joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Sankt Pölten

Sankt Pölten (saksakeelne nimi St. Pölten, baieri keeles St. Pödn) on linn Austrias, Alam-Austria liidumaa pealinn alates 1986. aastast. Liidumaa valitsus asub linnas alates 1997. aastast.

See on Austria suuruselt üheksas linn, mis asub 66,4 kilomeetri kaugusel Viini keskusest Innere Stadtist.

Ajalugu

Vanaaeg
Esimene roomlaste asundus praegusel kohal pärines 2. sajandist.

Nad kutsusid asulat kui Ælium Cetium.

Keskaeg
Karolingide ajal rajasid benediktlased aastal 791 sinna esimese Alam-Austria kloostri. See klooster oli pühendatud Püha Hippolytusele, kelle nimest kujunes hiljem linna nimeks Sankt Hippolyt, siis Sankt Polyt ja viimaks Sankt Pölten. Austria liidumaade pealinnadest on Sankt Pölten noorim, kuigi seda mainiti linnana 1050. aastal, sai see linnaõigused alles 1159. aastal.

Uusaeg
19. sajandi kolmandal veerandil ühendati Viin raudteedega. Sankt Pöltenit läbis näitena Idaekspressi liin, mis kulges läbi Baierimaa läänes Pariisini.

Sõpruslinnad

  Altoona, Ameerika Ühendriigid
  Brno, Tšehhi
  Clichy, Prantsusmaa
  Heidenheim, Saksamaa
  Kurashiki, Jaapan
  Nyíregyháza, Ungari
  Wuhan, Hiina

Vaata ka
 Sankt Pölteni piiskopkond

Viited

Välislingid

 Linna koduleht

Austria linnad
Alam-Austria liidumaa vallad
Frauenstein

Frauenstein on linn Saksamaal Saksimaa liidumaal Maagimäestiku idaosas Kesk-Saksimaa kreisis.

Kuni 2008. aastani kuulus linn Freibergi kreisi.

Viited

Välislingid 
Linna kodulehekülg 

Saksimaa linnad
Saksimaa vallad
Kesk-Saksimaa kreis
Freiberg

Freiberg on linn Saksamaal Saksimaa keskosas, Kesk-Saksimaa kreisi halduskeskus. 2008. aastani oli endise Freibergi kreisi halduskeskus. 

Linnas on tehnikaülikool Freibergi Mäeakadeemia.

Linnaosad

Vaata ka
Freiberg in Mähren

Viited

Välislingid 

Linna kodulehekülg 

Saksimaa linnad
Saksimaa vallad
Kesk-Saksimaa kreis
Wiener Neustadt

Wiener Neustadt on linn Austrias Alam-Austria liidumaal.

Välislingid 

 http://www.wiener-neustadt.at/

Austria linnad
Alam-Austria liidumaa vallad
Großschirma

Großschirma on linn Saksamaal Saksimaa liidumaa Kesk-Saksimaa kreisis, varem kuulus Freibergi kreisi.

Linnaosad 
 Großvoigtsberg (732 elanikku)
 Kleinvoigtsberg (240 elanikku)
 Hohentanne (275 elanikku)
 Obergruna (498 elanikku)
 Rothenfurth (332 elanikku)
 Reichenbach (622 elanikku)
 Seifersdorf (344 elanikku)
 Siebenlehn (1695 elanikku)

Välislingid 

Linna kodulehekülg 

Saksimaa linnad
Saksimaa vallad
Kesk-Saksimaa kreis
Sayda

Sayda on linn Saksamaal Saksimaa liidumaa Kesk-Saksimaa kreisis.

Linnaosad 
 Friedebach
 Ullersdorf
 Pilsdorf

Välislingid 

Linna kodulehekülg 

Saksimaa linnad
Saksimaa vallad
Kesk-Saksimaa kreis
Wolfsberg

Wolfsberg on linn Austria Kärnteni liidumaal, Wolfsbergi ringkonna keskus.

Linn asub Lavanttali Alpides, Koralpe mäestikust läänes Lavanti jõe orus, mis on Drava vasakpoolne lisajõgi. Kirdes ühendab maantee Packi sadula mäekurule Wolfsbergi Voitsbergiga Steiermargi liidumaal.

Omavalitsuse osad on:

 Aichberg
 Auen
 Forst
 Gräbern-Prebl
 Gries
 Hartelsberg
 Hattendorf
 Hintertheißenegg
 Kleinedling
 Kleinwinklern
 Lading
 Leiwald
 Michaelsdorf
 Oberleidenberg
 Paildorf
 Pfaffendorf
 Preims
 Priel
 Reding
 Reideben
 Reisberg
 Rieding
 Ritzing
 St. Jakob
 St. Johann
 St. Marein
 St. Margarethen
 St. Michael
 St. Stefan
 Schoßbach
 Schwemmtratten
 Thürn
 Unterleidenberg
 Vordergumitsch
 Vordertheißenegg
 Waldenstein
 Weißenbach
 Witra
 Wolfsberg Obere Stadt
 Wolfsberg Untere Stadt

Ajalugu 

Wolfsbergi piirkond kuulus keskaegse Kärnteni hertsogkonna valdustesse, mis loovutati tõenäoliselt juba keiser Heinrich II poolt 1007. aastal Bambergi piiskopkonnale. Lossi linna kohal on esmakordselt mainitud 1178. aasta dokumendis kui Wolfsperch. Külgnevast asulast sai Bambergi Kärnteni territooriumite halduskeskus ja 1331. aastal andis piiskop Werntho Schenk von Reicheneck sellele linnaõiguse.

Reformatsiooni ajal sai Bayerhofeni lossist (esmakordselt mainitud 1239. aasta dokumendis ja ümber ehitatud 16. sajandil) luterluse keskus, mis siiski vastureformatsiooni poolt maha suruti. 1759. aastal omandas Habsburgist keisrinna Maria Theresia kõik Bambergi maad Kärntenis. Wolfsbergi lossi ostis krahv Hugo Henckel von Donnersmarck 1846. aastal ja ehitas uustuudorstiilis ümber.

Teises maailmasõjas asus Prieli külas kesklinnast lõunas sõjavangide laager Stalag XVIII-A koos umbes 7000 kinnipeetavaga. Pärast sõda oli see Briti okupatsioonivägede poolt juhitud kinnipidamislaager.

Sõpruslinnad 

 Herzogenaurach, Saksamaa
 Várpalota, Ungari

Tuntud inimesi 

 Hermann Schmid (* 1939), näitleja ja lavastaja
 Ulrich Habsburg-Lothringen (* 1941), aadlik ja poliitik
 Walter Kogler (* 1967), jalgpallur ja treener 
 Heinz Arzberger (* 1972), jalgpallur
 Elisabeth Köstinger (* 1978), poliitik
 Patrick Friesacher (* 1980), autovõidusõitja 
 Kai Schoppitsch (* 1980), jalgpallur
 Christian Prawda (* 1982), jalgpallur
 Eva Wutti (* 1989), triatleet ja jalgrattur
 Christine Lavant (1915–1973), poeet

Viited 

Austria linnad
Kärnteni liidumaa vallad
Baden (Austria)

Baden (ka Baden bei Wien) on linn Austrias Alam-Austria liidumaal, Badeni ringkonna keskus. Linn jääb Viinist 26 km lõunasse.

Viited 

Austria linnad
Alam-Austria liidumaa vallad
Klosterneuburg

Klosterneuburg on linn Austrias Alam-Austria liidumaal. Klosterneuburg asub Doonau paremal kaldal, Viini kesklinnast ligi 12 km põhjas.

Viited 

Austria linnad
Alam-Austria liidumaa vallad
Krems an der Donau

Krems an der Donau on linn Austrias Alam-Austria liidumaal.

Viited 

Austria linnad
Alam-Austria liidumaa vallad
Amstetten

Amstetten on linn Austrias Alam-Austria liidumaal.

Viited 

Austria linnad
Alam-Austria liidumaa vallad
Traiskirchen

Traiskirchen on linn Austrias Alam-Austria liidumaal.

Viited 

Austria linnad
Alam-Austria liidumaa vallad
Schwechat

Schwechat on linn Austrias Alam-Austria liidumaal.

Schwechatis asub Viini rahvusvaheline lennujaam.

Viited 

Austria linnad
Alam-Austria liidumaa vallad
Stephanavan

Stephanavan on linn Armeenias Lori maakonnas.

Armeenia linnad
Lori maakond
Šamlugh

Šamlugh on linn Armeenias Lori maakonnas.

Armeenia linnad
Lori maakond
Tšharentshavan

Tšharentshavan on linn Armeenias Kotajkhi maakonnas.

2011. aasta rahvaloenduse järgi elas seal 20 363 inimest.

Linn on nimetatud luuletaja Jeghiše Tšharentshi järgi. Enne seda oli linna nimeks Lusavan.

Armeenia linnad
Kotajkhi maakond
Tšambarak

Tšambarak on linn Armeenias Gegharkhunikhi maakonnas.

Viited 

Armeenia linnad
Gegharkhunikhi maakond
Baumost

Baumost (varem K-Most) on Eesti ehitusfirma, mis on spetsialiseerunud sildade, viaduktide ja vesiehitiste ehitamisele ja remontimisele, vaivundamentide rajamisele, kohtraudbetoonist tarindite ehitamisele ning nafta- ja muude saaduste terminalide rajamisele.

Firma asutati 1991. aastal sillaehitusrongi nr 423 põhjal, mis allus NSV Liidu transpordiehituse ministeeriumile ning alustas tegevust 1948. aastal. Ettevõtte peakorter asub Tallinnas.

K-Most on rajanud Eestis ja Venemaal mitmeid sildu, sealhulgas Tartus Kroonuaia silla ning 2015. aastal valminud Ihaste silla.

Ettevõtte käive 2015. aastal oli 3,1 miljonit eurot.

Viited

Välislingid
AS K-Most kodulehekülg

Eesti ehitusettevõtted
Tallinna ettevõtted‎
Püha kirik

Püha Jakobi kirik (ka Püha kirik, ka Pihtla kirik) on kirik Saare maakonnas Saaremaa vallas Püha külas. 

Kirik kuulub Saaremaa vanimate ehitiste hulka ja on ehitatud kindluskirikuks.

Kirikut kasutab Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku Püha Jakobi kogudus.

Vaated kirikule

Vaata ka
Eesti kirikute loend
Eesti kirikute loend haldusüksuste kaupa

Välislingid

Püha Jakobi kirik kirikud.muinas.ee

Saare maakonna kirikud
Saaremaa valla ehitised
Püha kihelkond
Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku kirikud‎
Saare maakonna kultuurimälestised
Gooti kirikud Eestis
Elstra

Elstra (ülemsorbi keeles Halštrow) on väikelinn Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis. Asub Schwarze Elsteri ülemjooksul.

Linnaosad 
Elstra
Prietitz
Wohla
Ossel
Boderitz
Rehnsdorf
Talpenberg
Kindisch
Welka
Rauschwitz
Dobrig
Kriepitz (ülemsorbi: Krěpjecy)
Gödlau

Välislingid 
Linna koduleht

Saksimaa linnad
Saksimaa vallad
Bautzeni kreis
Königswartha

Königswartha (ülemsorbi keeles Rakecy) on küla Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis Königswartha vallas.

See on üks väheseid paiku, mille saksa- ja sorbikeelne nimi ei ole tähenduslikult või kõlaliselt seotud.

Küla on esmamainitud 1350. aastal nime all Conigswarte.

Asulas elas 2010. aastal 2436 inimest.

Saksimaa külad
Bautzeni kreis
Großröhrsdorf

Großröhrsdorf on linn Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis.

Linn oli kuni 2008. aastani Kamenzi kreisi haldusalas.

Viited

Välislingid 
 Linna kodulehekülg

Saksimaa linnad
Saksimaa vallad
Bautzeni kreis
Kubschütz

Kubschütz (ülemsorbi keeles Kubšicy) on küla Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis  Kubschützi vallas.

Seal elab ligi 500 inimest.

Saksimaa külad
Bautzeni kreis
Kamenz

Kamenz (ülemsorbi keeles Kamjenc) on suur kreisilinn Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis.

Linnaosad 

 Kamenz (Kamjenc)
 Bernbruch (Barbuk)
 Deutschbaselitz (Němske Pazlicy)
 Gelenau (Jelenjow)
 Hennersdorf (Hendrichecy)
 Jesau (Jěžow)
 Lückersdorf (Łukajecy)
 Schiedel (Křidoł)
 Thonberg (Hlinowc)
 Wiesa (Brěznja)
 Zschornau (Čornow)

Viited

Välislingid 

 Linna koduleht

Saksimaa linnad
Saksimaa vallad
Bautzeni kreis
Julius Sergius von Klever

Julius Sergius von Klever (31. jaanuar 1850 Tartu – 24. detsember 1924 Leningrad) oli Eestist pärit baltisaksa maalikunstnik.

Sündis Tartus keemiku pojana. 

Von Klever lõpetas gümnaasiumi Tartus. 1867–1876 õppis Peterburi Kunstide Akadeemias algul arhitektuuri, hiljem maastikuklassis S. Vorobjovi juures ja täiendas end Mihhail Konstantinovitš Klodti juures. Juba õppimise ajal sai ta oma teoste eest mitu auraha, 1876. aastal lõpetas akadeemia 1. järgu maalikunstniku astmega. 1878. aastast töötas ta Peterburi Akadeemias, kus ta sai akadeemiku tiitli ning alates 1881. aastast sai temast maastikumaali professor.

Tema lemmikteemaks olid päikesetõusu ja -loojanguga loodusmotiivid ning maastikud, eriti talvised. Enamik tema maalidest kujutab Eesti maastikke. Eriti tuntuks said tema valgusefektidega mängivad, talviseid maastikke kujutavad päikeseloojangud, mille järgi hakati teda hüüdma "Vene Rembrandtiks".

Klever oli nõutud ja viljakas kunstnik, kes esines näitustel kõikjal Euroopas. Tema teoseid võib muuhulgas näha Tretjakovi Galeriis ja muudes suurtes kogudes.

Teoseid 
 "Talvine mets" (1911), Tartu Kunstimuuseum
 "Kalmistu" (1876), Eesti Kunstimuuseum
 "Maastik" (1897), Eesti Kunstimuuseum
 "Võililled" (1912), Eesti Kunstimuuseum
 "Metsamaastik" (1901), Eesti Kunstimuuseum

Viited

Välislingid
 Klever EKM digitaalkogus

Eesti maalikunstnikud
Baltisaksa kunstnikud
Sündinud 1850
Surnud 1924
Pulsnitz

Pulsnitz on linn Saksamaal Saksimaa Bautzeni kreisis.

Kuni 2008. aastani kuulus linn Kamenzi kreisi koosseisu. 2009. aastal liideti linnaga Oberlichtenau vald.

Linnaosad 
Friedersdorf Siedlung, Friedersdorf, Pulsnitz.

Välislingid 

Linna koduleht

Saksimaa linnad
Saksimaa vallad
Bautzeni kreis
Wittichenau

Wittichenau (ülemsorbi keeles Kulow) on väikelinn Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis.

Kuni 2008. aastani kuulus linn Kamenzi kreisi.

Linnaosad 

 Brischko (Brěžki)
 Neudorf Klösterlich (Nowa Wjes)
 Dubring (Dubrjenk)
 Rachlau (Rachlow)
 Hoske (Hózk)
 Saalau (Salow)
 Keula (Kulowc)
 Sollschwitz (Sulšecy)
 Kotten (Koćina)
 Spohla (Spale)
 Maukendorf (Mučow)
 Wittichenau (Kulow)

Välislingid 

Linna koduleht

Saksimaa linnad
Saksimaa vallad
Bautzeni kreis
Sathya Sai Baba

Sathya Sai Baba (Sathyanarayana Raju; 23. november 1926 – 24. aprill 2011) oli Lõuna-Indias tegutsev guru, vaimne juht, kes nimetas end Shirdi Sai Baba taaskehastuseks. Tal on üle maailma miljoneid järgijaid, kes peavad teda avataaraks ehk inimese kuju võtnud Jumalaks, Kõigeväeliseks Loojaks. Nagu Jeesusel, on temalgi teravaid kriitikuid. Nende sõnul on Sai Baba pelgalt tüssaja, või siis koguni ahistamise kalduvusega psüühiliselt haige inimene (mõningate temas pettunute kohtulikult tõendamata süüdistused). 

Sai Baba sündis vaeses põlluharija peres; tema sünni asjaolude kohta on mitmeid kauneid kirjeldusi, näiteks et lapsukese hällist leiti madu, mis on Indias tuntud kui jumal Šiva sümbol. Sathyanarayana õppis kohalikus algkoolis ning oli andekas luule, muusika ja näitekunsti alal. Ta ei teinud iial kellelegi liiga. Vapralt talus ta suuremate poiste poolt alandamist. 13- või 14-aastasena langes ta skorpioni hammustuse järel koomataolisse seisundisse, millest ärkamise järel hakkas käituma teiste jaoks veidralt. 1940. aastal nimetas ta end Shirdi Sai Baba taaskehastuseks ning ütles, et ta nimi on Sathya Sai Baba. Ta väitis, et on tulnud maailma selleks, et kutsuda inimesi vaimsele ärkamisele. Hiljem on Sai Baba nimetanud end Šiva ja Šakti taaskehastuseks. 1944. aastal ehitasid järgijad Sathya Sai Baba auks tema koduküla Puttaparthi lähedale templi, mille ümber nüüdseks on tekkinud ulatuslik rahvusvahelise tuntusega vaimne keskus Prasanthi Nilayam. Aastal 1958 hakkas ilmuma tema järgijate kuukiri "Sanathana Sarathi", mida võiks tõlkida "Igavikuline (kaariku)juht" (s.o. Krišna). Alates 1960. aastate lõpust on Sathya Sai Baba missioonis oluliseks lääneriikidest tulnud vaimsete otsijate abistamine. Iga päev võtab ta vastu arvukalt külastajaid, kellele ta vahel teeb ka tunnustähti, nagu püha tuha vibhuuti ning erinevate esemete materialiseerimine. Sathya Sai Baba on keeldunud kategooriliselt sooritamast neid imesid kontrollitud katsetingimustes. Ta ütleb, et need imed on vaid tema tõelise olemuse pealispind. Sathya Sai Baba on rajanud mitmeid haiglaid, mis ravivad  kõiki patsiente tasuta ning koole, mis õpetavad kõiki õpilasi ilma õppemaksuta. Ta on ehitanud Indias veejuhtmeid maapiirkondadesse, mis  kannatasid veepuuduse all. Ta innustab kõiki inimesi abistama ja teenima ligimest, ootamata tasu ega tähelepanu.

Sathya Sai Babat peetakse andekaks kõnelejaks. Tema peamiselt veedadel põhineva õpetuse sisuks on vägivallatus, kasinus, ligimesearmastus, iga inimese Jumalik loomus ja usuline sallivus. Oma avalikud kõned on ta seostanud sageli mõne maailmausundi pühakirja ainesega (Bhagavadgītā, Piibel, Koraan jt.).   Sathya Sai Baba Organisatsiooni viieks keskseks väärtuseks on Tõde (satja), Harmoonia (dharma), Vägivallatus (ahimsa), Armastus (prema) ja Rahu (šaanti). Soositakse taimetoitlust, mõnuainetest loobumist ja regulaarset meditatsiooni.

India inimesed
Taimetoitlased
Sündinud 1926
Surnud 2011
Brasiilia neegerorjad

Brasiiliasse toodi esimesed neegerorjad 1538. aastal. Seitsmeteistkümnendaks sajandiks oli jõutud niikaugele, et neid veeti sinna aastas sisse juba 44 000. Esimese, 1798. aastal toimunud usaldusväärse rahvaloenduse andmeil elas Brasiilias 1 582 000 orja ja 406 000 vaba mustanahalist, samal ajal kui kogu rahvaarv oli 3 250 000 .

Mustad andsid suure panuse ühiskonna kujunemisse. Nende levik oli peaaegu täielikult sõltuv nende isandate liikumisest, keda omakorda mõjutas maavarade avastamine või uute taimekultuuride hindaminek.

Istandusteomanikud püüdsid kalli hinna eest ostetud neegerorjast saada maksimaalselt kasulikke jõupingutusi, mitte lihtsalt maksimumtöötunde. Sest paljud suurmaaomanikud mõistsid varsti, et kui nende teenistuses oleva aafriklase energiat väärtarvitada või üle koormata, maksab see vähem dividende kui teda hästi hoida; ja sealt mindi edasi orja ära- kasutamisele eesmärgiga võtta temast nii palju kui võimalik, kahjustamata tema normaalset tõhusust. Isanda huvides oli säilitada seda tõhusust, kuna neeger oli tema kapital, tema töömasin, osa tast endast, mis annab seletust rohkele ja heale toidule, mida Peckholt nägi omanikke oma orjadele Brasiilias välja jagavat. Neegri toit Brasiilia istandustes polnud ehk iseäralik mingite kulinaarsete nüansside poolest, kuid see oli katkematu toiduallikas: maisi, soolaliha ja ubade küllus, mida see sisaldas, seletab selle kohasust raskele tööle, mida põlluorjalt nõuti

Kasutatud kirjandus

Vaata ka
Pruul, Sven. Afrokultuuri kujunemise eeldused Brasiilias. (Uurimistöö)

Brasiilia ajalugu
Dietüüleeter

Dietüüleeter ehk etüüleeter ehk etoksüetaan ehk eeter on kergesti lenduv iseloomuliku lõhna ja kõrvetava maitsega värvuseta vedelik. Tema keemiline valem on C4H10O ehk täpsemini CH3CH2OCH2CH3.

Dietüüleetri molaarmass on 74,12 g/mol. Sulamistemperatuur on –116,3 °C, keemistemperatuur on 34,6 °C ja leekpunkt on –45 °C. Vedela dietüüleetri tihedus on 713,4 kg/m³ ja viskoossus +25 °C juures 0,224 cP. Normaaltingimustel on ta värvitu vedelik.

Vees lahustub ta halvasti: 20 °C juures saab 100 g vees lahustada 6,9 g dietüüleetrit. See-eest lahustub ta orgaanilistes lahustites.

Dietüüleeter süttib kergesti. Tema isesüttimistemperatuur on 170 °C, nii et ta võib süttida juba kuuma pinnaga kokku puutudes, ilma et sinna oleks mingit leeki või sädet vaja. Keemialaborites kasutatakse tema kuumutamisel või utmisel tavaliselt auru, mis võimaldab piirata temperatuuri 100 °C-ga.

Dietüüleeterit saadakse etanooli kontsentreeritud väävelhappega dehüdraatides või eteeniga hüdrateerides. Teda tarvitatakse lahustina ja ekstrahendina mõne ravimi koostises.

Dietüüleetri aur on mürgine. See on õhust raskem ning võib allapoole koguneda ja hapnikuga reageerides plahvatada.

Dietüüleetri avastajaks peetakse Ramón Llulli aastal 1275, kuigi selle kohta pole säilinud tõendeid. 1540 sünteesis seda Valerius Cordus, kes nimetas seda magusa vitrioli õliks. Nimi tuleb sellest, et seda saadi etanooli ja väävelhappe, mida tollal kutsuti vitrioliõliks, segu utmisel. Umbes samal ajal avastas Paracelsus eetri tuimastava mõju. Nimetuse "eeter" andis sellele ainele 1730 August Siegmund Frobenius.

Meditsiiniline kasutamine

Minevikus kasutati teda tuimastina, kuid mitte enam, sest kõrvalmõjuna võib ta pärast tuimastamist põhjustada nohu või oksendamist. Tänapäeval kasutatakse mittesüttivaid tuimasteid, näiteks halotaani.

Hoffmanni tilgad on Eestis tuntud nimetustega "liikva", "õuhka" ja "õuka".

Olmetarvitamine

Et eeter tekitab joovet, siis kasutatakse seda ka uimastina. Kuid oht elule on eetri tarvitamisel tunduvalt suurem kui näiteks alkoholi tarvitamisel. Eluohtlik annus suu kaudu sissevõtmisel võib eetri korral olla juba 20 ml .

Viited

Eetrid
Gustav Holst

Gustav Holst (21. september 1874 – 25. mai 1934 London) oli inglise helilooja ja pedagoog.

Helilooming

Tähtsamad teosed
1908 ooper "Savitri"
1909 "Süit nr 1" sõjaväeorkestrile
1910 "Hymns from the Rig Veda"
1911 Süit nr 2" sõjaväeorkestrile
1912 süit "Beni Mora"
1913 "St Paul's Suite" 
1916 orkestrisüit "Planeterna"
1917 "The Hymn of Jesus"
1922 ooper "The Perfect Fool"
1924 ooper "At the Boar's Head"
1927 sümfooniline poeem "Egdon Heath"
1928 "A Moorside Suite"
1930 "Choral Fantasia"
1933 "Brook Green Suite"

Inglismaa heliloojad
Sündinud 1874
Surnud 1934
Eduard Tennmann

Eduard Tennmann (29. juuli 1878 Peterburi – 19. veebruar 1936 Tartu) oli eesti kirikuõpetaja, publitsist ja esimene eestlasest võrdleva ja süstemaatilise usuteaduse professor Tartu Ülikoolis. 

Aastail 1920–1923 töötas Jüri koguduse pastorina, 1923–1932 Maarja-Magdaleena koguduse pastorina.

Aastail 1919–1926 oli dotsent ja aastail 1926–1936 professor võrdleva usunditeaduse alal Tartu Ülikoolis. Eriti huvitasid teda usundipsühholoogia ja usundi ajalugu.

Teoseid
Ta on avaldanud kirjutisi ja uurimusi usundiloo ja usundifilosoofia alalt, aga ka majanduse ja eriti rahandusküsimuste alalt.

Jüris töötamise ajal kirjutas ta "Usuõpetuse lugemiku", millele tegi illustratsioonid graafik Eduard Viiralt samas pastoraadis.
G. Teichmüllers Philosophie des Christentums. Doktoritöö, 1931
Maailma usundid. Peajooni võrdlevast usunditeadusest, 1935
Hinge surematus, 1935
Usk ja majandus, 1938 (valmis elu lõpul, ilmus peale surma)
Varjatud Varandus. Ilmamaa. Tartu 1999. ISBN 9985-878-14-0 ja ISBN 978-9985-878-14-9

Artikleid
Üksiku õigus. Olion nr 10, 1930

Kirjandus
Rein Ruutsoo. "Eduard Tennmann – a Clergyman and an Intellectual". Estonian History of Ideas 5/2000, 
Ingmar Kurg. "Oikumeenilise liikumise kajastamine Eesti kirikuelus 1910–1940". Usuteaduslik Ajakiri, 1/2004 (53). Lk 47–72

Välislingid

Haud Tartu Ülikooli kalmistul

Eesti teoloogid
Jüri koguduse vaimulikud
Maarja-Magdaleena koguduse vaimulikud
Tartu Ülikooli usuteaduskonna vilistlased
Tartu Ülikooli usuteaduskonna professorid
Sündinud 1878
Surnud 1936
Ülikooli kalmistule maetud
Roger Moore

Sir Roger George Moore (; 14. oktoober 1927 – 23. mai 2017 Crans-Montana, Šveits) oli Briti filminäitleja.

Ennekõike oli Roger Moore tuntud näitlejana, kes mängis filmides James Bondi. Ta on mänginud seitsmes James Bondi filmis: 
 "Ela ja lase teistel surra" (1973), 
 "Mees kuldse relvaga" (1974), 
 "Spioon, kes mind armastas" (1977), 
 "Kuurakett" (1979), 
 "Eriti salajane" (1981), 
 "Octopussy" (1983), 
 "007: Surma palge ees" (1985). 

Enne Bondi rolli saamist oli tema karjääri ülemaailmseks läbimurdeks saanud 1961. aastal eetrisse läinud telesari "Pühak", kus ta kehastas peategelast Simon Templari. Sari "Pühak" jooksis kuus hooaega, mille vältel valmis 118 osa. 

Pärast "Pühaku" lõppemist jõudis Roger Moore kaasa teha kahes mängufilmis. Seejärel mängis ta koos Tony Curtisega kultuslikuks saanud sarjas "Kelmid ja pühakud" (1971/72), mida tehti kokku 24 osa. Lord Brett Sinclairi rolliga selles sarjas sai temast ka tolle aja kõrgeima palgaga seriaalinäitleja maailmas.

Suurbritannia filminäitlejad
Sündinud 1927
Surnud 2017
Timothy Dalton

Timothy Dalton (õieti Timothy Leonard Dalton Leggett; sündinud 21. märtsil 1946 Walesis) on Briti filmi- ja teatrinäitleja.

Timothy Dalton kuulub nende väljavalitute hulka, kelle on olnud au mängida James Bondi. Ta oli filmisarja neljas James Bond ning mängis filmides "007 ohutsoonis" (1987) ning "007 ja luba tappa" (1989).

Juba 16-aastaselt (1962) hakkas ta õppima kuninglikus näitekunsti akadeemias (Royal Academy of Dramatic Art, RADA). Õpingute kõrvalt käis noorsooteatri National Youth Theatre lavastustega ringreisidel.
 
Filminäitlejadebüüdi tegi ta 1968. aastal, kui mängis Briti-Ameerika ühistööna valminud filmis "Lõvi talvel" (režissöör Anthony Harvey) Prantsusmaa kuningat Philippe II. 

Peategelasi ja teisi jõulisi karaktereid on ta mänginud ka teleseriaalides, näiteks on ta olnud Mr. Rochester "Jane Eyre'is" (1983), Rhett Butler "Scarlettis" (1994), Rassilon "Doctor Who's" (2009–2010), Sir Malcolm Murray "Penny Dreadfulis" (2014–2016) ja ülem "Doom Patrolis" (2019 – tänapäevani).

Välislingid 
 

Suurbritannia filminäitlejad
Suurbritannia teatrinäitlejad
Sündinud 1946
Tina Fey

Elizabeth Stamatina "Tina" Fey (sündinud 18. mail 1970) on Emmy ning Writers Guild of America auhinnaga pärjatud USA stsenarist, koomik ja Emmy auhinnale nomineeritud näitlejanna.

Ta oli aastatel 1997—2006 sketšisaate "Saturday Night Live" stsenarist ja näitleja, aastal 1999 sai temast SNL-i esimene naissoost peastsearist. Lisaks on ta kirjutanud stsenaariumi 2004. aasta filmile "Õelad tüdrukud". 2006. aastal lõi ta oma kogemuste põhjal SNL-is komöödiasarja "30 Rock", millele kirjutab stsenaariumit, produtseerib ja kehastab peaosalist.

Välislingid

Tina Fey News

Ameerika Ühendriikide televisiooninäitlejad
Ameerika Ühendriikide stsenaristid
Sündinud 1970
Irboska

Irboska ehk Vana-Irboska on küla Venemaa Pihkva oblasti Petseri rajoonis. 

Esmakordselt 862. aastal mainitud Irboska on vanimaid vene linnu. Samas on arheoloog Sergei Beletski seisukohal, et legendi järgi Truvori poolt rajatud Irboska all tuleb tegelikult mõista Pihkvat, millest kujunes piirkonna suurim viikingiaegne keskus. 

Irboskas on 10.–13. sajandist pärinev Irboska muinaslinnus (Truvori linnus) ja 14.–16. sajandil ehitatud Irboska linnus. Liivimaa-Pihkva sõja ajal (1341–1343) piirasid orduväed 10 päeva edutult Irboska linnust.

Irboska linnuse müüride vahel on Vene Õigeusu Kiriku Irboska Nikolai Peakirik, mis on ehitatud paekivist 1349. aastal. Ehitajaks oli Pihkva possadnik Seloga. Aja jooksul on seda korduvalt parandatud, ümber ehitatud ja juurde tehtud 17. sajandi algul, rajati lõunaküljele, Issanda muutmise abikirik. Väljaspool Irboska linnuse müüre asetseb Peakiriku teine, 1775. aastal ehitatud Sergiuse abikirik.  Irboska Nikolai koguduse kalmistu asetses Irboska vana maalinna ligidal. 

Irboska Jumalaema sündimise kirik on ehitatud paekivist, on ehitatud 16. sajandi lõpul, mida kinnitab kiriku kellal leiduv aastaarv 7083 s.t. 1575. Kuni 1764. aastani kuulus Jumalaema sündimise kirik Irboska naiskloostrile. Jumalaema kogudusele kuulus ka Nikolai kirik linnusel (maalinn), mis on ehitatud samuti 16. sajandil. 1585. aastani oli see Nikolai kirik iseseiseva Irboska  meeskloostri oma, kuid 1585. aastal, kirjutati Irboska Nikolai meesklooster ühes kirikuga Petseri kloostri juurde.  Keisrinna Kateriina ajal, 1764. aastal suleti Irboska naisklooster ja selle asemele rajati Irboska Jumalaema sündimise kogudus ja viimasele anti üle ka Nikolai (linnuste) kirik. 

1920–1944 oli Irboska alevik ja kuulus Eesti Vabariigi Petserimaa koosseisu ja oli Irboska valla keskus (kuni 1939) ning Linnuse valla keskus (alates 1939. aastast). 

1931. aastal  valmis Irboskas Jumalaema Korsuni pühakuju kabel.

Alevikust kirdes, 4,5 km Eesti-Vene piirist, asus viimane Valga–Pihkva–Petseri raudteeliini raudteejaam Eesti maa-alal. Jaama juures asusid A/S Eesti Gips kipsiveskid ja alevikust lõunas kipsimurrud.

Irboska kalmistul asub 14.–16. sajandist pärinev Truvori rist.

Vaata ka
Uus-Irboska
Irboska veretöö 
Irboska linnamägi

Viited

Välislingid

Irboska muuseum
Irboska elanikud meenutavad "head Eesti aega", ERR, 30. september 2011
Pīrānshahr

Pīrānshahr (varasem eestikeelne nimekuju Piranshar) on linn Kirde-Iraanis Lääne-Aserbaidžaani provintsis.

Viited

Piranshahr
Juri Anduganov

Juri Anduganov (23. juuli 1949 Baškortostanis Kaltassõ rajoonis – 6. juuli 2005) oli mari kultuuri-, haridus- ja ühiskonnategelane, soome-ugri keelte professor. Tema teadustööde hulgas on mari keele ajalooline grammatika. Ta korraldas eesti keele õpetamist Mari Riiklikus Ülikoolis. 

Õppis Tartu Ülikoolis professor Paul Ariste juhendamisel soome-ugri keelte kateedris. On kaitsnud kandidaadiväitekirja mari keele liitsõnade moodustamisest ja doktoriväitekirja mari keele mikrosüntaksist ajaloolises aspektis. Eesti kolleegide seas oli Juri Anduganovi hüüdnimi Mari Jüri.

Juri Anduganov oli Maarjamaa Risti V klassi teenetemärgi kavaler.

Jüri Anduganov oli 2005. aastal Marimaal Joškar-Olas toimunud kümnenda rahvusvahelise fennougristikakongressi president. Ta hukkus autoavariis vahetult enne kongressi.

Välislingid
 Mari El: X fennougristikakongressi president, kes oli vastu foorumi korraldamisele Marimaal, hukkus autoõnnetuses
 Nekroloog ajalehes Sirp

Marimaa inimesed
Venemaa keeleteadlased
Maarjamaa Risti V klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1949
Surnud 2005
Mochau (Saksimaa)

Mochau on asula Saksamaal Saksimaa liidumaal Kesk-Saksimaa kreisis.

Alates 2016. aastast kuulub Döbelni linna haldusalasse, enne seda oli Mochau valla keskus.

Asulat on esmakordselt mainitud aastal 1090.

Seal elab umbes 500 inimest.

Kesk-Saksimaa kreis
Saksimaa asulad
Francis Poulenc

Francis Jean Marcel Poulenc (7. jaanuar 1899 Pariis – 30. jaanuar 1963 Pariis) oli prantsuse helilooja.

Helilooming

Tähtsamad teosed 
1917 "Rapsodie nègre" baritonile ja instrumentaalansambile
1918 "Trois mouvements perpétuels" klaverile
1924 ballett "Les Biches"
1932 "Kontsert D-mollis" kahele klaverile ja orkestrile
1937 "Missa G-duuris"
1938 "Kontsert" orelile, keelpillile ja timpanile
1945 "L'histoire de Babar"
1949 "Klaverikontsert"
1956 ooper "Dialogues des Carmélites"
1959 "Gloria G-duuris" sopranile, koorile ja orkestrile

Prantsuse heliloojad
Sündinud 1899
Surnud 1963
Baden

Baden on mitme koha nimi:
Badeni markkrahvkond (1535. aastal jagunes markkrahvkond kaheks; liideti taas 1771)
Baden-Badeni markkrahvkond
Baden-Durlachi markkrahvkond
Badeni kuurvürstkond
Badeni suurhertsogkond
Baden, ajalooline piirkond ja endine liidumaa Saksamaal

Baden, linn Austrias Alam-Austria liidumaal, Badeni kreisi keskus 
Baden, linn Šveitsis Aargau kantonis

Vaata ka
Baden-Württemberg
Statistika mõisteid

''Siin on loetletud statistika mõisteid.

A
absoluutne sagedus
alternatiivne hüpotees
alumine kvartiil
andmed
andmete kirjeldamine
andmete kogumine
andmete modelleerimine
Anscombe'i kvartett
aritmeetiline keskmine
arvandmed
asümmeetriakordaja

C
Cronbachi α

D
diagramm
dispersioon
dispersioonanalüüs

E
empiiriline jaotus
erind

F
faktoranalüüs

G
graafik

H
hajuvus
hajuvusdiagramm
hajuvusmõõdud

I
I tüüpi viga
II tüüpi viga
imputeerimine
interaktsioon
isokvant

J
juhuslik suurus

K
kaalutud keskmine
kahe valimi t-test
keskmisele taandumise reegel
keskväärtus
kirjeldav statistika
klassifikaator
kogum
korrelatsioon
kumulatiivne sagedus
kvantifikatsioon
kvartiil

L 
lineaarne korrelatsioonikordaja

M
matemaatiline statistika
mediaan
mitteparameetriline statistika
mood

N
normaaljaotus
nullhüpotees

P
paralleelkoordinaadid
peakomponentide analüüs
protsent
põllumajandusloendus

R
rakendusstatistika
regressioonanalüüs
ruutkeskmine

S
sagedustabel
standardhälve
standardviga
statistik
statistika
statistiline masintõlge
statistilise testi võimsus
statistiliste hüpoteeside kontroll
struktuurdiagramm
suhteline sagedus
sõltumatu muutuja
sõltuv muutuja

T
tabel
tarbimiskaal
t-test
tunnus
turbulentse kovariatsiooni meetod

U
usaldusnivoo

V
valiidsus
valikuuringute teooria
valim
variatsioonikordaja
võrdlusdiagramm
vähima olulise erinevuse test
vähimruutude meetodi regulariseerimine
vähiregister

Ü
ühemõõtmeline regressioon
üldistatud aditiivne meetod 
üldkogum
ülemine kvartiil

 
Mõistete loendid
Lumeredel

Lumeredel ehk lumevärav on lippidest kokkunaelutatud tõke talvel tuisklume kinnihoidmiseks, võrdsete õhuvahedega. Paigaldati näiteks põldudele maantee veerde, et lumi põllult teele ei tuiskaks. Sama tehti raudteede ääres. Taludes ehitati neid ka õuede ümber.

Maaehitised
BMW X5

BMW X5 on esimene luksusmaastur BMW jaoks, mida toodab Saksa autotootja BMW AG. Seda autot aga ei toodeta Münchenis Saksamaal, vaid peamiselt BMW USA tehases Lõuna-Carolina osariigis Spartanburgis. Alates teisest põlvkonnast on X5 saadaval ka 7-kohalisena.

Esimene põlvkond (E53)

Esimest põlvkonda toodeti aastatel 1999–2006. Esimene mudeliuuendus ehk facelift tehti 2004. aastal. Saadaval olid 3-liitrine R6 diisel, 3,0-liitrine R6 bensiinimootor ning 4,4-, 4,6- ja 4,8-liitrine V8 bensiinimootor.

Bensiinimootorid:

Diiselmootorid 

R6 bensiini- ja diiselmootorid olid saadaval nii 6-käigulise (184 hj mootoriga 5-käigulise) manuaalkäigukastiga kui ka 5-käigulise automaatkäigukastiga. V8 mootoreid sai ainult automaatkastiga.

Teine põlvkond (E70)

Teist põlvkonda toodetakse alates aastast 2006 kuni 2013. Oluline uuendus oli standarvarustusse lisandunud BMW iDrive ning lisaks sai nüüd X5 osta ka 7 istmelisena.

Bensiinimootorid 
 3,0 R6 bensiinimootor (272 hj) BMW N52B30
 3,0 R6 Twin turbo R6 bensiinimootor (306 hj) BMW N55B30
 4,8 V8 bensiinimootor (350 hj) BMW N62B48
 4,4 V8 Twin turbo  bensiinimootor (407 hj) BMW N63B44
 4,4 V8 M Twin turbo bensiinimootor (555 hj) BMW S63

Diiselmootorid 
 3,0 R6 diiselmootor (232 hj) BMW M57TU2D30
 3,0 R6 Turbo diiselmootor (242 hj) BMW M57TU2D30
 3,0 R6 Twin turbo diiselmootor (265 hj) BMW M57TU2D30
 3,0 R6 Twin turbo diiselmootor (282 hj) BMW M57TU2D30
 3,0 R6 Twin turbo diiselmootor (302 hj) BMW M57TU2D30

Kõik mudelid on 6-käigulise ja 8-käigulise automaatkäigukastiga.

Kõige võimsam, BMW X5 M, kasutas BMW X6 M jõuallikat, milleks oli V8 turbomootor, mis arendas 563 hobujõudu. 

E70 mudeliuuendus tehti 2011. aastal ja seda nimetati LCI uuenduseks.

Kolmas põlvkond (F15, F85)

Kolmanda põlvkonna X5 oli tootmises 2013–2018. Sarnaselt varasemaga, oli valikus bensiini ja diiselmootorid, millele hiljem lisandus pistikuhübriid mudelitähisega xDrive40e.

X5 M 

Kõige sportlikuma mudeli X5 M keretähiseks sai F85. Sellel autol oli 4,4-liitrine 423 kW (575 hj) ja 750 N⋅m V8 turbomootor, mis tegi sellest autost läbi aegade kõige võimsama nelikveolise BMW mudeli. Mootor oli varustatud M TwinPower Turbo ja Valvetronic tehnoloogiatega ning auto kiirendas 0-100 km/h 4,2 sekundiga.

Neljas põlvkond (G05)
2019. aastal esitletud neljandat põlvkonna X5 baseerub Cluster Architecture (CLAR) platformil, mida kasutavad ka mitmed teised BMW mudelid. 

X5
Maasturid
Sõiduautomudelid
Homer Simpson

Homer Jay Simpson (armastusnimi Homie) (19. aprill 1956) on joonissarja "Simpsonid" peategelane.

Homeri abikaasa on Marge Simpson, lapsed Bart Simpson, Lisa Simpson ja Maggie Simpson, isa Abraham Simpson ja ema Mona Simpson. Homer töötab Springfieldi tuumaelektrijaamas, mille omanik on Montgomery Burns.                               

Ta sai oma nime Matt Groeningi isa Homer Groeningu järgi.

Homerile annab hääle näitleja Dan Castellaneta.

Kui Homer teeb midagi valesti või vigastab ennast, siis ta ütleb "D'oh!"

Simpsonite tegelased
Kurat

Kurat on kristluses ning ka teistes aabrahamlikes religioonides Jumalaks pürgiv vaim, kes võib meelitada ka inimesi pattu tegema. Kuradi paralleelnimetuseks on saatan.

Erinevate rahvaste kristluse-eelse usundi ja mütoloogia mõjul on kuradi kuju eri rahvaste usundilistes kujutelmades omandanud kristlikust õpetusest lahkuminevaid jooni. Sageli kujutatakse kuradit pooleldi antropomorfsena inimese pea ja kehaga, kuid siku sarvede, saba ja jalgadega (vrd Paan, saatür, faun). 

Eesti rahvausundis on tuntud rumalavõitu Vanapagan (ka Vanatühi, Vanakuri jm) oma majakondsete ja sulastega. 

Eesti keele sõna kurat tuleneb tõenäoliselt tüvest kura, mis tähendab 'vasakut, pahemat'. On oletatud ka, et tegu on laenuga slaavi talve- ja surmajumaluse nimest (Krt, vrd vene keeles черт). Eesti keeles on kurat tavalisimaid kirumissõnu.

Vaata ka

Demonoloogia
Kuradimuuseum

Kristlus
Mütoloogia
Leppneeme sadam

Leppneeme sadam on sadam Viimsi poolsaarel, Viimsi vallas tegutsev kala- ja jahisadam. Sadama aadress Harju maakond, 74009 Viimsi vald, Leppneeme küla, Leppneeme sadam. Sadama asukoht 59°33'06.00''N ; 24°52'03.00''E.

Leppneeme sadamast lähtub laevaliin Pranglile Kelnase sadamasse. 2010. aastani sõitis sel liinil Helge, seejärel reisilaev Vesta ning alates 2013. aastast sõidab Prangli ja mandri vahel parvlaev Wrangö. Alates 2010. aastast opereerib laevaliini Kihnu Veeteed AS.

Vaata ka 
Kelnase sadam
Leppneeme

Välislingid 
"Uuenenud Leppneeme ja Kelnase sadam võivad valmida enne tähtaega" Postimees, 20. juuli 2007
Viimsi valla kodulehekülg. Saartevaheline ühendus.

Viimsi vald
Eesti sadamad
Mercedes-Benzi M-klass

Mercedes-Benzi M-klass on Mercedes-Benzi toodetav luksusmaastur, mida toodetakse alates aastast 1997. Tema otsesed konkurendid Euroopa autode hulgas on BMW X5 ja Volkswagen Touareg. M-klassist on kolm põlvkonda: W163 (1997–2005), W164 (alates 2005) ja W166.

Kolmanda põlvkonna (W166; 2011–2019) mudeliuuenduse käigus 2015. aastal nimetati M-klass ümber, uueks nimeks sai Mercedes-Benz GLE.

M-klass
Carmen Mikiver

Carmen Mikiver (sünninimi Carmen Uibokant; sündinud 13. jaanuaril 1964) on eesti näitleja.

1989. aastal lõpetas ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi näitejuhtimise erialal. 

Töötas aastatel 1987–1993 ja 1996–1999 Eesti Draamateatri näitlejana. Alates 2002. aastast töötab ta Endla teatris.

Teatrirolle

Eesti Draamateatris

Endla teatris

Muudes teatrites

Näitlejatöö seriaalides ja filmides
Suure osa tema näitlejatööst moodustavad seriaalid. Üks töömahukamaid on olnud aastatel 2005–2011 mängitud Heike roll igal argipäeval eetris olnud seriaalis "Kodu keset linna". Seriaalis "Kättemaksukontor" (alates 2009. aastast) mängib ta doktor Ivi Pihelgast.

Kriminaalsarjades "Viimane võmm" (2014–2015) ja "Siberi võmm" (2016–2018) mängis ta baaripidaja Rita Suvistet.
Ta on mänginud ka draamasarjades "Teatriluulud" (2000), "Ohtlik lend" (2006), "Üheotsapilet" (2015) jm.

Isiklikku

Tema abikaasa oli 1989. aastast näitleja ja lavastaja Mikk Mikiver.

Viited

Endla näitlejad
Tallinna Ülikooli vilistlased
Sündinud 1964
Tallinna Autobussikoondis

Tallinna Autobussikoondise aktsiaselts (lühendatult TAK) oli Eesti transpordifirma, mis põhitegevusena osutas ühistransporditeenust Tallinnas. Lisaks tegeles ettevõte busside ja autode remondi ning hooldusega ning bussi- ja autojuhtide koolitamise ja toitlustamisega. Samuti kuulus Tallinna Autobussikoondisele majutus- ja konverentsiteenuseid pakkuv Burmani Willa.

Ajalugu

1922 – avas Fromhold Kangro linnavalitsuse loal esimesed 5 bussiliini.

1926 – loodi osaühisus Mootor.

1945. aasta 8. detsembril alustati reisijate teenindamist Autotranspordibaasi nr. 5 nime all.

1993 – reorganiseeriti Tallinna Autobussikoondis aktsiaseltsiks.

2012 – ühendati Tallinna Autobussikoondis ning Tallinna Trammi- ja Trollibussikoondis uueks ettevõtteks Tallinna Linnatranspordi AS.

Bussid

Tallinna Autobussikoondis kasutas Scania, Volvo, Iveco ja MANi linnabusse. Uusimad neist on 15 MAN Lion's City bussi.

Vaata ka 
Tallinna ühistranspordiliinid

Kirjandus 
Sõbralik bussijuht paneb sõitjad naeratama – Tallinna Postimees, 29. jaanuar 2009.

Välislingid
Ametliku veebilehe arhiveeritud versioon
Läbi aegade liikunud veerem 

Eesti transpordiettevõtted
Tallinna ühistransport
Eesti Aiake

Eesti Aiake (vene keeles Эсто-Садок) on eesti küla Venemaal Krasnodari krais.

Eesti Aiake jääb Sotši linna haldusalasse Adleri linnarajooni. Küla asub mägedevahelises Mzõmta jõe orus Punasest Lagedast 4 km ülesvoolu. Asula keskkoht on merepinnast 578 m kõrgusel. 2002. aastal elas Eesti Aiakeses 704 inimest.

Eesti Aiakeses on kolm tänavat: Zakavkazskaja, Tammsaare ja Podgornaja.

Eesti Aiakese rajasid 1886. aastal Eestist välja rännanud talupojad . Asula rajati kohale, kust seal varem elanud ubõhhid ja abhaasid olid välja aetud. 1918. aastaks elas külas 210 elanikku ja 36 perekonda. Külal oli oma koolimaja, rahvamaja ja külavalitsuse maja. Nõukogude ajal oli see õitsev asundus. 13. septembril 2008 taasavati Eesti Aiakeses A. H. Tammsaare majamuuseum, mille remondiks eraldas Eesti kultuuriministeerium 400 000 krooni.

2014. aastal toimusid Eesti Aiakeses Sotši taliolümpiamängude murdmaasuusatamise alad. Mängudeks ehitati ülisuur raudteejaam, mille projekt võimaldas selle osaliselt, tiibehitise osas demonteerida ja uuel kohal püsti panna. Nii Punasele Lagedale kui ka Eesti Aiakesse ehitati uued hotellid. Nendest hotellidest jäävad Eesti Aiakese maa-alale hotellid Olimp, Tatjana, Vertikal, Šato, Gala-Alpik, Aibga, Pik Hotel (endine Radisson SAS Lazurnaja Pik Hotel) , Edelweiß ja Club-Hotel 4 Veršinõ. Pik Hotel asub Eesti Aiakese ja Punase Lageda vahel ning see on ainus neljatärniline mägihotell Venemaal.

Viited

Välislingid

Vaade Eesti Aiakesele
Punase Lageda ja Eesti Aiakese kaart (vene keeles)

Väliseesti külad
Krasnodari krai
Venemaa külad
Harilik seepia

Harilik seepia (Sepia officinalis L.) seepialaste sugukonda kuuluv peajalgne, üks ligi sajast seepia perekonda kuuluvast liigist.

Ta on tavaline Vahemeres.

Iseloomustus 
Hariliku seepia värvus on poolläbipaistvast valgest kuni piimjasvalgeni. Keskmine pikkus on 20 cm.

Harilik seepia on eluviisilt ööloom, kes toitub kaladest ja väiksematest vähilaadsetest.

Kaitseks vaenlase vastu eritab seepia tindinäärmest tinti.

Välislingid 

Peajalgsed
Lohsa

Lohsa (sorbi keeles Łaz) on asula Saksamaal Saksimaal Bautzeni kreisis Lohsa vallas.

2009. aastal elas seal 1728 inimest.

Asulat mainiti esmakordselt 1343. aastal nimega Lose.

Saksimaa asulad
Bautzeni kreis
Rebala muinsuskaitseala

Rebala muinsuskaitseala paikneb Jõelähtme valla territooriumil, jäädest Tallinnast 4 km ida poole. 

Kaitseala on loodud 1987. aastal ja see on ainus muinsuskaitseala Eestis, mis tegeleb ka maastikukaitsega. Kaitseala on varem nimetatud ka Rebala kultuurilookaitsealaks ja Rebala ajaloolis-kultuuriliseks kaitsealaks.

Rebala muinsuskaitseala eesmärk on Eesti põhjarannikul asuva ainulaadse, suure teadusliku ning kultuurilise väärtusega ajaloolise põllumajandusmaastiku ning seda kujundavate elementide (külad, talud, krundid, kõlvikud ja nende ajaloolised piirid, arheoloogia-, ajaloo-, tehnika-, kunsti- ja loodusmälestised) säilitamine ja kaitse.

Rebala muinsuskaitseala haldab Jõelähtme Vallavalitsuse allasutus Rebala.

Muinsuskaitseala on kõige muistiserohkem piirkond Eestis.

Vaatamisväärsused 
Looduslikke huviväärsusi on rohkesti: Kostivere karstiala, Jägala juga, loopealsed, hiidrahnud, Maardu mõisakompleks, Jõelähtme kirik, postijaam ja kivisild. Rebala külas paiknevad ühed Ida-Euroopa vanemad muinaspõllud.

Kaitseala sees asub Rebala muuseum.

Jõelähtme kivikalmed

Tallinnast Narva poole minnes, täitsa maantee ääres, muuseumi lähistel, võib märgata kuulsaid pronksiaegsete kivikirstkalmete rühma, mis rajatud juba VIII–VII sajandil eKr.

Vaata ka 
Rebala
Parasmäe
Vandjala
Saha kabel
Jõelähtme kirik
Maardu mõis
Linnamäe hüdroelektrijaam
Jägala linnamägi
Kostivere karstiala
Ellandvahe kivi

Viited

Välislingid 

 Rebala muinsuskaitseala kodulehekülg
 
 Ulvar Käärt. Muinsuskaitsjad muretsevad Rebala kaitseala maastike säilimise pärast. Eesti Päevaleht, 2. juuli 2010
 Rebala muuseumis saab näha pronksiaega, Tarbija 24.ee, 6. august 2011 

Jõelähtme vald
Eesti muinsuskaitsealad
Preili Potter

"Preili Potter" (inglise "Miss Potter") on 2006. aasta biograafiline draamafilm lastekirjaniku ja illustraatori Beatrix Potteri elust. Filmi lavastas Austraalia režissöör Chris Noonan ning filmi peaosalist Miss Potterit kehastab Renée Zellweger, kes selle osatäitmise eest nomineeriti Kuldgloobusele.

Osatäitjad
Renée Zellweger –  Beatrix Potter 
Ewan McGregor – Norman Warne 
Emily Watson – Millie Warne 
Barbara Flynn – Helen Potter 
Bill Paterson – Rupert Potter 
Matyelok Gibbs – Miss Wiggin 
Lloyd Owen – William Heelis

Välislingid
Ametlik koduleht
Ametlik Beatrix Potteri koduleht

Ameerika Ühendriikide filmid
Suurbritannia filmid
2006. aasta filmid
Ardath

Ardath on asula Austraalias Lääne-Austraalia osariigis Bruce Rockist 20 km lõuna pool.

Austraalia asulad
Lääne-Austraalia
Vabaduse puiestik

Vabaduse puiestik on linnapark, mis paikneb Tartus Emajõe paremal kaldal Vabaduse silla ja Kaarsilla vahel, Vabaduse puiestee ääres. Puiestiku arhitekt on Arnold Matteus.

Nõukogude ajal nimetati puiestikku ka Oktoobri puiestikuks.

Vabaduse puiestikus asuvad mitmed kultuuriajaloolise tähtsusega objektid:
Armeenia ja Eesti rahva sõpruse monument
Friedrich Reinhold Kreutzwaldi monument
Johan Laidoneri tamm
Tartu Vabadussõja mälestussammas
Oskar Lutsu ausammas

Tartu pargid
Hävitaja

Hävitaja  (lühend täisnimetusest torpeedopaatide hävitaja; kirjanduses kohtab ka nimetusi miinilaev, eskaadrimiinilaev või destroier; inglise keeles destroyer) on iseseisva opereerimisvõimega ja suure autonoomsusega kiirekäiguline lahinguvõimeline sõjalaev, mis on mõeldud võitluseks vastase pealveelaevadega, allveelaevadega ja lennuvahenditega.

Kirjeldus 
Tüüpilised näitajad:
Veeväljasurve: u 6000-9000 t
Autonoomsus: vähemalt 3 nädalat
Pikkus: u 150-175 m
Reeglina pardahelikopter.

Kasutus
Hävitaja erineb fregatist suurema autonoomsuse ja lahinguvõime poolest. Neid kasutatakse sageli lennukikandjate saatelaevadena. Tänapäeva hävitajate põhirelvaks on juhitavad raketid.

Ajalugu 
Laevaklass kujunes välja 19. ja 20. sajandi vahetusel, vastusena torpeedopaatide laiale kasutuselevõtule maailma juhtivate riikide poolt. Hävitaja peamiseks ülesandeks oli suuremate laevade kaitsmine torpeedopaatide rünnaku eest ja iseseisvalt või eskaadri koosseisus torpeedorünnakute teostamine. Sellest, et torpeedosid oli Venemaa Keisririigis kombeks kutsuda iseliikuvateks miinideks, sai laevaklass alternatiivse, venekeelses inforuumis laialdaselt kasutatud nimetuse eskaadrimiinilaev. Esimese maailmasõja ajal lisandus neile ülesannetele ka allveelaevade tõrje ja õhukaitse.

Külma sõja käigus muutus hävitaja roll oluliselt: 1960. aastate alguses said hävitaja peamiseks relvaks juhitavad raketid, hävitajate mõõtmed ja veeväljasurve kasvasid. Tänaseks on peaaegu ära kadunud vahe hävitaja ja raketiristleja vahel ning hävitajast on saanud enamiku mereriikide suurim ja võimsaim sõjalaevatüüp.

Kuulsaid hävitajaid 
Novik
Steregutši
HMS Sheffield
Wambola
Lennuk
HMS Glowworm

Tsitaat 
Merekeele nõukoja koosolekul tõi R. Raudsalu lisanäite: "eskaadri miiniristleja jääb alati miiniristlejaks, ehkki võib erinevatesse laevastikuüksustesse kuuludes kanda erinevaid täiendnimesid".

Vaata ka
ristleja

Viited

Sõjalaevad
Friedebert Tuglase monument

Friedebert Tuglase monument on Friedebert Tuglasele 100. sünniaastapäevaks püstitatud monument, mis asub Tartus Ülejõe pargis. Taiese autorid on skulptor Edgar Viies ja arhitekt Andres Mänd.

Viited

Välislingid
Fr. Tuglase monument Tartu kultuuriväärtusega asjade ja -mälestiste registris

Tartu mälestusmärgid
Ülejõe
1986. aasta Eestis
Gustav II Adolfi monument

Gustav II Adolfi monument on 27. juunil 1928 Eesti Vabariigi riigivanema Jaan Tõnissoni avatud ja 15. mail 1950 nõukogude okupatsioonivõimu poolt hävitatud Gustav II Adolfi mälestusmärgi koopia. See asub Tartu Ülikooli peahoone taga Kuningaplatsil. 

Algne monument oli püstitatud Eesti Vabariigi 10. aastapäevaks. Skulptuuri autor oli rootslane Otto Strandman. 

Taastatud monumendi avasid 23. aprillil 1992 Rootsi kuningas Karl XVI Gustav ja kuninganna Silvia.

Uppsala Ülikooli kingitusena valminud uue pronksskulptuuri valmistas skulptori Bengt Erland Fogelbergi (1786-1854) Göteborgi raekoja ees seisva Gustav II Adolfi kuju kipsmudelilt võetud vormide alusel Elisabeth Tebelius-Myren. Graniitpostament kujundati eelmise koopiana ja paigaldati 22. oktoobril 1991 vanale säilinud graniitalusele.

1988. aasta kevadtalvel, mõned aastad enne monumendi taastamist, üllatas hommikusi tööleminejaid öösel platsile ilmunud Gustav Adolfi lumest kuju – märk sellest, et Tartu Ülikooli asutaja on kevadekuulutajana oma kohale Tartus tagasi jõudmas.

Viited

Välislingid 
Gustav II Adolfi monument Tartu kodulehel
Dorpat.ru: Памятник Густаву II Адольфу (Gustav II Adolfi monument)
Mihkel Truman. Kolm kuningakuju peahoone taga. Universitas Tartuensis, märts 2019
Pronksist kuningas Tartu. Sakala (1878-1940), nr. 53, 1928, 28 aprill 1928.

Tartu mälestusmärgid
Kesklinn (Tartu)
Hugo Treffneri monument

Hugo Treffneri monument asub Tartus Ülejõe pargis, Hugo Treffneri asutatud Hugo Treffneri erakooli (nüüdne Hugo Treffneri Gümnaasium) asukohal. Monumendi autorid on skulptor Mati Karmin ja arhitekt Tiit Trummal. Monument avati 25. mail 1997.

Välislingid
 Hugo Treffneri monumendi kirjeldus Tartu koduleheküljel

Hugo Treffneri Gümnaasium
Tartu mälestusmärgid
Ülejõe
Jaan Tõnissoni monument

Jaan Tõnissoni monument on püstitatud endise Eesti riigivanema, peaministri ning Postimehe väljaandja ja peatoimetaja Jaan Tõnissoni mälestuseks. Monument asub Tartu kesklinnas, Postimehe toimetuse vastas Tõnissoni platsil. 

Monumendi autorid on skulptor Mati Karmin ja arhitekt Tiit Trummal. Monument avati 2001. aastal.

Vaata ka
Jaan Tõnissoni büst

Välislingid
J. Tõnissoni monument
 Vabariigi President Jaan Tõnissoni mälestusmärgi avamisel Tartus 31. mail 2001

Tartu mälestusmärgid
Kesklinn (Tartu)
Beverley

Beverley on linn Inglismaal East Riding of Yorkshire'is.

Linnas asub 1220–1420 ehitatud toomkirik.

Vaata ka
Beverley piiskopkond

Viited 

Suurbritannia linnad