Harpe

Harpe, varem Harp (vene keeles Гарпе) oli Eestimaalt pärit literaadi- ja aadlisuguvõsa. Tänapäeval elavad suguvõsa liikmed Ameerika Ühendriikides, Kanadas, Saksamaal, Soomes ja Tšiilis.

Ajalugu

Päritolu küsimus
Harpede päritolu on jäänud ebaselgeks. Esimesi teateid nende kohta on 18. sajandi algusest, mil Eestimaal elas mõisainspektor Otto Wilhelm Harpe (Harp) (1676−1739). Ühe arvamuse kohaselt olid Harped pärit Lõuna-Prantsusmaalt, kus nad kandsid nime de la Harpe. Pärast Nantes'i edikti (1598) rändas suguvõsa Šveitsi, kust üks haru siirdus Preisimaale, teine aga Rootsi kaudu Eestimaale.

Harped rüütelkonna matriklis
1809. aasta 10. märtsil (vkj) võeti Kaalepi mõisnik Karl Johann von Harpe (1752−1814) ja Wilhelm Christian von Harpe (1754−1837) Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse. 24. novembril (vkj) 1848 immatrikuleeriti kindralmajor August Wilhelm Theodor von Harpe (1767−1815) järeltulijad.

Suguvõsa liikmeid

Wilhelm Christian Harpe (1723−1767), Tallinna Toomkoguduse ülempastor, Eestimaa konsistooriumi assessor, mõisaomanik
Carl Gottschalck Harpe (1732−1815), Tallinna rae  justiitsbürgermeister, mõisavaldaja
Otto Gottlieb Harpe (1738−1796), Kadrina Katariina koguduse pastor, mõisaomanik
Wilhelm Christian von Harpe (1754−1837), õuenõunik, Eestimaa rüütelkonna maanõunik, [mõisaomanik
August Wilhelm Theodor von Harpe (1767−1815), Venemaa keisririigi sõjaväelane (kindralmajor)
Alexander von Harpe (1802−1869), kreisisaadik, meeskohtunik, Tallinna toomkooli kuraator, Äntu mõisa omanik
Richard Theodor von Harpe (1832–1889), Venemaa keisririigi sõjaväelane (staabikapten), Äntu mõisa omanik
Ferdinand Walther von Harpe (1877–1953), Äntu mõisa omanik
Carl Wilhelm Heinrich von Harpe (1804−1867), kreisisaadik, Eestimaa rüütelkonna maanõunik, mõisaomanik
Bruno Rudolf von Harpe (1875−1941), filosoofiadoktor, keemik
Richard Wilhelm von Harpe (1917−1945), Saksa Riigi Kriegsmarine kaptenleitnant, allveelaeva U129 ja U3519 komandör
Thure von Harpe (1941−2012), loodusteaduse doktor
Michael Eugen von Harpe (sündinud 1943), õigusteaduse assessor, Maailmapanga täitevdirektor
Anke Irene Hörschler (sündinud von Harpe) (sündinud 1970), loodusteaduse doktor

Harpe suguvõsa mõisavaldused

Eestimaa:
Aavere (Afer) (1836−1902), Albu (Alp) (1912−1919, jäänukmõis 1919−1939), Araski (Arraska) (1840−1842 pandi-, 1842−1919 pärusvaldus), Haabersti (Habers) (XIX sajandil, rendivaldus), Harku (Hark) (1912−1919), Järvakandi (Jerwakant) (1911−1919), Kaalepi (Kaulep) (1788−1870), Kaarma (Kaarmann) (1803−1807 pandi-, 1807−1874 pärusvaldus), Koonu (Kono) (1804−1821 pandi-, 1821−1832 pärusvaldus), Korba (Korba) (kuni 1919), Lagedi (Laakt) (1916−1919, jäänukmõis 1919−1939), Lammasküla (Lammasküll) (enne 1900−1904), Lehtmetsa (Lechtmetz) (kuni 1910), Mäeküla (Mehheküll) (1825−? pandi-, ?−1833 pärusvaldus), Ohtu (Ocht) (u 1726−1775), Põdrangu (Pöddrang) (1840−1870 pandi-, 1870−1919 pärusvaldus), Salla (Sall) (1868−1919), Tamsalu (Tamsal) (1843−1858), Undla (Undel) (1777−1791, pandivaldus), Varmasaare (Warmesaar) (1825−1833, pandivaldus), Viisu (Wieso) (1824−1919, jäänukmõis 1919−1939), Äntu (Engdes) (1833−1842 pandi-, 1842−1919 pärusvaldus, 1919−1939 jäänukmõis)
Posen:
Pappeln (1940ndad), Rohrschütz (1940ndad), Stanau (1940ndad)
Wartheland:
Lenzing (1940ndad), Schalkau (1940ndad), Scheringen (1940ndad), Stefansdorf (1940ndad), Witkowitz (1940ndad)

Viited

Kirjandus
Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil: Estland. Bd III. Görlitz, 1930. Lk 112–120 .
Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Neue Folge. Bd V. Hamburg: 2015. Lk 231-290.

Välislingid
Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust

Aadlisuguvõsad
Eestimaa aadlisuguvõsad
Liivimaa aadlisuguvõsad