Välislingid 

Kosei Matsui

Jaapani keraamikud
Sündinud 1927
Surnud 2003
Shōji Hamada

Shōji Hamada (9. detsember 1892 Misonokuchi Kanagawa prefektuur – 5. jaanuar 1978 Mashiko Tochigi prefektuur) oli jaapani keraamik.

Shōji Hamada õppis keraamikat Tōkyō tehnikainstituudis Kawai Kanijiro käe all. Varsti pärast seda kohtus ta inglise keraamiku Bernard Leachiga, kellega koos reisiti 1920. aastal Inglismaale. Ta naasis Jaapanisse 1923. aastal.

1955. aastal kuulutas Jaapani valitsus ta elavaks rahvusaardeks.

Vaata ka 
 Bernard Leach
 Jaapani keraamika

Välislingid 
Shoji Hamada
Shoji Hamada
Loomingu näide

Jaapani keraamikud
Sündinud 1892
Surnud 1978
Kura laht

Kura laht (leedu Kuršių marios, vene Куршский залив, Kuršski zaliv) on Läänemere kagusopis asuv madal, poolsuletud, loodeteta, magedaveeline laht – laguun. Põhiline sissevool tuleb Nemunase jõest ning Kura lahest omakorda väljavool Läänemerre. Avamerest eraldatud luitelise Kura säärega. Lahe veetase on avamere omast 12-15 cm kõrgem.
 
Poliitiliselt jaotub Kura laht kahte ossa: põhjapoolne osa kuulub Leedule ja lõunapoolne osa Venemaale.

Läänemere lahed
Euroopa lahed
Leedu lahed
Venemaa lahed
Abüssaalne tasandik

Abüssaalne tasandik ehk abüssaalitasandik on tasane ala ookeani põhjas.

Abüssaalset tasandikku defineeritakse tavaliselt kui ookeanipõhja, mille nõlva kalle on väiksem kui 1:1000. Abüssaalne tasandik moodustab vähem kui poole ookeanide põhjast. Abüssaalne tasandik paikneb ookeanilisel maakoorel. Tasandiku aluspõhi koosneb peamiselt aluselistest vulkaanilistest kivimitest, mida katavad merelised setted. Tasandikku katkestavad ookeani keskahelikud, gaiotid, ookeanilised mäed, süvikud jms. Mandrile lähenedes läheb abüssaalne tasandik üle mandrijalamiks. Abüssaalse tasandiku sügavus on kuni 5,5 kilomeetrit.

Vaata ka
Abüssaal

Geomorfoloogia
Meregeoloogia
Mopti piirkond

Mopti piirkond on piirkond Malis.

Geograafia ja rahvastik

Piirneb põhjas Tombouctou piirkonnaga, kagus Ségou piirkonnaga ja edelas Burkina Fasoga.

Peamised rahvusgrupid on bozod, songaid, dogonid, fulbed ja bambarad.

Läbi piirkonna voolab Nigeri jõgi, millega ühineb Mopti linna juures Bani jõgi. 

Piirkonnas paikneb mitmeid huvitavaid looduslikke vaatamisväärsusi: Nigeri jõe delta Mopti linna ümbruses; kivine tasandik Bankassi läheduses Burkina Faso piiri ääres; Mali kõrgeim punkt Hombori mäel (1153 m) Hombori linna lähistel.

Piirkonna suurimad linnad on Mopti, Sévaré, Djenné, Bandiagara, Bankass ja Youvarou.

Majandus

Transpordis on tähtis koht piirkonda läbivatel jõgedel.

Nagu Malis üldiselt, on majanduse aluseks põllumajandus, kuid Mopti piirkonna elanikele on oluline ka kalandus ja turism. Piirkonna tähtsaim vaatamisväärsus on maailma suurim mudast ehitis Djenné suur mošee.

Haldusjaotus
Mopti piirkond jaguneb 8 cercle'iks, mis jaotatakse 108 vallaks. Cercle'id on järgmised:
Bandiagara cercle
Bankassi cercle
Djenné cercle
Douentza cercle
Koro cercle
Mopti cercle
Tenenkou cercle
Youwarou cercle

Mali piirkonnad
Republican

Republican on jõgi Põhja-Ameerikas Suurel tasandikul. 

Voolab valdavalt ida ja kagu suunas. Ühinedes Smoky Hilli jõega, moodustab Kansase jõe.

Ameerika Ühendriikide jõed
Mississippi jõgikond
Mäetipp

Mäetipp on mäe suurima absoluutse kõrgusega punkt.

Mäetippu ümbritsev mäeosa võib olla nii lauge kui ka järsu kaldega. Järsud kaljused mäetipud tekivad tavaliselt mitme liustike erodeeriva tegevuse tulemusel tekkinud tsirkusoru liitumise teel. Lamedad mäetipud võivad olla näiteks vulkaanilistel mägedel, kus kõrgemaks punktiks võib olla kraatri serv.

Suurima absoluutse kõrgusega mäetipp Maal on Džomolungma mäel Himaalajas (8848 m). Eesti kõrgeim punkt on Suure Munamäe tipp (318 m).

Mäetippe eristatakse välise kuju järgi: koonus, püramiid, kuppel, torn, sarv, hammas, nõel.

Viited

Geomorfoloogia
Dimităr Popov

Dimitǎr Iliev Popov (Димитър Илиев Попов; 26. juuni 1927 – 5. detsember 2015) oli Bulgaaria poliitik, peaminister 7. detsembrist 1990 kuni 8. novembrini 1991.

Ta oli Bulgaaria esimene valitsusjuht pärast kommunistliku režiimi kokkuvarisemist. 

Bulgaaria peaministrid
Sündinud 1927
Surnud 2015
Andrej Lukanov

Andrej Karlov Lukanov (Андрей Карлов Луканов; 26. september 1938 Moskva – 2. oktoober 1996 Sofia) oli Bulgaaria poliitik, peaminister  3. veebruarist 1990 kuni 7. detsembrini 1990.

Lapsepõlv

Lukanov sündis Moskvas Nõukogude liidus Bulgaaria immigrantide peres. Kui Bulgaarias 1944. aastal kommunistlik pööre toimus, kolis pere tagasi Bulgaariasse. Lukanovi isa Karlo Lukanov oli parteis tähtis isik ja oli ajavahemikul 1956–1961 Bulgaaria välisminister.

Atentaat

2. oktoobril 1996 tulistas palgamõrvar Lukanovit oma kodumaja uksel rindu ja pähe. Mees suri saadud vigastustesse. Teda tulistanud mees põgenes ja teda ei tabatud kunagi. Pärast mõrva arreteeriti kinnisvaraärimees Angel Vassilev, aga ta mõisteti hiljem mõrva tellimises õigeks.

Bulgaaria peaministrid
Sündinud 1938
Surnud 1996
Vălko Červenkov

Vǎlko Velev Červenkov (Вълко Велев Червенков; 6. september 1900 –  21. oktoober 1980) oli Bulgaaria poliitik, peaminister 1950. aastast kuni 17. aprillini 1956 ja Bulgaaria Kommunistliku Partei Keskkomitee liige.

Isiklikku
Vǎlko Červenkov oli abielus Elna Dimitrovaga, kelle vend oli Georgi Dimitrov, kommunistliku liikumise juhtorgani Kominterni juhtiv tegelane, Bulgaaria poliitik, Bulgaaria Rahvavabariigi peaminister 1946. aastast kuni oma surmani 1949. 

Bulgaaria peaministrid
Sündinud 1900
Surnud 1980
Bulgaaria Rahvavabariik
Georgi Dimitrov

Georgi Dimitrov (õieti Georgi Dimitrov Mihajlov, Георги Димитров Михайлов; ka Georgij Mihajlov Dimitrov, Георгий Михайлов Димитров; 18. juuni 1882 – 2. juuli 1949) oli kommunistliku liikumise juhtorgani Kominterni juhtiv tegelane, Bulgaaria poliitik, Bulgaaria Rahvavabariigi peaminister 1946. aastast kuni oma surmani 1949. 

Tema järgi on nimetatud Dimitrovgrad Venemaal.

Välislingid 

Bulgaaria peaministrid
Sündinud 1882
Surnud 1949
Bulgaaria Rahvavabariik
Toomas Nigola

Toomas Nigola (sündinud 10. jaanuaril 1981 Pärnus) on EELK vaimulik. 

Ta lõpetas aastal 1998 Pärnu Koidula Gümnaasiumi. Aastatel 1998–2003 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas, aastatel 2003–2007 bakalaureuseõppes EELK Usuteaduse Instituudis teoloogiat ning aastatel 2015-2017 Tartu Ülikooli Ühiskonnateaduste Instituudis kommunikatsioonijuhtimise erialal. Ordineeriti 13. aprillil 2003 diakoniks, 9. märtsil 2007 õpetajaks.

Aastatel 2001–2005 teenis ta jutlustaja ja diakonina Kambja koguduses, 2002–2003 Tartu vangla kaplanina, 2004–2005 Rahvusvahelise Vanglakaplanite Assotsiatsiooni Euroopa osakonna juhatuse täitevsekretärina. 

2005. aasta septembrist viidi üle Pärnusse, kus teenis esmalt diakoni, seejärel abiõpetajana EELK Pärnu Eliisabeti kogudust, samuti Sindi ja Vändra koguduste hooldajaõpetajana. 

1. juulil 2007 valis Põlva Maarja koguduse nõukogu ta koguduse uueks õpetajaks seni kogudust teeninud, kuid pereprobleemide tõttu vaimulikutööst vabastatud Üllar Kase asemele. 

2021. aastal valiti Võru praostkonna esindajana EELK XXXI Kirikukogu liikmeks. 

Alates 2015 töötab Nigola EELK konsis­too­riumi avalike suhete ta­litu­ses.

Tunnustus
 2001 – B. G. Forseliuse Seltsi medal „Wastne Testament 1686“ 
 2015 – Kaitseliidu teenetemedali III klass 
 2020 – EELK meediapreemia 
 2020 – abipolitseiniku teenetemärk
2021 – Kaitseliidu teenetemedali II klass

Viited

Põlva Püha Neitsi Maarja koguduse vaimulikud
Sündinud 1981
Konstantin Muraviev

Konstantin Muraviev (5. märts 1893 – 31. jaanuar 1965) oli Bulgaaria peaminister lühikest aega septembris 1944. 

5. septembril 1944 võttis tema valitsus vastu otsuse lõpetada juutide tagakiusamine. 8. septembril kuulutas sõja Saksamaale. Tõugati võimult riigipöördega 9. septembril 1944.

Bulgaaria peaministrid
Sündinud 1893
Surnud 1965
Petăr Gabrovski

Petǎr Gabrovski (bulgaaria keees Петър Димитров Габровски; 9. juuli 1898 – 1. veebruar 1945) oli Bulgaaria peaminister 9. septembrist kuni 14. septembrini 1943. 

Hukati 1. veebruaril 1945.

Bulgaaria peaministrid
Sündinud 1898
Surnud 1945
Petăr Zlatev

Petǎr Ivanov Zlatev  (2. november 1881 – 24. juulil 1948) oli Bulgaaria sõjaväelane, peaminister 1935. aastal.

Ratsaväekindral Zlatev oli parempoolse Sõjalise Liidu aktiivne liige, kes pärast 1934. aasta riigpööret tõusis kaitseministriks. Pärast uut riigipööret määras Boris III ta 22. jaanuaril 1935 peaministriks. Kui Boris III oli võimu riigis kindlalt enda kätte saanud,  vallandas ta Zlatevi peaministri kohalt. 

Bulgaaria peaministrid
Sündinud 1881
Surnud 1948
Aleksandăr Malinov

Aleksandǎr Pavlov Malinov  (3. mai 1867 – 20. märts 1938) oli Bulgaaria peaminister kolm korda.

Bulgaaria peaministrid
Sündinud 1867
Surnud 1938
Aleksandăr Cankov

Aleksandǎr Cankov (29. juuni 1879 Orjahovo – 27. juuli 1959 Buenos Aires) oli Bulgaaria peaminister 9. juunist 1923 kuni 4. jaanuarini 1926.

Bulgaaria peaministrid
Sündinud 1879
Surnud 1959
Aleksandăr Stambolijski

Aleksandǎr Stambolijski (1. märts 1879 – 14. juuni 1923) oli Bulgaaria peaminister 14. oktoobrist 1919 kuni 9. juunini 1923.

Kukutati 1923. aastal sõjaväelise riigipöördega. Teda piinati ja seejärel hukati.

Bulgaaria peaministrid
Sündinud 1879
Surnud 1923
Teodor Teodorov

Teodor Teodorov (8. aprill 1859 – 5. august 1924) oli Bulgaaria peaminister 28. novembrist 1918  kuni 14. oktoobrini 1919.

Bulgaaria peaministrid
Sündinud 1859
Surnud 1924
Kotel

Kotel on linn Bulgaarias Sliveni piirkonnas. 

Selle linnaga on seotud mitmed Bulgaaria tuntud inimesed, näiteks Aleko Bogoridi, Stefan Bogoridi, Vratsa piiskop Sofroniy, Petar Beron, Gavril Krastevich, revolutsionäär Georgi Rakovski ja Teise maailmasõja aegne peaminister Dobri Bozhilov.

Tuntud on Koteli muusikakool, kust on välja kasvanud mitmeid tuntud muusikuid.

Bulgaaria linnad
Gedeon Burkhard

Gedeon Burkhard (sündinud 3. juulil 1969 Münchenis Saksamaal) on saksa filmi- ja televisiooninäitleja. Kuigi ta on mänginud arvukates filmides ja teleseriaalides, on ta enim tuntust kogunud Alex Brandtneri rolliga Austria ja Saksamaa koostöös toodetud politseisarjas "Komissar Rex" (1998–2001).

Gedeon on näitlejanna Elisabeth von Molo poeg, hariduse sai ta ühes Inglise internaatkoolis. Tema karjäär algas 1979. aastal Saksa telefilmis "Blut und Ehre". Burkhardi mänedžer on tema isa Wolfgang Burkhard.

1990ndatel elas USA-s ja töötas mitme projektiga, kuid ei saavutanud märkimisväärset edu. Sel perioodil abiellus ta Las Vegases, kuid lahutas nelja kuu pärast. Pärast seda elas ta üle viie aasta Viinis ning kolis hiljem töö tõttu Berliini.

Gedeon elab praegu üksi, kuid tal on tütar Gioia. Ta töötas sarja "Kutsuge Cobra 11" kallal, kus ta mängis detektiiv Chris Ritterit. 2008. aastast asendab teda seal Tom Beck.

Välislingid
Foto

Saksamaa inimesed
Sündinud 1969
Toivo Ninnas

Toivo Ninnas (sündinud 29. veebruaril 1940 Käpla külas Ridala vallas) on Eesti kaugsõidukapten, merendustegelane ja poliitik. 

Varem kuulus ta Reformierakonda, kuid astus hiljem Keskerakonda.

Toivo Ninnas õppis aastatel 1947–1954 Parila 7-klassilises koolis ja seejärel Haapsalu I Keskkoolis, mille lõpetas 1958. aastal. 1961. aastal lõpetas ta Tallinna Merekooli. Kiitusega lõpetanuna oli tal õigus töökohta valida ja ta asus tööle Sahhalini Merelaevandusse.

Aastatel 1962–1966 õppis ta kaugõppes Vladivostokis Kaug-Ida Admiral Nevelskoi nimelises Kõrgemas Inseneride Merekoolis veetranspordi juhtimise erialal.

1972. aastal naasis Toivo Ninnas Eestisse ja alustas tööd Eesti Merelaevanduses. Aastail 1987–1997 oli ta Eesti Merelaevanduse peadirektor.

Aastatel 1997–2014 oli ta ASi Tallink Grupp nõukogu esimees, alates 2015. aastast on ta ASi Tallink Grupp nõukogu liige.

Aastatel 2000–2001 Tallinna linnavolikogu liige, 2001–2004 Tallinna abilinnapea, 2004–2005 Tallinna linnavolikogu liige.

Lembit Uustulnd on kirjutanud Toivo Ninnasest raamatu "Kapten Toivo Ninnase üheksa lainet".

Tunnustus 
 1990 – NSVL meretranspordi autöötaja
 2008 – Tallinna teenetemärk
 2012 – Eesti Kaubandus-Tööstuskoja I klassi aumärk
 2017 – Pärnu vapimärk (Pärnu linna ettevõtluse ja taastusravikeskuse Viiking pikaajalise arendamise eest)

Isiklikku 
Õigupoolest on tema perekonnanimi Niinas, kuid Venemaal Kaug-Idas elades muutus see Ninnaseks.

Viited

Välislingid 
 

Eesti ettevõtjad
Eesti sporditegelased
NSV Liidu Ülemnõukogu saadikud
Sündinud 1940
Petăr Gudev

Petar Todorov Gudev  (Петър Тодоров Гудев; 13. juuli 1863 – 8. mai 1932 ) oli Bulgaaria poliitik, peaminister 16. märtsist  1907 kuni 28. jaanuarini 1908.

Bulgaaria peaministrid
Sündinud 1863
Surnud 1932
Dimităr Stančov

Dimitǎr Janev Stančov (Димитър Янев Станчов; 21. mai 1863 – 23. märts 1940) oli Bulgaaria poliitik, peaministri kohusetäitja 12. märtsist  16. märtsini 1907. 

Bulgaaria poliitikud
Sündinud 1863
Surnud 1940
Dimităr Petkov

Dimitar Petkov (Димитър Петков; 1856 – 11. märts 1907) oli Bulgaaria poliitik, peaminister 5. novembrist 1906 kuni surmani. 

Bulgaaria peaministrid
Sündinud 1856
Surnud 1907
Dimităr Grekov

Dimitǎr Panajotov Grekov (Димитър Панайотов Греков; 14. september 1847 – 7. mai 1901) oli  Bulgaaria poliitik, peaminister 30. jaanuarist kuni 13. oktoobrini 1899.

Bulgaaria peaministrid
Sündinud 1847
Surnud 1901
Saksa ordu kõrgmeistrite loend

Saksa ordu kõrgmeistrite ja teiste kõrgeimate juhtide loetelu alates 1190. aastast kuni tänapäevani.

Hospidalivennaskonna juhid
1190 Meister Sibrand 
1192 Gerhard
1193/1194 preester Heinrich
enne 1196. aastat Ulrich
1196 praeceptor Heinrich (oletatavasti Heinrich Walpot)

Vaimuliku rüütliordu kõrgmeistrid (1198–1929)
1198–1200 Heinrich Walpot von Bassenheim
1200–1208 Otto von Kerpne
1208–1209 Heinrich von Tunna
1209–1239 Hermann von Salza
1239–1240 Konrad von Thüringen
1240–1244 Gerhard von Malberg
1244–1249 Heinrich von Hohenlohe
1249–1252 Gunther von Wüllersleben
1252–1256 Poppo von Osterna
1256–1273 Anno von Sangershausen
1273–1282 Hartmann von Heldrungen
1283–1290 Burchard von Schwanden
1291–1296 Konrad von Feuchtwangen 
1297–1303 Gottfried von Hohenlohe 
1303–1311 Siegfried von Feuchtwangen 
1311–1324 Karl von Trier 
1324–1330 Werner von Orseln 
1331–1335 Luther von Braunschweig 
1335–1341 Dietrich von Altenburg 
1342–1345 Ludolf König 
1345–1351 Heinrich Dusemer 
1352–1382 Winrich von Kniprode 
1382–1390 Konrad Zöllner von Rotenstein 
1391–1393 Konrad von Wallenrode 
1393–1407 Konrad von Jungingen 
1407–1410 Ulrich von Jungingen 
1410–1413 Heinrich von Plauen 
1414–1422 Michael Küchmeister von Sternberg 
1422–1441 Paul von Rusdorf 
1441–1449 Konrad von Erlichshausen 
1450–1467 Ludwig von Erlichshausen 
1467–1470 Heinrich Reuß von Plauen 
1470–1477 Heinrich Reffle von Richtenberg 
1477–1489 Martin Truchsess von Wetzhausen 
1489–1497 Johann von Tiefen 
1498–1510 Friedrich von Sachsen 
1510–1525 Albrecht von Hohenzollern 
1527–1543 Walther von Cronberg
1543–1566 Wolfgang Schutzbar 
1566–1572 Georg Hund von Wenckheim 
1572–1590/1595 Heinrich von Bobenhausen 
1590/1595–1618 Maximilian von Österreich 
1618–1624 Karl von Innerösterreich 
1625–1627 Johann Eustach von Westernach 
1627–1641 Johann Kaspar von Stadion
1641–1662 Leopold Wilhelm von Österreich 
1662–1664 Karl Joseph von Österreich 
1664–1684 Johann Caspar von Ampringen
1684–1694 Ludwig Anton von Pfalz-Neuburg 
1694–1732 Franz Ludwig von Pfalz-Neuburg, Reini pfaltskrahv
1732–1761 Clemens August, Baieri prints 
1761–1780 Karl Alexander, Lotringi prints 
1780–1801 Maximilian Franz, Austria ertshertsog 
1801–1804 Karl, Austria ertshertsog
1804–1835 Anton Victor, Austria ertshertsog 
1835–1863 Maximilian Joseph, Austria-Este ertshertsog 
1863–1894 Wilhelm, Austria ertshertsog 
1894–1923 Eugen, Austria ertshertsog

Vaimuliku ordu kõrgmeistrid (alates 1929)
1923–1933 piiskop Norbert Klein
1933–1936 abt Paul Heider
1936–1948 abt Robert Schälzky
1948–1970 abt Marian Tumler
1970–1988 abt Ildefons Pauler
1988–2000 abt Arnold Othmar Wieland
2000–2018 abt Bruno Platter
Alates 2018 abt Frank Bayard

Vaata ka
Saksa meistrite loend
Liivi ordu
Liivi ordu maameistrite loend

 
Biograafiate loendid
Eru

Eru on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas. 

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda.

Seal asub Hundisilma talu, mis on Edgar Savisaare elukoht.

Vaata ka 
Eru laht

Lääne-Viru maakonna külad
Haljala vald
Koolimäe

Koolimäe on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Vergi poolsaarel Koolimäe lahe ääres.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda.

Küla jääb Lahemaa rahvuspargi territooriumile. Seda läbib Koolimäe oja.

Viited

Haljala vald
Lääne-Viru maakonna külad
Metsanurga (Haljala)

Metsanurga on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas. 

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda.

Viited

Haljala vald
Lääne-Viru maakonna külad
Mustoja

Mustoja on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas. 

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda.

Viited

Haljala vald
Lääne-Viru maakonna külad
Natturi

Natturi on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas. 

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda.

Galerii

Viited

Haljala vald
Lääne-Viru maakonna külad
Oandu (Haljala)

Oandu on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas. 

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda.

Küla läbib Altja jõgi.

Oandut on esmakordselt mainitud 1517. aastal seoses jõel asunud veskiga (de molle to owan Oandu veski).

Külas asub RMK Oandu looduskeskus. Sealt saab alguse Oandu–Ikla matkatee.

Vaata ka 
Oandu järv

Viited

Haljala vald
Lääne-Viru maakonna külad
Tõugu

Tõugu on küla Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas. 

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vihula valda.

Viited

Haljala vald
Lääne-Viru maakonna külad
Jean-Paul Marat

Jean-Paul Marat (24. mai 1743 Boudry – 13. juuli 1793 Pariis) oli arst ja radikaalne ajakirjanik, kes on tuntud Prantsuse revolutsiooni aegse poliitikuna.

Aastatel 1765–1776 elas ta Suurbritannias ja alates 1776. aastat Prantsusmaal Pariisis, kus ta peamiselt töötas arstina, kuid avaldas ka filosoofilisi ja poliitilisi töid. Septembrist 1789 kuni septembrini 1792 (vaheaegadega) andis välja ajakirja L'Ami du peuple ('rahva sõber'). Kirjutas peamiselt poliitilisi avaldusi, mis kaitsesid vaeste (sankülottide) huve ja nõudsid monarhia kukutamist (Prantsusmaa kuningas oli sel ajal Louis XVI) ja põhjalikku riigikorra muutmist. 

Aastatel 1790–1792 varjas ta end kahel korral Suurbritannias, kuid pärast 10. augustit 1792, mil rahvahulk tungis Tuileries' paleesse ja kukutas monarhia, ning 21. septembrit, mil tuli kokku uus esindajatekoda Konvent, valiti Marat sinna. Aprillis 1793 Marat arreteeriti, kuid revolutsiooniline tribunal mõistis ta õigeks. Ta juhtis ka 31. maist kuni 2. juunini 1793 toimunud rahvaülestõusu. 13. juulil 1793 tappis žirondiine pooldav Charlotte Corday Marat'.

Marat' mälestuseks maalis Jacques-Louis David maali "Marat' surm" ehk "Tapetud Marat".

Marat' järgi on nimetatud muu hulgas Nõukogude Liidu soomuslaev (endine Petropavlovsk) ja 1969. aastal Tallinnas Tartu maanteel tööd alustanud trikotaaživabrik. Tänapäeval asub seal samanimeline ööklubi.

Prantsusmaa poliitikud
Prantsuse revolutsioon
Revolutsionäärid
Pariisi Panteoni maetud
Sündinud 1743
Surnud 1793
Rabasaare

Rabasaare on küla Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas.   

Rabasaare tööstusasula rajati aastatel 1936–1937 riikliku aktsiaseltsi Eesti Turbatööstused poolt, et alustada turba tööstuslikku tootmist Rebase ja Läste rabast. Asulas elas tippaegadel 600 inimest, kes said tööd Lehtse turbatööstuselt. Planeeringu alusel valminud tööstusasulas oli ligi 20 hoonet. Ühtegi tänavat Rabasaares ei olnud, kuid majad olid nummerdatud. Parematel aegadel oli külas olemas nii pood kui ka kultuuriklubi. Kohapeal pakuti meditsiiniteenuseid.

Külas hakkas rahvaarv vähenema alates 1961. aastast, kui kogu turbatootmine mehhaniseeriti. 1970. aastatel turbarabad ammendusid, kõrvalises kohas inimeste tööhõive vähenes ja küla hääbus. 1992. aastal lõppes vormiliselt säilinud ettevõttes tootmistegevus ja küla jäi praktiliselt elaniketa.

Viimane elanik lahkus külast 2020. aastal. Mahajäetud hooned on lagunemas.

Kaitseministeeriumi toel plaanitakse Rabasaarele rajada kultuuripärandi rada.

Viited

Tapa vald
Lääne-Viru maakonna külad