joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Frankfurt-Hahni lennujaam

Frankfurt-Hahni lennujaam (saksa: Flughafen Frankfurt-Hahn, IATA: HHN, ICAO: EDFH) on rahvusvaheline lennujaam, mis asub 10 km kaugusel Kirchbergi linnast. Lennujaam muutis nime Hahnist Frankfurt-Hahniks samal ajal, kui Ryanair hakkas sealt lendama. Frankfurdi-Hahni lennujaam teenindas 2017. aastal 2,47 miljonit reisijat.

Välislingid 
 
 Ametlik kodulehekülg

Saksamaa lennujaamad
Rheinland-Pfalz
Petra Frey

Petra Frey (sündinud 28. juunil 1978) on Austria laulja.

1994. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Austriat lauluga "Für den Frieden der Welt".

Austria lauljad
Austria esindajad Eurovisiooni lauluvõistlusel
Sündinud 1978
George Nussbaumer

George Nussbaumer (sündinud 23. mail 1963) on Austria laulja.

1995. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Austriat lauluga "Weil's dr guat got". Nussbaumer on pime, kuid sellele vaatamata annab aktiivselt kontserte.

Austria lauljad
Austria esindajad Eurovisiooni lauluvõistlusel
Sündinud 1963
Global Kryner

Global Kryner on Austria ansambel.

2005. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ansambel Austriat lauluga "Y así".

Austria ansamblid
Austria esindajad Eurovisiooni lauluvõistlusel
De Doorns

De Doorns on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Cape Winelandsi ringkonnas.

Asula on tekkinud 1725. aastal rajatud farmi maadele, linnaõigused sai 1951. aastal.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli De Doorns elanikest värvilisi 51,5%, mustanahalisi aafriklasi 40,0%, valgeid 6,0%, India või Aasia päritolu inimesi 0,6% ja teisi 1,9%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 64,0%, koosa keelt 25,2%, sotho keelt 3,7%, inglise keelt 2,5% ja teisi keeli 4,5%.

Galerii

Viited

Lääne-Kapimaa provintsi linnad
Wyn Hoop

Wyn Hoop (sünninimi Winfried Lüssenhop; sündinud 29. mail 1936 Hannoveris) on Saksamaa laulja.

1950. aastatel laulis ta džässansamblis Capitellos ja pärast ansambli laialiminekut sooloartistina esmalt esinejanime Fred Lyssen ja hiljem Wyn Hoop all.

1960. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Saksamaad lauluga "Bonne nuit ma chérie" (mis hoolimata prantsuskeelsest pealkirjast oli saksa keeles). Laul jäi 13 võistljea seas jagama 4. kohta.

Pärast lauljakarjääri on ta koos abikaasaga tegelenud purjetamise ja reisimisega seotud artiklite ja raamatute väljaandmisega.

Saksamaa lauljad
Saksamaa esindajad Eurovisiooni lauluvõistlusel
Sündinud 1936
Hoffmann und Hoffmann

Hoffmann und Hoffmann on Saksamaa ansambel.

1983. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ansambel Saksamaad lauluga "Rücksicht" .

Saksamaa ansamblid
Saksamaa esindajad Eurovisiooni lauluvõistlusel
Toome (perekonnanimi)

Toome on eesti perekonnanimi.

Nimede eestistamisel määrati Toome uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Adamson, Anson, Blumenvelt, Bock, Boome, Bork, Davidov, Dobra, Dobrov, Ehrenpreis, Feldberg, Gutmann, Hansen, Hanson, Jakobson, Jobson, Juntson, Jürjenson, Karbus, Kohlmann, Lerm, Liidermann, Mäkk, Nikkoli, Pavel, Pavelts, Puk, Pukk, Schröder, Seidelberg, Taalberg, Taalberk, Täärfeldt, Tamberk, Tammur, Tamson, Tasson, Taulon, Teinmann, Tenneberg, Tennov, Terien, Tetsmann, Thärvelt, Thomson-Tomson, Thulmann, Tobert, Todd, Todesson, Tohv, Tolstoi, Tomasson, Tomassov, Tomberg, Tomberk, Tomson, Tomsson, Tomtal, Tonberg, Tõnisson, Tõnnisson, Tõnson, Toomann, Toomasson, Toomassov, Toomberg, Toomov, Toomson, Toonverk, Topmann, Torbek, Torokoff, Tosmann, Trafim, Tramberg, Trampärk, Treifeldt, Treivelt, Treivilt, Treksler, Treufeldt, Turgan, Vohlmann ja Voormansik. Juhan Toome palvel kanti Toome perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 361 all (Siseministeeriumi teadaanne 31. maist 1938). 

2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Toome Eestis 250 mehel ja 261 naisel. 2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Toome 252 mehel ja 268 naisel.

Tuntud nime kandjaid
Indrek Toome, Eesti poliitik ja ärimees (1943–)
Innari Toome, eesti teatrikunstnik (1976–)
Joosep Toome, eesti korvpallur (1985–)
Julius Toome, eesti põllumees ja Vabadussõja veteran (1900–1995)
Katrin Toome, eesti telesaatejuht
Koit Toome, eesti laulja (1979–)
Mari-Leen Toome, eesti laulja
Marili Toome, Eesti kunstnik, filmilavastaja, animaator, nukujuht ja teatrikunstnik (1975)
Mart Toome, eesti näitleja (1980–)
Matis Toome, eesti võistlustantsija ja tantsuõpetaja (1975–)
Tarvo Kaspar Toome, eesti muusik ja graafik (1974–)
Teet Toome, eesti budoloog (1974–)
Tõnu Toome, eesti advokaat (1949–2009)

Viited 
Perekonnanimede kaitseregistri nimed
Eestistamisel antud perekonnanimed
Vialikaja Slapianka

Vialikaja Slapianka (vene keeles Bolšaja Slepjanka, transkribeerituna Vjalikaja Sljapjanka) on Minski linnaosa, mis asub linna idaosas Partyzanski rajooni territooriumil.

Linnaosas asub Vialikaja Slapjanka mõisakompleks. Rajooni on rajatud valdavalt eramuid.

Ajalugu
Vialikaja Slapiankast idas asub Slapianka kalmistu, mida on esmakordselt mainitud XVII sajandil. Kalmistule matmine lõpetati 1970. aastatel, kalmistu suleti aga aastal 2004.

Slapianka nimetust kasutati esmalt XVI sajandil. Slapianka mõis läks XVIII sajandil Wańkowiczite valdusse. Aleksander Wańkowicz jagas mõisa oma kahe poja vahel. Linnaosa on kujunenud Slapianka mõisa ja selle juures asunud Vialikaja Slapianka küla kohale, mis läks vanema poja Stanisław Wańkowiczi valdusse. 

Aastal 1888 sündis külas Poola riigitegelane Edward Woyniłłowicz.

Aastal 1917 oli Vialikaja Slapianka külas 192 elanikku, lähedalasuvas Slapianka külas aga 11 elanikku (see küla liideti hiljem Vialikaja Slapiankaga). Nõukogude perioodil asutati külas kolhoos, osad pered moodustasid aga aiandussuunitlusega sovhoosi. Aastal 1959 arvati küla Minski koosseisu, tänapäevaks on küla hooned lammutatud.

Endise küla maad jagunevad Pieršamajski ja Partyzanski rajooni vahel, viimase koosseisus on ka küla idaosa asemele rajatud Vialikaja Slapianka linnaosa.

Viited

Minski linnaosad
Weißenbach am Lech

Weißenbach am Lech on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Reutte ringkonnas. Vald asub 885 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 81,8 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1263 inimest.

Weissenbach on pikaksvenitatud küla Tirooli Lechi looduspargis. Siin on Lechi jõgi väga lai ja peamiselt puutumatu jõesängiga, kus elab palju haruldasi taimi, putukaid ja linde. Läbi Weissenbachi keskuse voolab Weissenbachi jõgi, mis andis külale oma nime (valge jõgi). Küla asub Weissenbachi ja Lechi jõe liitumiskohast põhjas. Peaaegu täpselt teiselt poolt, lõunast voolab Lechi jõkke Rot Lechi jõgi, pärast sügava kanjoni läbimist.

Nagu viimased avastused näivad tõestavat (uuringud Innsbrucki ülikoolis kestavad veel), usutakse, et inimesed elasid Weissenbachis alates varajasest kiviajast. 1948. aastal leiti Weissenbachis ka rooma luustikke. Roomlastele oli tähtis soolatee Hall in Tirolist Bodeni järveni, mida kasutati peamiselt kuni raudtee ehitamiseni läbi Arlbergi 20. sajandi alguses. Paljud teeosad on ikka veel heas seisukorras, kuid kardid või hobused pole neil aastakümneid sõitnud. Tõsiasi, et Weissenbach asub järsu Gaichti kurutee jalamil, tähendas täiendavate hobuste vajadust kartidele, mis tegi Weissenbachist sajanditeks tuiksoone. Kuid see sissetulekuallikas kadus kiiresti, kui üle Arlbergi mägede raudtee ehitati.

Paljud Weissenbachis elavad inimesed töötavad naabruses Reuttes. Endiselt mängib kohalikus majanduses rolli turism, aga ka teenindus ja käputäis väikesi tööstusettevõtteid.

2008. aastal lõpetati gooti stiilis ehitise, kuid hilisromaani stiilis sisustusega kiriku renoveerimine.

Viited

Välislingid 

 www.weissenbach.tirol.at

Tirooli liidumaa vallad
Ateena (klassitsistlik eponüüm)

Klassitsismile omane eponüüm „Ateena“ osutab lüüriliselt iidsele Ateena linnriigile kui kõrgkultuuri (Hellas) hällile, mida kaitses hellenite tõekspidamiste järgi tarkuse-, julguse-, õiguse- ja õiglusejumalanna Athena. 

Eponüüm kujutas kõne- ja kirjakeeles eelkõige pöördelisi teaduskeskusi, mis seadsid endale antiiksed eeskujud.

Põhjala Ateena (Edinburgh) 

„Athens of the North“ on šoti valgustusajastust pärinev klassitsistlik ingliskeelne hüüdnimi ilmestamaks Edinburghi linna intellektuaalseid käärimisi industriaalselt tärkaval Šotimaal.

Kultuuriliselt on haridus- ja teaduskeskusena suurt rolli mänginud Edinburghi Ülikool.

Emajõe Ateena (Dorpat)

„Embach-Athen“ on baltisakslaste poolt kasutatud klassitsistlik, ka romantismile viitav, (eestikeelse „Emajõe Ateenana“ laialt tuntud) kõnekeelne Tartu hüüdnimi. See ilmestab samuti intellektuaalsuse käärimist Liivimaa ajaloolises ülikoolilinnas. Nimetus rõhus peamiselt valgustusajastu idüllilisusele, sedagi küll Venemaa Keisririigi reaalsetes tingimustes.

Venestusajal, mil Tartu nimetati keisririigi võimude poolt ametlikult ümber Jurjeviks (Jurjew), kasutasid sakslased ja eestlased vene nime vältimiseks Tartu kohta lisanimesid: „Embach-Athen“, „Embachstadt“, „Musenstadt am Embach-Ufer“; „Emajõe Ateena“, „Taaralinn“ jne.

Hüüdnimi viitab lüüriliselt linna läbivale Emajõele kui tarkuse lättele ning Ateenale kui muistsele hällile, kust arenes kõrgetasemeline antiikkultuur, mida on suuresti eeskujuks võetud (eriti 18.–19. sajandil) kogu Euroopas ja ka Põhja-Ameerikas.

Kultuuriliselt on hüüdnime alalhoiul pearolli kehastanud haridus- ja teadusasutus Tartu Ülikool. Südalinnas säilitab linna luulemeelset entiteeti tänapäevalgi ülikooli vahetus läheduses asuv Athena Keskus.

Taaralinn 
Muinaslugude põhjal on saksapärane Dorpat ja eestipärane Tartu enda nimed saanud ürgse eesti kaitsejumaluse Taara järgi. Niisamuti kaitses veendumuste järgi iidset Ateena akropoli kaitsejumalanna Athena (epiteediga „Pallas“).

Saksamaa jõeäärsetel asuvad Ateenad   

„Leine-Athen“ (Göttingen)
„Ilm-Athen“ (Weimar)
„Isar-Athen“ (München)
„Pleisse-Athen“ (Leipzig)
„Spree-Athen“ (Berliin)

Viited

Vaata ka
Valgustusajastu
Klassitsism
Ateena akropol

Klassitsism
Ateena
Kaarel Veermets

Kaarel Veermets (kuni 1936 Karl Friedrich Verberg; 3. juuni 1893 Zagoritsõ küla, Jamburgi maakond, Venemaa – 20. november 1969 Tartu) oli eesti metsateadlane.

Kirjandus 
 Teadus Eesti põllumajanduse arenguloos. II osa (1918–1940) Tartu 2003. Lk 186

Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna metsandusosakonna professorid
Balti Ülikooli professorid
Tartu Ülikooli metsandusteaduskonna õppejõud
Eesti Maaülikooli õppejõud
Perekonnanimede kaitseregister
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1893
Surnud 1969
Vihalem

Vihalem on eesti perekonnanimi.

Perekonnanime Vihalem (Wihalem) on pandud Ruila mõisas Hageri kihelkonnas Harjumaal.

Hugo Vihalema palvel kanti Vihalem perekonnanimede kaitseregistrisse nr 295 all.

2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Vihalem Eestis 14 mehel ja 14 naisel.

Nime kandjatest on tuntumad:
Andres Vihalem (1937–1991), eesti teleajakirjanik
Paul Vihalem (1910–1985), õigusteadlane ja kommunistliku partei liige

Perekonnanimede kaitseregistri nimed
Harjumaa perekonnanimed
Zacharava-Pulichava

Zacharava-Pulichava (vene keeles Zahharova-Pulihhova, transkribeerituna Zahharava-Pulihhava) on Minski linnaosa, mis asub linna keskosas Partyzanski rajooni territooriumil.

Tegemist on ühe linna prestiižsema elurajooniga, mis oli elitaarne piirkond juba nõukogude ajal. Linnaosa on hästi välja ehitatud infrastruktuuriga, sealsed hoovid on suured, lähikonnas asuvad mitmed pargid, linnaossa jääb ka aastal 1805 rajatud Maksim Gorki nimeline kesklastepark. Suurem osa sealsetest korteritest on kolme- või neljatoalised. Paljudes korterites asuvad kaminad, mitmetel on ka uhked rõdud. Nõnda on  linnaosa kujunenud ka kõige kallimate korteritega piirkonnaks Minskis. Vaatamata sellele on nõudlus sealsete elamispindade järele pidevalt kasvanud; oma osa on selles ka asjaolul, et linnaosa asub Minski kesklinna vahetus läheduses.

Ajalugu
Linnaosa rajati suuremalt jaolt vahemikus 1960-1970. Sealsed elamud rajati parteieliidi ja loomingulise intelligentsi jaoks. Mitmeid sealseid elamuid kutsuti nõukogude ajal rahvasuus kindralimajadeks, ent linnaosa sai juba rajamisel hüüdnimeks karusnahksete mütside rajoon (район пыжиковых шапок).

Zacharava tänava ümbrus oli varem Minski äärelinn Stromki Bierah, kus asusid laod ja puidust elamud. Aastal 1940 valmis sellel tänavala ka trammitee. Sõja ajal paljud sealsed hooned hävisid, sealsed taastamistööd algasid alles viiekümnendatel aastatel. Ühtlasi ehitati vana tänav ka laiemaks. 

Pulichava tänava ümbruskonnas asus Archirejskaja Słabodka linnaosa, sellest läänes ulatus see aga Lachovka linnaossa. Aastal 1923 nimetati piirkond revolutsionäär Ivan Pulichavi auks ümber. Piirkonnas domineerisid individuaalelamud, mis aga lammutati tänapäevase linnaosa rajamisel.

Viited

Minski linnaosad
Sierabranka

Serabranka (vene keeles Serebrjanka, transkribeerituna Serabranka) on Minski linnaosa, mis asub linna kaguosas Leninski rajooni territooriumil  Svisłači jõe kaldal. Linnaosas asub N. Hrekava nimeline park.

Serabranka koosneb üheksast mikrorajoonist. Linnaosa ühendavad ülejäänud linnaga bussid, trollibussid ja trammid.

Ajalugu
Serabrankat on esmakordselt mainitud aastal 1551. Algselt kandis see nime Srebny Łoh. XIX sajandil hakkas see kandma nime Srebnyja Młyny ja kujunes linnarahva puhkepiirkonnaks. Tänapäevase nime sai piirkond seoses Moskva-Bresti raudtee ja Liibavi-Romno raudtee rajamisega. Aastal 1895 rajati sinna malmivalutehas, mille juurde tekkisid Serabranka tänav ja Serabranka põiktänav. Tänapäevase linnaosa ehitustööd algasid XX sajandi seitsmekümnendatel aastatel. 

Aastal 2008 koostati plaan linnaosa korterelamute tsooni laiendamiseks ja sealsete eramajade lammutamiseks.

Viited

Välislingid 

Minski linnaosad
Łošyca

Łošyca (vene keeles Lošitsa, transkribeerituna Lošõtsa) on Minski linnaosa, mis asub linna lõunaosas Leninski rajooni territooriumil. Linnaosa ühendavad ülejäänud linnaga bussid ja trollibussid, seal asub ka Łošyca raudteepeatus.

Linnaossa jääb Łošyca jäärak, kus NKVD üksused hukkasid 7-10 tuhat inimest. Aastal 2009 kavandasid linnavõimud seoses linnaosa rajamisega jääraku täitmist ja selle asemele autotee rajamist, ent üldsuse vastuseisu tõttu jäid need plaanid teostamata.

Ajalugu
Łošyca on tekkinud Łošyca Lubanskaha küla kohale, mille juures asus ka Łošyca mõis. Nõukogude perioodil hakkas see kandma nime Łošyca 1. Külas asus juurviljakasvatuse ja kartulikasvatusega tegelev katsemajand. Aastal 1985 arvati küla maad Minski koosseisu. Aastal 2015 algasid seal ehitustööd. Algselt kavandati küla maadele neli mikrorajooni, hiljem otsustati neid sinna rajada aga kuus.

Viited

Minski linnaosad
Eesti 2018. aasta riigieelarve

Eesti 2018. aasta riigieelarve on Eesti keskvalitsuse 2018. aasta eelarve. Valitsus algatas 2018. aasta riigieelarve seaduse menetlemise 27. septembril 2017. Seadus läbis esimese lugemise 18. oktoobril 2017 ja teise lugemise 15. novembril 2017.

Riigikogu võttis riigieelarve seaduse vastu 13. detsembril 2017. Eelarve kulude ja investeeringute maht on 10,826 miljardit eurot ja tulude maht 10,308 miljardit eurot.

Reaalsed tulud olid 10,162 miljardit eurot (98,6% eelarvest) ja kulud 10,109 miljardit eurot (93,4%).

Viited

Välislingid 
 Riigikogu: 2018. aasta riigieelarve seadus 521 SE
 Rahandusministeerium: 2018. aasta riigieelarve lühiülevaade
 Rahandusministeerium: Riigieelarved
 Delfi teemalehed: Riigieelarve 2018

2018
2018. aasta Eestis
Bonnievale

Bonnievale on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Cape Winelandsi ringkonnas Langebergi vallas.

Asula on rajatud 1922. aastal, linnaõigused sai 1953. aastal.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bonnievale'i elanikest värvilisi 75,25%, mustanahalisi aafriklasi 11,08%, valgeid 10,71%, India või Aasia päritolu inimesi 0,24% ja teisi 2,72%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 89,72%, koosa keelt 5,98%, inglise keelt 1,69% ja sotho keelt 1,29%.

Galerii

Viited

Lääne-Kapimaa provintsi linnad
Times Three

Times Three oli Malta ansambel, mille moodustasid Philippa Farrugia Randon, Diane Stafrace ja Francesca Tabone.

1999. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ansambel Maltat lauluga "Believe 'n Peace".

Malta ansamblid
Malta esindajad Eurovisiooni lauluvõistlusel
Touwsrivier

Touwsrivier on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Cape Winelandsi ringkonnas.

Asula on rajatud 1877. aastal, linnaõigused sai 1962. aastal.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Touwsrivieri elanikest värvilisi 84,91%, mustanahalisi aafriklasi 7,52%, valgeid 6,57%, India või Aasia päritolu inimesi 0,33% ja teisi 0,65%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 93,09%, inglise keelt 2,59%, koosa keelt 1,02% ja tsvana keelt 0,91%.

Viited

Lääne-Kapimaa provintsi linnad
Marco Mengoni

Marco Mengoni (sündinud 25. novembril 1988) on Itaalia laulja.
2013. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Itaaliat lauluga "L'essenziale" ning sai 23. koha.

Diskograafia 

 Solo 2.0 (2011)
 #prontoacorrere (2013)
 Parole in circolo (2015)
 Le cose che non ho (2015)
 Atlantico (2018)

Itaalia lauljad
Itaalia esindajad Eurovisiooni lauluvõistlusel
Sündinud 1988
Anita Thallaug

Anita Thallaug (sündinud 14. veebruaril 1938) on Norra laulja.

1963. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Norrat lauluga "Solvherv".

Norra lauljad
Norra esindajad Eurovisiooni lauluvõistlusel
Melodi Grand Prix' võitjad
Sündinud 1938
Lech (jõgi)

Lech (ladina: Licus, Licca) on jõgi Austrias ja Saksamaal. See on Doonau parempoolne lisajõgi. Selle lähe asub Austria Vorarlbergi liidumaal, kus jõgi voolab välja Formarinsee järvest Alpides kõrgusel 1865 m. See voolab põhja-kirde suunas ja ületab Saksamaa piiri, moodustades Lechfalli, 12 m kõrgune kose; seejärel siseneb jõgi kitsasse kuristikku (Lechschlucht). Alpidest lahkudes siseneb jõgi Saksamaa Baieri liidumaal kõrgusel 790 m Füsseni juures Allgäu tasandikule, kus see moodustab piiri Švaabimaaga. Jõgi voolab läbi Füsseni linna ja läbi Forggensee, tehisjärve, mis talviti tühjaks lastakse. Siin moodustab see kärestiku ja joa.

Jõgi voolab edasi põhjasuunas läbi Lechraini piirkonna ning läbib Schongau, Landsbergi, Augsburgi (kus temasse suubub Wertach) ja Raini linnade enne Doonausse suubumist just Donauwörthi all kõrgusel 410 m. Jõgi ei ole laevatatav, mis on tingitud selle kärestikulisest iseloomust ja kruusakihtidest, mis ummistavad jõesängi. Füsseni lähedasest Neuschwansteini lossist on eriti suurepärane vaade Lechi orule.

Etümoloogia 

Kirjed 8./7. aastast eKr tõendavad, et jõe nime on esmakordselt mainitud keldi hõimu nimes Licates. Jõge ennast kutsuti 2. sajandil Likios või Likias. 570. aasta paiku leidub ürikutes nimi Licca. 8. sajandil ilmusid nimed nagu Lecha ja Lech. Mõistet Licus kasutati ikka veel aastal 1059.

Nimi sarnaneb kõmri keele sõnale llech ("kiviplaat") ja bretooni keele sõnale lec'h ("hauakivi"). Selles kontekstis tähendab sõna "Lech" "kivine".

Ajalugu 

Rohkem kui ühel korral on ajaloolised sündmused otsustatud selle jõe kallastel.

 278. aastal võitis Rooma keiser Probus burgundide ja vandaalide suuremat sissetungiväge, mis oli rüüstanud Rooma Raetia provintsi.
 Lechfeldis, kivisel tasandikul Lechi ja Wertachi vahel Augsburgi lähedal võitis Otto I augustis 955 madjareid.
 Raini lahingus aprillis 1632 võitis Rootsi kuningas Gustav II Adolf ja haavas surmavalt Johann T'Serclaes von Tillyt.

Välislingid 

 Lech Füssenis
 Hochwassernachrichtendienst Bayern Alle möglichen Daten über die bayerischen Flüsse: aktuelle Pegelstände, langjährige Abflussdaten, Einzugsgebiet, etc.
 Life-Naturschutzprojekt Tiroler Lech
 Lebensraum Lechtal
 Bericht über eine Kajaktour

Austria jõed
Saksamaa jõed
Wig Wam

Wig Wam on Norra ansambel, mis loodi 2001. aastal.
2005. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Norrat lauluga "In My Dreams".

Ansambli solist on Åge Sten Nilsen, esinejanimega Glam.

2014. aastal läks bänd laiali, kuid taasühines aastal 2019.

Albumid 
 667 … The Neighbour of the Beast (2004)
 Hard to Be a Rock’n’Roller (2005)
 Hard to Be a Rock’n’Roller … in Kiev (2005)
 Wig Wamania (2006)
 Non Stop Rock’n’Roll (2010)
 Wall Street (2012)
 Never Say Die (2021)

Norra ansamblid
Norra esindajad Eurovisiooni lauluvõistlusel
Melodi Grand Prix' võitjad
Mujinga Kambundji

Mujinga Kambundji (sündinud 17. juunil 1992 Bernis) on Šveitsi kergejõustiklane (sprinter).

2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel Amsterdamis võitis ta 100 meetri jooksus pronksmedali ajaga 11,25.

2017. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Belgradis võitis ta 60 meetri jooksus pronksmedali tulemusega 7,16.

2018. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Birminghamis võitis ta 60 meetri jooksus 7,05-ga pronksmedali. 2018. aasta juulis toimunud Šveitsi meistrivõistlustel jooksis ta esimest korda 100 meetrit kiiremini 11 sekundist, saades aja 10,95. Ta uuendas sellega endale kuulunud Šveitsi rekordit kaheksa sajandikuga.

2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas võitis ta ajaga 22,51 pronksi 200 meetri jooksus

2022. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Belgradis võitis ta 60 meetri jooksus kulla Šveitsi rekordiga 6,96-ga. Juunis parandas ta rahvusrekordit 100 meetri jooksus joostes Zürichis 10,89. Maailmameistrivõistlustel Eugene'is oli ta 100 meetri jooksus viies. 200 meetri jooksus püstitas ta poolfinaalis Šveitsi rekordi 22,05. Finaali lõpetas ta kaheksanda kohaga.

Talle kuuluvad Šveitsi rekordid nii 60 meetri, 100 meetri kui ka 200 meetri jooksus.

Tema isa on Kongo päritolu ja ema šveitslane.

Isiklikud rekordid 
Välisrekordid

Siserekordid

Viited

Välislingid 
 

Šveitsi kergejõustiklased
Sprinterid
Sündinud 1992
Jacques Zegers

Jacques Zegers (sündinud 25. juunil 1947) on Belgia laulja.

1984. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Belgiat lauluga "Judy Et Cie".

Belgia lauljad
Belgia esindajad Eurovisiooni lauluvõistlusel
Sündinud 1947
Oomäe memoriaal

Oomäe memoriaal on Pühalepa ja Kõrgessaare valla piiril Ristimäe läheduses Oomäe talukoha naabruses asuv mälestusmärk.

20. juunil 2014 avati Hiiumaa Muinsuskaitse Seltsi algatusel Pühalepa ja Kõrgessaare valla piiril Ristimäe läheduses Oomäe talukoha naabruses mälestusmärk, mälestuskivi tahvliga ja metallrist kohas, kus 1941. aasta sügisel hukati ning maeti nõukogude terrori ohvrid. Kui algas sõda Nõukogude Liidu ja Saksamaa vahel, siis edenesid Saksa väed kiirelt ja lõikasid läbi nõukogude vägede taganemistee maismaa kaudu, saartel püsis nõukogude võim kauem, Hiiumaal veel oktoobriski.

Sellel ajal läks Hiiumaal inimesi jäljetult kaduma. Pärast Hiiumaa vallutamist sakslaste poolt hakkasid pereliikmed nende jälgi otsima. Oli selge, et neid siit ära ei saadud viia. 1941. aasta oktoobris kaevati Oomäel lahti esimese üheksa inimese hauad, neist kaheksa tunti omaste poolt ära ja maeti kodukalmistutele. Viimased hauad leiti 1943. aastal.

Poolesajast hukatust on nimeliselt teada vaid kolmteist: Leopold Ellerberg, Feliks Jakobson, Martin-Karl Leivalt, Julius Liiva, Robert Liiva, Harald Mammuspuu, Eduard Nõmm, Hugo Puusemp, Leida Pähel, Anton Tammekivi, Kustav Tilk, Edgar Tänava ja Joosep Õispuu. Lisaks kohalikele elanikele oli hukatute hulgas ka nõukogude sõjaväelasi ja madruseid, baaside töölisi, mandrilt evakueerunuid ja kolm Saksa sõjavangi. Punamadrused olevat kavatsenud sakslastele alla anda, kuid üks neist reetis kaaslased ja teised lasti maha. Tundmatuks jäänud ohvrid ja sõjaväelased maeti ilmselt kohe seejärel Malvaste kalmistule, kuid nende matmise täpne asukoht ei ole tänaseks teada.

Oomäele püstitati Hiiumaa Muinsuskaitse Seltsi algatusel mälestusrist juba 2. novembril 1988. 2014. aastal asendati veerand sajandi eest paigaldatud rist suurema ja tugevama tammepuust ristiga. Sealsamas on ka mälestuskivi, millel tahvel selgitava tekstiga. Hiiumaa Muinsuskaitse Selts jätkab Oomäe sündmuste saladuste uurimist. 1988 maantee äärde püstitatud puurist oli pühendatud samale traagilisele sündmusele ühes võimalikus hukkamiskohas.

Viited

Välislingid 

 http://www.vanameister.pri.ee/gallery/var/albums/Eesti/Hiiumaa/HK68609.jpg?m=1449609134

Hiiumaa ajalugu
Eesti mälestusmärgid
Leo von Klenze

Leo von Klenze ehk Franz Karl Leopold von Klenze (29. veebruar 1784 Buchladen (Bockelah/Bocla) Schladeni lähedal – 26. jaanuar 1864 München) oli tunnustatud saksa uusklassitsistlik arhitekt, maalikunstnik ja kirjanik. Ta oli Baieri kuninga Ludwig I õukonna arhitekt. Ta oli üks kuulsamaid taaselavnenud hellasstiili esindajaid.

Arhitektuuriteosed Münchenis
 Glyptothek (1816–1830)
 Alte Pinakothek (1826–1836)
 Residenz – Königsbau, Festsaalbau ja Allerheiligen-Hofkirche (1826–1842)
 Englischer Garteni monopteertempel (1836)
 Propyläeni linnavärav (1846–1862)
 Ruhmeshalle (1850)
 Nymphenburgi lossi monopteertempel 
 Ludwigstrasse, Odeonsplatz ja Wittelsbacherplatz

Arhitektuuriteosed mujal
 Wilhelmshöhe kindluse pargi ballimaja (Kassel) (1809–1810)
 Ismaningi kindlus (1816), mis ehitati Napoleoni kasupojale Eugène de Beauharnaisele ja tema abikaasale.
 Walhalla temple (Regensburgi lähistel) (1816–1842)
 Neues Schloss (Pappenheim) (1819–1820)
 Uus Ermitaaž (Peterburi) (1839–1852)
 Püha Dionysios Areopagite katoliku kirik (Ateena) (1853–1865)
 Befreiungshalle (Kelheim) (1863)

Vaata ka
Uusklassitsism

Saksamaa arhitektid
Sündinud 1784
Surnud 1864
Christian Coleman

Christian Coleman (sündinud 6. märtsil 1996 Atlantas, Georgias) on USA kergejõustiklane (sprinter).

2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis võitis ta hõbemedali 100 meetri jooksus ja 4×100 meetri teatejooksus. 

20. jaanuaril 2018 jooksis ta 60 meetrit 6,37-ga, ületades 1999. aastast Maurice Greene'ile kuulunud maailmarekordi kahe sajandikuga, kuid maailmarekordina see kirja ei läinud, sest võistlustel puudusid elektroonilised stardipakud, mis oleksid tuvastanud võimaliku valestardi. Sellest hoolimata ületas ta selle tulemuse kuu aega hiljem, 18. veebruaril New Mexico osariigis Albuquerques toimunud USA sisemeistrivõistlustel, joostes 60 meetrit 7,34-ga. See tulemus läks kirja maailmarekordina.

2018. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Birminghamis võitis ta 60 meetri jooksus kuldmedali, püstitades sisemaailmameistrivõistluste rekordi 6,37. 

2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas tuli Coleman 100 m jooksus maailmameistriks ajaga 9,76.

2020. aastal määrati Colemanile kaheaastane võitluskeeld 2019. aasta detsembris andmata jäänud dopinguproovi eest. Hiljem lühendati karistuse pikkust 18 kuuni. 2020. aasta suveolümpiamängudel Coleman võistluskeelu tõttu ei osalenud.

2022. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Belgradis oli Coleman 60 meetri jooksus Marcell Jacobsi järel teine. Maailmameistrivõistlustel Eugene'is oli ta 100 meetri jookus kuues ning võitis 4×100 meetri teatejooksus hõbemedali.

Isiklikku 

Ta õppis Tennessee Ülikoolis.

2017. aastal pälvis ta USA parimale ülikoolis õppivale kergejõustiklasele antava The Bowermani auhinna.

Isiklikud rekordid 
Välisrekordid

Siserekordid

Viited

Välislingid 
 

Ameerika Ühendriikide jooksjad
Sprinterid
Sündinud 1996
Aksel Niilop

Aksel Niilop (10. aprill 1933 – 30. september 2017 Uhtna) oli eesti agronoom.

Ta oli Rakvere rajooni Uhtna kolhoosi peaagronoom.

Tunnustused
1983 Eesti NSV teeneline agronoom

Viited

Eesti agronoomid
Eesti NSV teenelised agronoomid
Sündinud 1933
Surnud 2017
Kuusalu Vabadussõja mälestussammas

Kuusalu Vabadussõja mälestussammas on Harju maakonnas Kuusalu vallas Kuusalu asulas Kuusalu kalmistul asuv Vabadussõjas langenutele püstitatud mälestusmärk. Mälestussammas avati 16. mail 1921. See oli esimene mälestussammas Eestis, mis püstitati Vabadussõjas langenutele.

Esimese Nõukogude okupatsiooni ajal lõhuti mälestussammas 2. juulil 1941 osaliselt, tükid maeti maha. Saksa okupatsiooni ajal mälestussammas taastati ja avati 10. augustil 1942. Teise Nõukogude okupatsiooni ajal eemaldati 1945. aastal Vabadussõjale viitavad kirjad koos langenute nimedega, sammas ise aga säilis oma paigas. Kolmandat korda pühitseti mälestussammas 26. novembril 1988.

Viited

Välislingid
 

Eesti Vabadussõja mälestusmärgid
Kuusalu vald
Kodavere Vabadussõja mälestussammas

Kodavere Vabadussõja mälestussammas on Tartu maakonnas Peipsiääre vallas Kodavere asulas asuv Vabadussõjas langenutele püstitatud mälestusmärk.

Mälestussammas avati 31. augustil 1924.

1940 lükati sammas ümber ja veeti lähedale võssa. Saksa okupatsiooni ajal pandi sammas uuesti kokku ja taasavati 28. septembril 1941. 1950 sammas õhiti. Samas kohas avati 27. augustil 1989 uus sammas, mis on endise täpne koopia.

Viited

Välislingid
 

Eesti Vabadussõja mälestusmärgid
Peipsiääre vald
Friedrich Vreemanni mälestussammas

Friedrich Vreemanni mälestussammas on Vabadussõjas langenud kapten Friedrich Vreemannile püstitatud mälestusmärk Võru maakonnas Võru vallas Pindi kalmistul.

Mälestussammas avati 12. oktoobril 1924 Vabadussõjas langenute mälestamise Võrumaa komitee poolt.

Sammas lõhuti Nõukogude Liidu okupatsioonivõimu poolt 1947. aastal. Sammas taasavati kapten Vreemanni 100. sünniaastapäeval 10. novembril 1994.

Friedrich Vreemanni langemiskohale Võru maakonnas Rõuge vallas Suure-Ruuga küla põllul püstitati samuti mälestussammas. Ka selle lõhkus Nõukogude okupatsioonivõim. Uus mälestuskivi paigutati 27. novembril 2001 Rõuge Jaani-Peebu kalmistu servale. 2019. aasta juunis viidi see üle Rõuge Mälestuste parki, kus asuvad ka Rõuge Vabadussõja mälestussammas ja Taani vabatahtlike (Borgelini kompanii) mälestusmärk.

Viited

Eesti Vabadussõja mälestusmärgid
Rõuge vald
Adam Kszczot

Adam Kszczot (sündinud 2. septembril 1989 Opocznos) on Poola endine kergejõustiklane, keskmaajooksja. Tema põhiala oli 800 meetri jooks.

Ta on 800 meetri jooksus kolmekordne Euroopa välis- ja sisemeister.

2015. ja 2017. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta 800 meetri jooksus hõbemedali.

2018. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Birminghamis võitis ta kuldmedali.

Talle kuulub 800 meetri jooksu Poola siserekord (1.44,57).

Isiklikud rekordid
Väljas

Sees

Allikas: IAAF

Viited

Välislingid 

 

Poola kergejõustiklased
Keskmaajooksjad
Sündinud 1989
Marcin Lewandowski

Marcin Przemysław Lewandowski (sündinud 13. juunil 1987 Szczecinis) on Poola kergejõustiklane, keskmaajooksja.

Talle kuulub 1500 meetri jooksus ja miilijooksus nii Poola välis- kui ka siserekordid.

Isiklikud rekordid
Väljas

Sees

Allikas: World Athletics

Viited

Välislingid 

 

Poola kergejõustiklased
Keskmaajooksjad
Sündinud 1987
Gazebo (muusik)

Gazebo (õieti Paul Mazzolini; sündinud 18. veebruaril 1960) on itaalia muusik. 

Gazebo on tuntud nimi eelkõige Italo disco muusika austajate hulgas.

Biograafia 
Mazzolini sündis Beirutis Liibanonis Itaalia diplomaadi (isa) ja Ameerika laulja (ema) peres. Teismeline Mazzolini alustas muusikukarjääri rokkansamblis, õppis kaks aastat Pariisis klassikalist kitarri ning veetis mõnda aega Londonis punkmuusikaga tegeledes.

1981. aastal tagasi Roomas, andis Mazzolini koostöös Paul Micioniga välja oma esimese singli "Masterpiece" (1982), mis tõusis muusikaedetabelites Itaalias kuuendale  ja Šveitsis viiendale  kohale.

Aasta hiljem valmis Gazebo esimene album "Gazebo", mille lugude hulgas sai tuntuimaks "I Like Chopin". Viimast müüdi singlina üle 8 miljoni eksemplari ning lugu jõudis paljude maade muusikaedetabelites kõrgele kohale. Laialdaselt on levinud valearvamus, et laulus olev klaverimotiiv on Chopini oma, kuid tegelikult on laulu autor Pierluigi Giombini ning Chopiniga pole selle muusikal pistmist.

Diskograafia

Albumid
 1983 – "Gazebo" (Baby Records) (albumi uusväljaanne kannab pealkirja "I Like Chopin")
 1984 – "Telephone Mama" (Baby Records)
 1985 – "I Like Chopin" (Baby Records)
 1985 – "Univision" (Carosello)
 1987 – "The Rainbow Tales" (Carosello)
 1989 – "Sweet Life" (Carosello)
 1991 – "Scenes From The News Broadcast" (Lunatic)
 1994 – "Portrait" (Giungla-BMG Italy)
 1997 – "Viewpoint" (Softworks)
 2000 – "Portrait & Viewpoint" (Softworks)
 2007 – "Ladies! The Art Of Remixage" (Softworks)
 2008 – "The Syndrone" (Softworks)
 2013 – "I Like ... Live!" (Softworks)
 2015 – "Reset" (Softworks)
 2016 – "Wet Wings" (Softworks)

Singlid 
 "Masterpiece" (1982)
 "I Like Chopin" (1983)
 "Lunatic" (1983)
 "Gimmick!" (1983)
 "Love In Your eyes" (1983)
 "Telephone Mama" (1984; No. 10 Italy)
 "First!" (1984)
 "For Anita" (1985)
 "Trotsky Burger" (1986)
 "The Sun goes down on Milky Way" (1986)
 "Give me one day ... / Diamonds are forever" (1987)
 "Coincidence" (1988)
 "Dolce Vita" (1989)
 "Fire" (1991)
 "The 14 July" (1991)
 "I like Chopin 91" (remix) (1991)
 "Masterpiece 2K" (remix) (2000)
 "Tears For Galileo" (2006)
 "Ladies!" (2007)
 "Virtual Love" (2008)
 "Queen of Burlesque" (2011)
 "Blindness" (2015)
 "Wet Wings" (2016)

Viited 

Itaalia muusikud
Sündinud 1960
Pave Maijanen

Pave Maijanen (kodanikunimi Pekka Juhani Maijanen; 3. september 1950 – 16. jaanuar 2021) oli Soome laulja.

1992. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Soomet lauluga "Yamma, yamma".

Albumid 
 Tanssivat kengät  (1983)
 Maijanen  (1984)
 Palava sydän  (1985)
 Maailman tuulet  (1987)
 Maya: Would You  (1987)
 Kuutamokeikka  (1990)
 No Joking  (1991)
 Sirkus saapuu tivoliin  (1994)
 Kohti uutta maailmaa  (1998)
 Mustaa valkoisella  (2000)
 Kaikessa rauhassa  (2010)

Soome lauljad
Soome esindajad Eurovisiooni lauluvõistlusel
Sündinud 1950
Surnud 2021
Haapsalu Vabadussõja mälestussammas

Haapsalu Vabadussõja mälestussammas on Lääne maakonnas Haapsalus asuv Vabadussõjas langenutele püstitatud mälestusmärk.

Mälestussammas avati 9. novembril 1924. Mälestussamba autor oli skulptor Voldemar Mellik.

Sammas õhiti augustis 1940 (teistel andmetel 19. juunil 1941).

Samas kohas avati 27. novembril 1994 uus sammas, mis on endise ligilähedane koopia.

Viited

Välislingid
 

Eesti Vabadussõja mälestusmärgid
Haapsalu
Narva-Jõesuu Vabadussõja mälestussammas

Narva-Jõesuu Vabadussõja mälestussammas oli Vabadussõjas langenutele püstitatud mälestusmärk Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuus.

Mälestussammas avati 24. juunil 1926.

Amandus Adamsoni kavandi järgi rajatud 8,5 meetri kõrgune mälestussammas kujutas kaljut, mille tipus seisis lipu ja kilbiga sõjamees. Kalju korrapärane nelinurkne alaosa sümboliseeris Eesti Vabariigi juba väljatöötatud korraldust, "tahumata" tipp aga veel korraldamata alasid, mille juures edaspidist tööd võimaldab valvelolev sõdur. Kalju esiküljel oli kiri "1918–1920 Vabadussõja mälestuseks" ja selle all pronksist reljeefplaat sõjastseeniga. 

Juunis 1941 sammas purustati. On tänaseni taastamata. 

Päev enne Narva-Jõesuu Vabadussõja mälestussamba avamist, 23. juunil 1926, avati Narva-Jõesuu luterlikul kalmistul hauasammas Vabadussõjas langenute ühishaual. See on säilinud tänaseni. Betoonist sammas kujutab 2,44 m kõrgust obeliski. Obeliski esiküljel üleval on pronksreljeefist Vabadusristi kujutis ja selle all oli pronkstahvel tekstiga: "1918 – 1920 / VABADUSSÕJAS / LANGENUILE". Ühishauda ümbritsevad kivisambad, mis on ühendatud ahelatega. Langenute mälestussamba valmistas insener Vaher professor Amandus Adamsoni kavandi järgi. Mälestussamba vaskplaat kadus enne sõda. Pärast 1991. aasta suve kinnitati vaskplaadi kohale samasuurune graniittahvel.

Viited

Eesti Vabadussõja mälestusmärgid
Narva-Jõesuu
Matti Päts

Matti Päts (sündinud 10. aprillil 1933) on eesti riigiametnik ja poliitik. 

Ta oli Eesti Kongressi ja VII Riigikogu liige ja kuulus valimisliitu Isamaa. 2001. aastal esines ta Konservatiivide Klubi presidendikandidaadina 2001. aasta Eesti presidendivalimistel, kuid ametlikult teda kandididaadiks ei esitatud.

Alates 28. oktoobrist 1992 kuni 31. märtsini 2015 oli ta Riikliku Patendiameti peadirektor.

1940 küüditati ta koos perega Baškiiriasse Ufasse ning pärast vanemate vahistamist paigutati ta lastekodusse. Ta käis Ufa 44. keskkoolis. Pärast ema vangist vabanemist õnnestus neil Eestisse tagasi pöörduda. Ta hakkas õppima Tallinna 2. keskkoolis. Pärast keskkooli lõpetamist töötas tehases "Volta". 1954. aastal asus ta õppima Tallinna Polütehnilisse Instituuti, mille lõpetas 1959. aastal energeetikuna. Seejärel töötas ta lühikest aega meistrina tehases Teras, seejärel insenerina Eesti Energias. 1973. aastal lõpetas Päts kaugõppes Moskva Patendiinstuudi.

Matti Päts on Viktor Pätsi poeg ja Konstantin Pätsi pojapoeg.

Tunnustus
 2000 Valgetähe III klassi teenetemärk

Viited 

Eesti riigiametnikud
Eesti Kongressi liikmed
VII Riigikogu liikmed
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Valgetähe III klassi teenetemärgi kavalerid
Konstantin Päts
Sündinud 1933
Siim Sikkut

Siim Sikkut (sündinud 6. märtsil 1983 Tartus) on Eesti riigiametnik, 2017–2022 Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi side ja riigi infosüsteemide asekantsler. 

Sikkut on tuntud tänu oma panusele Eesti digiriigi arendamisel ja e-Eesti tutvustamisele maailmas.

Aastatel 2012–2017 koordineeris Sikkut Riigikantseleis digipoliitika planeerimist ja elluviimist valitsuses, nõustas toonaseid peaministreid digivalitsemise küsimustes ning käivitas strateegilisi algatusi selles valdkonnas. 

Koos Taavi Kotka ja Ruth Annusega oli Sikkut e-residentsuse programmi asutaja.

Hariduskäik
1998–2001 Hugo Treffneri Gümnaasium – lõpetas kuldmedaliga reaalklassi (matemaatika, füüsika ja informaatika süvaõpe)
2001–2005 USA-s Princetoni ülikool – bakalaureusekraad rahvusvaheliste suhete erialal
2009–2011 Ühendkuningriigis Londoni ülikool – magistrikraad rahvusvahelise juhtimise Hiinas erialal

Ametikohad
2005–2006 – Rahandusministeeriumi riigieelarve osakonna peaspetsialist
2006–2007 – Rahandusministeeriumi riigieelarve osakonna talituse juhataja
2007–2008 – Rahandusministeeriumi riigieelarve osakonna juhataja asetäitja
2008–2012 – Arengufondi majanduspoliitika ja avaliku valitsemise ekspert
2012–2017 – Riigikantselei IKT-poliitika planeerimise ja elluviimise nõunik
2014– … – E-residentsuse programmi asutaja ja nõukogu aseesimees
2017–2022 – Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi side ja riigi infosüsteemide asekantsler

Tunnustus
2016 – Soome Lõvi Rüütelkonna I järgu rüütlirist

Stipendium
2014. aastal pakkusid Taavi Kotka, Ruth Annus ja Siim Sikkut Arengufondi ideekonkursil välja idee "10 miljonit e-eestlast aastaks 2025", mis võitis konkursi auhinna: aastase stipendiumi suurusega 2000 eurot kuus. Stipendiumi abil alustati e-residentsuse programmi ettevalmistusi.

Isiklikku
Tema abikaasa on Riina Sikkut. Neil on kolm tütart.

Välislingid
 Suur intervjuu Eesti IT-juhiga: riigi e-teenused muutuvad nähtamatuks, riik tuleb ise abi pakkuma. 
 Eesistumise digiskoor: 5G võitis, "Sajandi armastus" kaotas. 
 E-teenuste järgmine põlvkond ennustab su soove.
 Tallinna deklaratsioon kohustab Euroopat e-teenuseid tüünima.
 Kuidas Eesti oma digitaalse eduloo ühe õhtuga tähtsatele külalistele ühe õhtuga puust ja punaseks selgeks teeb. Maaleht
 Riik asub looma e-teenuste komplekte. Postimees

Eesti ametnikud
Tartu inimesed
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1983
Jindo

Jindo (korea keeles 진도) on Lõuna-Korea suuruselt kolmas saar Korea poolsaare lõunatipus.

Saart ühendab maismaaga Lõuna-Korea pikim, 484 meetri pikkune vantsild, Jindo sild.

Mõõna ajal, kord-kaks aastas, on saar umbes 2,8 km pikkuse ja 10–40 meetri laiuse maariba kaudu ühenduses naabruses asuva Modo saarega.

Saare järgi on saanud nime koeratõug, korea jindo.

Viited

Välislingid

Lõuna-Korea saared
Zibbz

Zibbz on Šveitsi duo, kuhu kuuluvad õde-vend Corinne ja Stefan Gfeller.

Nimi Zibbz tuleneb ingliskeelsest sõnast siblings, mis tähendab 'õed-vennad'.

2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas duo Šveitsi lauluga "Stones". Laul poolfinaalist edasi ei pääsenud.

Välislingid 
 Ametlik koduleht

Šveitsi ansamblid
Šveitsi esindajad Eurovisiooni lauluvõistlusel
Mikolas Josef

Mikolas Josef (tšehhi keeles Mikoláš Josef; sündinud 4. oktoobril 1995) on Tšehhi laulja.

Josef on pärit muusikute perekonnast. Oma karjääri alguses esines ta tänavamuusikuna paljudes Euroopa linnades, sh Oslos, Zürichis, Hamburgis ja Viinis. 2015. aastal andis ta sõltumatult välja oma debüütsingli "Hands Bloody". Aasta hiljem andis ta välja singli "Free", mis jõudis Tšehhi singlite edetabelis 15. kohale.

2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ta Tšehhit lauluga "Lie to Me".

2018. aasta aprillis sõlmis ta lepingu Sony Musiciga ja RCA Recordsiga.

Viited

Välislingid 
 Ametlik koduleht

Tšehhi lauljad
Eurovisioonil osalejad
Sündinud 1995
Gromee

Andrzej Gromala (esinejanimega Gromee; sündinud 14. detsembril 1978 Krakówis) on Poola DJ ja muusikaprodutsent.

2016. aastal sõlmis ta lepingu Sony Musiciga.

2017. aastal pälvis ta Eska muusikaauhinna parima DJ/produtsendi kategoorias.

Ta on esinenud paljudel muusikafestivalidel.

2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta koos Lukas Meijeriga Poolat lauluga "Light Me Up". Laul poolfinaalist edasi ei pääsenud.

Välislingid 
 Ametlik koduleht

Poola muusikud
DJd
Eurovisioonil osalejad
Sündinud 1978
Eugent Bushpepa

Eugent Bushpepa (sündinud 2. juulil 1978 Rrëshenis) on Albaania laulja ja laululooja. Ta on Albaania üks populaarsemaid rokkmuusikuid.

Bushpepa on koos oma ansambliga olnud soojendusesinejaks paljudele artistidele, teiste seas Deep Purple'ile (2007), Guns N' Rosesi basskitarristile Duff McKaganile (2011) ja Overkillile (2014). Aastal 2013 esines ta koos Guns N' Rosesi kitarristi Ron Thaliga.

2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ta Albaaniat lauluga "Mall".

Välislingid

Albaania lauljad
Albaania esindajad Eurovisiooni lauluvõistlusel
Festivali i Këngësi võitjad
Sündinud 1978
Lea Sirk

Lea Sirk (sündinud 1. septembril 1989 Koperis) on Sloveenia laulja.

Ta on õppinud Genfi konservatooriumis.

Tema debüütalbum "Roža" ilmus 2014. aastal.

2014. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel oli ta Sloveenia esindaja Tinkara Kovači ja 2016. aastal ManuElla taustalaulja.

2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ta Sloveeniat lauluga "Hvala, ne!".

Sloveenia lauljad
Eurovisioonil osalejad
Sündinud 1989
Poolkuu Igor Gräziniga

"Poolkuu Igor Gräziniga" on Tallinna Televisioonis startinud jutusaade, milles peavad dialoogi õigusteadlane Igor Gräzin ja teleajakirjanik Andres Raid. Saade algas telesarja "Mõtleme veel" raames ning on alates 4. märtsist 2014 jõudnud vaatajani reeglina iga kahe nädala tagant. Tallinna TV sulgemise tõttu 2019. aastal liikus saade sama aasta novembris EKRE Uute Uudiste ning septembris 2020 Postimehe meediamaja katuse alla. Saadet vahendavateks meediumideks on eetri kõrval ka Google-podcast ja YouTube.

Jaanuaris 2015 sai Gräzin Tallinna TV-st eetrikeelu, kuivõrd ta oli Tallinna TV tollase juhi Toomas Lepa sõnul "teadlikult levitanud tahtlikku valet Tallinna linnapea kohta", ja et kuna Tallinna TV on ühinenud Eesti ajakirjanduse eetikakoodeksiga, siis ei pea Tallinna TV võimalikuks selliseid inimesi eksponeerida. Toomas Leppa ajendas nii arvama Igor Gräzini 12. jaanuaril 2015 Õhtulehes avaldatud artiklis "Meie. Ja mitte-meie. Valik on sinu" esitatud väited tollase Tallinna linnapea Edgar Savisaare kohta. Saade naasis eetrisse 9. septembril 2015.

Igor Gräzin on väitnud, et selle saate pärast hakati Tallinna TV-d ka mujal Eestis vaatama.

Viited 

Eesti telesaated
Tallinna Televisiooni telesaated
Suud puhtaks

"Suud puhtaks" on Eesti Televisiooni väitlussaade, milles diskuteeritakse saatejuhi poolt etteantud ühiskondlikul teemal. Saadet juhib Urmas Vaino.

Saade on eetris kolmapäeviti kahes osas: kl 20.45–21.00, jätkudes pärast "Aktuaalset kaamerat" kl 21.40–23.00.

Saatesari algas 18. jaanuaril 2017.

Välislingid
Tutvustus ja järelvaatamine Eesti Televisiooni kodulehel

Eesti telesaated
Eesti Televisiooni telesaated
Jääkeldri algatus

Jääkeldri ümarlaud oli Eesti Vabariigi presidendi Toomas Hendrik Ilvese algatusel Kadrioru lossi jääkeldrisse kokku kutsutud "Harta 12" koostajate, vabakonna, erakondade esindajate, kultuuritegelaste ja poliitikateadlaste nõupidamine, mis toimus 21. novembril 2012 kl 11.00 ning vältas mõne tunni.

Jääkeldri ümarlaua kokkukutsumise vajaduse tingis üha süvenev rahulolematus Eesti ühiskonnas, mis päädis nädal varem 14. novembril 2012 seitsmeteistkümne ühiskonnategelase kirjutisega "Harta 12", milles nõuti muu hulgas poliitiliste ühenduste tegevuse läbipaistvust, valijate tahet kajastavat valimissüsteemi, parlamendierakondade võimumonopoli takistamist ja rahvaalgatuse sisseviimist. Samal päeval andis president välja pressiteate, milles märkis, et "kellelgi ei ole õigust mistahes ettekäändel demokraatiat kaaperdada" ning teatas vajadusest kokku kutsuda erakondade ja organiseerunud vabakonna esindajad, riigiõiguse spetsialistid.

21. novembril toimunud jääkeldri ümarlaual otsustati, et kodanikelt hakatakse koguma internetipõhiselt ettepanekuid, et mõtete analüüsi ja sõelumist hakkab korraldama Eesti Koostöö Kogu ja see toimuks presidendi egiidi all, ning viimaks, et eelnõud võiksid jõuda Riigikokku 31. märtsiks 2013 ja seadustena jõustuda jaanipäevaks.

Jääkeldri ümarlauale järgnes Rahvakogu.

Viited

Välislingid 
Vabariigi Presidendi kodulehekülg (president.ee). Fotod Jääkeldri algatusest.
FOTOD: Vaata, kes poliitikutest ja ühiskonnategelastest tulid presidendi ümarlauale delfi.ee, 21. november 2012
"Päeva karikatuur: ümarlaud, aita!" (Postimehe karikaturisti Urmas Nemvaltsi päevateemaline karikatuur) postimees.ee, 21. november 2012
"Ojasalu: paralleelprotseduuri tekitamisega võetakse poliitikutelt võim" postimees.ee, 21. november 2012
"Riisalu presidendi ümarlauast: tunnistan ausalt, et olen pessimist" ohtuleht.ee, 21. november 2012
"Luman: mind ajendab täna presidendi juurde minema hirm" postimees.ee, 21. november 2012
"Hüüumärkide kustutaja" postimees.ee, 24. november 2012
"Jääkelder kaaperdab Riigikogu ülesandeid" kesknadal.ee, 30. jaanuar 2013
"Toomas Hendrik Ilves: palun võtta Rahvakogu ettepanekuid tõsiselt" postimees.ee, 9. aprill 2013

Eesti poliitilised sündmused
2012. aasta Eestis
Eesti poliitika
ECM

ECM võib tähendada järgmist:
ECM on Saksamaa plaadikompanii
ekstratsellulaarne maatriks (inglise extracellular matrix)
Editio Critica Maior
...
Eda Kalmre

Eda Kalmre (sündinud 12. septembril 1958) on eesti folklorist, tänapäeva folkloori uurija ja populariseerija.

Eda Kalmre õppis 1964–1971 Sillaotsa 8-klassilises koolis ja aastail 1971–1973 Tartu 7. Keskkooli ajalookallakuga klassis. Aastatel 1973–1985 õppis ta Tartu Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonnas.

Kalmre on Eesti Kirjandusmuuseumi folkloristika osakonna vanemteadur, Eesti-uuringute Tippkeskuse narratiiviuuringute töörühma juht.
Eda Kalmre töötab Eesti Kirjandusmuuseumis alates 1978. aastast, alates 1984. aastast kuni 2007. aastani teadurina Eesti Rahvaluule Arhiivis, 2007. aastast Eesti Kirjandusmuuseumi folkloristika osakonnas vanemteadurina.

Ta on olnud 1991–2007. aastani Eesti Rahvaluule Arhiivi kogumistöö juhendaja, juhendanud üliõpilaste arhiivipraktikat, organiseerinud ja läbi viinud rahvaluule kogumise võistlusi, osalenud välitöödel paljudes Eesti kihelkondades, organiseerinud pärimuse kogumist Sõrve poolsaarel jm. Peale selle on ta aastaid kogunud ja salvestanud tänapäeva pärimust, tudengifolkloori, mälestusi Tartu sõjajärgsest ajast jpm. Ta on arhiivi albumitekogu hea tundja, koostanud näituse rahvaluule arhiivi albumite kogudest ja Sõrve materjalidest arhiivis, pidanud loenguid ja kirjutanud populaarseid raamatuid ning entsüklopeediaartikleid tänapäeva folkloorist, sh laste- ja noortefolkloorist jm.

Folkloristika osakonnas on Eda Kalmre põhilisteks uurimisteemadeks tänapäeva meediakeskne rahvajutt, tänapäeva muistendid ja kuulujutud (ka vandenõuteooriad) – nende ideed ja praktikad, kontekst ja mudelid, mis levivad nt uudisfolkloorina, valeuudistena ja igasugustes muudes kommunikatsioonivormides. Ta on kirjutanud neil teemadel artikleid ja monograafiaid, koostanud ja toimetanud ajakirjade erinumbreid, juhendanud ja oponeerinud üliõpilase teadustöid. Ta kuulub paljudesse erialaühingutesse, on organiseerinud mitmeid rahvusvahelisi konverentse (sh Rahvusvahelise Tänapäeva Muistendite Uurijate konverentsi Tallinnas 2016). Ta osaleb mitmete kodumaiste ja rahvusvaheliste väljaannete ja ajakirjade kolleegiumide töös (nt Keel ja Kirjandus, Contemporary Legend (USA), Sphairos (Leedu) jmt). Eda Kalmre on seeriaväljaande „Tänapäeva folkloorist“ peatoimetaja.

Oma töö eest on ta pälvinud kodumaiseid tunnustusi (populariseerimise preemia, kahel korral parima artikli preemia Keeles ja Kirjanduses, folkloristika aastapreemia jm) ning oma monograafia eest rahvusvahelise Brian McConnelli preemia. Juba alates 1990. aastate keskpaigast on Kalmre osalenud ja ka juhtinud mitmeid tänapäeva folkloori ja jutu-uurimise teadusprojekte. Eda Kalmre osaleb Eesti külaliikumises oma koduküla Kriimani esindajana.

Tunnustus 

 2014 Eesti folkloristika aastapreemia

Eesti folkloristid
Tartu Ülikooli filoloogiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1958
Eye Cue

Eye Cue on Põhja-Makedoonia ansambel, mis alustas tegevust 2008. aastal. Ansamblisse kuuluvad laulja Marija Ivanovska, laulja ja kitarrist Bojan Trajkovski ning trummar Ivo Mitkovski.

2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas duo Põhja-Makedooniat lauluga "Lost and Found". Laul poolfinaalist edasi ei pääsenud.

Välislingid 
 Ametlik koduleht

Põhja-Makedoonia ansamblid
Eurovisioonil osalejad