joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Abiminister

Abiminister on valitsuskabineti liikmest ministrit abistav kõrgem riigiametnik. Sageli kureerib abiminister laiema vastutusalaga ministeeriumis ühte kitsamat valdkonda.

Abiministrid Eestis

Abiministri ametikohad seadustati muudatustega Vabariigi Valitsuse seaduses 2003. aasta juulist.

Abiministri ülesandeks oli juhtida ministrilt saadud volituste piires ministeeriumi valitsemisalasse kuuluvates küsimustes poliitika kujundamisega tegelevaid struktuuriüksusi, korraldada ministeeriumi valitsemisalasse kuuluvaid küsimusi ja täita muid ministri antud ülesandeid.

Abiministri ametikoht kuulus ministeeriumi koosseisu, abiministrid olid avalikud teenistujad avaliku teenistuse seaduse mõttes. Igas ministeeriumis võis samal ajal olla vaid üks abiminister. Abiministri nimetas ametisse Vabariigi Valitsus oma korraldusega ministeeriumi juhtiva ministri ettepanekul. Sarnaselt võis abiministrit ka teenistusest vabastada. Abiministri volitused lõppesid vastava ministri või kogu Vabariigi Valitsuse volituste lõppemisel.

Esimese abiministrina määrati 8. oktoobrist 2003 sotsiaalministeeriumi abiministri ametisse Külvar Mand. Viimasena tegutses abiministri ametis keskkonnaministeeriumi abiminister Rita Annus, kes vabastati ametist 2008. aasta juunis. Peale teda uusi abiministreid ametisse ei määratud. Abiministri ametikohti reguleerinud sätted Vabariigi Valitsuse seaduses tunnistati kehtetuks 1. juulist 2014.

Eestis abiministrina tegutsenud isikud
Külvar Mand, sotsiaalministeeriumi abiminister 8. oktoober 2003 – 13. aprill 2005
Olavi Tammemäe, keskkonnaministeeriumi abiminister 1. jaanuar 2004 – 5. aprill 2007
Peeter Laasik, sotsiaalministeeriumi abiminister 5. mai 2005 – 5. aprill 2007
Erkki Piisang, haridus- ja teadusministeeriumi abiminister 9. mai 2005 – 5. aprill 2007
Tea Varrak, rahandusministeeriumi abiminister 5. september 2005 – 26. jaanuar 2006
Rain Vändre, põllumajandusministeeriumi abiminister 15. mai 2006 – 5. aprill 2007
Siim Valmar Kiisler, majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumi abiminister 1. mai 2007 – 22. jaanuar 2008
Rita Annus, keskkonnaministeeriumi abiminister 18. juuni 2007 – 20. juuni 2008

Viited

Ametnikud
Estonia mäetipp

Estonia mäetipp on 6211 m kõrgune mägi Pamiiris Taga-Alai ahelikus. 

Mäetipu vallutasid esimest korda 1960. aastal Eesti mägironijad, teiste seas Peeter Varep, Heino Paltser ja Hillar Kaal. See oli eestlaste esimene tõus üle 6000 m kõrgusele mäetipule.

1990. aastal tõusis Tõivo Sarmeti juhtimisel Estonia ja Lenini mäetippu 5 inimest.

22. augustil 2018 tõusis Eesti Vabariigi 100. sünnipäeva puhul mäetippu ekspeditsiooni Raivo Plumeri juhtimisel. Kaheteistkümnest mägironijast jõudsid tippu kümme ja kaks jäid madalamale laagrisse.

Vaata ka
J. F. Parroti mäetipp
Tallinna mäetipp
Tartu ülikool 350

Viited

Välislingid
 Priit Simson, EPL Estonia mäetipu vallutamisest Pamiiris möödub 45 aastat, epl.delfi.ee, 30. juuli 2005 
 Agaate Antson, Eesti mägironijad plaanivad üle 28 aasta taas Estonia nimelist mäetippu vallutama minna, postimees.ee, 19. märts 2018
 Estonia mäetipu ekspeditsioon 2018, Sündmuste sari: EV 100 Juubelimatkad, Estonia mäetipu ekspeditsioon 2018 on Eesti Matkaliidu liikmesorganisatsiooni Mägiekspeditsioonide klubi kingitus Eesti Vabariigile 20. augusti ajal. 7. august 2018 - 27. august 2018

Tadžikistani mäed
Kuuetuhandelised
Martin Amis

Martin Louis Amis (sündinud 25. augustil 1949 Swanseas) on inglise kirjanik.  

Tema tuntuimad teosed on "Money" (1984) ja "London Fields" (1989). 

Amise teoste keskseks teemaks on liialdus hiliskapitalistlikust lääne ühiskonnast, mille absurdsust väljendab ta satiiriliselt grotesksete karikatuuride kaudu. Ajakiri The New York Times Magazine on teda nimetanud "uue ebameeldivuse" meistriks. 

Inspiratsiooni on Amis ammutanud teiste tuntud kirjanike, näiteks Saul Bellowi, Vladimir Nabokovi, James Joyce'i ja ka oma isa Kingsley Amisi töödest. 

Amis ise on aga oma loominguga mõjutanud paljusid 20. sajandi lõpu ja 21. sajandi alguse kirjanikke, nende hulgas ka Will Selfi ja Zadie Smithi.

Elulugu 
Martin Amis sündis Walesis Swansea linnas. Tema isa on tuntud inglise kirjanik Sir Kingsley Amis ja ema Hilary Bardwell. Tal on vanem vend Philip ja oli noorem õde Sally, kes suri 2000. aastal. Amisi vanemad lahutasid, kui poeg oli vaid 12-aastane. 

15-aastasena sai Martin Louis Amis rolli Richard Hughesi filmis "A High Wind in Jamaica", kus ta mängis John Thorntot. 

Amis luges vaid koomikseid, kuni kasuema talle Jane Austeni loomingut tutvustas. Austenit on Amis ka oma esimeseks eeskujuks nimetanud. 

Martin Amis on lõpetanud Oxfordi Exteteri kolledži.

Karjäär 
Amise esimene teos "The Rachel Papers" (1975), mis on kirjutatud tema perekodus Põhja-Londonis, sai Somerset Maughami auhinna. Raamat räägib loo taibuka, kuid egoistliku teismelise ja tema tüdruksõbra aastast enne ülikooli minekut. Raamatust on tehtud ka kultusfilm, mis ei saanud kuigi edukaks. 

Lisaks on ta käsikirja kirjutanud filmile "Saturn 3".

Martin Amise kuulsaimad teosed on "Money", "London Fields" ja "The Information", millele viidatakse ka kui Londoni triloogiale. Raamatutel on süžee poolest väga vähe ühist, kuid kõik kolm jutustavad keskealistest meestest, kes avastavad 20. sajandi lõpu räpast ja liiderlikku post-apokalüptilist Suurbritanniat. Raamatute peategelased on tõelised antikangelased. 

Amis on avaldanud ka kaks lühijuttude kogumikku: "Einstein's Monsters" ja "Heavy Water".

Martin Amist võib tihti näha ja kuulda meedias, kus ta osaleb diskussioonides ja debattidel. Samuti kirjutab ta ajaleheartikleid ja raamatuarvustusi.

Valik teoseid 
 "Racheli kütkes" ("The Rachel Papers" 1973, eesti keeles 2011)
 "Surnud lapsed" ("Dead Babies" 1975, eesti keeles 2000)
 "Success" (1978)
 "Other People" (1981)
 "Money" (1984)
 "London Fields" (1989)
 "Time's Arrow: Or the Nature of the Offence" (1991)
 "The Information" (1995)
 "Night Train" (1997)

Viited 

Suurbritannia kirjanikud
Sündinud 1949
1985. aasta Tillanderi juveelipoe rööv

1985. aasta Tillanderi juveelipoe rööv oli 17. aprillil 1985 Soomes Helsingi kesklinnas Aleksanterinkatu tänaval Tillanderi juveelipoes toime pandud relvastatud rööv. Röövitud ehete väärtus oli umbes 1,4 miljonit Soome marka. Röövi panid toime Alex Lepajõe ja Raivo Roosna.

Päev hiljem röövisid samad mehed Helsingi Osakepankki Käpylä kontorist 100 000 Soome marka. Kolme päeva pärast Lepajõe ja Roosna vahistati. Röövitud ehteid ei leitud.

Tillanderi kullassepaäri juhtivtöötajad lahkusid omal soovil töölt mõne kuu jooksul pärast röövi. Lepajõele ja Roosnale mõisteti ligi kaheksa-aastane vanglakaristus. Lepajõe vabanes vanglast ennetähtaegselt 1989. aastal ning Rootsi Norrköpingi vanglasse karistust kandma läinud Roosna põgenes sealt 1989. aastal.

2017. aastal valmis eestlaste Läände põgenemise ning toimepandud röövide ainetel tehtud Eesti-Soome-Läti mängufilm "Sangarid".

Viited

Välislingid 
 Tarmo Michelson, Kummipaadiga NSV Liidust pagemine tegi poistest sangarid, Õhtuleht, 18. mai 2001
 Retro 1985: Keitä olivatkaan Roosna ja Lepajoe, nuo aikansa julkkikset?, mtv.fi, 25. detsember 2014

1985
Kuriteod
Homeless Bob Production

Homeless Bob Production on 2006 Veiko Õunpuu asutatud Eesti filmitootmisettevõte. Ettevõte on teinud mängu- ja dokumentaalfilme.

Filmograafia
2007 "Sügisball"
2009 "Püha Tõnu kiusamine"
2013 "Free Range / Ballaad maailma heakskiitmisest"
2017 "November"

Viited

Välislingid

Eesti filmistuudiod
Umberto Productions

Umberto Productions on 1997 asutatud Eesti filmitootmisettevõte. Ettevõte on muu hulgas teinud dokumentaalfilme.

Filmograafia
2009 "Palusalu"
2012 "Sinine Kõrb"
2014 "Ballettmeister"
2015 "Englas. Vana soldat"
2016 "Ühe unistuse maja"
2019 "Mees muinasjutust. Toomas Edur"

Viited

Välislingid

Eesti filmistuudiod
Dramaturgia (sotsioloogia)

Dramaturgia on sotsiaalne käitumine, mis on valitud vastavalt näitleja kujutlusele sellest, millisena võib publik teda antud olukorras näha. Lisaks Erving Goffmanile on seda mõistet kasutatud teiste hulgas ka Jürgen Habermas ja Harold Garfinkel.

Dramaturgia on sotsioloogilises perspektiivis käitumismeetod, mida kasutab indiviid enda igapäevases sotsiaalses elus. Esimest korda võeti sotsioloogias kasutusele teatrist laenatud termin tänu Erving Goffmanile, kes avaldas 1959. aastal teatrisotsioloogiat käsitleva raamatu "The Presentation of Self in Everyday Life" (eesti keeles 'Enda igapäevane esitlemine teistele isikutele'). Varem oli Goffman kasutanud dramaturgilist sotsioloogia teooriat juba 1945. aastal, siis põhinesid tema ideed suuresti Shakespeare'i kirjutatud teostel.

Siiski pole Goffmann ainuke, kes on kasutanud enda teostes dramaturgia teooriat. Sellest on kirjutanud ka Burke, kuid mõlema teadlase käsitletud teooriates leidub erinevusi. Näiteks tugineb Burke´i teooria pigem reaalsele elule, sest Burke´i jaoks näib kõik dramaturgiaga seonduv tulenevat päris elust. Goffmann näeb teatrit pigem kui metafoori. Tema sõnul kujutleme me ennast ette lavastajatena, kes liiguvad ringi teatris (ehk igapäeva elus) ja seda analüüsides teeme me ka nii öelda dramaturgilist analüüsi, sest vaatleme pidevalt teiste inimeste sotsiaalset käitumist (ehk vaatleme teatris näitlejate käitumist). Indiviide ühiskonnas vaadeldes hakkame me ka enda käitumist vastavalt lavale (ehk situatsioonile) teadlikult muutma.
Dramaturgia teooria sotsioloogias on kogum inimese käitumise variantidest erineval ajal, kohas ja publiku ees. Goffmani teooria järgi käitub inimene teadlikult vastavalt sellele, millise publiku ees tal esineda palutakse. Goffmani sõnul hakkab indiviid oma käitumist muutma vastavalt keskkonnale. Ta esitleb end täpselt sellisena nagu see talle antud kohas kõige soodsam on ja nii näitab ta teadlikult enda kultuurilisi väärtuseid, norme ning uskumusi. Antud esitlus on aga inimese poolt hoolega valitud, mistõttu näeb publik näitlejat ehk indiviidi sellisena nagu ta soovib, et teda nähtaks, sest niinimetatud näitleja on teadlik enda lavast.

Sotsioloogia
Teater
Sille Kapper

Sille Kapper (sündinud 17. juunil 1968) on eesti rahvatantsujuht. Ta omandas esimesena Eestis rahvatantsualase doktorikraadi.

Elulugu
Sille Kapper õppis aastatel 1986–1991  Tallinna Pedagoogilises Instituudis kultuuritöö metoodikat ja tantsujuhtimist. Ta kaitses 2006. aastal Tallinna Ülikooli Kunstide Instituudis koreograaf-lavastajana magistrikraadi ja 2013. aastal  TLÜ Eesti Humanitaarinstituudis kultuuriuuringute alal doktorikraadi. Kapperi doktoritöö kandis pealkirja "Muutuv pärimustants: kontseptsioonid ja realisatsioonid Eestis 2008–2013", töö juhendajaks oli Marju Kõivupuu. Sille Kapper on avaldanud rahvatantsu teemal enam kui 40 teaduslikku publikatsiooni.

Kapper alustas 1990. aastal kunstilise juhi assistendina ja tantsuõpetajana tööd rahvakunstiseltsis Leigarid. 2014. aastast on ta Leigarite kunstiline juht.

Viited

Eesti tantsupedagoogid
Eesti tantsujuhid
Sündinud 1968
Andrei Karlov

Andrei Karlov (vene keeles Андрей Геннадьевич Карлов, Andrei Gennadjevitš Karlov; 4. veebruar 1954 Moskva – 19. detsember 2016 Ankara) oli Venemaa diplomaat. Ta oli aastatel 2013–2016 (kuni surmani) Venemaa suursaadik Türgis. Ta mõrvasid Ankaras kaasaegse kunsti keskuses toimunud näituse avamisel terroristid.

Ta omandas kõrghariduse Moskva Riiklikus Rahvusvaheliste Suhete Instituudis, mille lõpetas 1976. aastal. Hiljem täiendas end Nõukogude Liidu Välisministeeriumi Diplomaatia Akadeemias, mille lõpetas 1992. aastal.

1976. aastast diplomaatilises teenistuses. Aastatel 1976–2008 mitmesugustel ametikohtadel Venemaa välisministeeriumi keskaparaadis ja välismaal. 9. juulist 2001 kuni 20. detsembrini 2006 Venemaa Föderatsiooni erakorraline ja täievoliline saadik Korea Rahvademokraatlikus Vabariigis. Aastatel 2007–2009 Venemaa VM Konsulaarosakonna direktori asetäitja. 26. jaanuarist 2009 kuni 12. juulini 2013 Venemaa VM Konsulaarosakonna direktor. 12. juulist 2013 kuni 19. detsembrini 2016 Venemaa Föderatsiooni erakorraline ja täievoliline saadik Türgi Vabariigis.

Isiklikku 
Andrei Karlov oli abielus ja täiskasvanud poja isa.

Välislingid 
 Fotod ja videod: Ankaras lasi ründaja maha Venemaa suursaadiku

Venemaa suursaadikud
Sündinud 1954
Surnud 2016
Pfalz-Neuburg

Pfalz-Neuburg (saksa: Herzogtum Pfalz-Neuburg) oli Saksa-Rooma riigi osariik, mis asutati aastal 1505 Wittelsbachide haru poolt. Selle pealinn oli Neuburg an der Donau. Selle pindala oli umbes 2750 km² ja rahvaarv umbes 100 000.

Ajalugu 

Pfalz-Neuburgi hertsogkond loodi aastal 1505 Landshuti pärilussõja tulemusena ja eksisteeris aastani 1799 või 1808. Pärast niinimetatud Kölner Spruchi (Kölni lahendit) loodi territooriumitest Doonaust põhjas hertsogkond Ruprecht von der Pfalz poegadele Ottheinrichile ja Philippile. Kuni nad alaealised olid, valitses hertsogkonda kuni oma surmani aastal 1508 nende vanaisa, kuurvürst Philipp, talle järgnes kuurvürst Friedrich II. Aastal 1557 loovutas Ottheinrich oma hertsogkonna (niinimetatud Noorema Pfalzi) Zweibrückeni pfaltskrahv Wolfgangile. Wolfgangi vanim poeg Philipp Ludwig asutas aastal 1569 Pfalz-Zweibrücken-Neuburgi vanema liini, millest aastal 1614 eraldati Pfalz-Sulzbachi liin.

Pfalz-Neuburg ühines aastal 1608 Protestantliku Uniooniga. Aastal 1800 tungis hertsogkonda Prantsusmaa ja 26. juunil 1800 võitlesid Habsburgide, Württembergi ja Baieri armeed siin lahingus. Pärast peaaegu päevapikkust lahingut koalitsiooniarmeed taandusid. Prantslased okupeerisid Neuburgi ja kindral Ney rajas lossi oma peakorteri.

Pfalz-Neuburgi hertsogkond kaotati aastal 1808. Baieri jaotamisega aastal 1837 ühines Pfalz-Neuburg Švaabimaaga, kuid sai 1970. aastatel Ülem-Baieri osaks.

Pfalz-Neuburgi hertsogid 

 Kaks venda, esialgu Friedrich II regentvalitsus
 Ottheinrich, 1505–59 (Pfalzi kuurvürst aastast 1556)
 Philipp, 1505–41

Pfalz-Zweibrücken-Neuburg 

 Wolfgang, 1559–69
 Philipp Ludwig, 1569–1614  (ka Jülichi ja Bergi hertsog aastal 1614)
 Wolfgang Wilhelm, 1614–53 (ka Jülichi ja Bergi hertsog aastast 1614)
 Philipp Wilhelm, 1653–90 (ka Jülichi ja Bergi hertsog aastast 1653 ja Pfalzi kuurvürst aastast 1685)
 Johann Wilhelm, 1690–1716 (ka Jülichi ja Bergi hertsog aastast 1679 ja Pfalzi kuurvürst aastast 1690)
 Karl Philipp, 1716–42 (ka Jülichi ja Bergi hertsog ja Pfalzi kuurvürst aastast 1716)

Kuurvürst Karl Philippi surmaga aastal 1742 läksid kõik tema territooriumid, sealhulgas Pfalz-Neuburg, Wittelsbachide Pfalz-Sulzbachi liinile. Sulzbachi liini Karl Theodor oli Wolfgang Wilhelmi venna Augusti järglane.

Pfalz-Sulzbach 

 Karl Theodor, 1742–99 (Pfalzi kuurvürst aastast 1742, Baieri kuurvürst aastast 1777)

Pfalz-Zweibrücken-Birkenfeld 

 Maximilian I Joseph, 1799–1808, (Baieri kuurvürst aastast 1799)

Vaata ka 

 Pfalz

Euroopa ajaloolised riigid
Kikevere Jumalaema Uinumise kirik

Kikevere Jumalaema Uinumise kirik oli õigeusu kirik Viljandimaal kunagises Kikevere külas praeguse Lõimetsa küla territooriumil. Kirikut kasutas Kikevere Jumalaema Uinumise kogudus.

Ajalugu 
Viljandimaa õigeusklikele ehitati 1892. aastal praeguse Lõimetsa (Kikevere) küla territooriumile puukirik, mis pühitseti Riia ja Miitavi piiskopkonna piiskopi Arseni (Brjantsev) poolt Jumalaema Uinumise auks. Pühakoda koos kõrvalhoonetega hävis süütamise tagajärjel 1941. aastal. Uus ajutine kirik ehitati Uue-Jalametsa külla.

Kikevere Jumalaema uinumise kogudus likvideeriti riigi kirikuvaenuliku poliitika tõttu 2. detsembril 1950. aastal.

Kiriku ehitamiseks kogutud materjalid anti üle Kikevere kolhoosile 1948. aastal koguduse aktiivsemate liikmete ja kirikuvanema Juhan Taela poolt. 

Kunagise kiriku lähedal asub Kikevere kalmistu.

Viited

Pilistvere kihelkond
Viljandimaa õigeusu kirikud
Järva maakonna õigeusu kirikud‎
Järva vald
Eesti endised kirikud
Ritsiku kalmistu

Ritsiku kalmistu on kalmistu  Rõuge kihelkonnas Võrumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Võru maakonnas Rõuge vallas Varstu alevikus Mõniste-Ritsiku Ristija Johannese kiriku kõrval.

Kalmistule maetuid
Heldur Haller (kalmistu piirde taga)
Theodor Petai ja Anna Petai (kenotaaf)

Viited

Rõuge kihelkonna kalmistud
Rõuge vald
Võru maakonna kalmistud
Eesti õigeusu kalmistud
Taagepera kalmistu

Taagepera kalmistu on kalmistu Valga maakonnas Tõrva vallas Ala külas Taagepera Jaani kiriku kõrval. Kalmistu on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.

Viited

Välislingid

Helme kihelkonna kalmistud
Tõrva vald
Valga maakonna kalmistud
Valga maakonna kultuurimälestised
Bravo The Hits 2004

"Bravo The Hits 2004" on sarjas "BRAVO Hits" ilmunud duubelkogumikalbum. 

Album anti välja 19. novembril 2004 ja see jõudis kogumikalbumite edetabeli esikohale nii Saksamaal, Austrias kui Šveitsis. Albumil leidub ka Eesti ansambli Vanilla Ninja laul "Tough Enough".

CD1

CD2

Välislingid 
Albumi info Bravo Hitsi veebilehel

2004. aasta albumid
Jenkki

Jenkki on Soomes Turu linnas ettevõttes Hellas 1951. aastal loodud närimiskummi kaubamärk. Selle nimi tuleb ingliskeelsest sõnast yankee ('jänki') ning see valiti sellepärast, et pärast Teist maailmasõda olid Ameerika Ühendriigid Euroopas populaarsed. Jenkki ja närimiskummi on soomlaste jaoks saanud sünonüümideks.

Viited 

Kaubamärgid
Rita Annus

Rita Annus (sündinud 9. augustil 1973) on Eesti riigiametnik.

1996. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. 2001. aastal lõpetas ta Kesk-Euroopa Ülikooli keskkonnateaduste ja -poliitika eriala magistriõppe.

Aastatel 1996–2003 töötas ta Keskkonnaministeeriumis õigusbüroo juristi, õigusbüroo juhataja ja õigusosakonna juhatajana. Aastatel 2003–2007 töötas Maa-ametis nõuniku ja peadirektori asetäitjana.

18. juunist 2007 kuni 20. juunini 2008 oli ta Keskkonnaministeeriumi abiminister, seejärel 20. juunini 2013 Keskkonnaministeeriumi kantsler.

Aastatel 2007–2013 oli ta Riigimetsa Majandamise Keskuse nõukogu liige, 2007–2009 RMK nõukogu esimehe asetäitja.

Aastatel 2000–2014 oli Annus Reformierakonna liige. Ta on ka Eesti Terjeriühingu juhatuse liige.

Viited

Välislingid
http://www.postimees.ee/teema/rita_annus
Looduskaitses on käes sisulise töö aeg (Keskkonnaministeeriumi kantslerit Rita Annust intervjueerib Toomas Kukk). Eesti Loodus, 2011/1

Eesti riigiametnikud
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Sündinud 1973
Keskkonnakirves
Jõuluturg

Jõuluturg (saksa keeles Weihnachtsmarkt, ka Christkindlesmarkt, Adventsmarkt; prantsuse keeles Marché de Noël) on jõulude tähistamisega seotud tänavaturg, mis toimub tavaliselt nelja advendinädala ajal.

Ajalugu 
Seda tüüpi turud pärinevad Saksamaalt, kuid tänapäeval korraldatakse neid üle kogu maailma. Saksa keelt rääkivates Euroopa maades, Ida-Prantsusmaa aladel, Šveitsis ja paljudel endistel Saksa-Rooma riigi aladel ulatub jõuluturgude ajalugu tagasi hiliskeskaega. Jõuluturgude eelkäijaks peetakse Viinis alates 1294. aastast toimunud detsembriturge. Esimesed jõuluturud toimusid Münchenis 1310. aastal, Bautzenis 1384. aastal, Frankfurdis 1393. aastal ja Augsburgis 1498. aastal. Dresdeni Striezelmarkt toimus esmakordselt 1434. aastal.

Kuulsad jõuluturud 
Kuulsad jõuluturud toimuvad Augsburgis, Dresdenis, Erfurdis, Frankfurdis, Nürnbergis ja Stuttgardis, mis teeb neist jõulude ajal populaarsed turistide sihtkohad. Nürnbergi ja Dresdeni jõuluturge külastab igal aastal ligi kaks miljonit inimest, Stuttgardi ja Frankfurdi omi rohkem kui kolm miljonit. Saksamaa populaarseimad jõuluturud on enam kui kolme ja poole miljoni külastaja, 300 müügileti ja 45-meetrise jõulupuuga Dortmundi jõuluturg ning enam kui nelja miljoni külastajaga Kölni jõuluturg.

Vaata ka 
 Tallinna Jõuluturg

Viited 

Jõulud
Imany

Imany (õieti Nadia Mladjao; sündinud 5. aprillil 1979 Martiguesis, Bouches-du-Rhône'is, Prantsusmaal) on Komoori päritolu Prantsuse poplaulja. Tema 2011. aastal ilmunud debüütalbum "The Shape of a Broken Heart" jõudis Prantsusmaal ja Kreekas plaatinaplaadi ning Poolas kolmekordse plaatinaplaadi staatusesse. 2016. aastal ilmus tema teine album "The Wrong Kind of War".

Prantsuse lauljad
Sündinud 1979
18 (Tallinna bussiliin)

18 on Tallinna bussiliin, mis sõidab Viru keskusest Laagrisse.

Ajalugu 
Bussiliin rajati 1954. aastal, mil see sõitis kesklinnast Jannsenisse. 1950ndatel ja 1960ndatel läbis bussiliin ka Pelgulinna.

1966. aastal hakkas sõitma ekspressliin 14, mille marsruut kattub suures osas 18 omaga.

2019. aastal muutus bussiliini lõpp-peatuseks Nõlvaku seoses Veskitammi ristmiku ümberehitusega ja endine lõpp-peatus Laagri suleti. Kohalike nõudmistele vastu tulles otsustati luua liin 18A, mille lõpp-peatuseks on Urda ja mis teeb ümberpöörde Topi viaduktil.

Peatuste loend

Viru keskus > Laagri
Viru keskus 1
Viru
Vabaduse väljak
Kosmos
Vineeri
Tallinn-Väike
Kalev
Hallivanamehe
Järve
Virve
Risti
Liiva
Näituse
Haava
Valdeku
Nurme
Kaare
Hiiu
J. V. Jannseni
Hõimu
Vikerkaare
Raba
Naaritsa
Pärnu maantee
Vana-Pääsküla
Sillaotsa
Nõlvaku

Laagri > Viru keskus
Nõlvaku
Vana-Pääsküla
Pärnu maantee
Naaritsa
Raba
Vikerkaare
Hõimu
J. V. Jannseni
Hiiu
Kaare
Nurme
Valdeku
Haava
Näituse
Liiva
Risti
Järve
Hallivanamehe
Kalev
Tallinn-Väike
Vineeri
Kosmos
Vabaduse väljak
Estonia
A. Laikmaa

Tallinna bussiliinid
Külmallik

Külmallik on ohvriallikas Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Mägipe külas.

Allikas on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.

Viited

Välislingid

Eesti allikad
Hiiumaa vald
Hiiu maakonna kultuurimälestised
Kappa saar

Kappa saar on 5,17 hektari suurune saar Soome lahe lääneosas Väike- ja Suur-Pakri saare vahel. Saare rannajoone pikkus on 1 kilomeeter.

Saar on pikliku kujuga, seal kasvab võsa.

Saar kuulub Pakri maastikukaitseala koosseisu ja on looduskaitse all.

Välislingid 
 

Soome lahe saared
Harju maakonna saared‎
Saastna poolsaar

Saastna poolsaar on poolsaar Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.

Poolsaart piirab põhjast Matsalu laht ja lõunast Topi laht. Poolsaare tipus on Pikanina.

2018. aasta seisuga leiab Saastna poolsaarelt šaakaleid kõige sagedamini.

Viited 

Pärnu maakonna poolsaared
Lääneranna vald
Peeter Laasik

Peeter Laasik (sündinud 9. jaanuaril 1959) on eesti arst (ortopeed), tervishoiujuht, riigiametnik ja maadleja.

1977. aastal lõpetas ta Tartu 5. Keskkooli. 1983. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku ülikooli arstiteaduskonna spordimeditsiini osakonna, 1984. aastal õppis internatuuris spordimeditsiini ja traumatoloogia eriala. 

Aastatel 1978–1982 võitis ta Eesti meistrivõistlustel Kreeka-Rooma maadluses 4 pronksmedalit kaalukategooriates 82–90 kg. 

Aastatel 1983–1990 töötas ta spordiseltsi Dünamo spordiarstina, 1985–1990 ka NSV Liidu naiste judokoondise hooldusarstina. Seejärel töötas Tartu Maarjamõisa haigla traumatoloog-ortopeedina, 2003–2005 Elva haigla peaarstina.

5. maist 2005 kuni 5. aprillini 2007 oli ta Sotsiaalministeeriumi abiminister. 

Viimastel aastatel on ta olnud Elva haigla juhatuse esimees ja ravijuht ning töötanud samas ortopeedina.  

Aastast 2021 on ta ka Tartumaa tervisekeskuse juhataja. 

Aastatel 2002–2009 oli ta Elva linnavolikogu liige Eesti Keskerakonna saadikuna. 2013. aastal valiti ta Elva linnavolikogu liikmeks valimisliidu Elva nimekirjas. 

Ta oli Eesti Keskerakonna liige aastatel 2002–2013 ja astus uuesti sama erakonna liikmeks 2016 juulist. 

Aastatel 1999–2005 oli ta Eesti Haiglate Liidu juhatuse liige, 2001–2005 Eesti Tehnilise Ortopeedia Liidu juhatuse liige.

Viited

Eesti arstid
Eesti riigiametnikud
Eesti maadlejad
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Sündinud 1959
Johann Voldemar Jannseni tänav (Tallinn)

Johann Voldemar Jannseni tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Kivimäe asumis. Tänav on nimetatud eesti rahvusliku liikumise tegelase Johann Voldemar Jannseni auks.

Tänav sai nime 1926.

Viited

Nõmme linnaosa tänavad
Veski tänav (Tallinn)

Veski tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Keldrimäe asumis.

Tänavat on Veskiks nimetatud esimest korda 1885, ehkki saksakeelne nimi Mühlengasse esineb allikates juba 1882.

Viited

Kesklinna linnaosa tänavad
Ülemiste tee

Ülemiste tee on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Ülemiste asumis.

Tänav sai nime 29. aprillil 1936.

Viited

Lasnamäe linnaosa tänavad
Kelluka tee

Kelluka tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.

Tänav sai nime 13. juunil 1958.

Viited

Pirita linnaosa tänavad
Saara Aalto

Saara Aalto (sünninimi Saara Sofia Aalto; sündinud 2. mail 1987 Oulunsalos) on Soome laulja ja laulukirjutaja.

Muusikaga on Aalto tegelenud lapsepõlvest peale. Oma esimese muusikapala lõi ta juba 5-aastaselt. 1998. aastal 11-aastasena võitis ta Kotka merefestivali laste lauluvõistluse enda kirjutatud lugudega.

Aalto on osalenud paljudes telesaadetes, mis on talle kuulsust toonud.

2007. aastal osales ta Soome talendisaates "Suomi Talent", kus ta jõudis esikolmikusse.

2012. aastal saate "The Voice of Finland" esimesel hooajal saavutas Aalto teise koha.

2016. aastal osales Aalto Suurbritannia laulusaate "The X Factor" 13. hooajal, mis tõi talle ülemaailmse tuntuse. Pärast teise koha võitmist allkirjastas ta lepingu kahe muusikafirmaga: Sony Music UK ja Sony Music Finland.

Aalto on osalenud kolm korda Eurovisiooni lauluvõistluse Soome eelvoorus. 2011. aastal osales ta lauluga "Blessed with Love" ja 2016. aastal lauluga "No Fear", mis kumbki tema enda kirjutatud. Mõlemal korral jäi ta teisele kohale. 2018. aasta veebruaris valiti ta lauluga "Monsters" Soome esindajaks 63. Eurovisiooni lauluvõistlusele.

Saara oli üheksa aastat suhtes laulja Teemu Roivaineniga, kuid paar läks lahku 2013. aastal. Mõni aasta hiljem teatas Aalto, et on lesbi, ja avaldas foto koos sõbranna Meri Sopaneniga. Hiljem paar ka kihlus. Nad abiellusid 2020. aasta aprillis.

2016. aastal valiti ta Soomes aasta homoks.

Albumid 
 2011: Blessed with Love
 2011: Enkeleitä – Angels
 2013: You Had My Heart
 2013: Ai De Zhu Fu
 2015: Tonight
 2018: Wild Wild Wonderland
 2019: Fairytale - Joulun taikaa

Viited

Välislingid
 Ametlik koduleht
 YouTube'i kanal

Soome lauljad
Eurovisioonil osalejad
Soome esindajad Eurovisiooni lauluvõistlusel
Sündinud 1987
Hent Kalmo

Hent-Raul Kalmo (sündinud 2. augustil 1979) on Eesti õigusteadlane.

Ta oli oktoobrist 2010 kuni 17. aprillini 2012 Eesti Vabariigi õiguskantsleri nõuniku kohusetäitja. 17. aprillil 2012 nimetas Riigikogu ta õiguskantsleri asetäitjaks-nõunikuks. Alates 1. jaanuarist 2017 kuni 10. oktoobrini 2021 oli ta õiguskantsleri koosseisuväline nõunik.

Alates 11. oktoobrist 2021 on ta Eesti presidendi Alar Karise õigusnõunik.

Haridus 
1997–2003 Tallinna Tehnikaülikool, majandusteaduskond, BA (cum laude)
1998–2007 Tartu Ülikool, õigusteaduskond, BA
2003–2004 Université Paris X-Nanterre, õigusteaduskond, MA (cum laude)
2003–2006 École Normale Supérieure
2009–2010 Harvardi Ülikool, LLM
2006–2014 Université Paris X-Nanterre, õigusteaduskond, PhD

Publitsistika 
 2014 "Utoopiline Eesti" (essee)

Tunnustus 
 2013 – Sirbi laureaat
2015 – Enn Soosaare esseistikapreemia (essee "Utoopiline Eesti")

Viited 

Eesti õigusteadlased
Sündinud 1979
Yrjö Väisälä

Yrjö Väisälä (6. september 1891 – 21. juuli 1971) oli Soome astronoom ja füüsik. Tema avastuste hulka kuulub 128 asteroidi ja 3 komeeti.

Matemaatik Kalle Väisälä ja meteoroloog Vilho Väisälä olid tema vennad. Tema tütar Marja Väisälä oli samuti astronoom, kes avastas mitu asteroidi.

Väisälä töötas välja mitu optikaelementide kvaliteedi mõõtmise meetodit. Samuti lõi ta mitmeid meetodeid samade elementide tootmiseks.

Turu Ülikoolis kasutati asteroidide ja komeetide avastamiseks prof Väisälä juhtimisel ehitatud suurt Schmidt-Väisälä teleskoopi. Tema uurimisrühm avastas 7 komeeti ja 807 asteroidi.

Yrjö Väisälä avastas aastatel 1935–1944 128 asteroidi. Ta nimetas mitmed neist enda sõprade järgi. Näiteks ühele väikeplaneedile pani ta prof Matti Hermann Palomaa järgi nimeks 1548 Palomaa. Ning kuna asteroidide nimed peavad üksteisest erinema rohkem kui ühe tähe võrra, pole näiteks USA California osariigis asuval Palomari Observatooriumil omanimelist asteroidi.

Professor Väisälä järgi on nimetatud kuukraater Väisälä ning asteroidid 1573 Väisälä ja 2804 Yrjö. Turu Ülikooli astronoomiaosakonnale on pandud tema auks nimeks VISPA (Väisälä Institute for Space Physics and Astronomy).

Viited 

Füüsikud
Astronoomid
Optikud
Soome teadlased
Sündinud 1891
Surnud 1971
Kadi Pärnits

Kadi Pärnits (sündinud 26. juunil 1965 Pärnus) on Eesti poliitik, jurist ja ametiühingujuht.

Ta lõpetas aastal 1983 Pärnu 1. Keskkooli ja aastal 1988 Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.

Ta töötas aastatel 1988–1990 Tallinna Linna Mererajooni RSN Täitevkomitees sotsiaalosakonna inspektorina. Aastast 1990 töötas ta Eesti Ametiühingute Keskliidus juristina ja õigussekretärina aastatel 2000–2003 oli ta Eesti Ametiühingute Keskliidu esimees. Aastatel 2003–2007 oli ta Riigikogu X koosseisu liige. Pärnits kaitses doktorikraadi TÜ õigusteaduskonnas 2015. aastal. Ta on pikaaegne Eesti Ettevõtluskõrgkool Mainor nõukogu esimees ja õppejõud. Alates 2016 on Kadi Pärnits AS Mainor juhatuse esimees.

Isiklikku 
Kadi Pärnits on abielus, tema abikaasa on ettevõtja Guido Pärnits, neil on aastal 1991. aastal sündinud poeg ja 2008. aastal sündinud tütar. Tema äi oli ettevõtja ja ärijuht Ülo Pärnits.

Kirjandus 
Eesti majanduse biograafiline leksikon 1951–2000 AS Kirjastus Ilo, 2003

Eesti juristid
Eesti ametiühingutegelased
X Riigikogu liikmed
Sündinud 1965
Tõejärgne poliitika

Tõejärgne poliitika (inglise keeles post-truth politics) ehk faktijärgne poliitika ehk tõepõhjata poliitika on poliitiline kultuur, milles avaliku debati käigus apelleeritakse peamiselt avalikkuse emotsioonidele, keskendumata poliitikate tegelikele üksikasjadele, ning väiteid kinnitatakse eelkõige kordamise teel, ignoreerides faktilisi vastuväiteid. Tõejärgsus erineb traditsioonilisest lähenemisest avalikele vaidlustele, kuna tavapärane väidete tõelevastavuse kontroll kuulutatakse teisejärguliseks.

Ehkki sellise poliitilise kultuuri levikut on peetud eelkõige tänapäeva probleemiks, on see teatud määral olnud alati osa poliitikaelust, kuigi enne interneti tulekut polnud tõejärgne lähenemine nii nähtav, avalik ja mõjukas. Romaanis "1984" kirjeldas Briti kirjanik George Orwell maailma, milles riik muudab ajalooandmeid iga päev, et need sobiksid päevapoliitilise propagandaga. Orwelli omaaegne kirjeldus põhines temalt ka teistes teostes kriitikat pälvinud Nõukogude propagandapraktikatel ja ajaloovõltsimisel.

Termini tänapäevase kasutuselevõtu alguseks on peetud blogija David Robertsi sõnakasutust 2010. aasta kolumnis ajakirjas Grist. Poliitikakommentaatorid on täheldanud tõejärgse poliitika esiletõusu Vene, Hiina, Ameerika, Briti, India, Jaapani ja Türgi poliitikas ning mitmetes ühiskondliku debati valdkondades, kus seda ajendavad 24-tunnine uudistetsükkel, libatasakaalustatus uudistes ja sotsiaalmeedia üha ulatuslikum levik.

2016. aastal valiti "tõejärgsus" ("post-truth") Oxfordi sõnaraamatu aasta sõnaks. Varasema aastaga võrreldes kasvas selle sõna kasutamine umbes 2000%. Sõna valiti aasta sõnaks selle laialdase leviku tõttu 2016. aasta poliitilises kontekstis seoses Brexiti rahvahääletuse kampaania ning USA presidendivalimistega, kus tõejärgse poliitika vahendeid kasutasid laialdaselt peamiselt Suurbritannia Euroopa Liidust lahkumise ning Donald Trumpi presidendiks valimise pooldajad.

Rein Raud on öelnud, et "ei olegi mõtet tõejärgsusele vastandada "tõde" ja "fakte", vaid hoopis kriitikat ja analüüsi" ning juhtinud tähelepanu sellele, et tõejärgses inforuumis tuleb meeles pidada, et kogu informatsioon ei ole sugugi oma väärtuselt ühetaoline.

Tõejärgsuse mõistet on kritiseeritud ka sellest tulenevalt, et "tõe ajastut pole kunagi olnud" ning eesti keeles on soovitatud nimetada seda argumendijärgsuseks ja arutlusjärgsuseks, kus "mingit dialoogi ega mõtestatud arutelu ei toimu, seda asendab autistlike monoloogide kakofoonia".

Vaata ka
 korrajärgne valitsus
 Läänejärgne ajastu
 tõejärgsus
 õigussüsteemi kurnamine

Viited

Välislingid
 Tarmo Soomere: Kuidas mõistlikkus võidab laamendamise kiuste Postimees, 11. november 2016 

Poliitika
Eesti Rooma Klubi

Eesti Rooma Klubi (lühend ERK) on poliitikaväline mõtlejate ühendus, mis asutati 9. jaanuaril 2001 Tallinnas.

ERK liikmeteks on teadlased, silmapaistvad ühiskonna-, kultuuri- ja majandustegelased, keda huvitab Planeedi maa globaalne mõõde ja kes annavad oma panuse teadmistepõhise süsteemse maailmapildi kujundamisse ning selle propageerimisse.Klubi eesmärgiks on tuua avalikkuse ette globaalse kandvusega probleeme, tulevikunägemusi ja -stsenaariume suhestatuna Eesti kultuuriruumiga ning taotleda üldsuse paremat mõistmist iga inimese vastutusest ühiskonna saatuse eest.

Eesti Rooma Klubi ühendab eri elualade eksperte ja eristub sellega erialaliitudest. Just läbi erinevate teadmistepõhiste vaatenurkade püütakse anda holistiline tegelikkust peegeldav pilt sellest, kuhu oleme inimkonna tegevuse tagajärjel jõudnud ja millised on põhjus-tagajärg seosed nüüd ja tulevikus.

ERK on Eesti rahvuslik ühendus Rooma Klubi ülemaailmses võrgustikus. Katusorganisatsioon Rooma Klubi, mis on asutatud 1968 Itaalias, ühendab praegusi ja endisi riigipäid, ÜRO bürokraate, tipp-poliitikuid, diplomaate, teadlasi, majandustegelasi ja äriliidreid üle maailma. 2008. aastast asub Rooma Klubi peakorter Winterthuris Šveitsis.

Rooma Klubi raportid (Reports to the Club of Rome) on nii Euroopa kui ka maailma poliitika- ja arengunõustajatele oluliseks suuniseks strateegiate koostamisel ja trendide teadvustamsel. Üha rohkem püüab ERK suunata ja toetada poliitiliste otsuste teadus- ja teadmistepõhist kandepinda ka Eestis jäädes mittepoliitiliseks ja erahuvidest kõrgemal seisvaks ühenduseks.

Liikmed
Loendis on loetletud Eesti Rooma Klubi liikmed 2021:

Vaata ka
 Rooma Klubi

Viited

Välislingid 
 Eesti Rooma Klubi koduleht
 Eesti Rooma Klubi liikmed 
 Rooma Klubi koduleht

Eesti organisatsioonid
Romário

Romário de Souza Faria (); sündinud 29. jaanuaril 1966 Rio de Janeiros) on Brasiilia poliitik ja endine jalgpallur.

Romário mängis oma jalgpallurikarjääri jooksul tipuründajana. Ta lõi kokku 772 ametlikku väravat, mis teeb temast kõigi aegade teise parima väravalööja Josef Bicani järel.

1994. aastal valis FIFA Romário maailma parimaks jalgpalluriks. 1999. aastal jäi ta sajandi parima jalgpalluri valimisel viiendaks. 2004. aastal nimetati ta FIFA 100 loendisse.

Klubikarjäär 
Romário mängis oma karjääri jooksul sellistes klubides nagu Vasco da Gama, PSV, Barcelona, Flamengo, Valencia, Fluminense, Al Sadd, Miami FC ja Adelaide United.

Koondisekarjäär 
Brasiilia jalgpallikoondises mängis Romário 70 mängu ja lõi 55 väravat. 

Ta aitas Brasiilial võita 1994. aasta maailmameistrivõistlused ning valiti ka sama turniiri parimaks mängijaks.

Saavutused 

 PSV Eindhoven
 Eredivisie: 1989, 1991, 1992
 KNVB beker: 1989, 1990
 Johan Cruijff Schaal: 1992
 Barcelona
 La Liga: 1993–94
 Hispaania superkarikas: 1994
 Al-Sadd
 Katari staaride liiga: 2003–04
 Katari kroonprintsi karikas: 2003
 Katari emiiri karikas: 2003
 Brasiilia 
 Jalgpalli maailmameistrivõistlused: 1994
 Copa América: 1989, 1997
 Konföderatsioonide karikas: 1997
 Lõuna-Ameerika U20 meistrivõistlused: 1985

Isiklikku 
Romário poeg Romáinho mängib Brasiilia kõrgliiga klubis Vasco da Gama.

Viited

Välislingid

Brasiilia jalgpallurid
Club de Regatas Vasco da Gama mängijad
PSV Eindhoveni mängijad
FC Barcelona mängijad
Clube de Regatas do Flamengo mängijad
Valencia CF mängijad
Fluminense Football Clubi mängijad
Adelaide United FC mängijad
La Liga mängijad
Sündinud 1966
Suurbritannia maavägi

Suurbritannia maavägi (inglise keeles British Army) on Suurbritannia peamine maaväeüksus. Kuni aastani 1964, kui see Suurbritannia kaitseministeeriumiga liideti, haldas maaväge Londonis asunud War Office; pärast seda vastutab toimimise eest kaitseministeerium. Briti maaväge juhib peastaabi ülem. 

Briti maavägi on Briti sõjaväe regulaarvägi, 1908. aastal loodi ka reservvägi Territorial Force. Kõik maaväega liitunud vannuvad monarhile kui ülemjuhatajale truudust. 1689. aastal vastu võetud "Bill of Rights" kohustab parlamenti andma püsiva maaväe säilitamisele rahuajal nõusolekut. Suurbritannia parlament hääletab iga viie aasta tagant uuesti relvajõudude seaduse poolt (või vastu).

Oma ajaloo jooksul on Briti maavägi olnud osaline paljudes suurtes konfliktides, näiteks seitsmeaastases sõjas, Napoleoni sõdades, Krimmi sõjas, Esimeses ja Teises maailmasõjas. Arvukatest sõdadest korduvalt võitjana välja tulnud Suurbritannia on osaliselt tänu sõjalisele edule saavutanud maailmas võrdlemisi suure mõjuvõimu. Pärast külma sõja lõppu on Briti maavägi tihti osalenud välisekspeditsioonidel, näiteks ÜRO rahuvalvemissioonidel. Briti maaväel on baase ka mitmes välisriigis.

Vaata ka 
 Special Air Service
 Artists Rifles

Viited

Kirjandus 
 Walton, Clifford (1894). History of the British Standing Army. A.D. 1660 to 1700. Harrison and Sons.
 Williams, Noel T. St. John (1994). Redcoats and courtesans: the birth of the British Army (1660–1690). Brassey's.

Välislingid 
 Koduleht (inglise keeles)

Maavägi
Rästa põik

Rästa põik on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis.

Rästa põik sai nime 10. novembril 1951. Tänav on nime saanud Rästa tänava järgi.

Viited

Kristiine linnaosa tänavad
I Wanna Meet Bob Dylan

"I Wanna Meet Bob Dylan" on Eesti ansambli Outloudz laul ja singel. Laulu muusika ja sõnad tegid Stig Rästa ja Fred Krieger. Singel on albumil "Wide Awake".

Laul osales võistlustel Eesti Laul 2011 ja sai seal teise koha.

Laul valiti üheks 2011. aasta Raadio 2 Aastahitiks.

Välislingid
Laul YouTube'is

Eesti laulud
2011. aasta singlid
Mont Blanc (film)

"Mont Blanc" on Eesti 2001. aasta animafilm. Filmi režissöör on Priit Tender. Filmi tootis Eesti Joonisfilm.

Viited

Välislingid

Eesti animafilmid
2001. aasta filmid
Tagasi Euroopasse

"Tagasi Euroopasse" (ka "Kapsapea 2") on Eesti 1997. aasta animafilm. Filmi režissöör on Riho Unt. Filmi tootis Nukufilm. Film on järg filmile "Kapsapea".

Vaata ka
"Saamueli internet"

Viited

Välislingid

Eesti animafilmid
1997. aasta filmid
Taevalaul

"Taevalaul" on Eesti 2010. aasta animafilm. Filmi režissöör on Mati Kütt. Filmi tootis Nukufilm.

Viited

Välislingid

Eesti animafilmid
2010. aasta filmid
Õnn tuleb magades

"Õnn tuleb magades" on Eesti 2016. aasta mängufilm. Filmi režissöör on Mart Kivastik. Filmi tootis Kopli Kinokompanii.

2016. aastal käis filmi Eesti kinos vaatamas 16 207 inimest.

Osatäitjad
Katariina Unt – Viivi
Ivo Uukkivi – Andres
Katrin Pärn – Maret
Mari-Liis Lill – Luisa
Tiit Sukk – Priit	
Ita Ever – Andrese ema
Hannes Kaljujärv – Toits
Raivo Adlas – õpetaja Lokk
Tõnu Oja – Kai
Veikko Täär – Kaupo
Tiit Palu – arst
Merle Jääger – õde
Margus Jaanovits – Gunn
Raimo Pass – Andrese isa

Viited

Välislingid

Eesti filmid
2016. aasta filmid
Paasvere vald (Simuna kihelkond)

Paasvere vald (saksa keeles Pastfer) oli vald Virumaal Simuna kihelkonnas. Vallamaja asus Laekveres.
Vald eksisteeris 1868–1939.

Valla alal asusid: Laekvere mõis,  Luusika mõis, Moora mõis, Muuga mõis, Rahkla mõis, Venevere mõis, Paasvere mõis.

Paasvere vallaga liideti 1892. aastal Laekvere vald (1869–1892), Moora vald (1869–1892), Muuga vald (1868–1892), Rahkla vald (1868–1892), Venevere vald (1868–1892).

Paasvere valda kuulusid: Salutaguse küla, Muuga mõis, Laekvere mõis, Moora mõis, Aru karjamõis, Rahkla mõis, Tammiku mõis, Venevere mõis, Aru karjamõis, Edivere karjamõis, Paasvere mõis, Luuga mõis.	

1939. aasta vallareformiga moodustatud uus Paasvere vald suurenes peagu kogu Venevere valla võrra.

Viited

Välislingid

Eesti vallad aastatel 1866–1939
Simuna kihelkond
Viru maakonna vallad
Priisle tee

Priisle tee on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Priisle asumis.

Praeguse nime sai Priisle tee 18. aprillil 1989.

Viited

Lasnamäe linnaosa tänavad
Alajaama tänav

Alajaama tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Järve asumis.

Alajaama tänav sai nime 17. märtsil 1961. Tänav on saanud nime Järve alajaama järgi.

Viited

Kristiine linnaosa tänavad
Amburi tänav

Amburi tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kopli asumis.

Hoonestus 
Amburi tänaval asuvad tüüpprojekti	1-285-13, 1-285-14	järgi ehitatud 2-kordsed korterelamud Amburi 3, 4, 5, 6, 7, 8 ja aastatel 1958-1961 tüüpprojekti 1-317-4P järgi ehitatud 2-kordsed korterelamud (hruštšovkad) Amburi 9, 10, 11, 13, 15, 16, 17, 18.

Ajalugu 
Amburi tänav sai nime 13. juunil 1958. Tänava nimi on Kilbi tänava paarisnimi. Amburi tänav asub endise Kopli metsa maa-alal.

Viited

Põhja-Tallinna tänavad
Astangu tänav

Astangu tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Astangu asumis. Tänav algab Paldiski maanteelt ja lõpeb Järveotsa teel.

Astangu tänav rajati seoses elamurajooni ehitamisega ning nimi kinnitati 17. mail 1984. Tänav on nime saanud lähedase paekalda astangu järgi.

Viited

Haabersti linnaosa tänavad
Salme Harkmaa

Salme Harkmaa (22. märts 1925 – 28. august 2016) oli eesti pedagoog.

Ta oli Tallinna 42. Keskkooli saksa keele õpetaja.

Ta suri 28. augustil 2016 ja ta maeti 7. septembril 2016 Paide Sillaotsa kalmistule.

Tunnustused 
 1971 Eesti NSV teeneline õpetaja

Viited 

Eesti õpetajad
Eesti NSV teenelised õpetajad
Paide Sillaotsa kalmistule maetud
Sündinud 1925
Surnud 2016
Vana-Keldrimäe tänav

Vana-Keldrimäe tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Keldrimäe asumis.

Ajalugu 
1939. aastal sooviti Drevingi tänava nime vahetada Keldrimäe tänavaks

Tänav sai nime 22. oktoobril 2008. 

24. maist 1939. aastal nimetati tänav Tallinna_Linnavolikogu otsusega Keldrimäe tänavaks. Varem kandis tänav nimetust Drevingi tänav (saksa keeles Drewingstraße, vene keeles Древингская ул.).

Vaata ka
Keldrimäe tänav

Viited

Kesklinna linnaosa tänavad
Keldrimäe
Helbe tänav

Helbe tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme asumis.

Tänav sai nime 25. septembril 1959.

Viited

Nõmme linnaosa tänavad
Keldrimäe tänav

Keldrimäe tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Keldrimäe asumis.

Tänav sai Keldrimäe tänava nime 18. oktoobril 1991.

Ajalugu 
19. sajandi lõpust kuni aastani 1954 kandis tänav nime Israeli tänav (saksa Israelstraße), Tallinna kinnistute registri järgi oli Israeli tänava maja (kinnistu 813A, hiljem Israeli tänav 9) omanikuks 1830. aasta lõpul Maria Margaretha Israel. Maja asus siis Jakobi tänaval või siis Jakobi ja Israeli ristmikul. Kõik teised Israeli tänava maja omanikud on registreeritud 1846. aastal või hiljem.

1954. aastast kuni aastani 1991 kandis tänav nimetust Turu põik.

Vaata ka
Vana-Keldrimäe tänav

Viited

Kesklinna linnaosa tänavad
Keldrimäe
Lõõtsa tänav

Lõõtsa tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Ülemiste asumis.

Lõõtsa tänav sai nime 19. märtsil 2003. Tänav on oma metallitööstusega seotud nime saanud lähedal asunud Dvigateli tehase järgi.

Viited

Lasnamäe linnaosa tänavad
Marati tänav

Marati tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kopli asumis.

Hoonestus 
  Kopli tänav 85 //Marati tänava nurgahoone, algne Bekkeri laevatehase politseijaoskonna hoone
Marati tänav 4, endine Bekkeri laevatehase peahoone. Hoones on tegutsenud  venekeelne põhikool ja Tallinna Polütehnilise instituudi keemia teaduskond. Tänapäeval renoveeritud korterelamu.
Marati tänav 5, endine Põhjala tehas- Tänapäeval arenev kogukonnakeskus
Marati tänav 7, endise Bekkeri laevatehase laevaehitustsehh 
Marati tänav 14, endise Bekkeri laevatehase slipp

Galerii

Ajalugu 
Marati tänav sai nime 16. oktoobril 1951. Tänav on nimetatud prantsuse revolutsionääri Jean Paul Marat' nime kandva trikotaažitootmikoondise "Marat" järgi.

Bekkeri asunduses ei olnud tänavatel nimesid ja majadel tänavapõhiseid numbreid (nagu Vene-Balti laevaehitustehase asulaski), vaid kogu Bekkeri laevatehase ala ulatuses oli ehitistel ühtne numeratsioon. Tänavanimed ja tänavapõhised majanumbrid pandi alles 1951. aastal.

1999. aastal toimus Marati tänava Bekkeri sadama raudtee-ehitustöödel konflikt, millesse oli kaasatud Kaitseliidu Harju malev. Omandivaidluses Bekkeri sadama ühe haldaja, Kaitseliiduga koostööleppe sõlminud OÜ RasmusSoni palvel käskis Benno Leesik Harju maleva kaitseliitlastel laupäeva õhtul sulgeda Marati tänav ja asuda julgestama üle tee rajatava raudtee ehitamist. 

2008. aastal lammutati Bekkeri laevatehase suur sepi- ja katlakoda (Bekkeri nr 84) tänapäeval Marati tänav 12 alal, kus enne teist maailmasõda tegutses asus Johannes Lorupi klaasivabrik.

Viited

Põhja-Tallinna tänavad
Parda tänav

Parda tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Sadama asumis. Parda tänav algab Narva maanteelt ja lõpeb Ahtri tänaval.

Tänav sai praeguse nime 26. jaanuaril 2011.

Ajalugu 

Parda tänav oli 20. sajandi alguses Siimeoni (Ahtri) tänava osa. 1934. aastal eraldati tänav Siimeoni (Ahtri) tänavast ja liideti moodustatava Villem Reimani tänavaga, mis hakkas kulgema Karu tänavast Maakri tänavani. 1957. aastal nimetati kogu Reimani tänav ümber Jaan Anveldi tänavaks, 1991 taastati Reimani nimi. 2011 nimetati Narva maantee ja Ahtri tänava vaheline lõik uueks Parda tänavaks.

Suure osa Nõukogude ajast ei olnud tänavalõik reaalselt läbitav ja hoonetele ei antud selle tänavaga seotud aadresse.

Viited

Kesklinna linnaosa tänavad
Raadiku tänav

Raadiku tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Seli ja Mustakivi asumis.

Raadiku tänav sai praeguse nime 19. juulil 1994. Tänav sai nime selle järgi, et asub kivisel ja väheviljakal maal ehk raadikul. Enne seda oli tänava nimi alates 11. aprillist 1980 Partisani tänav.

Viited

Välislingid 

Lasnamäe linnaosa tänavad
Ain Aaviksoo

Ain Aaviksoo (sündinud 14. juunil 1974 Võrus) on Eesti riigiametnik, arst, teadlane ja ettevõtja.

Ta lõpetas aastal 1998 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna arsti eralal. Pärast internatuuri läbimist 1999. aastal sai ta arsti kutse. Ta õppis traumatoloogia residentuuris aastatel 1999–2003.

Ta töötas Sotsiaalministeeriumis projektijuhina aastatel 1999–2000 ning rahvatervise osakonna juhina aastatel 2000–2003.

Aastatel 2004–2005 õppis ta Harvardi Ülikooli Rahvatervise koolis, kus talle anti rahvatervise magistrikraad kvantitatiivsete meetodite erialal.

Ta on töötanud muu hulgas Poliitikauuringute keskuses Praxis aastatel 2004–2011 tervisepoliitika valdkonna juhina ning aastatel 2006–2010 Praxise juhatajana (juhatuses kuni aastani 2011).

Ta töötab alates 2007. aastast lektorina Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas ja Tallinna Tehnikaülikooli Tehnomeedikumis ja eMeditsiini laboris.

Aastal 2010. asutas ta koolitus- ja konsultatsiooniettevõtte HealthIN OÜ, mis tegeleb konsultatsiooni ja koolitustega tervishoiu valdkonnas, peamiselt uutel tehnoloogiatel põhineva innovatsiooni juurutamiseks.

Aastatel 2015-2018 töötas ta sotsiaalministeeriumi e-teenuste arengu ja innovatsiooni asekantslerina.

Eesti riigiametnikud
Eesti arstid
Eesti ettevõtjad
Sündinud 1974