joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Aksel Kirsimägi

Aksel Kirsimägi (kuni 1935 Aksel Kirschenberg, 9. juuni 1898 Rõuge vald, Võrumaa – 2. september 1969 Lakewood, New Jersey, USA) oli eesti advokaat.

Ta lõpetas aastal 1919 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Õppis 1919–1920 Tartu Ülikoolis arstiteadust, 1924–1928 keemiat, 1924–1928 (lõpetas 1928) õigusteadust. Korp! Sakala vilistlane.

Osales Vabadussõjas. Ta oli aastatel 1930–1936 vandeadvokaat A. Jungi abi. Alates 1936 advokaat Jõhvis. 1944 põgenes Saksamaale, 1949 asus USA-sse.

Viited 

Eesti advokaadid
Vabadussõja veteranid
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Korporatsioon Sakala liikmed 
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Eestistatud nimega inimesed
Eestlased Ameerika Ühendriikides
Sündinud 1898
Surnud 1969
Emil Ruber

Emil Georg Karl Ruber (22. veebruar 1889 Tartu – 12. juuli 1966) oli eesti loomaarst ja muusikategelane.

Õppis 1918–1919 Saraatovi Veterinaarinstituudis ja 1921–1924 (lõpetas 1924) loomaarstiteadust.

Fraternitas Tartuensise vilistlane ja lipulaulu viisi autor.

Ruber oli Estonia muusikaosakonna esimees, kauaaegne Eesti Lauljate Liidu juhatuse liige ja Eesti Kultuurkapitali Helikunsti Sihtkapitali Valitsuse liige.

Tunnustused
1939 Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärk

Viited

Loomaarstide Koja nõukogu liikmed
Eesti heliloojad
Tartu Ülikooli loomaarstiteaduskonna vilistlased
Korporatsioon Fraternitas Tartuensise liikmed
Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1889
Surnud 1966
Pöörduv reaktsioon

Pöörduv reaktsioon on keemiline reaktsioon, mis toimub samaaegselt kahes suunas (otse- ja vastassuunas; edasi ja tagasi). Nõrkade hapete elektrolüütiline dissotsiatsioon vesilahuses on pöörduv reaktsioon. Kui reaktsioonid toimuvad mõlemas suunas sama kiirusega, siis tekib reaktsioonides tasakaal.

Näiteid 
Etaanhape ehk äädikhape (CH3COOH) kui tüüpiline karboksüülhape on nõrk elektrolüüt. Lahuses jaguneb ta vee molekulide toimel vesinikiooniks ja etanaatiooniks (CH3COO-).

Reaktsioon on pöörduv, sest ioonid saavad lahuses omavahelisel kohtumisel uuesti liituda happemolekulideks. Seega esinevad lahuses nii etaanhappe molekulid kui ka tema dissotsiatsioonil tekkinud ioonid. Pöörduva reaktsiooni võrrandis märgitakse kaks vastassuunalist noolt, tähistamaks reaktsiooni kulgemist kahes suunas (pärisuunas kulgeb happe molekuli dissotsiatsioon, vastassuunas – ioonide liitumine molekuliks).

Vaata ka 
Pöördumatu reaktsioon
Le Chatelier' printsiip
 
Keemilised reaktsioonid
Achernar

Achernar (α Eri) on Eriidanuse tähtkuju heledaim täht  (tähesuurus 0,45) ning taeva heleduselt üheksas täht. 

Achernar asub 144 valgusaasta kaugusel. 

See on sinine täht spektriklassiga B3 V pe. 

Achernar on 6–8 korda massiivsem ja umbes 3000 korda heledam kui Päike. Suure pöörlemiskiiruse tõttu (ekvaatoril 225...300 km/s) on see seni uuritud tähtedest kõige lamedam.

Tähe nimi tuleb araabia fraasist آخر النهر (ākhir an-nahr 'jõe lõpp').

Achernar ei ole Eestis nähtav. 

Tähed
Ristna

Ristna on paikkond Hiiumaal Kõpu poolsaare tipuosas Kalana küla territooriumil.

Selle tuumikosa moodustavad kaks Läänemerre ulatuvat nina: Lõuna-Ristna neem ja Põhja-Ristna neem. Viimase lähedal asub Ristna tuletorn.

Ristna rannik on arvele võetud ürglooduse objektina.

Ristnale viivad Heltermaa–Kärdla–Luidja maantee, Emmaste–Luidja maantee ja Puski–Kõpu–Ristna tee.

Vaata ka
Ristna meteoroloogia- ja hüdroloogiajaam
Ristna tuletorn
Balti laevastiku Läänemere rajooni rannakaitse, Rannakaitsepatarei nr 42, (III-130) suurtükiõued ja tulejuhtimispunkt
Ristna patarei

Eesti paikkonnad
Hiiumaa vald
Nõukogude Liidu relvajõud Eestis
Opera buffa

Opera buffa on  18. sajandi keskel tekkinud itaalia stiilis koomiline ooper.

Opera buffa lubas laval suuri vabadusi ja tõmbas paralleele kaasaja või lähiminevikuga.

Opera buffa oli vastuvõetav ja huvitav lihtrahvale. Ainestik võeti rahva elust, kangelane oli tavaliselt lihtne teener, sõdur või talumees, kes oma kavalusega rikka üle trumpab. Koomiline ooper ei olnud virtuooside ooper. Aariad olid lähedased rahvalauludele ning tehniliselt kerged. Esialgselt sündis opera buffa opera seria vaheaegadest.

Vaata ka 
 Singspiel
 Ballad opera
 Vodevill

Muusikažanrid
Muusikateatri žanrid
Teatri ajalugu
Tartu Ülikooli Akadeemiline Naiskoor

Tartu Ülikooli Akadeemiline Naiskoor (TÜAN) on naiskoor Tartus, mis asutati 3. märtsil 1945. Koori asutaja oli Richard Ritsing, kes oli ka koori esimene dirigent. 1963. aastal asus TÜANi dirigendina tööle Vaike Uibopuu ning alates 2005. aastast juhatab koori Triin Koch.

Enamik koori lauljatest on Tartu Ülikooli tudengid ja vilistlased ning Heino Elleri Muusikakooli õpilased. Loomisest alates on koor osalenud kõikidel Eesti laulupidudel, olnud üks üliõpilaslaulupidude Gaudeamus traditsiooni algatajaid ja kandjaid.

Tunnustus 

 2010 aasta naiskoor 
 2010 Tartu Kultuurikandja aunimetus (harrastuslik kooslus)
2015 aasta naiskoor

Välislingid 
Tartu Ülikooli Akadeemilise Naiskoori koduleht

Tartu koorid
Tartu Ülikool
Liivo Niglas

Liivo Niglas (sündinud 2. novembril 1970 Jõgeval) on eesti dokumentalist ja etnoloog.

Ta lõpetas aastal 1989 Keila 1. Keskkooli. 1995. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli ajaloo erialal, magistrikraadi etnoloogia alal kaitses ta samas 1999. aastal.

Filmograafia 
"Aga kitsed" (1998)
"Brigaad" (2000)
"Juri Vella maailm" (2003)
"Tavaline seiklus" (2004)
"Julgi vägi" (2005)
"Vihma tegemine" (2007)
"Kalarahvas" (2008)
"Kui vagiinal oleks hambad" (2009)
"Itelmeeni lood" (2010)
"Puhkus Siberis" (2011)
"Teekond Ussinuumajani" (2015, koos Priit Tenderiga)
"Armastuse maa" (2016)
2020 Keelepäästja, 1h 14m (Saving a Language), vt Indrek Park

Tunnustus
2016 – Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (aasta dokumentaalfilm "Armastuse maa", koos Kaie-Ene Rääguga)
2017 – Eesti filmi- ja teleauhinnad (parim dokumentaalfilm – "Armastuse maa")
2020 – Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (missioonipreemia – antropoloogilise dokumentalistitegevuse eest)

Viited 

Eesti etnoloogid
Keila Kooli vilistlased
Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1970
Joodis

Joodis on metallisulam, millega liidetakse metallist või metalliseeritud detaile temperatuuril. Joodise sulamistemperatuur peab alati olema madalam liidetavate osade sulamistemperatuurist. Metallitööde juures eristatakse pehme- ja kõvajoodiseid.

Pehmejoodised 
Pehmejoodis e. jootetina on tina - plii (Sn - Pb) sulam, minimaalse sulamistemperatuuriga 183,3 °C
Erandina tuleb mainida alumiiniumisulamite joodiseid.
Hästi madala sulamistempertuuriga on Woodi sulam (60,5 °C)

Kõvajoodised 
Kõvajoodised on pehmetest umbes 10 korda tugevamad.
kõvajoodised on harilikult vase (Cu) baasil
raua (Fe) baasil joodiseid sulamisteperatuuriga 1260–1480 °C
mangaani (Mn) baasil joodiseid sulamisteperatuuriga 1005–1170 °C
kuumuskindlate liidete saamiseks tarvitatakse kroomnikkel (Cr-Ni) joodiseid sulamistemperatuuriga 1050–1450 °C

Vaata ka 
 Keevis
 Keevitamine

Kasutatud kirjandus
A. Navrozki "Paika & sporka." 2004

Sulamid
Ülo Tootsen

Ülo Tootsen (13. juuni 1933 Varstu vald, Võru maakond – 13. märts 2006) oli eesti ajakirjanik ja IX Riigikogu liige. 

Eesti ajakirjanikud
IX Riigikogu liikmed
Rõuge vanale kalmistule maetud
Sündinud 1933
Surnud 2006
Aleksandrovskaja

Aleksandrovskaja on alev Venemaal Peterburi haldusalas Puškini linnarajoonis.

Alevis on raudteepeatus Peterburi-Pihkva liinil.

Aleksandrovskajas on peamiselt eramajad.

Vaata ka
Aleksandrovskaja Gorka (küla Leningradi oblastis)

Peterburi
Venemaa alevid
Christchurch

Christchurch on linn Uus-Meremaal, Lõunasaare suurim linn ja Canterbury ringkonna keskus. 

Christchurch asutati 1850. aastal, linnaõigused sai 1856. aastal.

22. veebruaril 2011 oli linnas inimohvritega maavärin magnituudiga 6,2.

Pilte

Tuntud isikuid 
 Ngaio Marsh (1895–1982), teatrilavastaja ja kriminaalromaanide autor.

Vaata ka
Christchurchi mošeetulistamine

Viited

Välislingid 
Linna koduleht

Uus-Meremaa linnad
Sadamalinnad
Nigul Kurdve

Nigul Kurdve (kuni 1935 Nikolai Kurjatov, 14. mai 1911 Moskva – 19. august 1976 Vejbystrand) oli eesti arst.

Ta lõpetas aastal 1932 Tallinna Linna Poeglaste Humanitaargümnaasiumi. Õppis 1933–1939 (lõpetas 1939) Tartu Ülikoolis arstiteadust, Eesti Üliõpilaste Seltsi liige. 1939–1944 Tartu Ülikooli lastekliiniku assistent. 

1944 põgenes Kurdve koos abikaasaga Rootsi, töötas arstina Lundis, Barkårkas, Vejbystrandis ja Stockholmis.

Nigul Kurdve abikaasa Kadri (1915–1992) isa oli Nikolai Triik ning ema oli Mihkel Martna tütar Viktooria Martna. Kadri kasvas üles Viktooria teise abikaasa Konstantin Koniku peres.

Viited 
 

Eesti arstid
Arstide Koja liikmed
Eestistatud nimega inimesed
Perekonnanimede kaitseregister
Gustav Adolfi Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Eesti Üliõpilaste Seltsi liikmed
Eestlased Rootsis
Sündinud 1911
Surnud 1976
Edgar Kigaste

Edgar Ernst Kigaste (kuni 1923. aastani Edgar Ernst Ruubel; 5. jaanuaril 1901 Päri vald, Viljandimaa – 5. märts 1983 Stockholm) oli Eesti poliitik.

Õppis 1922–1928 (lõpetas 1928) Tartu Ülikoolis kaubandust, Üliõpilasselts Concordia vilistlane.

Osales Vabadussõjas, 1929–1932 Asunikkude, Riigirentnikkude ja Väikepõllupidajate Koondise peasekretär, 1933–1934 Johan Laidoneri valimiskampaania peatoimkonna ametnik, 1931–1933 Tallinna Liikumata Varanduste Omanike Krediitühisuse juhatuse liige, 1933–1934 kirjastusühisuse Sakala esimees. 

Eesti Kultuurfilmi juhatuse esimees, Riikliku Propaganda Talituse nõunik ja juhataja, alates 1. veebruarist 1939 Riigi Hoiukassa direktor kuni 22. augustini 1940.

Viited 

Põhiseaduse Elluviimise Rahvarinde poliitikud
Riikliku Propaganda Talituse koosseis
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Üliõpilasselts Concordia liikmed
Vabadussõja veteranid
Perekonnanimede kaitseregister
Eestistatud nimega inimesed
Eestlased Rootsis
Sündinud 1901
Surnud 1983
Agu Soidra

Agu Soidra (kuni 1935. aastani August Schütz; 6. juuni 1896 Ellavere, Väinjärve vald – 1. veebruar 1974)

Soidra oli 1921. aastal Tartu Ülikooli kaubanduse eriala vabakuulaja ning õppis 1922–1927 kaubandust. Ta oli Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane. 

1916–1918 Tallinna sadamatehaste ja Peeter Suure merekindluse ametnik. 1923–1924 ASi "Kütteveo", 1924–1925 ASi "Harju Pank" ametnik Tartus. Eesti Ühistegelise Liidu revident, hiljem Ühistegevuskoja sekretär. 1941–1944 Tallinna linna toitlusosakonna ametnik.

Tema poeg oli Ivo Soidra.

Agu Soidra on maetud Rahumäe surnuaiale Tallinnas.

Välislingid 
TÜ üliõpilased

Eesti majaomanikud
Eesti Üliõpilaste Seltsi liikmed
Perekonnanimede kaitseregister
Eestistatud nimega inimesed
Rahumäe kalmistule maetud
Sündinud 1901
Surnud 1974
Kaarel Leetmaa

Kaarel Leetmaa (kuni 1936. aastani Karl Land, 25. märts 1905 Lustivere vald, Viljandimaa – 11. september 1985 Geneva, Illinoisi osariik) oli eesti jurist.

1923–1927 (lõpetas) õppis Tartu Ülikoolis õigusteadust, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.

1939–1940 ja 1941–1944 Viljandi Ringkonnakohtu liige. 

1944 põgenes Saksamaale, 1949 siirdus USA-sse.

Tema vend oli Eduard Leetmaa.

Viljandi Ringkonnakohtu liikmed
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Eesti Üliõpilaste Seltsi liikmed
Eestistatud nimega inimesed
Eestlased Ameerika Ühendriikides
Sündinud 1905
Surnud 1985
Eesti juristid
Manfred von Richthofen

Manfred Albrecht von Richthofen (2. mai 1892 – 21. aprill 1918) oli Saksa hävituslendur, tuntud kui Punane parun (lendas lahingutes üleni punaseks värvitud lennukil). Vabahärra. 

Ta oli Esimese maailmasõja edukaim lennuäss 80 õhulahingu võiduga.

Vaata ka
 Manfred Albrechti noorem vend – Lothar Siegfried Freiherr von Richthofen (1894–1922), Saksamaa lennuväe lennuäss 40 õhulahingu võiduga.

Viited

Kirjandus 
 Joachim Castan, "Punane Parun: hävituslendur Manfred von Richthofen" (Der Rote Baron: die ganze Geschichte des Manfred von Richthofen). Saksa keelest tõlkinud Arne Nielsen. Olion, Tallinn 2011, 342 lk; ISBN 9789985666647

Saksamaa lendurid
Saksamaa sõjaväelased
Sündinud 1892
Surnud 1918
Strawberry Fields Forever

"Strawberry Fields Forever" on ansambli The Beatles laul, mis salvestati 1966. aasta lõpus ning avaldati singlina 1967. aasta veebruaris.

Paljud kriitikud peavad seda ansambli üheks paremaks looks ning psühhedeelse rocki teedrajavaks teoseks. Lugu sai oma nime Liverpoolis asuva Päästearmee hoone järgi, mille juures Lennon lapsena mängis.
Lennon kirjutas laulu enda jaoks küllaltki keerulisel ajal. Äsja oli lõppenud tüli usuringkondadega Lennoni Jeesuse-märkuse pärast ning abielu Cynthia Powelliga oli karile jooksmas. Ka tarbis Lennon tol ajal rohkesti uimasteid, peamiselt LSD-d ja kanepit.

Loo sisu ja vorm on impressionistlik ja unenäoline. Lennoni enda sõnutsi on tegu muusikalises vormis psühhoanalüüsiga.

Ajakirja Rolling Stone 2004. aastal koostatud 500 kõigi aegade parima laulu edetabelis jõudis lugu 76. kohale.

1967. aasta singlid
The Beatlesi laulud
Christoph von Oldenburg

Christoph von Oldenburg (ka Christoffer või Christopher von Oldenburg; umbes 1504 – 4. august 1566) oli Põhja-Saksa ülik, Oldenburgi krahvi Johann V poeg.

Christoph oli Johanni vanuselt kolmas poeg ja seetõttu koolitati teda vaimulikuks. Kuid 1520. aastatel valis ta väejuhi elukutse ning oli hoolimata protestantlusse pöördumisest mõnda aega keiser Karl V teenistuses. 1534. aastal, kui Taanis puhkes kodusõda ja Lübeck püüdis riiki enda kontrolli alla saada, kutsus linn enda väejuhiks just Christophi, kes oli Taani kuningakojaga tihedates sugulussidemetes (tema vanaisa oli kuningas Christian I vend). Christoph nõustuski Lübecki ettepanekuga, lootes ilmselt ise Taani troonile tõusta. Ametlikult tegutses ta küll oma sugulase Christian II võimu taastamise nimel. Alanud sõjaline konflikt, Krahvivaenus, sai oma nime just Christophi järgi.

Christoph tungis 1534. aasta suvel Lübecki vägede eesotsas Taanisse ning vallutas lühikese ajaga enamiku sellest. Ta kuulutas end Kopenhaagenis Christian II nimel valitsevaks regendiks, kuid suur osa Jüütimaad jäi tema rivaali Holsteini hertsogi Christiani võimu alla, kes lasi end samal ajal Christian III nime all Taani kuningaks kroonida. Christophil aga nii laia tuge polnud, et sellist akti korrata, ka Christian II vabastamine ebaõnnestus, sest teda hoiti vangistuses lossis, mis oli Christian III käes.

1535. aasta suveks oli Christian III enamiku Taanist enda kätte saanud ja Christophi toetajaskond sulas kokku. Samal ajal sekkus vaenusesse katoliiklik Mecklenburgi hertsog Albrecht VII, kes taotles samuti kuningakrooni. Christophi ja tema vahel algas rivaliteet, mis Christian III edusamme aga ainult soodustas. 1536. aasta juulis olid nii Christoph kui ka Albrecht sunnitud sissepiiratud Kopenhaagenis tema vägedele alistuma.

Hiljem ei suutnud Christoph enam Põhja-Saksa poliitilises elus suurt rolli mängida, ehkki osales veel protestantlike vürstide poolel mitmes sõjalises konfliktis keisri vastu. Oma viimased eluaastad veetis protestantlik krahv aga kloostris.

Väejuhid
Oldenburgid
Sündinud 1500. aastatel
Surnud 1566
Anu Välba

Anu Välba (sündinud 14. mail 1974) on eesti tele- ja raadioajakirjanik.

Haridustee

Aastatel 1981–1990 õppis Välba Tori Põhikoolis, 1990–1992 Sindi Keskkoolis.

1994–1998 õppis Tallinna Pedagoogikaülikoolis telerežii erialal.

Enne teletööd õppis Anu Välba hotellindust.

Karjäär

Anu Välba on koos Marko Reikopiga juhtinud telesaateid "Terevisioon" (2001–2006), "Paar" (2006–2009) ja igaõhtust magasinisaadet "Ringvaade". Ta toimetanud ja juhtinud saatesarju ning eriti töömahukaid eriprogramme "Hommiku-TV", "Eurolaul" (1997 ja 1998 saatejuhina), "Laululahing", Eesti Vabariigi aastapäeva kontsert ja vastuvõtt jpm. On teinud saateid Raadio 2-s ning hooajal 2008/2009 juhtis "Vikerhommikut". Välba on olnud ka "Kreisiraadio" telesaadete idee üks eestvedajaid ja teostajaid. Suvehooaegadel on Välba asendanud puhkusel olevaid saatejuhte "Vikerhommikus" ning juhib 2014. aasta algusest Vikerraadios vestlussaadet "Jutusaade" (jagatuna Margit Kilumetsaga).

Alates 2015. aastast juhib Välba Eesti Televisioonis endanimelist autorisaadet "Hommik Anuga", mis on eetris pühapäevahommikuti.

Saavutused

Anu Välba on korduvalt valitud parimaks naissaatejuhiks televisioonis (ajakirja Nädal küsitlus, kolleegipreemiad). Ta on valitud kolmel korral (viimati 2018. aastal ) Eesti Meelelahutusauhindade jagamisel aasta parimaks naissaatejuhiks.

Isiklikku
15. augustil 2013 sündis poeg Karl.

Viited

Eesti teleajakirjanikud
Eesti raadioajakirjanikud
Eesti saatejuhid
Tallinna Ülikooli vilistlased
Sündinud 1974
Nele-Liis Vaiksoo

Nele-Liis Vaiksoo (sündinud 16. märtsil 1984 Tallinnas) on eesti laulja ja muusikalinäitleja.

Varasemaid saavutusi
Nele-Liis Vaiksoo hakkas laulmist õppima kuueaastaselt 1990. aastatel ETV tütarlastekooris. Kooriga esineti paljudes Euroopa riikides, aga ka Iisraelis, USA-s ja mujal. 

2000. aastal võitis ta Eesti Televisiooni lauluvõistlusel "Laulukarussell" neljanda koha, esitades Olav Ehala "Näkilaulu".

Muusikaliteater
Nele-Liis Vaiksoo muusikalidebüüt oli Rodgersi/Hammersteini "Kuningas ja mina" (1998, kuninga naine), ent suurem roll, naispeaosa, järgnes 2000. aastal muusikalis "Vampiiride tants" (Sarah). Sestsaadik on Vaiksoo osalenud paljudes muusikalides, aga ka mõnes draamalavastuses. 

2008. aasta sügisel suundus Nele-Liis Vaiksoo Saksamaale, kus naasis talle Eestis tuntuse toonud Sarah' rolli juurde muusikalis "Vampiiride tants". Vaiksoo laulis kuni kevadeni 2010 seda rolli Oberhauseni muusikateatris igapäevatööna kuni kaheksa etendust nädalas. 

Tema Eestisse naasmise järel järgnesid peaosad rahvusooperi Estonia muusikalis "Pipi Pikksukk" ja Vanemuise teatri lavastuses "Mary Poppins" jm. Kaalukas roll, Fantine, on Vaiksool repertuaaris Vanemuises alates 2017. aastast.

Helisalvestised
2003. aastal välja antud plaadil "Family. We Are Family" laulab ta koos Kaire Vilgatsi, Maikeni, Bert Pringi, Lauri Liivi ja Lauri Pihlapiga. 

2008. aastal ilmus tema ja Rolf Roosalu jõulualbum.

2012. aastal alustas ta koostööd Olav Ehalaga, koos on nad andnud üle saja kontserdi nii Eestis kui ka välismaal. 

Lisaks on Vaiksoo lugenud dublaaži Disney animafilmidele “Rapuntsel” (nimiosa) ja “Lõvikuningas” (Nala). 

Detsembris 2013 andis ta välja oma esimese sooloalbumi "Mina", mis tähistas enda muusikalikarjääri 15. aastapäeva.

Isiklikku
Filipiinidelt pärit näitleja Rommel Singsoniga on tal poeg Ron Jonathan (snd 2004). Vaiksoo elukaaslane on jurist Mihkel Nukka, kellega on ühine tütar (snd 2020). Nele-Liis Vaiksoo isa on tunnustatud arhitekt Raul Vaiksoo, ema Liia Vaiksoo on aastaid olnud rahvusooperi Estonia kostüümiala töötaja.

Lavarollid
 1998 – "Kuningas ja mina" (koor, kuninga haarem)
 2000 – "Tanz der Vampire" (Sarah, uuesti Oberhausenis 2008)
 2001 – "No, No, Nanette" (kooris)
 2001 – "Les Misérables" (Cosette, dublant)
 2002 – "Miss Saigon" (Kim)
 2003 – "Aida" (Amneris, dublant)
 2003 – "Oliver!" (Bet)
 2004 – "Crazy for You" (kooris)
 2005 – "Tuhkatriinu" (Tuhkatriinu)
 2005 – "Cats" ("Kassid", Jemima)
 2005 – "Georg" (kooris)
 2005 – "West Side Story" (Maria)
 2006 – "Fame" (Serena)
 2007 – "Personals" (Claire)
 2007 – "Phantom" (Christine'i ema)
 2011 – "Pipi Pikksukk" (Pipi)
 2011 – "Mary Poppins" (Mary Poppins)
 2012 – "Suveunistused" (Belle)
 2013 – "Shrek" (Fiona)
 2017 – "Magamistubades"
 2017 – "Patuste õhtusöök"
 2017 – "Kaera Jaan ja kadunud lambad" (Kytti)
 2017 – "Pruutneitside suur saladus"
 2017 – "Les Misérables" (Fantine)
 2018 – "Kaunitar ja koletis" (Babette)
 2019 – "West Side Story" (Rosalia)
 2019 – "Põhjaneitsi", rokkooperi kontsertettekanne (Põhjaneitsi)

Viited 

Eesti lauljad
Eesti dublaažinäitlejad
Sündinud 1984
Tänavküla

Tänavküla on külatüüp, mille puhul taluõued paiknevad järjest mõlemal pool külatänavat. 

Tänavküla sarnaneb tänapäeva aedlinna linnatänavaga. 

Tüüpilistes vene tänavkülades (nt peipsivenelaste külades) paiknevad taluelamud fassaadiga külatänava joonel. Eesti territooriumil levinud tänavkülades võib hoonete paigutuses külatänava suhtes esineda ka erinevusi.

Vaata ka
Eesti külatüübid
Peipsivenelaste külad

Külad
Dacke-vaenus

Dacke-vaenus (ka Dacke-sõda, Dacke ülestõus, rootsi keeles Dackefejden) oli sõjaline sisekonflikt Rootsis aastatel 1542–1543, mis sai oma nime Rootsi keskvõimu vastu üles tõusnute juhi Nils Dacke järgi.

Vaenuse põhjusteks võib pidada Gustav Vasa tsentraliseerivat ja moderniseerivat poliitikat, mis pani talupoegkonnale senisest tunduvalt suurema maksukoormuse. Samuti oli enamikule konservatiivsest talupoegkonnast vastumeelne protestantluse juurutamine alates 1527. aastast. Just Smålandis oli katoliku kiriku toetus kõige tugevam ning kui kuningas sealt krikuvarasid konfiskeerima hakkas, tekkisidki seal peagi rahutused.

1542. aasta suvel puhkes Smålandis avalik ülestõus, maksu koguvad kuninga foogtid tapeti. Kuningas saatis mässuliste vastu armee oma naisevenna Gustav Olofsson Stenbocki juhtimisel, kuid see sai Nils Dacke poolt juhitud talupoegade käest lüüa. Tema pooldajate hulk kasvas seejärel plahvatuslikult ning rahutused levisid peagi naaberprovintsidesse ning isegi Taanisse. Nähes, et olukord on palju ohtlikum, kui Stockholmis esialgu arvati, sõlmis Gustav I Dackega sama aasta sügisel vaherahu. Viimase võimu all oli peaaegu kogu Småland ning ka osa seda ümbritsevatest aladest. Olulisemad kindlused olid siiski jäänud kuninga kätte.

Nähes Dacke suurt edu, kiirustasid Gustavi vastased seda ära kasutama. Katoliiklik Mecklenburgi hertsog Albrecht VII oli esimene, kes Dackega ühendust võttis ning pakkus ennast uueks Rootsi kuningaks, kes taastaks reformatsioonieelse olukorra. Sarnaseid pakkumisi tegid ka teied Põhja-Saksa katoliiklikud vürstid. Dacke lükkas aga kõik nende pakkumised tagasi, lootes Gustav Vasaga kompromissile jõuda. Samas algatas Gustav I protestantlikes ringkondades massiivse Dacke-vastase kampaania ja kutsus üles Saksa riike koguni Dacket ründama. Selleni asi siiski ei läinud, kuid Taani kuningas Christian III alustas tegelikult Dacke-vastast tegevust, sest temale kuuluva Skåne talupojad olid samuti rahutuks muutunud.

1543. aasta märtsis ründas Gustav I suurte vägedega Dacket ja saavutas tema vägede üle peagi võidu. Dackel endal läks korda põgeneda, kuid sama aasta suvel said kuninga väed ta Taani piiri peal siiski kätte ning lasid ta lahingus maha.

Ülestõusu mahasurumise järel karistas kuningas vastuhakanuid karmilt: ülestõusu juhid ja neid toetanud preestrid hukati, mässulised talupojad saadeti Soome sõjaväeteenistusse ja mässuliste käes olnud alad pidid maksma suuri trahve. Dacke-vaenus oli ilmselt kõige ohtlikum vastuhakk Gustav Vasa tsentraliseerimispoliitikale, kuid seejärel läks tal korda oma võimubaasi juba suuremate probleemideta kasvatada.

Rootsi keskaeg
1540. aastad
Kodusõjad
Kesk-Aafrika Vabariigi vapp

Kesk-Aafrika Vabariigi vapp on Kesk-Aafrika Vabariigi ametlik vapp.

Vapp on kasutusel alates aastast 1963.

Lipuvärvides kilpi ääristavad riigilipud. Kilp koosneb neljast väljast; rohelisel väljal kujutatud elevant ja valgel väljal kujutatud baobab sümboliseerivad loodust ja riigi selgroogu. Käe kujutis sinisel väljal on pärit vapi kasutuselevõtu ajal valitsenud partei sümboolikast. Kilbi keskel on must Aafrika kujutis ja sellele kollase tähega märgitud Kesk-Aafrika Vabariigi asukoht.

Kilbi kohal on tõusev päike ja lint sangokeelse tekstiga "Zo Kwe Zo" ('inimesed inimestele'). Kilbi all on lint prantsuskeelse deviisiga "Unité, dignité, travail" ('ühtsus, väärikus, töö').

Vaata ka
 Kesk-Aafrika Vabariigi lipp

Vapid riigiti
Kesk-Aafrika Vabariigi sümboolika
Gustav Kornel

Gustav Theodor Kornel (22. veebruar 1892 Võru – 4. detsember 1967 Göteborg) oli eesti arst.

Õppis 1914–1918 ja 1920–1922 (lõpetas 1922) Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas naha- ja suguhaiguste alal, kaitses meditsiinidoktori kraadi 1929. aasta detsembris (doktoritöö "Võrdlevaid biokeemilisi ja seroloogilisi uurimusi leepra alalt"). Kornel oli Korporatsiooni Fraternitas Estica auvilistlane.

1918–1920 osales Gustav Kornel Vabadussõjas. Pärast ülikooli lõpetamist pidas ta Tartus erapraksist ning töötas Tartu Ülikoolis algul dotsendi ja hiljem professori asetäitjana. Kirjutas rohkelt arstiteaduslikke artikleid ja analüüse ajakirjades ja raamatutes. 

1944. aastal põgenes Kornel Rootsi. Paguluses jätkas tööd arstina oma erialal Göteborgis, olles ühtlasi haiglate juures konsultant. Oli Fraternitas Estica Göteborgi osakonna asutaja, aktiivne juht ja organisaator.

Eesti arstid
Arstide Koja nõukogu liikmed
Tartu Ülikooli õppejõud
Vabadussõja veteranid
Korporatsioon Fraternitas Estica liikmed
Eestlased Rootsis
Sündinud 1892
Surnud 1967
Eduard Uuemaa

Eduard Evald Uuemaa (enne eestistamist Eduard Evald Neumann, 3. jaanuar 1894 Tartu – 1961 Eesti) oli eesti arst.

1913–1918 ja 1920–1921 õppis Tartu Ülikoolis arstiteadust (lõpetas 1921), Eesti Üliõpilaste Seltsi liige. 

Osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas. 1922 Voldi, 1923–1930 Maarja-Magdaleena jaoskonnaarst, alates 1930 Otepää linnaarst. 

1944 arreteeriti NKVD poolt, 1945–1955 vangilaagris, vabanes.

Isiklikku
Tema vend oli kergejõustiklane ja majandustegelane Eugen Uuemaa.

Välislingid
Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944

Eesti arstid
Linnaarstid
Arstide Koja nõukogu liikmed
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Eesti Üliõpilaste Seltsi liikmed
Vabadussõja veteranid
Eestistatud nimega inimesed
Eesti represseeritud isikud
Sündinud 1894
Surnud 1961
Andres Merend

Andres Merend (kuni 1935 Andreas Theodor Gläser, 1. märts 1896 Suure-Rõngu mõis, Tartumaa – 9. märts 1969 New York) oli eesti arst.

1916–1918 ja 1920–1923 (lõpetas 1923) õppis Tartu Ülikoolis arstiteadust, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.

Osales Vabadussõjas. 1924 Kärgu jaoskonnaarst, 1924–1934 Türi linnaarst, 1934–1944 Viljandi linnaarst. 

1944 põgenes Saksamaale, 1949 siirdus USA-sse.

Eesti arstid
Linnaarstid
Arstide Koja nõukogu liikmed
Vabadussõja veteranid
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Eesti Üliõpilaste Seltsi liikmed
Eestistatud nimega inimesed
Eestlased Ameerika Ühendriikides
Sündinud 1896
Surnud 1969
Oskar Pihlak

Oskar Pihlak (25. detsember 1901 Lõõla, Väätsa vald, Järvamaa – 5. veebruar 1968 Tallinn) oli eesti arst.

Aastatel 1922–1928 (lõpetas 1928) õppis Tartu Ülikoolis arstiteadust, üliõpilasseltsi Raimla vilistlane.

Aastatel 1928–1934 oli ta arst Haljalas, 1934–1942 Türil, 1942–1945 Tallinnas. Aastail 1939–1940 oli ta Türi linnavanem.

Aastatel 1945–1953 oli Nõukogude vangilaagris ja asumisel, 1953–1967 töötas Saue Maa-ambulatooriumi juhatajana.

Isiklikku
Abiellus 1932 Johanna Treufeldtiga (kirjanikunimega Irma Truupõld). Lapsed Õie (1933–1946), Ilmar (1936–2022) ja Ülo (1940–2013).

Välislingid

okupatsioon.ee

Arstide Koja liikmed
Eesti linnavanemad
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Üliõpilaste Selts Raimla liikmed
Eesti represseeritud isikud
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1901
Surnud 1968
Vitslav I

Vitslav I (taani k.: Vitslav den 1. af Rügen) (umbes 1180 – 7. juuni 1250), ka Vislav, Vizlav, Wislaw, Wizlaw ja Witslaw, oli lääneslaavi päritolu Taani kuninga vasall ja Rügeni (Rugia) vürst aastatel 1221–1249.

Elu 

Esimene säilinud ülestähendus Vitslav I-st pärineb 1193. aastast. Tema vanemad olid Rügeni vürst Jaromar I ja Taani kuninga Knud V ning Rootsi printsessi Sophie Sverkersdotteri tütar printsess Hildegard. 

Vitslav I võttis 1219. aastal osa oma feodaalisanda, Taani kuninga Valdemar II vallutusretkest Eestisse, olles väesalga juht Lindanise lahingus.

Pärast oma venna Barnuta tagasiastumist oli Vitslav I 1221. aastast Rügeni ainus vürst. Samal aastal on ürikutes esimest korda mainitud ka saksa asunikke Rügeni maismaa osas. Järgnenud aastatel osales ta taas sõdades Valdemar II poolel, näiteks 1225. aastal Möllni lahingus ja 1227. aastal Bornhövedi lahingus. Vaatamata taanlaste kaotusele hoidis ta Taaniga kindlalt feodaalsuhet. 1231. aastal asutas ta Neuenkampi (nüüd Franzburg) tsistertslaste ordu kloostri. 1234. aastal andis ta Stralsundile linnaõigused ning eesõigused, näiteks kalapüügiõigused ja tollimaksuvabastuse. Tema valitsemise ajal saavutas Rügeni vürstkond oma suurima ulatuse.

Järglased 

Oma naise Margaretega (enne 1200 - 5. märts 1232) sai ta kuus poega, kelle nimed on teada:

 Jaroslav (* pärast 1215 – † 1242/1243)
 Petrus (* pärast 1215 – † 1237)
 Vitslav (* u. 1220 – † 1243/44)
 Burislav (* enne 1231 – † 1237)
 Nikolaus (* enne 1231 – † 1237)
 Jaromar II (* 1218 – † 1260)

Viited

Surnud 1250
Taani inimesed
Eesti ajalooga seotud isikud
Johannes Lorup

Johannes Lorup (11. november 1901 Valma, Vana-Tänassilma vald, Viljandimaa – 6. mai 1943 Sosva vangilaager, Sverdlovski oblast) oli eesti klaasitööstur.

Osales Vabadussõjas. 

Ta lõpetas 1921. aastal Viljandimaa Poeglaste Gümnaasiumi. Õppis 1921–1922 Tartu Ülikoolis keemiat, hiljem Danzigi Tehnikaülikoolis masinaehitust.

Ta oli aastatel 1924–1933 Meleski klaasivabriku rentnik, alates 1934. aastast Lorupi klaasivabriku omanik Tallinnas. 

Arreteeriti NKVD poolt 1941.

Välislingid
Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Johannes Lorup – klaasikuningas
Joh. Lorupi klaasivabriku kataloog. Teos digiteerituna digitaalarhiivis DIGAR

Eesti ettevõtjad
Vabadussõja veteranid
Viljandi Maagümnaasiumi vilistlased
Eesti represseeritud isikud
Sündinud 1901
Surnud 1943
Robert Livländer

Robert Johannes Livländer (1. veebruar 1903 Tallinn – 6. oktoober 1944 Läänemeri) oli eesti astronoom ja geodeet.
Robert Livländer hukkus koos perekonnaga Eestist põgenemisel laeval Nordstern.

Haridus
Lõpetas Tallinna Linna I Reaalkooli 1921; õppis TÜ matemaatika-loodusteaduskonnas astronoomiat 1921-1925; TÜ stipendiaat Potsdami Geodeesiainstituudis astronoomia alal 1928-1929.

Teaduskraad ja kutse
mag. astr. 1926 (Astrograafiline positsioonide määramine), dr. phil. nat. 1932 (Determination of the Longitude of the Tartu Observatory by Wireless. Second paper: Observations in 1929-1930 in Tartu and in Pulkovo. Final Results); dotsent 1935; erakorraline professor 1938; professor 1940.

Teenistus
Tallinna Reaalkooli viimases klassis Tallinna posti-telegraafikontori ametnik; ülikooliõpingute ajal Tartu Tähetornis; oli Reaalkooli õpilasena Vabadussõjas 2. soomusrongi koosseisus. TÜ Tartu Tähetorni abijõud 1922-1935, astronoom-observaator, nooremassistent 1925, eradotsent 1933; TÜ tehnikateaduskonna geodeesia dotsent 1934-1936; geodeesia kabineti juhataja [[1935)].
TTÜs 1936-1944: geodeesia dotsent 1936, geodeesia laboratooriumi juhataja 1936-1940, geodeesia erakorraline professor 1938-1944; ehitus- ja mehaanikateaduskonna prodekaan 1938-1940; geodeesia professor 1940-1941, kateedri juhataja; keemia-mäeteaduskonna dekaan 1941; rektor 1941-1944.

Teadustöö põhisuunad
Geograafiliste pikkuste ja laiuste mõõtmine Eestis, tähtede ja planeetide ehitus; saavutas rahvusvahelise tunnustuse koostöös Ernst Öpikuga ultraviolettkiirguse kalorimeetria alal. 
Avaldanud üle 30 publikatsiooni astromeetria, geodeesia ja gravimeetria alal, esimese eestikeelse geodeesia õpiku Geodeesia põhijooni 1942 autor.

Teadusorganisatoorne ja -administratiivne tegevus
Juhtis Baltimaade gravimeetrilise võrgu arendamise töid; korraldas Eesti Sõjavägede Staabi topohüdrograafia osakonna ülesandel Eesti triangulatsioonipunktidel geograafiliste koordinaatide mõõtmisi 1929; osales päikesevarjutuste ekspeditsioonidel. Loodusvarade Instituudi liige 1937-1940]]; Eesti Geodeetide Ühingu liige; Eesti Entsüklopeedia täheteaduse osakonna toimetaja 1932-1937; oli astronoomia ja topo-geodeetiliste teadmiste populariseerija ajakirjanduses. Üliõpilasselts Raimla liige.

Tunnustused
Kotkaristi III klassi teenetemärk 1938.

Viited

Välislingid 
 
 Robert-Johannes Livländer Eesti Entsüklopeedias

Eesti astronoomid
Tallinna Tehnikaülikooli rektorid
Tallinna Tehnikaülikooli ehitus- ja mehaanikateaduskonna professorid
Tallinna Tehnikainstituudi õppejõud
Tartu Ülikooli tehnikateaduskonna õppejõud
Eesti soomusronglased
Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna vilistlased
Üliõpilaste Selts Raimla liikmed
Tallinna Reaalkooli vilistlased
Vabadussõja veteranid
Sündinud 1903
Surnud 1944
Trivimi Velliste (Otepää linnapea)

Trivimi Velliste (kuni 1935 Trivimi Ventšikov, 14. märts 1904 Kükita vald, Torma kihelkond, Tartumaa – 13. september 1960) oli Eesti NSV kohaliku võimu tegelane.

1923–1931 õppis ta Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas metsandust, korporatsiooni Fraternitas Slavia (vahepealse nimega Fraternitas Ruthenia) liige (buršvilistlane).

Oli 1940–1941 kestnud Nõukogude okupatsiooni ajal NSV Liidu Ülemnõukogu valimiste Tartumaa jaoskonna Otepää linna valimiskomisjoni esimees ning Otepää linna täitevkomitee esimees.

Teenis Saksa sõjaväes, langes Prantsusmaal sõjavangi, naasis Eestisse. 

Töötas muuhulgas Raja keskrahvamaja ja Kasepää rahvamaja juhatajana. Elas hiljem Tartus. Ta suri 13. septembril 1960 ja ta maeti Kükita vanausuliste kalmistule.

Isiklikku
Tema abikaasa oli Tartu 2. Keskkooli direktor Alide Velliste.

Tema poeg on Trivimi Velliste.

Viited

Kirjandus
Album academicum universitatis Tartuensis II köide. Tartu 1994. Lk 299

Välislingid
Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944

Otepää linnapead
Korporatsioon Fraternitas Slavia liikmed
Eestistatud nimega inimesed
Eesti vanausulised
Sündinud 1904
Surnud 1960
Otto Carius

Otto Carius (27. mai 1922 Zweibrücken Rheinland-Pfalz – 24. jaanuar 2015) oli Saksa sõjaväelane.

Just siis, kui ta lõpetas kooli, algas Teine maailmasõda ja ta astus vabatahtlikult mais 1940 104. Jalaväepataljoni. Pärast väljaõpet saadeti ta 21. Soomusrügementi ja ta sai oma tuleristsed Panzer 38-l operatsioon "Barbarossa" ajal juunis 1941. 

1943. aastal viidi ta üle Tiger-tankide 502. rasketankipataljoni. See väeosa võitles Leningradi piirkonnas ja hiljem Narva rindel. Carius sai suvel 1944 haavata. 

1945. aasta alguses sai ta Läänerindel Jagdtigerite kompanii ülemaks. 8. märtsil 1945, väljaõpet lõpetamata, saadeti 2. kompanii Siegburgi lähedal rindele. Seejärel võttis see osa Reini jõe kaitsmisest ja alistus 15. aprillil 1945 ameeriklastele.

Otto Carius hävitas rohkem kui 150 tanki.

Kirjandus
Otto Carius, "Tiigrid poris. Tankikomandöri mälestused". Kirjastus: Grenader, 2009, ISBN: 9789949448340
Cazenave, Stephan; Warnick, Rüdiger (2009), "Tiger von schwere Kompanie SS-Pz.Rgt. 2 bis s.SS-Panzerabteilung 102/502. Russland 1943, Normandie 1944, Ostfront - Halbe 1945". Leonidas-Verlag, ISBN / EAN 978-3-940504-14-2
Lehekülgi: 222

Välislingid 
"Suri Narva all võidelnud tankikomandör Tiigriäss", Delfi.ee, 25. jaanuar 2015

Saksamaa sõjaväelased Teises maailmasõjas
Sündinud 1922
Surnud 2015
Jumara jõgi

Ümera ehk Jumara jõgi on jõgi Lätis Valmiera lähistel, mis linnast edelas suubub Koiva jõkke.

Väidetavalt toimus jõe lähistel 1210. aastal Ümera lahing.

Ümera jõeks on ekslikult nimetatud ka Säde jõge.

Vaata ka

 Ümera – eestlaste kuulsusrikas lahing 800 aastat tagasi
 Retk Ümera lahingupaikadele

Läti jõed
Krista Kilvet

Krista Kilvet (kuni 1970. aastani Krista Kanter; 31. mai 1946 Tallinn – 21. jaanuar 2009 Tallinn) oli Eesti raadioajakirjanik, poliitik ja diplomaat.

Krista Kilvet lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli inglise filoloogina 1979. aastal.

Aastatel 1967–1990 töötas ta Eesti Raadios, kus oli muu hulgas saadete "Mis tehtud, mis teoksil", "Rahvamuusika pooltund" ja "Mikrofoorum" toimetaja. Aastal 1989 oli Krista Kilvet üks Eesti Naisliidu asutajaid.

Oli Eesti Kongressi liige.

Aastal 1990 sai Krista Kilvet riigiministri asetäitjaks. Aastal 1992 valiti ta Riigikokku Rahvarinde ja 1995. aastal Keskerakonna nimekirjas. Aastatel 1989–1999 oli ta ka Tallinna linnavolikogu liige.

Aastatel 1999–2008 töötas Krista Kilvet välisministeeriumis, kus valmistas muu hulgas ette Eesti saatkondade avamist Dublinis ja Sofias. Augustis 2008 nimetas president Krista Kilveti Eesti suursaadikuks Norras ja Islandil, kuid sellele tööle ei jõudnudki ta asuda. 15. oktoobril 2008 kutsus president Krista Kilveti tema palvel haiguse tõttu sellelt ametikohalt tagasi.

Isiklikku
Aastatel 1970–1990 oli Krista Kilvet abielus Kaarel Kilvetiga. Neil sündis kolm tütart, nende hulgas Kertu Saks.

Nooruses harrastas ta Eesti tipptasemel purjetamist.

Viited

Välislingid
Krister Kivi. Asjur, kokk, tema nõunik ja tolle autojuht Eesti Ekspress, 26. veebruar 2003
Krista Kilvet saates "Kukul külas", 11. september 2005, 1. osa, 2. osa
Kai Kalamees.  Diplomaat Krista Kilvet lahkus pärast rasket haigust Postimees, 22. jaanuar 2009
Allar Viivik. Pikk ja raske haigus viis raadiohääle ja diplomaadi Krista Kilveti manalateele Õhtuleht, 22. jaanuar 2009

Eesti raadioajakirjanikud
VII Riigikogu liikmed
VIII Riigikogu liikmed
Eesti Kongressi liikmed
Eesti diplomaadid
Tartu Ülikooli filoloogiateaduskonna vilistlased‎
Pärnamäe kalmistule maetud
Sündinud 1946
Surnud 2009
Hans Alver

Hans Otto August Alver (11. aprill 1887 Valga – 24. aprill 1942 Sevurallag, Sosva, Sverdlovski oblast) oli eesti arst.

Ta  õppis aastatel 1896–1902 Valga Kreili eraalgkoolis ja Tõnis Grünbergi progümnaasiumis ja aastatel 1896–1902 Pärnu gümnaasiumis. Lõpetas Tartu ülikooli arstiteaduskonna aastal 1918, ta oli üliõpilasseltsi Raimla vilistlane.

Osales Vabadussõjas. Aastatel 1931–1940 Haapsalu linnapea. Arstide Koja nõukogu liige.

Arreteeriti 14. juunil 1941 NKVD poolt, lasti maha. 

Aastast 1989 antakse välja Hans Alveri preemiat.

Tunnustus
Eesti Punase Risti II järgu II astme teenetemärk, 1927
Eesti Punase Risti II järgu I astme teenetemärk, 1934

Isiklikku
Tema onupoeg oli Eduard Alver, teine onupoeg Aleksander Alver oli Viru-Nigula koguduse õpetaja. Tema lapselaps on munitsipaalpoliitik ja purjetamistreener Jaan Alver.

Viited

Välislingid
Isidor Brennsohn: Die Aerzte Estlands vom Beginn der historischen Zeit bis zur Gegenwart : ein biografisches Lexikon nebst einer historischen Einleitung über das Medizinalwesen Estlands, Hirschheydt, 1922 lk.416
 

Arstide Koja nõukogu liikmed
Haapsalu linnapead
Haapsalu linnavolikogu liikmed
Eesti Rahvaerakonna poliitikud
Vabadussõja veteranid
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Üliõpilaste Selts Raimla liikmed
Eesti Punase Risti II järgu II astme teenetemärgi kavalerid
Eesti Punase Risti II järgu I astme teenetemärgi kavalerid
Looduskaitsemärgi kavalerid
Hukatud Eesti poliitikud
Sündinud 1887
Surnud 1942
Robert Lattik

Robert Moritz Lattik (14. oktoober 1886 Karula vald, Võrumaa – 20. august 1950 Valga) oli eesti arst.

Lõpetas 1916. aastal Tartu Ülikooli.

Ta ning oli Antsla ja Tartu linnaarst ning Arstide Koja nõukogu liige.

Arreteeriti NKVD poolt 18. detsembril 1944, suri Valga vangilaagris.

Tunnustus
1938 Eesti Punase Risti V klassi teenetemärk

Isiklikku
Tema vend Jaan Lattik oli vaimulik ja poliitik.

Tema abikaasa Alma Lattik oli arst, nagu ka nende tütar Helbe Merila-Lattik.

Välislingid
Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
Haud Tallinna Metsakalmistul

Eesti arstid
Linnaarstid
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Korporatsioon Vironia liikmed
Eesti Punase Risti V klassi teenetemärgi kavalerid
Arstide Koja nõukogu liikmed
Eesti represseeritud isikud
Sündinud 1886
Surnud 1950
Metsakalmistule ümbermaetud
Johan Järv

Johan Järv (17. märts 1886 Holstre vald, Viljandimaa – 24. märts 1946 Sevurallag, Sverdlovski oblast) oli eesti arst.

Tunnistati arsti astme vääriliseks 1919, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.

Alates 1935 Petseri haigla arst. Arstide Koja nõukogu liige. 

Arreteeriti NKVD poolt 10. juunil 1941 Petseris. Suri nõukogude vangilaagris.

Viited

Eesti arstid
Arstide Koja nõukogu liikmed
Eesti Üliõpilaste Seltsi liikmed
Eesti represseeritud isikud
Sündinud 1886
Surnud 1946
Peeter Hansen

Peeter Hansen (31. jaanuar 1889 Holstre vald, Viljandimaa – 9. juuli 1950 Stockholm) oli eesti arst.

1914. aastal lõpetas Hansen Tartu ülikooli, 1924. aastal kaitses meditsiinidoktori kraadi (doktoritöö "Katselised uurimised Chatis'e viiruse üle"). Ta oli Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.

Hansen oli Tartu Ülikooli õppejõud, Tartu vangla arst ja eraarst Tartus. Tartu Eesti Arstide Seltsi ja Eesti arstide Seltsi Rootsis liige.

1944. aastal põgenes ta Rootsi.

Eesti arstid
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna õppejõud
Arstide Koja nõukogu liikmed
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Eesti Üliõpilaste Seltsi liikmed
Eestlased Rootsis
Sündinud 1889
Surnud 1950
Roman Laamann

Roman-Karl Laamann, ka Laaman (22. juuni 1888 Tartu – 7. september 1963 Singen, Saksamaa) oli eesti arst ja sõjaväelane (kolonel).

Lõpetas 1914 Tartu ülikooli, korporatsiooni Fraternitas Estica auvilistlane.

1944 põgenes Saksamaale.

Välislingid
Ohvitseride andmekogu

sõjaministeeriumi koosseis
Eesti kolonelid
Arstide Koja liikmed
Eesti Vabadussõjalaste Liidu poliitikud
Vabadussõjalaste Rahvaliikumise poliitikud
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Korporatsioon Fraternitas Estica liikmed
Eestlased Saksamaal
Sündinud 1888
Surnud 1963
Īwān

Īwān (pärsia keeles إيوان - palee, veranda, palkon, sammaskoda) on islami arhitektuuris võlvitud ja kolmest küljest suletud ehitis. Üks külg on täiesti vaba. Īwān võib olla islami aeda ümbritseva müüri või mošee koosseisus.

 Īwān pärineb Sassanidi impeeriumi ajast ja Seljuqi dünastia ajal muutus īwān fundamentaalseks kujunduselemendiks islami arhitektuuris.

Kasutatud kirjandus
AYVĀN
Garden Features in Islamic Gardens - Part 3

Islami arhitektuur
Ehitised
Friedrich Kestner

Friedrich Kestner (26. märts 1903 Viljandi – 14. juuni 1959) oli Eesti farmatseut.

1926 lõpetas Tartu Ülikooli, mag. pharm. 1927 (magistritöö teema "Oliivõli värskeoleku otsustamisvõimaluse üle").

Pärnu apteegi omanik ja juhataja.

Lahkus 1940 Saksamaale.

Eesti farmatseudid
Rohuteadlaste Koja nõukogu liikmed
Sündinud 1903
Surnud 1959
Järve (Tallinn)

Järve on asum Tallinnas Kristiine linnaosas. Asum piirneb Tondi, Kitseküla, Ülemistejärve, Liiva, Rahumäe ja Mustamäe asumiga. Järve asumi pindala on 1,05 km2.

Järve asum on saanud nime lähedal asuva Ülemiste järve järgi.

Elanikkond

2016. aastal moodustasid 0–17-aastased asumi elanikkonnast 18–22%, üle 68-aastased moodustasid 10–19%.

Olulisemad objektid 
Järvel asuvad Ida-Tallinna Keskhaigla Järve üksus ning Kohtuekspertiisi ja Kriminalistika Keskus. Asumis paiknevad Nõmme, Kristiine ja Mustamäe konstaablijaoskond.

Järve asumi tänavad 
Elektri tänav, Energia tänav, Alajaama tänav ja Elektroni tänav on saanud nime 1950ndatel Järvele ehitatud kõrgepingejaama järgi. Järve tänav, Laine tänav ja Virve tänav on nimetatud Ülemiste järve järgi. Asumis asuvad veel Pärnu maantee, Rahumäe tee, Tervise tänav ja Tuisu tänav.

Ajalugu 
Teadaolevalt oli Järve asumi vanim ehitis Erbe suvemõis, mis on kandnud ka Elstevi ja Hermansbergi nime. Asumit läbis keskaegse Pärnu maantee üks lõike (praeguse Rahumäe tee ja Tammsaare tee ristmikust kuni Rahumäe kalmistuni).

Kuna Järve asumi maapind on liivarohke, olid sealsed liivamäed aastatel 1910–1914 treeningupaigaks Eesti esimestele kergejõustiklastele, nn düünapoistele.

Järve asundus tekkis pärast raudteepeatuse loomist, mis toimus 1923. aastal. Kolm aastat hiljem rajati Järvele arhitekt Karl Burmani projekti järgi Järve raudteejaam. Järve ajalooline asum hõlmas Järve, Laine, Virve, Alajaama, Elektri ja Tuisu tänava piirkonda; raudteest teisele poole jäävale alale, Järve ja Laine tänavale rajati raudteelaste kooperatiivi Kodu elamud. Järvele rajati telliselööv, mille toodangut kasutati asumi majade ehitusel. Asumi Mustamäe-poolsesse ossa kerkisid kooperatiivi Oma Maja elamud.

1925. aastal rajati Järvele põllumajanduslike tsementkivide tööstus, mis on hiljem kandnud betooni- ja katusepapitööstuse Järve nime. Asumis on paiknenud Eesti Elektrivõrkude Ehituse tootmisbaas. Järvel on tegutsenud osaühing Silikaat, mis riigistati 1940. aastal ning mis kandis 1990ndate alguseni tootmiskoondise Silikaat nime.

Nõukogude ajal paiknes Järve piirkonnas Rahumäe tee ääres NSV Liidu piirivalve  106.Tallinna piirivalvesalga piirivalve staap. Endise Sisekaitse Operatiivrügemendi asukohas tegutsevad tänapäeval Põhja prefektuuri Lõuna politseijaoskond ja Kristiine konstaablijaoskond. 1995. aastast saadik asub Järvel Vahipataljon.

Vaata ka
 Järve Keskus

Viited

Välislingid 
 Robert Nerman. Järve asum jäi linlastele pikaks ajaks kõrvaliseks paigaks. Tallinna Postimees, 12. detsember 2008

Tallinna asumid
Kristiine linnaosa
Surnud 22. jaanuaril

''Siin loetletakse 22. jaanuaril surnud tuntud inimesi.
1796 – Reinhold Wilhelm von Pohlmann, baltisaksa päritolu Venemaa riigitegelane 
1901 – Victoria, Suurbritannia kuninganna 1837–1901
1909 – Emil Erlenmeyer, saksa keemik 
1920 – Georg Lurich, eesti maadleja
1922 – Benedictus XV, Rooma paavst 
1929 – Aleksander Kask, eesti raudteelane ja poliitik
1942 – Račo Petrov, Bulgaaria poliitik, sõjaväelane 
1943 – Aimo Kaarlo Cajander, soome majandusteadlane ja peaminister
1945 – Else Lasker-Schüler, juudi rahvusest Saksa luuletaja ja näitekirjanik
1959 – Mike Hawthorn, Vormel 1 piloot ja maailmameister
1965 – Ell Undla (Aksel Karurahu), eesti näitekirjanik
1971 – Eike Joasoo (Eike Ülevain), eesti baleriin 
1973 – Lyndon B. Johnson, Ameerika Ühendriikide 36. president (1963–1969)
1976 – Leo Rinne, eesti põllumajandusteadlane
1977 – Pascual Pérez, Argentina poksija
1978 – Oliver Leese, Briti kindralleitnant Teises maailmasõjas
1982 – Eduardo Frei Montalva, Tšiili poliitik
1988 – Otto Ūdentiņš, Läti ja Nõukogude Liidu sõjaväelane
1989 – Sándor Weöres, ungari luuletaja ja tõlkija 
1990 – Mikk Põlde, eesti õigusteadlane
 1990 – Arnold Pesti, Eesti sõjaväelane
1993 – Kōbō Abe, Jaapani kirjanik
1994 – Toomas Tummeleht, eesti tšellist
1997 – Endel Pihelgas, eesti metsateadlane
2000 – Sulev Kald, eesti dirigent, muusikapedagoog ja helilooja
2002 – Kenneth Armitage, inglise skulptor
 2002 – Peggy Lee, USA laulja ja näitleja
 2002 – Jack Shea, USA kiiruisutaja
2003 – Bill Mauldin, USA karikaturist
2004 – Ann Miller, USA tantsija
 2004 – Billy May, USA muusik
 2004 – Vambola Tõnissoo, eesti keemik
 2004 – Harald Tannberg, eesti kunstnik ja arhitekt
2005 – Patsy Rowlands, briti näitleja
2006 – Janette Carter, USA kantrimuusik
2008 – Heath Ledger, Austraalia filminäitleja
2009 – Gunnar Päron, eesti ujuja ja veepallur
2010 – James Mitchell, USA näitleja
 2010 – Louis R. Harlan, USA ajaloolane
 2010 – Johnny Seven, USA näitleja
 2010 – Jean Simmons, Briti päritolu USA näitleja
 2010 – Iskandar, Johori sultan
 2010 – Janeshwar Mishra, India poliitik
 2010 – Robert Lester, USA laulja
2011 – Anu Uustalu, väliseesti kunstnik
 2011 – Dennis Oppenheim, ameerika kunstnik
2012 – Erlen Pomeranets, Ukraina/Iisraeli kabetaja
2013 – Lucyna Winnicka, poola näitleja
2014 – Kaleph Jõulu, eesti pedagoog, koolidirektor ja rahvaluulekoguja
 2014 – Martin S. Bergmann, saksa kliiniline psühholoog
 2014 – Ants Lang, eesti füüsik, pedagoog ja kirjastaja
2015 – Wendell H. Ford, USA poliitik
 2015 – Tarmo Kinkar, eesti majandusjuht
2017 – Lisbeth Korsmo, norra kiiruisutaja ja jalgrattur
 2017 – Cristina Adela Foișor, rumeenia maletaja
2018 – Ursula Le Guin, ameerika kirjanik
2019 – Meeta Kristel, eesti õpetaja
2022 – Thích Nhất Hạnh, vietnami buda munk, kirjanik ja rahuaktivist

Jaanuar, 22.
Õpetatud Eesti Seltsi juubelipostmargid

Õpetatud Eesti Seltsi juubelipostmargid – neli marki, nii eraldi kui ka margiplokina – anti välja Õpetatud Eesti Seltsi asutamise 100. aastapäeva puhul 1938. aastal.

Õpetatud Eesti Seltsi 100 a. juubelipostmarkide müügilelaskmise ja frankeerimiseks tarvitamise määrus.

Välislingid 
 Society of Estonian Scholars

Õpetatud Eesti Selts
Eesti postmargid
Emumäe jooks

Emumäe jooksu tuntakse kui Eesti esimest mäejooksu. 

Jooksu korraldatakse alates 2005. aastast ümber Põhja-Eesti kõrgeima tipu – Emumäe (166 m üle merepinna), mis asub Lääne-Virumaal Väike-Maarja vallas Pandivere kõrgustikul Emumäe maastikukaitsealal.

Jooksjad ja kepikõndijad saavad valida kahe distantsi vahel: 5,6 ja 10 kilomeetrit.

Välislingid 
Emumäe jooksu kodulehekülg

Eesti kergejõustikuvõistlused
Väike-Maarja vald
Pikamaajooks