joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Louise (Taani ja Norra printsess)

Louise, Taani ja Norra printsess, Hesseni printsess (30. jaanuar 1750 – 12. jaanuar 1831) oli Frederik V ja kuninganna Louise tütar. 

30. augustil 1766 abiellus ta Christiansborgi palees Kopenhaagenis Hesseni-Kasseli printsi Charlesiga ning sai Hesseni printsessi tiitli. 

Lapsed:
Marie Sophie (20. oktoober 1767 – 21. märts 1852), Hesseni printsess, Taani kuninga Frederik VI abikaasa
Wilhelm (15. jaanuar 1769 – 14. juuli 1772), Hesseni prints
Frederik (24. mai 1771 – 24. veebruar 1845), Hesseni prints
Juliane (19. jaanuar 1773 – 11. märts 1860), Hesseni printsess, protestantliku kloostri abtiss Itzehoe linnas Saksamaal
Louise Caroline (28. september 1789 – 13. märts 1867), Hesseni printsess, Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburgi hertsoginna

Tema järgi sai nime Louisenlundi loss, mille kinkis talle tema vend, Taani kuningas Christian VI.

Taani kuninglik perekond
Sündinud 1750
Surnud 1831
César Pelli

César Pelli (12. oktoober 1926 Tucumán Argentina – 19. juuli 2019) oli Argentina päritolu ameerika arhitekt, kõrgete pilvelõhkujate projekteerija. 

Tema tööde hulka kuuluvad Kuala Lumpuri Petronas Towersi kompleks, One Canada Square Londonis ja Nippon Telegraph and Telephone'i peakorter Tōkyōs. Tema büroo peakorter asus USA Connecticuti osariigis New Havenis.

Pelli alustas arhitektuuriõpinguid Tucumáni Riiklikus Ülikoolis Argentinas, kuid lõpetas Illinoisi ülikooli USAs, kuhu ta kolis 1952. aastal. Ta sai USA kodakondsuse 1964. aastal. Ta alustas arhitektikarjääri Eero Saarineni büroos. 1977. aastal asutas ta arhitektibüroo César Pelli & Associates Architects.

1977–1984 töötas Pelli Yale'i ülikooli arhitektuuriteaduskonna dekaanina. 26. mail 2008 nimetas Yale'i ülikool ta audoktoriks.

1991. aastal nimetas Ameerika Arhitektide Instituut ta kümne kõige mõjukama elusoleva arhitekti hulka. 1995. aastal andis Ameerika Arhitektide Instituut talle kuldmedali kestva mõju eest arhitektuuri teooriale ja praktikale.

Ta oli abielus maastikuarhitekti ja linnadisaineri Diana Balmoriga. Neil on kaks last: poeg Denis on neurobioloog ja tütar Rachel on samuti arhitekt.

Välislingid 

 http://www.pcparch.com/flash.cfm

Ameerika Ühendriikide arhitektid
Sündinud 1926
Surnud 2019
Pereraadio

Pereraadio on Eesti kristlike raadiojaamade võrgustik, mis edastab saateid 24 tundi ööpäevas kolme paralleelprogrammiga eesti keeles ja võõrkeeltes (vene, ukraina jm keeled). 

Eesti autorite osakaal on kõigis programmides vähemalt 20% programmi päevamahust. Päevasel ajal (kella 7–20) annab eetrisse omatoodetud ja sisseostetud kristlik-hariduslikku originaalkava. Sõnalise osa maht peab Pereraadiole antud ringhäälinguloa järgi olema vähemalt 40% programmi ööpäevasest mahust.

Aadress: Tartu Pereraadio Ühing, Annemõisa 8, Tartu 50708

Rahvusvahelised saated 

Pereraadio on praegu ainus Eestis rahvusvahelist ringhäälinguluba omav raadio. Tartu Pereraadio Ühing edastab 2001. aasta algusest rahvusvahelise leviga programmi Semeinoje Radio sagedusel 1035 kHz Tartumaal Kavastus paiknevast saatejaamast. Põhimasti kõrgus on 145 m, suunamuutjal 100 m. 

Pereraadio välismaine kuulajaskond ulatub Valgevenest ja Ukrainast kuni Venemaa Volga-äärsete piirkondadeni. Kõige enam tuleb kuulatavuse kohta teateid Lätist ja Venemaa loodepiirkonnast. Pereraadio kuulatavuse tagasisidet on saatnud ka Hollandis, Itaalias ja Permimaal asuvad kuulajad.

Algul oli jaama võimsus 50 kW ja saatja Harris MW50. 2008. aasta suvel asendati see 100 kW-se Transradio (Telefunken) saatjaga (TRAM 100), mis võimaldab lisaks analoogsignaali edastamisele ka digitaalset DRM formaati. See võimaldab tulevikus parandada tunduvalt helikvaliteeti. 2010. aastal paigaldati veel teinegi 100 kW-ne TRAM 100 saatja ning pärast seda on jaama koguvõimsus 200 kW. 2011. aastal muudeti levikarakteristikut, et suurendada signaali tugevust Leningradi oblastis ja Peterburi linnas. Ümberehitustööde käigus vähenes ka põhimasti kõrgus 100 meetrini.

Peamiselt venekeelse põhiprogrammi saatekava kujutab segu Eestis toodetavaist ning koostööpartnerite (peamiselt Venemaal asuvatest raadiostuudiotest) saadavaist saateist. 

Pereraadio peamisteks rahvusvahelisteks partneriteks on European Christian Radio Projects ning raadiomisjoniorganisatsioonid World Radio Missionary Fellowship ja Trans World Radio.

Pereraadio saatjad 

Kesklainel (kHz):

Kavastu 1035 (RadioEli)

Ultralühilainel (MHz):

Haapsalu 89,4

Paluküla 88,7

Kuressaare 89,0

Puka 88,7 

Rakvere 88,9

Tallinn 89,6

Tartu 89,0

Kallaste 94,8

Võru 95,7

Ahtme 88,2

Ahtme 98,2 (Semeinoje Radio)

Narva 95,6 (Semeinoje Radio)

Vaata ka 
Eesti raadiojaamade loend

Välislingid 
Pereraadio

Eesti raadiojaamad
Otto Pius Hippius

Otto Pius Hippius (5. mai (vkj)/ 17. mai 1826 Peterburi – 29. august (vkj)/ 10. september 1883 Kaplokka küla Parkala suvitusasulas, Peterburi kubermang) oli baltisaksa arhitekt.

Looming

Eesti aladel
Tallinna Kaarli kirik 1862–1870, tornid 1882 (koos Rudolf von Bernhardtiga)
Sangaste loss 1879–1883 (koos Rudolf von Bernhardti ja Paul Alischiga)
Narva Aleksandri Suurkirik 1881–1884, tornid 1882 (koos Rudolf von Bernhardtiga)

Peterburis ja Peterburi kubermangus
gaasitehas 1870—1879
selle gaasimahutite hooned 1858—1862, 1884 (koos Rudolf ja Wilhelm von Bernhardtiga)
naistehaigla peahoone 1869—1871 (koos Rudolf von Bernhardtiga)
sõjaministri villa 1872—1874 (koos Rudolf von Bernhardti ja Dmitri Pokotiloviga)
Vossi villa Peterburi kubermangus 1876—1877

Mujal Vene keisririigis
villa Saratovi kubermangus 1864—1865
senaator Krusensterni villa Hrodna kubermangus 1868—1869
Şamaxı armeenia kirik 1868—1869

Isiklikku
Tema isa oli maalikunstnik ja litograaf Gustav Adolf Hippius.

Tema kohta
Leo Gens. "Hippius, Otto Pius, arhitekt". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 110
Stina Barinova. Kaarli kiriku arhitekt Otto Pius Hippius

Eesti arhitektid
Baltisaksa arhitektid
Venemaa arhitektid
Sündinud 1826
Surnud 1883
Smolenka luteri kalmistule maetud
Härgmäe

Härgmäe (läti: Ērģeme) on küla (vidējciems) Lätis Valka piirkonnas, Härgmäe valla halduskeskus. Härgmäe asub merepinnast 55 meetri kõrgusel. 

Külas asuvad põhikool, lastead, rahvamaja ja raamatukogu. Seal asuvad Rikanda, Ērģeme, Ērģemes pilsdrupase ja Ērģemes kapi bussipeatused.

Härgmäel asuvad eestlaste linnamäele 14. sajandi lõpus rajatud Härgmäe ordulinnuse varemed ja teise maailmasõja ajal hävinud Härgmäe kiriku varemed. Külla jäävad ka endiste Härgmäe mõisa ja Brenti mõisa keskused. 

Kalmistul on 1919. aastal hukkunud Eesti ja Põhja-Läti armee sõdurite vennashaud.

Külas kasvav Härgmäe kask on looduskaitse all.

Aastal 2015 oli külas 319 elanikku.

Vaata ka
Härgmäe lahing
Härgmäe raudteejaam

Viited

Valka piirkonna külad
Blankenfelde mõis

Blankenfelde mõis (läti keeles Blankenfeldes muiža, saksa keeles Blankenfeld) on mõis Lätis Jelgava piirkonnas Vilce vallas Blankenfeldes. 
Esimesed teated mõisast pärinevad 1689. aastast, mil omanik oli Ernst von Medem. Mõis vahetas mitu korda omanikku ja kuulus 1840. aastast kuni 1920. aasta maareformini von Hahnide suguvõsale. 1804–1805, kui mõis kuulus Venemaa keisrikoja juures teenivale Andreas von Königfelsile, külastas mõisa Prantsuse kuningas eksiilis Louis XVIII.

Mõisakompleksi ülesehitus pärineb 18. sajandi keskpaigast, peahoone aastast 1743. 19. sajandist pärineb Inglise stiilis park. Praegu on mõis eraomandis ja sellele püütakse leida rakendust turismi vallas. Mõisa peahoone vajab renoveerimist. Blankenfelde mõisa lilleaias korraldatakse kevaditi tulbifestivale.

Välislingid
Sissekanne Läti mõisate saidil; fotod (läti keeles)

Läti mõisad
Sesava kihelkond
Zemgale
Narva hüdroelektrijaam

Narva hüdroelektrijaam on hüdroelektrijaam, mis asub Narva jõel Narva ja Jaanilinna vahel. Kuulub Venemaale. Omanik OAO "TGK-1".

Elektrijaam alustas tööd 1955. aastal. Võimsus 125 MW (170 mln hj).

Pildid

Venemaa hüdroelektrijaamad
Leningradi oblast
Hiitola

Hiitola on küla Venemaal Karjala Vabariigi Lahdenpohja rajoonis, alates 2006. aastast Hiitola külaasunduse keskus.

Enne 1944. aastat kuulus Soomele ja oli Hiitola valla keskus.

Hiitolat läbib Viiburi–Joensuu raudtee ja see on Peterburi–Hiitola raudtee lõppjaam.

Viited

Venemaa külad
Karjala
Vladimír Špidla

Vladimír Špidla (sündinud 21. aprillil 1959 Prahas) on Tšehhi ja Euroopa Liidu poliitik.  

Ta lõpetas Karli ülikooli Prahas ja kaitses 1976 filosoofiadoktori kraadi ajaloos ja esiajaloos. Pärast seda pidas ta palju vähetasustatud töökohti, töötades sealhulgas arheoloogina.

Poliitikasse astus ta pärast Sametrevolutsiooni oma kodulinnas Jindřichův Hradecis. 1991–1996 juhatas ta kohalikku tööhõivekeskust. Ta on Tšehhi Sotsiaaldemokraatliku Partei liige, alates 1992 juhatuse liige, 1997–2001 aseesimees Miloš Zemani juhitavas erakonnas ja 2001–2004 esimees.

1996 valiti ta parlamenti. 1998–2002 oli ta töö- ja sotsiaalminister ning asepeaminister Miloš Zemani valitsuses. 2002–2004 oli ta Tšehhi peaminister. Presidendivahetuse ajal 2. veebruarist 7. märtsini 2003 oli ta Tšehhi presidendi kohusetäitja. Ta astus peaministri ametist tagasi 26. juulil 2004 pärast oma erakonna viletsat tulemust parlamendivalimistel. Kuid Špidla valitsuse poliitika ei erinenud oluliselt tema eelkäija Zemani ega järelkäija Stanislav Grossi poliitikast ja kogu tema valitsusaja kestis mõõdukas majanduskasv.

Alates 22. novembrist 2004 on ta Euroopa Komisjoni tööhõive, sotsiaalküsimuste ja võrdsete võimaluste volinik.

Teda peetakse sotsiaaldemokraatide vasakpoolsesse tiiba kuulujaks ja oma riigi kõige ausamaks tipp-poliitikuks, kuid samas kuivaks tehnokraadiks, kes erinevalt oma eelkäijast ei suuda oma visiooni viia rahvani ega isegi oma erakonna liikmeteni. Euroopa Komisjoni voliniku kohta on tema puhul nimetatud kuldseks langevarjuks.

Vladimír Špidla on teist korda abielus. Tal on esimesest abielust kaks last ja teisest abielust kaks kasulast.

Lisaks tšehhi keelele räägib Špidla saksa ja prantsuse keelt.

Tema hobideks on maratoni- ja murdmaajooks.

Välislingid 

Koduleht Euroopa Komisjonis

Tšehhi peaministrid
Euroopa Komisjoni volinikud
Sündinud 1959
Berkshire

Berkshire on krahvkond Inglismaal Londonist läänes. Seda kutsutakse ka kuninglikuks Berkshire'i krahvkonnaks, sest seal asub Windsori loss. 

Berkshire on üks Inglismaa vanemaid krahvkondi, seda on kirjalikult mainitud juba 860. aastal.

1. aprillil 1998 kaotati krahvkonna nõukogu (County Council) ja kõik ringkonnad muudeti tervikomavalitsusteks.

Berkshire jaguneb 6 tervikomavalitsuseks: 

 West Berkshire
 Reading 
 Wokingham 
 Bracknell Forest 
 Windsor and Maidenhead 
 Slough

Välislingid 

http://www.berkshirehistory.com/

Inglismaa krahvkonnad
Essex

Essex on Inglismaal Londonist kirdes asuv krahvkond.

Haldusjaotus 
Essex jaguneb 14 omavalitsusüksuseks:

Välislingid 

Essexi krahvkonna koduleht

Inglismaa krahvkonnad
Tyson Gay

Tyson Gay (sündinud 9. augustil 1982 Lexingtonis Kentucky osariigis) on USA kergejõustiklane (100 m ja 200 m jooks), kolmekordne maailmameister (2007). 

2004. aastal võitis Gay USA üliõpilaste meistrivõistlustel 100 m jooksu ja oli 200 m jooksus neljas. Samal aastal oli ta USA olümpiamängude katsevõistlustel 200 m jooksus neljas. Tema rahvusvaheline läbimurdeaasta oli 2005, kui ta keskendus põhiliselt 200 m jooksule. Ta saavutas USA meistrivõistlustel teise koha ja oli neljas augustis Helsingi maailmameistrivõistlustel toimunud ajaloolises finaalis, kus neli esimest kohta hõivasid USA sportlased. Samal aastal Monacos toimunud IAAF-i kergejõustiku finaalvõistlustel oli ta 200 m jooksus esimene tulemusega 19,96.

2006. aastal Gay saavutas USA meistrivõistlustel 100 m jooksus teise koha. 11. juunil Lausanne'is Athletissima võistlustel jooksis ta kõigi aegade viienda tulemuse 200 m jooksus 19,70, kuid jäi siiski Xavier Carteri järel teiseks. Ta saavutas häid kohti ka hooaja järgmistel GP-võistlustel. Näiteks Stockholmis toimunud DN Galal tuli ta 100 m jooksus teiseks (9,97) ja Londonis toimunud GP-võistlustel võitis 200 m jooksu ajaga 19,84. Septembris kordas ta eelmise aasta saavutust ja võitis Stuttgardis toimunud 2006. aasta IAAF-i finaalvõistlustel 200 m jooksus isikliku rekordiga 19,68, mis oli kõigi aegade kolmas tulemus. Hiljem samal kuul Gay võitis ka oma riigi koondise koosseisus 100 m jooksus ja oli 4x100 m teatejooksu võidus osaline maailmakarikavõistlustel Ateenas.

Juunis 2007 jooksis Gay 100 m jooksu ajaks 9,76, kuid tuult oli 0,2 m/s enam, kui maailmarekordi kinnitamise reeglid lubavad. Juulis jooksis ta Lausanne'is 200 m jooksu 19,78 külma ja tuulise ilmaga. Ta tõusis USA üheks kindlamaks medalipretendediks 2007. aasta MM-il Ōsakas, sest Justin Gatlin ja John Capel olid saanud dopingu kasutamise pärast võistluskeelu. Ta tuli maailmameistriks ajaga 9,85 sekundit.

Augustis 2009 tuli ta Berliinis maailmameistrivõistluste finaalis Usain Bolti järel teiseks ajaga 9,71 sekundit, mis oli uus USA rekord. Ta uuendas USA rekordit sama aasta 20. septembril, joostes Shanghais uueks tippmargiks 9,69.

2013. aastal andis ta positiivse dopinguproovi.

Saavutused

Maailmameistrivõistlustel 

2007  Osakas
  maailmameister 100 m jooksus 9,85
  maailmameister 200 m jooksus 19,76
  maailmameister 4x100 m teatejooksus 37,78
2009  Berliinis
  hõbemedal 100 m jooksus 9,71

Maailmakarikavõistlustel  

2006  Ateenas
1. koht 100 m jooksus 9,88

IAAF-i finaalvõistlustel 

2005  Monacos
1. koht 200 m jooksus 19,96
2006  Stuttgardis
1. koht 200 m jooksus 19,68
3. koht 100 m jooksus 9,92

Välislingid 
 
Tayson Gay USA kergejõustikuliidu kodulehel
Tyson Gay jooksis kõigi aegade kolmanda tulemuse, 31. mai 2009

Ameerika Ühendriikide jooksjad
Sündinud 1982
Luke Kibet

Luke Kibet (sündinud 12. aprillil 1983) on Keenia kergejõustiklane (maraton). Maailmameister 2007.

Saavutused

Maailmameistrivõistlustel 

2007 Ōsakas
Maailmameister maratonis 2:15.58

Isiklikud rekordid

Välislingid 
 

Keenia jooksjad
Sündinud 1983
Buckinghamshire

Buckinghamshire on krahvkond Inglismaal Londonist loodes.

Haldusjaotus
Buckinghamshire jaguneb 5 omavalitsusüksuseks: 

South Bucks
Chiltern
Wycombe
Aylesbury Vale
Milton Keynes (tervikomavalitsus)

Viited

Välislingid 

http://www.buckscc.gov.uk/

Inglismaa krahvkonnad
Audentese Spordigümnaasium

Audentese spordigümnaasium loodi 2000. aastal, kui sõlmiti Eesti Vabariigi Haridusministeeriumiga leping endise Eesti Spordigümnaasiumi hoonete rentimiseks 20 aastaks ja alustas tööd Audentese Gümnaasium.

Vaata ka
Audentes
 Audentese Erakool 
Audentese Spordigümnaasiumi korvpall

Välislingid 
Audentese spordigümnaasiumi kodulehekülg

Eesti spordikoolid
Tallinna koolid
Tallinna sport
Konservatiivide Klubi

Konservatiivide Klubi on Eestis 1999. aastal asutatud poliitiline huvigrupp. 2002. aastal ühines Konservatiivide Klubi Põllumeeste Koguga.

21. septembril 2021 asutati Tartus Indrek Särje ja Sten-Hans Vihmari eestvedamisel mittetulundusühing Konservatiivide Klubi, mis peab oma eesmärgiks kaitsta ning edendada rahvuslikke ja konservatiivseid väärtusi Eesti ühiskonnas.

Eesti poliitika
Tiit Matsulevitš

Tiit Matsulevitš (sündinud 27. septembril 1958 Tallinnas) on Eesti ajakirjanik, diplomaat ja poliitik.

Lõpetas 1977 Tallinna 42. Keskkooli ja 1982 Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjanduse erialal. Aastatel 1982–1991 oli Tartu Ülikoolis ajakirjanduskateedri õppejõud ja 1988–1991 Tartu Ülikooli teabetalituse juhataja. 

Ta on üks Ühenduse Res Publica üks asutajaid.

Ta on olnud Eesti Vabariigi suursaadik Saksamaal (1991–1996), Ukrainas (1996–1999), Moldovas (1998–2001) ja Venemaal (1999–2001). Ta oli Eesti esimene suursaadik Püha Tooli juures (1993–1996, resideeris Bonnis), kes on paavstiga isiklikult kohtunud.
 
2003–2007 oli X Riigikogu liige, kuulus Res Publica fraktsiooni.

Tunnustus
 Riigivapi IV klassi teenetemärk (2001)
 Austria Suur Kuldne aumärk (2010)
 Püha Gregorius Suure Teeneteordeni suurrist (1995, Vatikan)
 Saksamaa Liitvabariigi Teeneteordeni suur teeneterist tähe ja õlapaelaga (1996)

Liikmesus
Rotary klubi 
Akadeemiline Baltisaksa Kultuuri Selts

Viited

Välislingid 
Andmed Riigikogu kodulehel

Eesti ajakirjanikud
Eesti suursaadikud
X Riigikogu liikmed
Tartu Ülikooli filoloogiateaduskonna vilistlased
Eesti Üliõpilaste Seltsi liikmed
Riigivapi IV klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1958
AK-74

AK-74 on Nõukogude Liidus (Venemaal) valmistatud automaat, mis kasutab 5,45x39 mm laskemoona.

Relva eelkäijaks oli AK-47 ja AKM. Kasutatud on enamikku eelkäija süsteemidest ja tehnilistest lahendustest. Olulised erinevused peale väiksema padrunitüübi on modifitseeritud löögi- ja päästemehhanism (lisatud 1 stabiliseeriv detail), suudmeosa ning plastmaterjalist standardsalv ja laesäär.

Modifikatsioonid
• AKS-74 – kokkuklapitava metallpäraga, mõeldud peamiselt õhudessantvägedele.

• AKSU – lühendatud raua, kokkuklapitava metallpära ja lehtersuudmepiduriga, mõeldud peamiselt tankistidele, erivägedele jms.

• AK-74M – puitosade asemel on plastosad. Täielikult plastist kaba on kokkuklapitav, on olemas plaat optilise või öise nägemise sihiku kasutamiseks ning seadeldis granaadiheitja kinnitamiseks.

Välislingid

 Официальный сайт группы предприятий "ИЖМАШ": 5,45 мм автоматы Калашникова АК74М, АК105, Ижевский оружейный завод
 ИЖМАШ, ММГ "АК74"
 C.I.P. 5,45 x 39 Country of Origin: SU

Nõukogude Liidu jalaväerelvad
Ründevintpüssid
University College London

University College London (lühend UCL) on Londonis tegutsev 1826. aastal asutatud Londoni Ülikooli kolledž. UCL on maailma tippülikoolide seas, oli 2018. aastal avaldatud QS World University Rankings järgi maailmas 7. kohal.

Ajalugu
11. veebruaril 1826 asutati Londoni Ülikool (tänane UCL). Ülikooli võisid astuda kõigi uskude esindajad, samuti loobuti usuga seotud õppeainete õpetamisest.

Akadeemiline reputatsioon

Vaata ka
Londoni Ülikooli slaavi ja Ida-Euroopa uuringute instituut

Viited

Välislingid

University College London

Suurbritannia ülikoolid
Belo Horizonte

Belo Horizonte on linn Brasiilias, Minas Geraisi osariigi pealinn. Elanike arv on 2020. aasta seisuga 2 721 564, millega on see Brasiilias rahvaarvult kuuendal koha,.

Belo Horizonte kohale tekkis asula 18. sajandi alguses. Praegune linn loodi 1897. aastal nime all Cidade de Minas. Tegemist oli teise planeeritud linnaga Brasiilias pärast Teresinat. Nime Belo Horizonte sai linn 1906. aastal.

Linnas tegutseb 1927. aastal asutatud Minas Geraisi Föderaalülikool.

Kuulsamad Belo Horizontes tegutsevad jalgpalliklubid on Clube Atlético Mineiro, Cruzeiro Esporte Clube ja América Futebol Clube.

Viited

Välislingid 

Linna ametlik koduleht
Belo Horizonte raekoja koduleht

Brasiilia linnad
Minas Geraisi osariik
Helikõrgus

Helikõrgus on muusikas heli kokkuleppeline väärtus, mis sõltub heli põhisagedusest.

Liitheli puhul võib helikõrgus olla subjektiivne tajuelamus, mida põhjustab osahelide kombinatsioon. 

Eri helikõrgusega helid võivad moodustada helisüsteemi. Helisüsteem võib tugineda kammertoonil.

Helikõrgus on üks heli põhiomadusi.

Helikõrgus on üks muusikalisi parameetreid.

Noodikirjas tähistatakse helikõrgust märgi abil, milleks võib olla noot, number, täht, silp või muu märk.

Helikõrguste tähistamine

Helikõrguste tähistamiseks kasutatakse täht- või silpnimetusi.
Tähtnimetusi kasutati juba Antiik-Kreekas. Madalamaks heliks oli A (110 Hz) ning moodustus ladina tähestikust helirida a, b, c, d, e, f, g.
b asemel hakati kasutama ka b quadratumit (nurgeline b) ehk b bekarri (si). b nimetati b rotindumiks (ümmargune b) ehk bemolliks (sib). Seoses trükikunsti arenemisega asendati 15. sajandil b quadratumi märk ladina tähega h. 

Silpnimetused võeti kasutusele 11. sajandil, kui Guido Arezzost töötas välja solmisatsioonisüsteemi. Solmisatsioonisilbid ehk nootide silpnimetused võttis lauljate kaitsepühaku Johannese auks loodud hümni algussilpidest.

Helikõrgusnimetusi on 7 ja neid nimetatakse helikõrguste põhinimetusteks. Helikõrguste põhinimetuse kõrgendamisel või madaldamisel saame altereeritud heli ja selleks kasutatakse alteratsioonimärki.

Altereeritud helidel ei ole iseseisvaid nimetusi ja selleks kasutatakse tuletatud nimetusi ehk tulendnimetusi.

Helisid, mis on samas helikõrguslikus tsoonis, nimetatakse enharmoonilisteks helideks. Enharmonism on kõrguselt lähedaste helide samakõlalisus tempereeritud häälestuses. Enharmoonilisi helisid intoneeritakse erinevalt. Näiteks ges asub lähemal f-ile kui g-le ja fis lähemal g-le kui f-ile.

Oktavite tähistamine

Helikõrgused jaotuvad oktavitesse. Piltliku ülevaate sellest annab klaveri klaviatuur. Klaviatuuri keskel asub 1. oktav, sellest kõrgemal on 2., 3., 4. ja 5. oktav. 1. oktavist allpool asuvad väike, suur, kontra- ja subkontraoktav.

Kui võrrelda MIDI pillidega (süntesaator), siis vastavad oktavid on järgmised:

Subkontraoktav algab alumise kuuldelävi (~16 Hz) piiril. Oktavite eristamiseks kasutatakse suuri ja väikseid tähti, millele lisatakse vajadusel muid tähiseid (näiteks numbreid).

Diapasoon

Muusikainstrumendi ulatust, mis haarab selle kõik mängitavad helid madalamast kõrgeimani, nimetatakse diapasooniks. Igal muusikainstrumendil on erinev diapasoon.

Register

Diapasoon jaotatakse tavaliselt 3 registriks:
madal
keskmine
kõrge

Üleminek ühest registrist teise toimub sujuvalt, seepärast ei saa täpselt määrata registri piire. Klaveri keskmise registri moodustab 1. oktav, millele lisandub ühelt poolt osa väikesest ja teiselt poolt osa 2. oktavist. Registrid erinevatel pillidel enamasti ei ühti. Näiteks flöödi madala registri helid kuuluvad klarneti keskmisse registrisse. Bassi kõrge registri helid kuuluvad soprani madalasse registrisse. Erinevate registrite kasutamisega saavutatakse muusikas mitmesuguseid kõlavarjundeid.
Toimetulekutoetus

Toimetulekutoetus on riigi rahaline abi puuduses inimestele. Tegemist on sotsiaaltoetuste ühe liigiga, mida maksab kohalik omavalitsus riigieelarve vahenditest.

Toimetulekutoetus on vaesuse leevendamise abinõu, mis annab puuduses inimestele minimaalsed vahendid esmavajaduste katmiseks. Seda rahalist abi saab kohalikust omavalitsusest vajaduspõhiselt taotleda, kui inimene ei suuda töötamise või sotsiaalkindlustussüsteemi (pensionid, töövõimetoetus, töötutoetus vm) abil tagada endale ja oma perele piisavalt vahendeid materiaalseks toimetulekuks ja esmavajaduste rahuldamiseks. Toimetulekutoetus on olemuselt ajutine puuduse leevendamise abinõu, mida rakendatakse siis, kui muud vaesuse ja puuduse leevendamise abinõud on osutunud ebapiisavaks.

Toimetulekutoetust on õigus saada üksi elaval isikul või perekonnal, kelle kuu netosissetulek pärast eluruumi alaliste kulude mahaarvamist on alla kehtestatud toimetulekupiiri. Toimetulekupiiri kehtestamisel lähtutakse minimaalsetest tarbimiskuludest toidule, riietusele ja jalanõudele ning muudele kaupadele ja teenustele esmavajaduste rahuldamiseks. Alates 1. juunist 2022. aastal on toimetulekupiiri määr 200 eurot kuus üksi elavale inimesele või perekonna esimesele liikmele ning 160 eurot pere teisele ja igale järgnevale liikmele. Perekonna iga alaealise liikme toimetulekupiir on 240 eurot kuus.

Toimetuleku toetuse taotlemise, arvestamise, määramise ja maksmise tingimused on ära toodud sotsiaalhoolekande seaduses.

Viited

Välislingid
Sotsiaalhoolekande seadus Elektrooniline Riigi Teataja

Sotsiaalabi
Porkuni mänd

Porkuni mänd on Porkuni lähedal kasvav omäparane jändrik ja keerdkasvuline looduskaitsealune põlispuu. Ümbermõõt 3,0 m, kõrgus 9 m (2001)

Välislingid
 Porkuni mänd Keskkonnaregistris

Lääne-Viru maakond
Tapa vald
Eesti põlispuud
Kaitstavad looduse üksikobjektid
Häälestus

Häälestus on helide kõrguslik korrastus.

Häälestus jaguneb:

Relatiivne ehk suhteline häälestus
Heli algkõrguseks on kokkuleppeline kõrgus. Mõõtühikuks tsent (c). Häälestamiseks kasutatakse häälestusintervalle (oktav, kvint, terts) ja nende kaudu tuletatakse ülejäänud intervallid.

Absoluutne häälestus
Häälestamise aluseks on kokkuleppeline algkõrgus, see on 1. oktaavi la (a1). Aastal 1939 sõlmiti rahvusvahelise kokkulepe, kus valiti a1 noodi sageduseks 440 Hz. Alghelikõrguse määramiseks kasutatakse kammertooni. Teadaolev esimene kammertoon leiutati Hiinas 2700 eKr, milleks oli 23 cm bambustoru, kuhu mahtus 100 hirsitera. Sellega määrati esimese oktaavi fa (f1). Kammertooniks võib olla vile, metallhelihark või elektrooniline heligeneraator. Erinevatel aegadel on absoluutsagedused olnud erinevad.

Euroopa muusikaajaloost on tuntud 3 häälestussüsteemi:
Pythagorase ehk Lü ehk meloodiline häälestus
Mõõtintervallideks on oktav (1200c) ja looduslik puhas kvint (702c).
Harmooniline häälestus ehk naturaalne häälestus
Mõõtintervallideks oktav, looduslik puhas kvint ja suur terts (386c). Kasutati alates 16. sajandist seoses akordilise muusika arenguga.
Tempereeritud häälestus

Mõõtintervallideks oktav ja tempereeritud kvint (looduslikust puhtast kvindist väiksem umbes 2 tsendi võrra). Tempereeritud häälestus võimaldab oktaavi jaotada 12 võrdseks osaks – 12 tempereeritud pooltooniks, mille suurus on 100c (100 tsenti). Domineerivaks saab 18. sajandist seoses klahvpillide arenguga.

Vaata ka
Puhas häälestus
Võrdtempereeritud häälestus

Muusikateooria
Helikõrgus
Thera (munk)

Thera (paali keeles 'vanem') on Buddha munga (bhikkhu) austav nimetus, mis viitab targale, kes on mõistnud dhammat ja nelja tõde, on vägivallatu, kõlbeline ja tajusid ohjav, tark ja ebapuhtusest loobunud.

Mahathera on bhikkhu, kelle ordinatsioonist on möödunud üle 20 aasta.

Sanskriti tekstides on thera vasteks sthavira.

Vaata ka 

 Munk#Mungad budismis
 Munklus#Budism
 Bhikkhu
 Budism#Sangha
 Sangha

Budism
Ingrid Veidenberg

Ingrid Kasak (sündinud Veidenberg, 1995-2010 Tähismaa; sündinud 1. juulil 1968) on eesti ajakirjanik.

Ta lõpetas Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna ajakirjanduse erialal 1992. aastal.

Ta oli seltskonnaajakirja Kroonika peatoimetaja aastatel 1997–2007 ja on alates 2019. aastast praeguseni.

Tegevus ühingutes
Ta on korporatsiooni Amicitia vilistlane.

Isiklikku
Ta oli abielus ajakirjanik Inno Tähismaaga. Neil kaks poega.

Viited

Välislingid

Krister Kivi "Päev Ingrid Tähismaa elus", Eesti Naine
Priit Pullerits "Ingrid Tähismaa – kroonita kroonik", Postimees, 14 jaanuar 2006 (foto)
"Ingrid Tähismaa tantsib Anu Saagimi dublandina", Eesti Päevaleht, 12. oktoober 2006
"Viis põhjust, miks lahkus Kroonika peatoimetaja Ingrid Tähismaa", Eesti Ekspress, 5. detsember 2007 (foto)
"Ingrid Tähismaa parimad ütlemised", Eesti Ekspress, 5. detsember 2007
"Ingrid Tähismaa lahkub Kroonikast", Eesti Päevaleht, 5. detsember 2007 (foto)
"Ingrid Tähismaa: jätan Kroonika südamerahus maha", SL Õhtuleht, 8. detsember 2007 (foto)
"Meediaprintsessi hukk ehk miks lahkus Ingrid", SL Õhtuleht, 8. detsember 2007
Piret Kooli "Ingrid Tähismaa uus elu põllega ja paljajalu" / ajakiri Naised, 7. märts 2008    
Ingrid Tähismaa: Kollane press on kõiges süüdi!?, EPL, 31. oktoober 2008

Eesti ajakirjanikud
Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna vilistlased
Korporatsioon Amicitia liikmed
Sündinud 1968
Aruküla koopad

Aruküla koopad on Tartu linnas Ülejõe linnaosas Aruküla tee ääres Emajõe ürgoru vasakul nõlval mõne meetri sügavusel maapinnast liivakivis asuvad koopad.

Alates 1959. aastast on koobastik Aruküla koobaste kaitsealana looduskaitse all.

Koobastiku pindala arvatakse olevat umbes 10 ha.

Koobastiku kaardistamine algas 19. sajandi esimesel poolel, ent täpne ettekujutus koobastiku ulatusest puudub tänaseni. Siiski on 1982. aastal koostatud Aruküla koobaste skeem.

Aruküla koopad said laiemalt tuntuks 1844. aastal, kui sissevarisemise tagajärjel tekkis suur sissepääs maa-alustesse käikudesse.

Koobaste päritolu on selgusetu – arvatakse, et koopad on inimtekkelised. Nad rajati liivavõtu kohana, mis pidi kauaaegse koopauurija Ülo Heinsalu arvamuse kohaselt olema enne 1830. aastaid, või sõjaaegse peidupaigana. 

Koopad on kaunis madalad (1–1,5 m) ja paljudes kohtades sisse varisenud. Koobaste seinad, sambad ja osaliselt ka laed koosnevad valgemast ja kõvemast Devoni ladestu Aruküla lademe liivakivist kui laed, mis paiguti ulatuvad valgel liivakivil lasuvasse punasesse kergesti lõhenevasse liivakivisse, mis võib põhjustada sissevarisemisi.

Aruküla koopad on läinud teadusajalukku seoses unikaalsete kalafossiilide (Devoni väljasurnud rüükalade) leiukohana. Aastail 1834–1859 tegi koobastes väljakaevamisi Tartu ülikooli professor Hermann Asmuss. Umbes 800 koobastikust avastatud rüükala kivistist on esindatud Tartu Ülikooli geoloogiamuuseumis.

Aruküla koobastes talvitusid nahkhiired, kuid 1998. aastal alanud lahtikaevamised peletasid nad sealt minema. Lahtikaevamiste eesmärk oli rajada lastele meelelahutuskoht Päkapikumaa.

Viited

Välislingid 
 Kristel Vilbaste, Mikk Sarv: "Maa-aluse tee algus või ohvripaik?" Maaleht, 9. oktoober 2010

Eesti koopad
Ülejõe
Nikolai Alumäe

Nikolai Alumäe (sündinud Nikolai Janson; 12. september 1915 Tallinn – 27. märts 1992) oli Eesti küberneetika- ja tehnikateadlane, tehnikateaduste doktor ja Eesti Teaduste Akadeemia liige (1954).

Elukäik 
Sündis 1915 Tallinnas. Lõpetas Tallinna Tehnikumi 1933, Tallinna Polütehnilise Instituudi 1941. Aastatel 1941–1945 oli Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu teaduslik stipendiaat Tšeljabinski Põllumajanduse Mehhaniseerimise Instituudis ja Ukraina NSV Mäemehaanika Instituudis, 1945 kaitses tehnikakandidaadi väitekirja koorikute stabiilsuse alal. Aastatel 1948–1950 oli doktorantuuris NSVL TA Mehaanika Instituudis ja 1951 kaitses doktoriväitekirja koorikute teooria alal. Eesti NSV Teaduste Akadeemia liikmeks valiti Nikolai Alumäe 1954. aastal, 1965 sai ta professorikutse. 

Pärast ülikooli lõpetamist töötas Nikolai Alumäe TPI ehitusmehaanika ja -konstruktsioonide kateedri dotsendina. Alates 1948. aastast töötas ta Eesti NSV Teaduste Akadeemias. Aastatel 1948–1957 oli ta Ehituse ja Arhitektuuri Instituudi vanemteadur, 1956–1960 Energeetika Instituudi mehaanika ja rakendusmatemaatika sektori juhataja, 1960–1969 Küberneetika Instituudi direktor, 1964–1977 Teaduste Akadeemia asepresident ja 1977–1987 Küberneetika Instituudi mehaanika sektori vanemteadur-konsultant ning Teaduste Akadeemia presiidiumi liige. Aastast 1987 oli ta Eesti Teaduste Akadeemia presiidiumi nõunik.

Teadustegevus 
Nikolai Alumäe teadustöö põhisuunaks oli koorikute teooria ja sellega seotud valdkonnad – elastsete õhukeste koorikute tasakaal, stabiilsus ja dünaamika. TA Küberneetika Instituudi organiseerija ja juhina on ta tegelenud ka küberneetikaga. Lisaks tema poolt juhitud mehaanikute koolkonnale on Nikolai Alumäe oluliselt mõjutanud arvutustehnika, juhtimisteooria, süsteemanalüüsi ja arvutusmatemaatika arengut Eestis. Ta oli esimese Eestis ehitatud elektronarvuti loomise initsiaator. See oli Moskva Arvutustehnika Uurimisinstituudi projekteeritud elektronarvuti mudel M-3, mida ehitati ENSV Teaduste Akadeemia Küberneetika Instituudi jaoks tehase RET abiga aastatel 1958–1960. Töögruppi juhtis Arnold Reitsakas ja sellesse kuulusid Harri Mägi jt.

Tunnustus
1965 Eesti NSV teeneline teadlane
1970 Nõukogude Eesti preemia

Mälestuse jäädvustamine
Nikolai Alumäe medal on Eesti Teaduste Akadeemia poolt välja antav medal saavutuste eest informaatika ja tehnikateaduste alal

Isiklikku
Vend Vladimir Alumäe oli Eesti viiuldaja ja professor.

Kirjandus
Nikolai Alumäe : personaalnimestik. Tallinn, 1989
Engelbrecht, J., Kutser, M. Vaateid mehaanikale Eestis: 1918–2018. Tallinn 2019

Eesti tehnikateadlased
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
EÜS Põhjala liikmed
Eesti NSV Teaduste Akadeemia liikmed
Eesti Teaduste Akadeemia liikmed
Eesti NSV teenelised teadlased
Eestistatud nimega inimesed
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1915
Surnud 1992
Northamptonshire

Northamptonshire on krahvkond Inglismaa keskosas.

Haldusjaotus
Northamptonshire jaguneb 7 omavalitsusüksuseks: 

South Northamptonshire
Northampton
Daventry
Wellingborough
Kettering
Corby
East Northamptonshire

Välislingid 

http://www.northamptonshire.gov.uk/

Inglismaa krahvkonnad
Bournemouth

Bournemouth on linn ja tervikomavalitsus Inglismaa lõunarannikul Dorseti krahvkonnas. Asub Bourne'i jõe suudmes La Manche'i ääres Poole'i ja Christchurchi vahel.

Bournemouth kuulus algselt Hampshire'i krahvkonda, kuid liideti 1974 Dorsetiga. 1. aprillil 1997 sai linn tervikomavalitsuse staatuse.

Linna moto on Pulchritudo et salubritas ('Ilu ja puhtus'). Bournemouth on soositud puhkuseveetmise koht pika puhta ranna, pehme ja päikeselise kliima ning paljude meelelahutusvõimaluste tõttu.

Linna jalgpalliklubi AFC Bournemouth mängib Inglismaa esiliigas.

Bournemouthis on mitmete ettevõtete, näiteks McCarthy & Stone, Portman Building Society peakorterid ja JPMorgan Chase'i Euroopa peakorter.

Linnas on kunstiinstituut ja Bournemouthi Ülikool. Tuntud on Bournemouthi Sümfooniaorkester, mis asub küll naaberlinnas Poole'is. Bournemouthi Rahvusvaheline Keskus (Bournemouth International Centre) on üks suurimaid konverentsikeskusi Lõuna-Inglismaal. See on ka sisekontsertide toimumispaik. Russell-Cotes'i kunstimuuseumis on esinduslik 19. sajandi maalikunstikogu.

8 km kesklinnast kirdes asub Bournemouthi rahvusvaheline lennujaam.

Viited

Välislingid 

Ametlik koduleht
Turismiinfo
Bournemouthi Ülikooli koduleht

Suurbritannia linnad
Inglismaa tervikomavalitsused
Dorchester

Dorchester on linn (market town) Lõuna-Inglismaal, Dorseti krahvkonna ja West Dorseti ringkonna halduskeskus. Asub Frome'i jõe ääres Poole'ist 35 km lääne pool.

Linna asutasid roomlased 70. aastal Durnovaria nime all. Rooma-aegsed müürid on osaliselt säilinud tänapäevani. Roomlased ehitasid ka 13 km pikkuse akvedukti linna joogiveega varustamiseks.

Viited

Välislingid 

http://www.dorchester-tc.gov.uk/
http://www.visit-dorchester.co.uk/

Inglismaa linnad
2007. aasta Poola parlamendivalimised

2007. aasta Poola parlamendivalimised olid erakorralised valimised Poolas, mis olid tingitud Jarosław Kaczyński valitsuse lagunemisest. Valimised toimusid 21. oktoobril.

Muudatused enne valimisi
2007. aasta juulis proovisid ühineda natsionalistlikud Poola Vabariigi Enesekaitsepartei ja Poola Perede Liiga. Pärast selle ebaõnnestumist moodustas Poola Perede Liiga väiksemate parempoolsete parteidega valimisliidu Parema Vabariigi Liiga. Poola vasaktsentristlikud parteid: Demokraatlik Vasakliit, Poola Sotsiaaldemokraatia, Töölisliit ja Demokraatlik Partei moodustasid ühise sotsiaaldemokraatliku ja sotsiaalliberaalse valimisliidu Vasakpoolsed ja Demokraadid.

Valimistulemused

Märkused: 
Vasakpoolsete ja Demokraatide puhul on võrreldud valimisliidu moodustanud 4 erakonna tulemuse kogusummat 2005. aasta Poola valimistel.
Protsent kohtadest summa ei klapi 100,0-ga ümardamise tõttu

Senati kohtade jaotus
Kodanikuplatvorm – 60 (+26)
Seaduse ja Õiguse Partei – 39 (–10)
Sõltumatud – 1 (–4)

Pärast valimisi
16. novembril astus ametisse Kodanikuplatvormi ja Talurahva Partei enamusvalitsus.

Välislingid 
Poola Vabariigi Valimiskomisjoni kodulehekülg (ingliskeelne variant)

Parlamendivalimised, 2007 Poola
Poola valimised
Parlamendivalimised
Sotsiaaldemokraadid (Taani)

Sotsiaaldemokraadid (taani keeles Socialdemokraterne) on Taani tugevam vasaktsentristlik partei. Partei kuulub Sotsialistliku Internatsionaali ja Euroopa Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse.

Ajalugu
Partei asutati 1871. aastal. Partei moodustas oma esimese valitsuse pärast 1924. aasta parlamendivalimisi, kui partei võitis 36,6% kõikidest häältest. Sotsid olid tollase Thorvald Stauningi valitsuse juhtpartei. Partei oli Taani tugevam partei 1990. aastate lõpuni. Siis kaotas partei liidrirolli paremliberaalsele Venstrele.

Kaotuse põhjustas sotside juhitud Poul Nyrop Rasmusseni valitsuse maksupakett (Pinsepakken), millega tõsteti omandimaksu määrasid ja vähendati omandimaksu mahaarvamiste väärtust. 2001–2011 oli partei opositsioonis. 2005. aasta valimistel sai partei 25,8% häältest ja 47 kohta 179-st. Sellega jäädi teiseks erakonnaks Taani parlamendis (Folketingis). 2007. aasta valimistel saadi 25,5% ja 45 kohta. 2011. aasta valimistel sai partei 24,9% häältest ja 44 kohta 179-st. Sellega jäädi endiselt teiseks erakonnaks Folketingis, kuid koos teiste vasakpoolsete ja vasaktsentristlike parteidega saadi parlamendis enamus. Viimastel, 2015. aasta valimistel tõusis partei suurimaks parlamendierakonnaks saades 26,3% häältest ja 47 kohta Folketingis, kuid jäi opositsiooni, sest kodanlikud parteid moodustasid koalitsiooni.

Ideoloogia
Partei seisab Taani sotsiaaldemokraatliku heaoluriigi mudeli (taani keeles Folkehjem, eesti keeles Rahvakodu) alustalade eest.

Partei liidrid
 1871–1872 Louis Pio
 1872–1873 Carl Würtz
 1874–1875 Ernst Wilhelm Klein
 1875 – veebruar 1877 Louis Pio
 1877 veebruar – juuli 1878 Chresten Hørdum
 1878 veebruar-juuli A.C. Meyer
 1878–1879 Saxo W. Wiegell
 1880–1882 Chresten Hørdum
 1882–1910 Peter Christian Knudsen
 1910–1939 Thorvald Stauning
 1939–1955 Hans Hedtoft (Alsing Andersen oli de-facto liider aastatel 1941–1945)
 1955–1960 H. C. Hansen
 1960–1962 Viggo Kampmann
 1962–1972 Jens Otto Krag (Erling Dinesen oli de-facto liider oktoobrist 1972 1973. aasta septembrini)
 1973–1987 Anker Jørgensen
 1987–1992 Svend Auken
 1992–2002 Poul Nyrup Rasmussen
 2002–2005 Mogens Lykketoft
 2005–2015 Helle Thorning-Schmidt
 2015– Mette Frederiksen

Välislingid 
Taani sotsiaaldemokraatide kodulehe ingliskeelne versioon

Taani parteid
Lapi maakond

Lapi maakond on 1. järgu haldusüksus (maakond) Soome põhjaosas.

Asend ja suurus 

Lapi maakonna pindala on 100 367 km², millest 92 667 km² on maismaa ning 7699 km² veekogud. Maakond piirneb lõunas Põhja-Pohjanmaa maakonnaga, läänes Rootsiga, idas Venemaa Föderatsiooniga ning läänes ja põhjas Norraga.

Loodus 

Lapimaa suurim järv on Inari järv ning kõrgeim koht on Halti.

Maakonnas asub üheksa rahvusparki: Põhjalahe rahvuspark, Lemmenjoki rahvuspark, Oulanka rahvuspark, Pallas-Yllästunturi rahvuspark, Pyhä-Luosto rahvuspark, Riisitunturi rahvuspark, Salla, Syöte rahvuspark ja Urho Kekkoneni rahvuspark.

Ajalugu 

Pärast Talvesõda alanud vaherahu perioodil ning Jätkusõja alguses lubas Soome valitsus Natsi-Saksamaal operatsiooni Barbarossa raames paigutada oma vägesid Lapimaale. Kui Soome tegi pärast Jätkusõda Nõukogude Liiduga rahulepingu, nõudis viimane, et Soome sunniks Natsi-Saksamaa väed oma pinnalt lahkuma. Selle tagajärjel puhkes Lapi sõda, mille ajal evakueeriti enamus Lapimaa tsiviilisikuid. Norrasse taganevad Saksa väed kasutasid põletatud maa taktikat ning see põhjustas läänile suuri purustusi.

Pärast Teist maailmasõda oli Lapi maakond kaotanud Petsamo valla ja osaliselt Salla valla, mis liideti Nõukogude Liiduga. Järgnevatel aastakümnetel ehitati piirkond uuesti üles, industrialiseeriti ning tekkis ka kiire majanduskasv. Piirkonda asutati suured hüdroelektrijaamad ja kaevandused ning sõjas purustatud linnad, teed ja sillad ehitati uuesti üles. Lapimaa lääni majandus hakkas alla käima 20. sajandi lõpus. Kaevandused ja tehased läksid kahjumisse ja rahvastik hakkas kahanema.

Soomes kaotati läänid 1. jaanuaril 2010 ja Lapimaa läänist sai Lapi maakond.

Rahvastik 
Lapimaal elab vaid 3,6% kogu riigi elanikkonnast. Tegu on kõige hõredamalt rahvastatud piirkonnaga Soomes. Maakonnas on laialdasi püsiasustuseta alasid, eriti põhja- ja idaosas. Kõige tihedamalt on asustatud Rovaniemi ümbrus ja Kemi-Tornio piirkond. 2009. aasta lõpus pidas Lapi maakonna elanikest 97,45% emakeeleks soome keelt, 0,8% saami keelt, 0,38% vene keelt ja 0,18% rootsi keelt.

Lapi maakonna rahvaarv on vähenenud alates 1990. aastast.

Haldusjaotus 

Maakonnas on 21 kohalikku omavalitsust, sealhulgas 4 linna.

Endised vallad 

 Alatornio vald
 Karunki vald
 Kemijärvi vald
 Petsamo vald
 Rovaniemi vald

Viited

Välislingid 

Soome maakonnad
Christopher Reeve

Christopher D'Olier Reeve (25. september 1952 New York, New Yorgi osariik – 10. oktoober 2004 Mount Kisco, New Yorgi osariik) oli USA filminäitleja, režissöör, produtsent ja stsenarist, tuntud eelkõige Supermani osatäitjana 4 filmis. Samuti on ta osalenud nii seebiooperis kui ka Broadwayl.

Ta tegeles purjetamise, sukeldumise, suusatamise, lendamise, surfamise, jalgrattasõidu, purilennu, mägironimise, pesapalli, tennise ja ratsutamisega. 1995. aastal jäi ta aga hobuse seljast kukkudes kaelast altpoolt halvatuks.

Filmograafia
"Gray Lady Down" (1978)
"Superman: The Movie" (1978)
"Somewhere in Time" (1980)
"Superman II" (1980)
"Deathtrap" (1982)
"Monsignor" (1982)
"Superman III" (1983)
"The Bostonians" (1984)
"The Aviator" (1985)
"Street Smart" (1987)
"Superman IV: The Quest for Peace" (1987)
"Switching Channels" (1988)
"Noises Off" (1992)
"The Remains of the Day" (1993)
"Speechless" (1994)
"Village of the Damned" (1995)
"Above Suspicion" (1995)
"Without Pity: A Film About Abilities" (jutustaja; 1996)
"A Step Toward Tomorrow" (1996)
"Rear Window" (1998)
"Everyone's Hero" (režissöör, tegevtoimetaja; 2006)
"Superman II: The Richard Donner Cut" (2006)

Ameerika Ühendriikide filminäitlejad
Sündinud 1952
Surnud 2004
Meißeni markkrahvkond

Meißeni markkrahvkond (saksa keeles Markgrafschaft Meißen) oli keskaegne vürstiriik Püha Rooma riigi koosseisus tänapäeva Saksimaa alal. 

Meißeni markkrahvkond loodi aastal 965 Saksa-Rooma  Saksa-Rooma keiser Otto I poolt lääneslaavlastee alale. Aastast 1089 kuulus Wettinite pärusvalduste hulka. 

Tüüringi maakrahvkonda valitsenud Wettini Meißeni markkrahv Friedrich IV, päris pärast Askaania dünastia väljasuremist  Saksi-Wittenbergi valdused 1423. aastal keskusega Wittenbergis, saades seega üheks Saksa-Rooma riigi kuurvürstiks. Keiser  Sigismund andis Wettinist Meißeni markkrahvile ja Tüüringi maakrahvile Friedrich IV-le, kellest sai seeläbi Saksimaa kuurvürst Friedrich I Sõjakas.

Pärast Meißeni markkrahv Friedrich IV surma aastal 1440 läks Tüüringi tema vennapojale, Saksimaa kuurvürstile Friedrich II-le, pärimiskonflikt tema venna Wilhelm III-ga viis 1445. aasta Altenburgi jagamise ja Saksi vennatapusõjani Wettini maade pärast. Tüüringi maad läksid Wilhelm III-le, ja kui ta aastal 1482 lastetuna suri, kuurvürst Ernstile, kes pärides maakrahvkonna ühendades Wettini maad oma võimu alla.

Vaata ka
Ernestiinide hertsogkonnad

Saksimaa ajalugu
Saksa-Rooma riigi valdused
Perth (Šotimaa)

Perth (gaeli keeles Peairt) on linn Šotimaa keskosas Tay jõe ääres. Ta kujunes varasel keskajal rajatud kuningate kindluslinnast. Perth on Perth and Kinrossi piirkonna keskus.

Vaata ka 
 Perthi leping

Välislingid 

 Linna koduleht

Šotimaa linnad
Batman (film 1966)

"Batman" on 1966. aasta USA mängufilm, esimene täispikk film Batmanist.

Süžee

Osatäitjad
Adam West (Batman / Bruce Wayne)
Burt Ward (Robin / Dick Grayson)
Cesar Romero (jokker)
Frank Gorshin (Mõistataja / Edward Nygma)
Burgess Meredith (Pingviin / Oswald Chesterfield Cobblepot)
Lee Meriwether (Kassnaine / Miss Kitka)
Alan Napier (Alfred Pennyworth)
Neil Hamilton (komissar Gordon)
Stafford Repp (pealik O'Hara)
Madge Blake (tädi Harriet)
Reginald Denny (kommodor Schmidlapp)
Milton Frome (viitseadmiral Fangschleister)
Gil Perkins (Bluebeard)
Dick Crockett (Morgan)
George Sawaya (Quetch)
William Dozier (tunnustamata jutustaja)

Ameerika Ühendriikide filmid
1966. aasta filmid
Batman
Põllküla juga

Põllküla juga (ka Raja juga) asub Harjumaal Lääne-Harju vallas Kersalu külas. Juga jääb Kloogaranna–Paldiski maantee lähedale. Juga on üks kolmest Pakri poolsaare väikejoast (teised on Valli ja Kersalu juga).

Juga on 2,5 meetri kõrgune, toitudes Põllküla ojast. Oja on kuivadel perioodidel sageli veevaene.

Eesti joad 
Lääne-Harju vald
Põrniklased

Põrniklased (Scarabaeidae) on putukate sugukond mardikaliste seltsist. 

Eestis leidub üle 70 liigi põrniklasi. Tuntumad neist on puude ja rohttaimede juuri kahjustavate vastsetega harilik maipõrnikas, õitel sageli kohatav kuldpõrnikas (Cetonia aurata), metallpõrnikas ja ninasarvikpõrnikas. Aedades on tavalise kahjurina tuntud aiapõrnikas (Phyllopertha horticola).

Põrniklased on mitmesuguse suurusega (2–41 mm), jässakad, lameljate tundlatega mardikad. Paljudel on pea eesosa sahataoliselt laienenud. Jalad on võimsad, sääred ja reied on laienenud ning ogadega varustatud. Peale ronimise on sellistel jalgadel ka kaevamise funktsioon. Põrnikad peavad vähemalt mõnel eluperioodil mullas endale käike rajama. Mõni veedab pea kogu elu kõdus. Ronimiseks kasutavad nad võrdlemisi väikeseid käppasid ja küüniseid. Mullas elavad põrniklased on enamasti tumedad, isegi süsimustad. Õitel toituvad põrnikad on värvikamad. 

Valmikud toituvad peamiselt taimede lehtedest ja õitest, lendavad enamasti juunis-juulis. Põrniklaste vastsed on valged, paksud, kõvera kehaga tõugud ehk konud, kes elavad mullas, kõdupuidus ja sõnnikus, mõned isegi sipelgapesades. Sitikate valmikud ja vastsed elavad mullas või sõnnikus ja toituvad peamiselt loomade väljaheidetest. Teiste põrniklaste valmikute menüüsse kuuluvad ka taimede maapealsed osad – noored võrsed, lehed ja õied. Nende vastsed elavad mullas ja toituvad kõdust, huumusest ja taimede juurtest. Põrniklaste areng kestab sageli mitu aastat.

Eesti põrniklasi 
Aegialia arenaria
Aegialia sabuleti 
Amphimallon solstitiale juunipõrnikas
Anomala dubia juulipõrnikas
Aphodius depressus keskmine roojasitikas 
Aphodius fimetarius puna-roojasitikas 
Aphodius fossor suur-roojasitikas 
Aphodius rufipes punajalg-roojasitikas 
Caccobius schreberi 
Cetonia aurata kuldpõrnikas 
Copris lunaris sarviksitikas 
Heptaulacus sus 
Heptaulacus testudinarius
Heptaulacus villosus 
Liocola marmorata metallpõrnikas 
Melolontha hippocastani harilik maipõrnikas
Melolontha melolontha lõuna-maipõrnikas
Onthophagus fracticornis
Onthophagus gibbulus suur-nukitssitikas
Onthophagus nuchicornis 
Oryctes nasicornis ninasarvikpõrnikas 
Oxyomus sylvestris 
Oxythyrea funesta täpikpõrnikas 
Phyllopertha horticola aiapõrnikas
Potosia cuprea vaskpõrnikas 
Psammodius sulcicollis 
Serica brunnea punapõrnikas 
Sinodendron cylindricum silinderpõrnikas 
Trichius fasciatus karuspõrnikas
jpt

Galerii
Kersalu joastik

Kersalu joastik (ka Vanaaseme joastik) asub Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Kersalu külas. Joastik jääb Kloogaranna–Paldiski maantee lähedale. See on üks kolmest Pakri poolsaare väikejoast. Kersalu joastiku lähedal asuvad Põllküla juga ja Valli juga.

Joastiku kõrgeima astangu kõrgus on 3,5 meetrit, teised astangud on madalamad kui 0,5 meetrit.Astanguid on kaheksa, kokku on joastiku kogukõrgus kuus meetrit. Joastik on kuival perioodil sageli veevaene.

Vaata ka
Eesti jugade loend

Viited 

Eesti joad
Lääne-Harju vald
Helisüsteem

Helisüsteem on muusikas erinevate ajastute ja kultuuride heliridades kasutust leidvate kindla kõrgusega muusikaliste helide potentsiaalne hulk.

Oktaviekvivalentsi korral võib helisüsteemist rääkida kui oktavi potentsiaalsest jaotamisest heliklassideks.

Didymose "loomulik helisüsteem" määratles oktavi piires 197 heliklassi.

Võrdtempereeritud häälestuse puhul jaotatakse oktav 12 võrdseks osaks: võrdtempereeritud pooltooniks. Seoses elektroonilise muusika arenguga on võrdtempereeritud pooltooni suhtelise ühikuna võetud kasutusele tsent (1 võrdtempereeritud pooltoon = 100 tsenti). 

Helikõrgus
Derrick Atkins

Mitte segi ajada Derrick Adkinsiga

Derrick Atkins (sündinud 5. jaanuaril 1984) on Bahama kergejõustiklane (100 m, 200 m).

Saavutused

Maailmameistrivõistlustel 

Ōsaka 2007
hõbemedal 100 m 9,91

Isiklikud rekordid

Välislingid 
Derrick Atkins IAAF-i koduleheküljel

Bahama sprinterid
Sündinud 1984
Unbelievable (Sarah Connori album)

"Unbelievable" on Saksa laulja ja laulukirjutaja Sarah Connori teine sooloalbum. See ilmus 30. septembril 2002.

Lood

Välislingid 
 SarahConnor.com  — Sarah Connori ametlik kodulehekülg

Sarah Connori albumid
2002. aasta albumid
2002. aasta muusikas
Marie-Adélaïde (Savoia printsess)

Marie-Adélaïde (Maria Adelaide; 6. detsember 1685 – 12. veebruar 1712) oli Savoia hertsogi Vittorio Amedeo II ja Orléansi Anne Marie tütar.

Abielu ja lapsed
7. detsembril 1697 abiellus Marie Adélaide Burgundia hertsog Louisiga, kes oli Prantsuse troonijärjekorras oma vanaisa Louis XIV järel teisel kohal. Kuigi abielu oli poliitiline, armusid abikaasad teineteisesse.

Lapsed
Louis (1704–1705), Bretagne'i hertsog
Louis (1707–1712), dofään ehk Prantsuse kroonprints
Louis XV (1710–1774)

Elu lõpuaastad
14. aprillil 1711 pärast Louis XIV surma sai Louis'st dofään, kuid abikaasad surid 1712. aasta alguses punetistesse. Samal aastal suri punetistesse ka nende teine poeg ning troonile tõusis kolmas poeg.

Sündinud 1685
Surnud 1712
Eesti hiidrahnude loend

Siin on loetletud Eesti hiidrahne. Nimekiri ei ole täielik. Eestis on kokku ligi 100 hiidrahnu.

Hiidrahnud on järjestatud maapealse osa ruumala järgi. Välja on jäetud veealune Toodrikivi. Teiste näitajate järgi saab hiidrahne järjestada antud näitaja kõrval paiknevale kastile klõpsates.

Vaata ka 

Eesti rändrahnude loend
Eestimaa suured kivid

 
Hiidrahnude loend
Eesti looduse loendid