joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Krauja

Krauja  (vanasti ka Hoftenberga) on asula Lätis, Daugavpilsi piirkonnas Naujene vallas Daugavpils-Indra raudtee ääres.  Asulas asub Hoftenberga mõisa (Klapfiszke) süda. Kraujas asuvad kunsti- ja muusikakool, Naujene spordikeskus ja Naujene raamatukogu.

Läti külad
Juzefova

Juzefova (vanasti ka Jezupova) on asula Lätis Daugavpilsi piirkonnas Naujene vallas. 

Asulas asub Juzefova mõisa (Juzefowo) süda. Lisaks asub Juzefovas Naujene katoliku kirik.

Läti külad
Daugavpilsi piirkond
Hoftenberga mõis

Hoftenberga mõis (Hoftenbergas muiža) on endine mõis Lätis Daugavpilsi piirkonnas Naujene vallas Kraujas. Poola keeles Klarpfiszke, saksa keeles Hoftenberg, vanasti ka Hof zum Berg.

Hoftenberga mõis sai alguse Liivi sõja ajal aastal 1577, mil sõjas hävinud ordulinnuse asemele ehitati uus linnus praeguse Daugavpilsi linna alal. Vana kindluse juurde tekkinud mõis sai nime linnamäe järgi (Hof zum Berg tähendab tõlkes "mõis mäe juures"). Sellest nimest on aja jooksul tekkinud ka Hoftenberga nimi.

17. sajandil olid mõisa omanikud Szadurskid, kes jagasid mõisa kaheks, eraldades sellest Juzefova mõisa. Kuna Juzefova mõis oli uuem ja mõisatel oli sama omanik, siis kasutati elamiseks sealset häärberit, lastes vanal laguneda. 19. sajandil läks mõis Šahnode kätte ja aastal 1910 ehitas Marion Šahno Hoftenberga mõisale uue peahoone. Mõis oli väike, võõrandamise eel kuulus sellele vaid 87 hektarit maad, agraarreformi järel jõi mõisa süda koos 44 hektari maaga edasi Šahnode kätte.

Mõisa peahoone valmis aastal 1910, jäädes omanike kätte ka pärast mõisate võõrandamist. Pärast Teist maailmasõda asus seal mõnda aega (aastani 1967) kohalik haigla, seejärel jäi hoone tühjaks. Aastal 2002 varises kasutuseta seisnud mõisahoone kokku.

Mõisast on tänapäeval säilinud vaid metsistunud park ja peahoone varemed. Pargis asub vana Daugavpilsi ordulinnuse asukoht, kuhu on püstitatud selle makett.

Välislingid
Sissekanne Läti mõisate saidil; fotod (läti keeles)

Läti mõisad
Daugavpilsi piirkond
Latgale
Vitebski kubermang
Juzefova mõis

Juzefova mõis (Juzefovas muiža, ka Jezupavas muiža) on endine mõis Lätis Daugavpilsi piirkonnas Naujene vallas Juzefovas. Poola keeles Józefowo, saksa keeles Hof zum Berge.

Hoftenberga mõis sai alguse Liivi sõja ajal aastal 1577, mil sõjas hävinud ordulinnuse asemele ehitati uus linnus praeguses Daugavpilsi linnas. Vana kindluse juurde tekkinud mõis sai nime linnamäe järgi (Hof zum Berg tähendab tõlkes 'mõis mäe juures'). Sellest nimest on aja jooksul tekkinud ka Hoftenberga nimi, mis mõisa saksakeelse nimetusena jäi külge ka Juzefova mõisale.

XVII sajandil olid mõisa omanikeks Szadurskid, kes jagasid mõisa kaheks, eraldades sellest Juzefova mõisa. Kuna Juzefova mõis oli uuem ja mõisadel oli sama omanik, siis kasutati elamiseks sealset häärberit, lastel vanal laguneda. Esimene uue mõisa omanik oli Juzef Szadurski, tema järgi sai mõis ka nime. XIX sajandil läks mõis Šahnode kätte.

Aastal 1900 ehitas Bogdan Šahno Wilhelm Neumanni projekti järgi Juzefova mõisale uue peahoone. Hoone põles paraku aastal 1942 maha. Kõrvalhoonetest on säilinud tall, mis ehitati aastal 1932 ümber viinaköögiks.

Park rajati XIX sajandi alguses vanade veskitiikide juurde. Park on hollandipärase kujundusega. Mõisa pargis kasvab enam kui 100 liiki taimi, domineerib hobukastan. Võõrliikidest kasvab seal veel Alpi seedermänd, korgijalakas ja hõbehaab. Pargis elab vööttigulaste hulka kuuluv Isognomostoma isognomostomos, see on selle liigi levilas üks põhjapoolsemaid paiku. 6,2 hektari suurune park võeti 1977. aastal kaitse alla.

Välislingid
Sissekanne Läti mõisate saidil; fotod (läti keeles)

Läti mõisad
Daugavpilsi piirkond
Latgale
Vitebski kubermang
Porazava

Porazava on alev Valgevenes Hrodna oblastis Svisłači rajoonis. Alev on Porazava külanõukogu halduskeskuseks. Asula nimi on poola keeles Porozów. Porazavat läbib Rośi jõgi.

Alevis valmistatakse puidust mööblit. Porazavas on keskkool ja laste muusikakool, lisaks veel erivajadustega laste internaatkool. Alevis asuvad ka raamatukogu ja kultuurimaja. Vaatamisväärsusteks on katoliku kirik (1825–1828), õigeusu kirik aastast 1872, XIX sajandil ehitatud sünagoog ja mõisakompleks.

Ajalugu 
Alevit mainitakse esimest korda XV sajandil. Toona oli tegemist kuningale kuulunud aleviga, mis kuulus Navahradaki vojevoodkonda ja Vaŭkavyski maakonda. Aastal 1767 hävis asula suures tulekahjus.

Alates kolmandast Poola jagamisest aastal 1795 oli alev Venemaa koosseisus. Toona kuulus Porazava Hrodna kubermangu. XX sajandi alguseks oli alevist saanud käsitöökeskus, kus enam kui 200 meistrit valmistasid keraamilisi tooteid. Pärast Esimest maailmasõda kuulus Porazava Poola koosseisu, 1939. aastast Nõukogude Liitu. Kuni Teise maailmasõjani oli Porazavas suur juutide kogukond.

Pilte

Tuntud elanikke 
Viktar Šałkievič – Valgevene muusik
Nota Koslowsky – Ameerika kunstnik
Ester Rachel Kamińska – Poola näitlejanna
Wiktor Dmuchowski – Poola dirigent
Jaŭhien Papłaŭski – Valgevene dirigent

Viited

Välislingid 

 Porazava mõis YouTube'is

Valgevene alevid
Svisłači rajoon
Ilmari Juutilainen

Eino Ilmari Juutilainen (21. veebruar 1914 Lieksa – 21. veebruar 1999 Tuusula) oli teise maailmasõja õhulahinguis Soome lennuväe kõige rohkem võite saavutanud lendur. Ta tulistas kinnitatud andmetel Talvesõja (1939–1940) ja Jätkusõja (1941–1944) õhuvõitlustes alla 94 vaenlase lennukit, olles seega kokkuvõttes kõigi aegade õhulahinguis enim võite saavutanud mitte-Saksamaa lendur. 

Juutilainen lendas hävituslennukitel Fokker D.XXI, Brewster Buffalo ja Messerschmitt Bf 109, kogu sõja vältel ei saanud Juutilaise juhitud lennuk õhuvõitluses kordagi vaenlase lennuki kuuli ega mürsuga pihta. Juutilainen on üks neljast kahe Mannerheimi ristiga autasustatud sõjaväelasest.

Vaata ka
 Teise maailmasõja lennuässad

Välislingid 
 Ilmari Juutilainen - Finland's Ace of Aces 

Lendurid
Talvesõja veteranid
Sündinud 1914
Surnud 1999
Svenska hockeyligan

Svenska hockeyligan  on Rootsi klubijäähokii kõrgeim liiga.

Võitjad
1976 – Brynäs IF
1977 – Brynäs IF
1978 – Skellefteå AIK
1979 – Modo AIK
1980 – Brynäs IF
1981 – Färjestads BK
1982 – AIK
1983 – Djurgårdens IF
1984 – AIK
1985 – Södertälje SK
1986 – Färjestads BK
1987 – IF Björklöven
1988 – Färjestads BK
1989 – Djurgårdens IF
1990 – Djurgårdens IF
1991 – Djurgårdens IF
1992 – Malmö IF
1993 – Brynäs IF
1994 – Malmö IF
1995 – HV71
1996 – Luleå HF
1997 – Färjestads BK
1998 – Färjestads BK
1999 – Brynäs IF
2000 – Djurgårdens IF
2001 – Djurgårdens IF
2002 – Färjestads BK
2003 – Västra Frölunda HC
2004 – HV71
2005 – Frölunda HC
2006 – Färjestads BK
2007 – Modo Hockey
2008 – HV71
2009 – Färjestads BK
2010 – HV71
2011 – Färjestads BK
2012 – Brynäs IF
2013 – Skellefteå AIK
2014 – Skellefteå AIK
2015 – Växjö Lakers HC
2016 – Frölunda HC
2017 – HV71
2018 – Växjö Lakers HC
2019 – Frölunda HC

Välislingid

Jäähokivõistlused
Rootsi sport
Spordiliigad
Limaskestaga seotud lümfikude

Limaskestaga seotud lümfikude ehk limaskestadega seotud lümfoidne kude  (ka MALT-süsteem; lüh MALT, ladina textus lymphoideus adjunctus mucosae) on paljude selgroogsete loomade lümfoid(-immuun)süsteemi lümfoidkoe liik.

Limaskestaga seotud lümfikoed on limaskestaga liitunud lümfipiirkonnad, mis paiknevad paljude elundite (nagu mao-sooletrakt, kilpnääre, harknääre, kopsud, süljenäärmed, neelumandel, hingamisteed, silmasidekest ja nahk limaskestas.

Limaskestaga seotud lümfikoed võivad koosneda koondlümfifolliikulitest või ka väiksematest üksikutest lümfisõlmedest.

MALT struktuurides liiguvad lümfirakud- T- ja B-rakud, dendriitrakud ja makrofaagid. Seedekulgla koondlümfifolliikulites ka M-rakud.

Limaskestaga seotud lümfoidkoed moodustavad limaskestaimmuunsuse, millele omistatakse lümfoid(-immuun)süsteemist suuresti sõltumatu funktsioneerimine.

Limaskestaga seotud lümfikudede olemasolu, areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia, mutatsioonid, rakud ja molekulid ning apoptoos ja patoloogia võivad erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti.

Limaskestaga seotud lümfikude sisaldab arterioole, kapillaare ja veenuleid.

MALT on sünnijärgselt väga madala lümfirakkude populatsiooniga.

Limaskestaga seotud lümfikudesid mõjutavad ksenobiootikumid.

Terminoloogia

Limaskestaga seotud lümfikoed liigitatakse sekundaarsete lümfikudede hulka. Nende täpsetes terminites pole kokkulepet saavutatud, kirjanduslikes allikates eristatakse järgmisi MALT-e:
 BALT – bronhidega seotud lümfikude (puudub koertel, kassidel, Süüria hamstritel ja inimestel) 
 CALT – silmasidekestaga seotud lümfikude
 GALT – sooltega seotud lümfikude (sh koondlümfifolliikulid)
 LALT – kõriga seotud MALT
 NALT – ninaga seotud lümfikude
 SALT – nahaga seotud MALT, 
 UTALT – kuseteedega seotud MALT, LDALT, TALT jt.

MALT on kantud kehtivasse inimese tsütoloogia ja histoloogia standardsõnavarasse Terminologia Histologica.

Patoloogia

Inimestel seostatakse MALT-süsteemiga mitmeid kroonilise põletikuga seostavaid haiguslikke seisundeid nagu ärritatud soole sündroom (intestinum irritabile) (Crohni tõbi ja haavandiline jämesoolepõletik).

MALT lümfoomide  (ICD-10- C88.4) tekkega seostatakse ka mitmeid autoimmuunhaigusi, näiteks Hashimoto türeoidiiti ja Sjögreni sündroomi.

Samuti seostatakse MALT lümfoome Chlamydophila psittaci, Borrelia burgdorferi, Campylobacter jejuni, HI-viiruse ja helikobakter-infektsiooniga.

Vaata ka
autoimmuunhaigused

Viited

Välislingid 

 P Brandtzaeg, H Kiyono, R Pabst ja M W Russell, Terminology: nomenclature of mucosa-associated lymphoid tissue, Mucosal Immunology (2008) 1, 31–37. doi:10.1038/mi.2007.9, veebiversioon (vaadatud 21.07.2014) (inglise keeles)
 Sissekanne Terminologia Histologica-s H3.10.03.0.03005: Textus lymphoideus adjunctus mucosae. Limaskestaga seotud lümfikude

Anatoomia
Gastroenteroloogia
Immunoloogia
Immuunsüsteem
Lümfisüsteem
Saue Vallaraamatukogu

Saue Vallaraamatukogu (ka Laagri raamatukogu) asub Saue vallas Laagri alevikus aadressil Veskitammi 4.

Ajalugu 
Keila kihelkonna Saue valla esimene raamatukogu – Vanamõisa raamatukogu – asutati 1922. aastal ja tegutses alates 1924. aastast Vanamõisas nn valges majas valla avaliku raamatukoguna. See oli pikka aega valla suurim raamatukogu. Nii Vanamõisa kui ka valla järgmised kolm – Ääsmäe, Jälgimäe, Jõgisoo – raamatukogu alustasid tööd traditsiooniliselt koolimajades. Kooli ja raamatukogu juhataja oli tollal enamasti üks ja sama isik. 6. aprillil 1925 otsustas Saue valla nõukogu rajada Saue vallamajja Saue külas valla viienda raamatukoguna Saue valla keskraamatukogu. Seda kuupäeva loetakse Saue Vallaraamatukogu asutamisajaks.

Saue valla keskraamatukogu esimene juhataja oli pikemat aega Gustav Lauter (1875–1959), Ants Lauteri vend, kes Saue valla sekretärina (1921–1931) lavastas vallasekretäri ameti kõrvalt näidendeid ja muutis vallamaja tõeliseks kultuurikoldeks.

Alates 1936. aastast tegutses Saue valla keskraamatukogu haruraamatukogu ka Pääskülas, algul Jaagu talus, hiljem Tõnu-Mihkli talus (tänapäeval Laagris aadressil Vanasilla 6). Pääsküla harukogu tegutses veel pärast Teist maailmasõda aastatel 1947–1948. Saue külaraamatukogu jätkas tööd Saue vallamajas Saue külas, jagades ruumi täitevkomiteega. Väike omaette ruum saadi alles 1950. aastal. 1952. aastal liideti Sauel asunud külaraamatukoguga Vanamõisa raamatukogu.

Aastatel 1944–1950 oli raamatukogu juhataja Hilda Reivik, aastatel 1952–1957 Valve Hurm, kes mõlemad olid mõnda aega ka Saue külanõukogu esimehed.

1957. aastal saab Saue külaraamatukogu juhatajaks Tallinna Kultuurharidustöö Kooli haridusega Urve Saarmann, kes töötas selles ametis kokku 50 aastat.

1975. aastal koliti külanõukogu Sauelt koos raamatukoguga uude haldushoonesse Laagris, kus raamatukogu käsutusse anti kaks tuba teisel korrusel. 1994. aastal paigutati raamatukogu sealsamas parematesse ja vastremonditud kolme naaberruumi ja nimetati ümber Saue Vallaraamatukoguks.

17. septembril 1998 avati kaasaja nõuetele vastav raamatukogu Saue vallamaja ühes tiivas. Nendes ruumides asub raamatukogu tänapäevani.

2008. aastal ühendati Saue Vallavalitsuse otsusega Saue Vallaraamatukoguga Hüüru mõisas asuv Hüüru raamatukogu, mis tegutseb sellest ajast saadik Saue Vallaraamatukogu harukoguna. Hüüru raamatukogu on vanim (asutatud 1886. aastal Harku vallakooli juurde Harku raamatukogu nime all) tänapäeva Saue valla territooriumil tegutsev raamatukogu.

Viited

Välislingid 
Saue Vallaraamatukogu veebisait

Harju maakonna raamatukogud
Saue vald
Andrejs Mamikins

Andrejs Mamikins (ka Andrei Mamõkin, vene keeles Андрей Мамыкин; sündinud 11. märtsil 1976 Leningradis) on Läti ajakirjanik ja poliitik. Ta oli 2014–2019 Euroopa Parlamendi liige. 

Ta on Koosmeele liige.

Ta on lõpetanud Riia 88. Keskkooli ja Läti Ülikooli filoloogiateaduskonna vene keele ja kirjanduse erialal.

2016. aastal hääletasid Andrejs Mamikins, Iveta Grigule ja Tatjana Ždanoka vastu Euroopa Parlamendi resolutsioonile, mis laitis maha Venemaa propaganda kasutust.

Novembris 2016 avaldas uuriva ajakirjandusega tegelev Re:Baltica, et Läti saadikud Mamikins ja Grigule on läinud mööda 2014. aastast kehtinud keelust palgata enda assistentideks oma lähisugulasi.

Mamikins esitas koos Yana Toomi ja Tatjana Ždanokaga 2018. aastal Euroopa Parlamendis petitsiooni, milles kritiseeriti mittekodanike olukorda Eestis ja Lätis.

2020. aastast on ta Eestist valitud EP liikme Yana Toomi assistent.

Viited 

Läti poliitikud
Lätist valitud Euroopa Parlamendi liikmed
Läti ajakirjanikud
Sündinud 1976
Sooltega seotud lümfikude

Sooltega seotud lümfikude ehk sooltega seotud MALT (ka GALT-süsteem; lüh GALT, ladina textus lymphoideus adjunctus intestino) on paljude selgroogsete loomade lümfoid(-immuun)süsteemi lümfoidkoe liik, mis paikneb soole limaskestas. Enamik organismis leiduvatest antikehi komplekteerivatest rakkudest paiknevad soole limaskestas.

Primitiivne GALT on olemas ka lõuatutel kaladel.

Sooltega seotud lümfikoe hulka arvatakse koondlümfifolliikulid ja nodi lymphoidei mesenterici, ussripik.

GALT liigitatakse MALT-süsteemi ja nimetatud lümfoidkude osaleb paikses limaskestaimmuunsuses.

GALT struktuurides liiguvad lümfirakud- T- ja B-rakud, dendriitrakud ja koondlümfifolliikulites ka M-rakud.

Osadel madudel on sooltega seotud lümfikude tuvastatud suu ja neelu vahel (inglise esophageal tonsil).
 
GALTi funktsioonideks on homöostaasi tagamine ja patogeenidest vabanemine - nende 'kahjutustamine'. 
GALT on 'märklauaks' mitmete haiguslike seisundite korral nagu näiteks süsteemne erütematoosne luupus, HIV-1.

GALT on kantud kehtivasse inimese tsütoloogia ja histoloogia standardsõnavarasse Terminologia Histologica.

Viited

Välislingid 
 Janeway CA Jr, Travers P, Walport M, et al., Immunobiology: The Immune System in Health and Disease., 5.trükk, New York: Garland Science; 2001. veebiversioon (vaadatud 21.07.2014) (inglise keeles)
 Oláh I, Nagy N, Magyar A, Palya V., Esophageal tonsil: a novel gut-associated lymphoid organ. Lühikokkuvõte, Poult Sci. 2003 May;82(5):767-70., veebiversioon (vaadatud 22.07.2014) (inglise keeles)
 Sissekanne Terminologia Histologica-s H3.10.03.0.03004: Textus lymphoideus adjunctus intestino. Sooltega seotud lümfikude 
 
Selles artiklis on kasutatud saksakeelset artiklit :de:Darmassoziiertes Immunsystem seisuga 21.07.2014.

Anatoomia
Gastroenteroloogia
Histoloogia
Immunoloogia
Immuunsüsteem
Lümfisüsteem
Soledar

Soledar on linn Ukrainas Donetski oblastis. Soledar allub halduslikult Bahmutile.

Soledar asutati XVII sajandi viimasel veerandil, linna õigused sai 1965. aastal. 1999. aastal liideti linnaga 2 lähedal asuvat alevit: Dvorittšja ja Sil.

Aastatel 1965 kuni 1991 oli linna nimi Karlo-Libknehtivsk (Карло-Лібкнехтівськ Saksamaa KP asutaja Karl Liebknechti järgi).

Rahvastik
2013. aasta 1. jaanuaril elas Soledaris 11 708 inimest, asustustihedus  inimest ruutkilomeetri kohta.

Ajalugu

21. sajand
2014. aasta Ukraina kriisi ajal, aprilli keskel, võtsid venemeelsed separatistid linna oma kontrolli alla. 

21. juulil võtsid valitsusväed linna taas oma kontrolli alla.

Majandus
19. sajandil alustati Soledaris soola tootmist. Nõukogude ajal toodeti ettevõttes "Artemsil" («Артемсіль») 40% kogu Nõukogude Liidus toodetavast soolast.

Soola kaevandatakse 200–300 meetri sügavuselt. Enam kui saja aasta jooksul on kaevandatud kokku üle 250 miljoni tonni soola, maa alla on kujunenud enam kui 200 km pikkune käikude labürint mahuga üle 110 miljoni kuupmeetri.

Viited

Välislingid

Donetski oblasti linnad
Tom Felton

Thomas Andrew Felton (Tom Felton; sündinud 22. septembril 1987) on inglise näitleja ja muusik.

Feltoni esimene filmiroll oli filmis "Laenajad", kus ta oli vaid 9-10-aastane. Felton mängis selles filmis pere pesamuna. 

Tema tuntuim filmiroll, Draco Malfoy, oli filmisarjas "Harry Potter", mille esimeses osas oli ta 13-aastane. 

Tom Felton oli aastast 2008 kuni 2016 aasta jaanuari alguseni suhtes Jade Gordoniga, kes mängis filmis "Harry Potter ja Surma Vägised: osa 2" tema abikaasat Astoria Greengrassi. 

Felton sündis Inglismaal Surrey krahvkonnas Epsomis ning ta on Sharon ja Peter Feltoni poeg. Felton käis West Horsley Cranmore'i koolis 13. eluaastani, pärast seda jätkas ta õpinguid Howard Effinghami koolis. Ta on laulja ja käis 7-aastaselt kooris laulmas ning laulis ka Guildford Catherdali kooris. Tal on vanemad vennad Ashley, Jonathan ja Chris.

Suurbritannia näitlejad
Sündinud 1987
Līksna

Līksna  (vanasti ka Leiksna) on asula Lätis, Daugavpilsi piirkonnas. Asulas on Līksna valla halduskeskus. Asulat läbib Leiksna jõgi. Asulas asub Līksna mõisa (Lixten, Lixno) süda. Līksnas on veel põhikool, raamatukogu, kultuurimaja.

Läti külad
Daugavpilsi piirkond
Zave.ee

Portaal zave.ee (Zave) on Ekspress Grupi poolt 19. detsembril 2013 asutatud internetiportaal, mis koondab suuremate kaupluste sooduspakkumisi Eestis, lisaks on analoogsed portaalid ka Lätis ja Leedus. Alates 2014. aastast kuulub Zave portaal Delfile.
Bronhidega seotud lümfikude

Bronhidega seotud lümfikude ehk bronhidega seotud MALT (ka BALT-süsteem; lüh BALT, ladina textus lymphoideusadjunctus broncho) on paljude selgroogsete loomade lümfoid(-immuun)süsteemi lümfoidkoe liik, mis paikneb valdavalt bronhide limaskestas. BALT paikneb harilikult epiteelkoe all arteri ja bronhi vahel ja kopsudes.

Bronhidega seotud lümfikudede olemasolu, areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia, mutatsioonid, rakud ja molekulid ning apoptoos ja patoloogia võivad erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti.

BALT on tuvastatud roomajatel, lindudel ja osadel imetajatel, nagu jänestel ja rottidel, kuid puudub koertel, kassidel, Süüria hamstritel, inimestel. Leidub ka allikaid, mis loevad BALTi inimese bronhides siiski levinuks ja normaalseks struktuuriks.

BALT liigitatakse MALT-süsteemi ja nimetatud lümfoidkude osaleb paikses limaskestaimmuunsuses.

BALT struktuur sarnaneb lümfisõlme omaga, kuid puudub säsiosa. BALT struktuurides liiguvad lümfirakud- T- ja B-rakud ning M-rakud (nende läbi sisenevad antigeenid ja patogeenid).

BALTi sarnane tertsiaarne lümfikude iBALT on ektoopiline lümfikude, mis moodustub inimestel, vastusena kas põletikule, infektsioonile või pidevale immuunstimulatsioonile, näiteks kopsudes. Arvatakse, et ektoopilise BALTi moodustumises osalevad autoreaktiivsed paljunevad  T- ja B-rakud.

BALT on kantud kehtivasse inimese tsütoloogia ja histoloogia standardsõnavarasse Terminologia Histologica.

BALTiga seostatakse inimestel mitmeid haiguslikke seisundeid nagu reumatoidartriit ja BALT lümfoom.

Bronhide seintel paiknevaid lümfaatilisi agregaate märkas Burdon-Sanderson juba 1870. aastal. Termini BALT võtsid kasutusele J.Bienenstock ja N. Johnson aastal 1976.

Viited

Välislingid 

 Sissekanne Terminologia Histologica-s H3.10.03.0.03003: Textus lymphoideus adjunctus bronco. Bronhidega seotud lümfikude 
 Bienenstock J, Johnston N., A morphologic study of rabbit bronchial lymphoid aggregates and lymphoepithelium. Lühikokkuvõte., Lab Invest. 1976 Oct;35(4):343-8., veebiversioon (vaadatud 22.07.2014) (inglise keeles)
 Javier Rangel-Moreno, Louise Hartson, Carmen Navarro, Miguel Gaxiola, Moises Selman, ja Troy D. Randall, Inducible bronchus-associated lymphoid tissue (iBALT) in patients with pulmonary complications of rheumatoid arthritis, J Clin Invest. Dec 1, 2006; 116(12): 3183–3194., doi:  10.1172/JCI28756, PMCID: PMC1678820, veebiversioon (vaadatud 22.07.2014) (inglise keeles)

Immunoloogia
Immuunsüsteem
Lümfisüsteem
Elts Abel

Elts Abel  (sünninimi Elts Vaga; sündinud 9. juunil 1947 Järvakandis) on eesti matemaatik.

Ta lõpetas aastal 1965 Järvakandi Keskkooli ja aastal 1970 Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonna. Aastatel 1972–1975 oli ta samas aspirantuuris; aastal 1980 kaitses ta Valgevene Riiklikus Ülikoolis väitekirjaga (juhendajaks professor Ülo Lumiste) "Mittetäieliku astakuga pinnad mitteeukleidilistes ruumides" (vene keeles) füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi.

Isiklikku 
Ta on 1973. aastast abielus Mati Abeliga. Mart Abel on nende poeg.

Tunnustused  
2012 Eesti Matemaatika Seltsi auliige

Välislingid 
 

Eesti matemaatikud
Tartu Ülikooli õppejõud
Sündinud 1947
Margus Abel

Margus Abel (sündinud 29. detsembril 1966) on eesti estraadinäitleja.

Ta on Ervin Abeli ja Tamara Gaenko poeg.

Tunnustus
2001 Oskar Lutsu huumoripreemia

Viited

Eesti näitlejad
Sündinud 1966
Toivo Kivisalu

Toivo Kivisalu (16. november 1941 Tallinn – 10. aprill 2012 Rootsi) oli väliseesti lendur. 

Ta oli Karl Abeli tütrepoeg.

Ta lahkus 1944. aastal Rootsi. Aastatel 1969–1971 töötas ta seal ettevõttes Sterling Airways lendurina. Hiljem oli ta ka lennuõpetaja.

Toivo Kivisalu abil ja organiseerimisel (sponsorite leidmine, rendilepingud, võistluste korraldajatega suhtlemine jne) sai võimalikuks 1993. aastal Borlänges Rootsis toimunud 23. purilennu maailmameistrivõistlusel Eestit esindaval meeskonnal selle võistluse ajaloos esmakordselt võistelda. Ka Toivo vend Vello lõi Eesti tiimi abistamisel kaasa.

Viited

Eesti lendurid
Eestlased Rootsis
Sündinud 1941
Surnud 2012
Mati Abel

Mati Abel (sündinud 17. detsembril 1942 Jõhvis) on eesti matemaatik.

Ta lõpetas 1966. aastal Tartu Riikliku Ülikooli, kus oli õppinud matemaatikateaduskonnas. 1971. aastal kaitses ta teaduste kandidaadi väitekirja (juhendaja dotsent Simson Baron) "Banachi algebra väärtustega funktsioonide algebrate algebralised ja topoloogilised omadused" ning sai füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi.

Tunnustus
 1997 Gerhard Rägo nimeline mälestusmedal
 2012 Eesti Matemaatika Seltsi auliige

Isiklikku
Ta on abielus Elts Abeliga. Mart Abel on nende poeg.

Välislingid
 

Eesti matemaatikud
Tartu Ülikooli loodus- ja täppisteaduste valdkonna professorid
Tartu Ülikooli matemaatikateaduskonna vilistlased
Sündinud 1942
Ninaga seotud lümfikude

Ninaga seotud lümfikude ehk ninaneeluga seotud lümfikude (ka NALT-süsteem; lüh NALT, ladina textus lymphoideus adjunctus naso) on paljude selgroogsete loomade lümfoid(-immuun)süsteemi lümfoidkoe liik, mis paikneb ninas ja ninaõõne limaskestas, epiteelkoe all. NALT osaleb paikses limaskestaimmuunsuses.

Ninaneeluga seotud lümfikudede olemasolu, areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia, mutatsioonid, rakud ja molekulid ning apoptoos ja patoloogia võivad erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti.

NALT liigitatakse MALT-süsteemi 

Nina limaskest võimaldab mitmete peamiselt õhu kaudu levivate patogeensete mikroorganismide sissepääsu.

NALT on kantud kehtivasse inimese tsütoloogia ja histoloogia standardsõnavarasse Terminologia Histologica. 

NALT süsteemi liigitatakse osade autorite poolt ka  neelumandlitest, suulaemandlitest ja keelemandlist koosnev Waldeyeri neeluring.  

NALT struktuurides liiguvad lümfirakud- lümfirakud- T- ja B-rakud, makrofaagid ja dendriitrakud ning plasmarakud.  

NALT struktuurides paiknevad viimasooned ja veenulid.

Viited

Välislingid 
 Shin-ichi Tamura, Takuya Iwasaki, Amy Hodson Thompson, Hideki Asanuma, Ze Chen, Yujiro Suzuki, Chikara Aizawa ja Takeshi Kurata, Antibody-forming cells in the nasal-associated lymphoid tissue during primary influenza virus infection, Journal of General Virology (1998), 79, 291–299., veebiversioon (vaadatud 24.07.2014) (inglise keeles)
 Allen Harmsen, Kimberley Kusser, Louise Hartson, Michael Tighe, Mary Jean Sunshine, Jonathon D. Sedgwick, Yongwon Choi, Dan R. Littman, ja Troy D. Randall, Cutting Edge: Organogenesis of Nasal-Associated Lymphoid Tissue (NALT) Occurs Independently of Lymphotoxin-α (LTα) and Retinoic Acid Receptor-Related Orphan Receptor- γ, but the Organization of NALT Is LTα Dependent, The American Association of Immunologists, 2002, veebiversioon (vaadatud 24.07.2014) (inglise keeles)
 A S DEBERTIN, T TSCHERNIG, H TÖNJES, W J KLEEMANN, H D TRÖGER, ja R PABST.Nasal-associated lymphoid tissue (NALT): frequency and localization in young children, Clin Exp Immunol. Dec 2003; 134(3): 503–507., doi:  10.1111/j.1365-2249.2003.02311.x, PMCID: PMC1808902, veebiversioon (vaadatud 24.07.2014) (inglise keeles)
 Sissekanne Terminologia Histologica-s H3.10.03.0.03006: Textus lymphoideus adjunctus naso. Ninaga seotud lümfikude

Anatoomia
Histoloogia
Immunoloogia
Immuunsüsteem
Lümfisüsteem
Vialikaja Bierastavica

Vialikaja Bierastavica (ka Vjalikaja Berastavitsa) on alev Valgevenes Hrodna oblastis, Bierastavica rajooni ja Bierastavica külanõukogu halduskeskus. Asula nimi on poola keeles Brzostowica Wielka, leedu keeles aga Vileika Berastavica.

Asula nime kohta on mitu versiooni. Ühe kohaselt tuleb nimi valgevenekeelsest sõnast jalaka kohta, teise kohaselt aga on aluseks sõna бяроста ehk kasetoht. Seda versiooni toetab fakt, et vanasti sõitsid selle kandi inimesed kohalikel jõgedel ringi kasetohust paatidega. Kolmanda versiooni kohaselt tähendab asula nimi väikest Bresti. Kohaliku müüdi kohaselt olid selle piirkonna esimesed asukad Biarost ja Tavica, nende nimedest saanud nime ka asula. Aastal 2006 püstitati asulasse nende kahe kuju.

Alevis on toiduainete tööstus, valmistatakse võid ja juustu. Vialikaja Bierastavicas on keskkool, muusikakool ja laste spordikool. Antakse välja ajalehte Бераставіцкая газета. Alevis on kaks raamatukogu, kultuurimaja ja kino.

Vaatamisväärsusteks on katoliku kirikud aastaist 1615 ja 1912, õigeusu kirik XIX sajandi teisest poolest, XVIII sajandi lõpus ehitatud mõisakompleks ja vanalinn.

Ajalugu 

Alevit mainitakse esimest korda aastal 1506, mil asula anti Chodkiewiczite valdusesse. XVI sajandil püstitati asulasse katoliku kirik, ent Moskva väed põletasid selle maha. Aastal 1613 kanti asula kaardile juba alevina, mis kuulus Trakai vojevoodkonda ja Hrodna maakonda.

XVII ja XVIII sajandeil oli asula Mniszkade, Potockite ja Kossakowskite valduses. Aastal 1615 ehitati maha põletatud kiriku asemele uus, selle juurde tekkisid aga kool ja hospidal.

Aastal 1794 pidasid ülestõusnud poolakad alevi all lahingu Vene vägedega. Alates kolmandast Poola jagamisest aastal 1795 oli Vialikaja Bierastavica Venemaa koosseisus. Alevi elanikud võtsid aktiivselt osa Kastuś Kalinoŭski Venemaa vastu suunatud ülestõusust.

Pärast Esimest maailmasõda kuulus Vialikaja Bierastavica Poola koosseisu, 1939. aastast Nõukogude Liitu. Aastal 1939 toimusid alevi ümbruses mitmed etnilis-varanduslikul alusel toime pandud tapatalgud, ohvriteks olid rikkamad elanikud ja poolakad.

Pilte

Tuntud elanikke 
 Vosip Kavaleŭski – Valgevene filoloog
 Adam Trypus – Valgevene rahvavabariigi riigitegelane
 Pavieł Vałyncevič – Valgevene fotograaf
 Andrzej Poczobut – Valgevene-Poola ajakirjanik

Viited

Välislingid 

Alevi kaart
Alev Valgevene fotoentsüklopeedias
Vialikaja Bierastavica

Valgevene alevid
Bierastavica rajoon
Lutuhõne

Lutugõne (kuni 1925. aastani Šmidtivka, Шмідтівка) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Luhanski oblastis, Lutugõne rajooni keskus, 22 km kaugusel Luhanskist edelas.

Lugani parempoolse lisajõe Vilhivka kaldal asuva Lutugõne kõrgus merepinnast on 102 meetrit.

Lutuhõne asutati 1897. aastal, linnaõigused sai 1965. aastal.

2011. aasta 1. jaanuaril elas Lutugõnes 18 107 inimest.

Ajalugu

21. sajand
2014. aasta Ukraina kriisi ajal võtsid venemeelsed separatistid linna oma kontrolli alla.

21. juulil sisenesid linna valitsusväed.

1. septembril olid valitsusväed T-90 tankipataljonide toel rünnanud vastaspoole ülekaalukate jõudude survel sunnitud linna taas maha jätma.

9. septembril täheldas Guardiani korrespondent linnas Venemaa relvajõudude soomustehnika kohalolu.

Viited

Välislingid
 17. detsember 2014. Infovastupanu. "Мэром" Лутугино в "ЛНР" назначили россиянина из Ухты (vene keeles)

Ukraina linnad
Luhanski oblast
Volodõmõr Hroisman

Volodõmõr Hroisman (ukraina keeles Володимир Борисович Гройсман; sündinud 28. jaanuaril 1978 Vinnõtsjas) on Ukraina poliitik ja riigitegelane. Ta oli 14. aprillist 2016 kuni 29. augustini 2019 Ukraina peaminister.

Riigi teenistuses 
Alates 2005. aastast oli ta Vinnõtsja linnapea kohusetäitja, alates 2006. aastast kuni 2014. aastani Vinnõtsja linnapea. 27. veebruarist 2014 oli ta peaministri asetäitja.

24. juulil 2014 valis Ukraina valitsus pärast seda, kui peaminister Jatsenjuk teatas tagasiastumisest, ta peaministri ajutiseks kohusetäitjaks, kuid valitsusel ei ole selleks volitusi. Valitsus tühistas oma 24. juuli korralduse Groismani määramise kohta peaministri ajutiseks kohusetäitjaks 1. augustil 2014.

27. novembril 2014 valis Ukraina Ülemraada Groismani Ülemraada uueks esimeheks.

14. aprillil 2016 valis Ülemraada ta 257 poolthäälega Ukraina peaministriks.

Isiklikku 
Volodõmõr Groisman on abielus, perekonnas on kaks tütart ja poeg.

Viited

Välislingid

 Гройсман Владимир Борисович, lühibiograafia Liga Novosti lehel (vene keeles)
 Суд разрешил ГБР изъять в Офисе Президента документы о назначении Гройсмана премьером - Lb.ua, 25.10.2019

Ukraina peaministrid
Ukraina poliitikud
Sündinud 1978
Alois Eliáš

Alois Josef Eliáš (29. september 1890 Praha – 19. juuni 1942 Praha) oli Tšehhoslovakkia sõjaväelane ja poliitik.

Esimesest maailmasõjast võttis Alois Eliáš algul osa Austria-Ungari poolel ja langes Vene rindel sõjavangi. Seejärel osales ta sõjas Prantsusmaal Tšehhoslovakkia Leegioni koosseisus. 1919. aastal pöördus ta Tšehhoslovakkiasse tagasi. Kindrali aukraadi sai Eliáš 1936. aastal.

27. aprillil 1939 määras Emil Hácha Alois Eliáši Böömi- ja Määrimaa Riigiprotektoraadi peaministriks. Põhjuseks oli Eliáši populaarsus rahva hulgas ja tema head suhted riigiprotektor Konstantin von Neurathiga.

Peaministrina oli Eliášil kontakte vastupanuliikumisega ja Tšehhoslovakkia eksiilvalitsusega. 27. septembril 1941 arreteerisid Saksa võimud Eliáši ning mõistsid ta riigireetmises süüdistatuna surma. Kohtuotsust ei viidud aga esialgu täide. 27. mail 1942 sooritati Prahas riigiprotektor Reinhard Heydrichile atentaat, kes sama aasta 4. juunil suri. Seejärel hukati Alois Eliáš 19. juunil 1942.

Viited

Tšehhoslovakkia poliitikud
Tšehhoslovakkia sõjaväelased
Sündinud 1890
Surnud 1942
Kihnu keel

Kihnu keel (murdes: kihnu kiel) on saarte murde üks murrakuid.

Viited

Välislingid
Sissekanne Eesti vaimse kultuuripärandi nimistus
Kihnu sõnaraamat, Eesti Keele Instituut

Eesti keele murded
Kihnu
Salnava mõis

Salnava mõis (Salnavas muiža, ka Saļņevas muiža) oli mõis Lätis. Mõisasüda jääb tänapäeval Ludza piirkonda Salnava valda Salnava külla, kus asub ka häärber. Vene keeles Сальнево.

Salnava mõis kandis algselt Cecina mõisa nime. XVIII sajandi kolmekümnendatest aastatest kuulus see Szadurskitele. Häärber püstitati aastal 1785 klassitsistliku puithoonena. Sajandi lõpus rajati vana mõisasüdame asemele Malnavasse uus, aga aastal 1842 jagati mõis kaheks, Cecina ja Malnava mõisaks. Toona oli Salnava mõisa pindala 3200 hektarit. Aastal 1868 müüdi juba Salnava nime kandev mõis Matvei Sologubile, aga kaks aastat hiljem sattus see Wulfiuste kätte, jäädes nende valdusesse kuni võõrandamiseni aastal 1920. Enne võõrandamist aastal 1920 oli mõisa pindala 2237 hektarit.

Mõisa peahoone on pärit aastast 1785, aga 19. sajandil seda laiendati, lisades kaks tiiba. Praegu asub hoones Salnava põhikooli internaat. Kõrvalhooned on enamasti 18. sajandi algusest, laut ja tallid aastast 1900. Peahoone lähedal on uusgooti stiilis tellistest ja maakividest kabel. Pargi pindala on 6,9 hektarit, sellest ühe hektari võtab enda alla tiik. Peahoone ümbruses on park regulaarse planeeringuga, kaugemal aga vabakujundusega.

Läti mõisad
Ludza piirkond
Oleksandr Radijevskõi

Oleksandr Radijevskõi (ukraina keeles Радієвський Олександр Віталійович; 9. mai 1970 Krõvõi Rig – 23. juuli 2014 Lõssõtšansk) oli Ukraina sõjaväelane, Ukraina Rahvuskaardi polkovnik, postuumselt kindralmajor.

Sõjaväeteenistus 
Oleksandr Radijevskõi osales Mõkolajivka, Semenivka ja Slovjanski vabastamisel interventidest. Ülesnäidatud vapruse eest autasustas Ukraina president teda 2014. aasta 15. juulil ordeniga "Vapruse eest" (III järk).

Polvkovnik Oleksandr Radijevskõi hukkus 23. juulil, kui tema juhitud rühm sattus võitluses Lõssõtšanski eest interventide varitsusele.

Viited

Välislingid 
 В зоні АТО загинув командир в/ч 3011, до складу якої входив Кіровоградський стрілецький батальйон
 Летопись запорожской милиции. Родина. Закон. Честь.
 Під час звільнення Лисичанська загинув колишній командир Кіровоградського стрілецького батальйону

Ukraina sõjaväelased
Sündinud 1970
Surnud 2014
Marilyn Kerro

Marilyn Kerro (sündinud 18. septembril 1988 Rakveres) on Eesti nõid ja selgeltnägija.

Isiklikku
Marilyn Kerro õppis 9. klassini Haljala gümnaasiumis.

On teinud modellitööd.

Marilyn Kerro loeb ennast selgeltnägijaks, kes tunnetab vaimudega juhtunut ja seda, mida on läbi elatud. Ta arvab, et päris võimed ema vanatädilt, ning seostab võimete avaldumist lapseeas (kuueaastaselt) saadud pikselöögiga, mööndes, et ei saa kontrollida informatsiooni, mis 'sealt ülevalt' tuleb.

Lisaks selgeltnägemisele kasutab Marilyn vaimudega suhtlemisel ka loomade elundeid ja verd (saates värsket inimverd, millele omistab mälu). Oma rituaalide jaoks kasutab ta abivahendeid, näiteks nuge, peeglit, voodoo-nukke, inimese nime, sünnikuupäevaga seotud numeroloogiat ning maagilisi mineraale.

Kerro asutas 2012. aastal ettevõtte Mecero OÜ ja on selle juhatuse liige.

Telesaade "Selgeltnägijate tuleproov"
Marilyn Kerrot võis näha teleekraanil Venemaa telesaate "Selgeltnägijate tuleproov" 14. hooaja saadetes, kus ta saavutas teise koha (4 valget ümbrikku ning 2 jagatud valget ümbrikku kohtunikelt); esikoha saavutas Aleksandr Šeps.

Saatesarja võtetel tutvus ta selgeltnägija Aleksandr Šepsiga, kellega tal on olnud suhe.

Telekanali TNT vaatajad hääletasid Šepsi ja Kerro aasta paariks (2014).

2015. aastal osales Kerro teist korda "Selgeltnägijate tuleproovis", saatesarja 16. hooaja finaalis hääletasid vaatajad Marilyn Kerro teisele kohale. Võitis venelane Viktoria Raidos.

2016. aastal osales Kerro juba kolmandat korda ning sai jälle teise koha. Võitis Svami Dashi.

Viited

Välislingid
 Marilyn Kerro ametlik koduleht (vene keeles)
 Marilyn Kerro, veebiversioon (vaadatud 02.08.2014)
 Eksklusiivintervjuu Marilyn Kerroga, 30.04.2014, veebiversioon (vaadatud 02.08.2014)
 Rutt Ernits, Marilyn Kerro selgeltnägemisest: teist korda ma seda elu ei valiks, 25.05.2014, veebiversioon (vaadatud 02.08.2014)
 Победители премии #ТНТреспект. Номинация: Пара года, ТНТ Promo, 08.03.2014, veebiversioon (vaadatud 02.08.2014) (vene ja inglise keeles)
 БИТВА ЭКСТРАСЕНСОВ 14 СЕЗОН - СПЕЦВЫПУСК 2 (МЭРИЛИН КЕРРО КАК ПРИТЯНУТЬ ЛЮБОВЬ?, veebiversioon (vaadatud 02.08.2014) (vene ja inglise keeles)
 Marylin Kerro saidil 24smi.org, vaadatud 3. augustil 2017 (vene keeles)

Eesti sensitiivid
Eesti modellid
Sündinud 1988
Malnava mõis

Malnava mõis (läti keeles Malnavas muiža, poola keeles Małnow) oli mõis Vitebski kubermangus Ludza maakonnas Kārsava vallas. Tänapäeval asub mõisasüda Lätis Ludza piirkonnas Malnava vallas Malnava külas.

Ajalugu

Malnava oli alguses Cecina (hilisem Salnava) mõisa karjamõis. Valdus kuulus kuni 1724. aastani Latgale suurmaavaldajatest Hülseni suguvõsale. Jadwiga Hülsen naitus Jan Szadurskiga ja mõis pärandus abielu kaudu viimase suguvõsale. Szadurskite nimel seisis mõis 1774. aastal. 1784. aasta hingerevisjoni andmetel olid valdajateks vennad Józef Szadurski ja Ksawery Szadurski. Viimase pojad Mikolaj Szadurski ja Vikenty Szadurski jagasid Malnava ja Salnava mõisad omavahel ära: Malnava omanikuks sai Mikolaj. Pärast pärisorjuse kaotamist toimusid mõisas 1863. aastal rahutused. 1878. aastal ostis mõisa parun Julius von der Ropp, kelle ajal talupojad protestisid hingeloenduse vastu (1881). 1906. aastal omandas mõisa S. F. Agarkov. Vahetult enne Esimest maailmasõda sai mõisaomanikuks kindralleitnant Ivan Nikolajevitš Svetšini (1863−1930) abikaasa Ljubov Aleksandrovna Svetšina (sündinud Svetšina), kes elas Peterburis.

Mõisa suurus
Enne võõrandamist aastal 1920 oli mõisa pindala 12 402 hektarit.

Mõisaansambel

Häärber ja kõrvalhooned
Mõisa peahoone on küll vanem, pärinedes 19. sajandist, aga kui mõisakompleksi juurde aastal 1924 Läti põllumajanduskool rajati, siis ehitati see kooli vajadusteks tundmatuseni ümber. Tänapäeval asub hoones Malnava kolledž. Kõrvalhoonetest on säilinud 19. sajandil peahoonega koos ehitatud klassitsistlikud aidad.

Park
Pargi pindala on 6,9 hektarit, sellest ühe hektari võtab enda alla tiik. Park on vanim säilinud mõisa osa, pärinedes 17. sajandist. Aastal 1830 ehitasid Szadurskid pargi uhkemaks, rajades selle ümber müüri ja lisades väravad. Park on regulaarse planeeringuga, väravate juurest algab aga kahe kilomeetri pikkune allee. Pargis kasvavad sarapuud, pärnad, tammed, vahtrad, kõige levinumad puud on aga lehised.

Välislingid

Läti mõisad
Ludza piirkond
Latgale
Daugavpilsi kihelkond

Daugavpilsi kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Dünaburg, läti keeles Daugavpils draudzes novads) oli haldusüksus Ilūkste kreisis Kuramaa kubermangus, Lätimaal.

Daugavpilsi kihelkonna mõisad
(saksa keeles Arohnen, läti keeles Ārones muiža),
(Bächhof, Upes muiža)
(Belmont, Beļmontes muiža, Belmontu muiža)
(Brüggen, Briģenes muiža)
(Demmen, Demenes muiža)
(Feldhof, Lauku muiža)
Kalkūni mõis (Kalkuhnen, Kalkūnes muiža)
(Kriwinischek, Krivinišķu muiža)
(Kummeln, Kumbuļu muiža)
(Kurzum, Kurcuma muiža)
(Gross-Lassen, Liellašu muiža)
Lasenbeka mõis (Lassenbeck, Lasenbekas muiža)
(Lautzen, Lauķeses muiža)
(Meddum, Meduma muiža)
(Schönberg, Skaistkalnes muiža)
Šēnheida mõis (Schönheiden, Šenheidas muiža)
(Neu-Subbath, Jaunsubāte)
Jaunsvente mõis (Swenten, Sventas muiža, Jaunsventas muiža)
Tabore mõis (Tabor, Tābaras muiža)

Viited

Välislingid

Kurländisches Gouvernement Verkehrsbuch (1918). Kreis Illuxt, seite 632-667
Aizlauce kihelkond

Aizlauce kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Ueberlauz, läti keeles Aizlauces draudzes novads) oli haldusüksus Ilūkste kreisis Kuramaa kubermangus, Lätimaal.

Aizlauce kihelkonna mõisad
(saksa keeles Platers-Annenhof, Annenhof, läti keeles  Anengofa, Angofas muiža)
(Alt-Born, Vecbornes muiža)
Lielborne mõis (Gross-Born, Lielbornes muiža)
(Klein-Born, Mazbornes muiža)
Jaunborne mõis (Neu-Born, Jaunbornes muiža)
Bruņene mõis (Brunnen, Bruņas muiža, Brunes muiža)
(Karolinenhof, Carolinenhof, Kilas, Karolinova)
(Diedrichstein, Tidriki)
(Dünafeldhof, Feltova, Dunaini)
(Ellern, Elkšņi, Alkšni)
(Essern, Ezeres muiža)
(Fabianischek, Fabianiški)
Ilga mõis (Ilgen, Iļģu muiža)
(Johannina, Juganina)
(Klopmannsrode, Liģenišķu muiža)
(Marienhof, Marjanovas muiža)
(Rosalischek, Rozališķu muiža, Sīķeles muiža)
(Rosenfeld, Rožupoles muiža)
Vecsaliena mõis (Alt-Sallensee, Vecsaliene)
(Neu-Sallensee, Jaunsaliena)
(Sallonay, Salnijas muiža)
(Sarosli, Zarosli)
(Schnellenstein, Matuliški)
(Warnowitz'', Vārnovicas muiža)

Viited

Välislingid

Kurländisches Gouvernement Verkehrsbuch (1918). Kreis Illuxt, seite 632-667
Subate kihelkond

Subate kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Subbath) oli haldusüksus Ilūkste kreisis Kuramaa kubermangus, Lätimaal.

Subate kihelkonna mõisad
Asare mõis (Assern, Asares muiža)
Baltmuiža mõis (Baltensee, Baltmuižas muiža)
Gārsene mõis (Garssen, Gārsenes muiža)
(Gulben, Gulbenes muiža)
Ilzene mõis (Ilsen, Ilzes muiža, Ilzenes muiža)
(Kaltenbrunn, Kaldabruņas muiža)
Kazimirvāle mõis (Kasimirswahl, Kazimirišķu muiža)
(Lowieden, Lowiden, Laviedes muiža)
(Podunay, Podunaji)
Prode mõis (Prohden, Prodes muiža)
(Rubinen, Rubenes muiža)
(Wittenheim-Sussey, Vitenheima-Susejas, Susējas muiža)
(Unzenischek)

Viited

Välislingid

Kurländisches Gouvernement Verkehrsbuch (1918). Kreis Illuxt, seite 632-667
Renata Dancewicz

Renata Dancewicz (sündinud 7. veebruaril 1969 Lesznos) on Poola näitleja.

Renata Dancewicz õppis kaks aastat Łódzis Leon Schilleri nimelises Riiklikus Filmi, Televisiooni ja Teatri Kõrgkoolis (Państwowa Wyższa Szkoła Filmowa, Telewizyjna i Teatralna im. Leona Schillera). Seejärel õppis ta ühe aasta Varssavi ülikoolis õigusteadust.

1991–1993 oli ta Wałbrzychi Draamateatri näitleja, 1999. aastast töötab Varssavi teatris Kwadrat.

Alates 1993. aastast on ta mänginud ligi 40 filmis.

Välislingid

Poola näitlejad
Sündinud 1969
Aizpute kihelkond

Aizpute kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Ordens-Hasenpot) oli haldusüksus Aizpute kreisis Kuramaa kubermangus, Lätimaal.

Aizpute kihelkonna mõisad
Aizpute ordulinnus (Aizpute loss)
(Lipen)
(Ewaden), poolmõisadega: Aschwerden ja Behrshöfschen, Behrshöfchen ehk Piersdorf
(Klein-Dsehrwen, Ozolu muiža).

Viited

Välislingid

Kurländisches Gouvernement Verkehrsbuch (1918). Kreis Hasenpoth, seite 534-573

Aizpute kreis
Läti kihelkonnad
Marko Tiitus

Marko Tiitus (sündinud 6. septembril 1971 Tallinnas) on Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku (EELK) vaimulik.  

Alates 5. maist 2020 on Marko Tiitus Usuteaduse Instituudi rektori kohusetäitja. 
Alates 1. septembrist 2020 juhib ta ka usuteaduse instituudi juu­res tegutsevat pastoraal­seminari. 

Tiitus on lõpetanud Georg Otsa nimelise Muusikakooli, kus omandas muusikaõpetaja, orkestriartisti ja harrastuskollektiivi dirigendi kutse. 

Teoloogilise kõrghariduse omandas Tiitus 1992–1997 EELK Usuteaduse Instituudis ja magistrikraadi Norras. Alates 2005. aastast on ta Tartu Ülikooli doktorant.

Ametikäik 

Ordineeriti 2. juulil 1999 õpetajaks.

Töötas 2000–2005 Juuru Mihkli koguduse õpetajana ja alates 2005. aastast Viljandi Jaani kogudusе õpetajana. 2007. aastast on ta Viljandi praostkonna praost.. Marko Tiitus on alates 2015. aastast EELK assessor.

Tiitus on õpetanud koolis akordionimängu, usuõpetust, ladina keelt, kultuurilugu ja psühholoogiat. 2001. aastast on ta EELK Usuteaduse Instituudi tegeliku usuteaduse lektor..

Tunnustus
 2015 – EELK aasta vaimulik
 2020 – EELK Teeneteristi II järgu orden

Isiklikku 
Ta on abielus Mirjam Tiitusega (neiuna Mänd). Marko Tiitusel on viis tütart: Mirjam (1994), Elsbet Helena (2004), Ingel Madleen (2006), Maarja Eliise (2010) ja Iris Emilia (2015). Tema abikaasa ema Mai Mänd on Hageri Lambertuse koguduse organist; tema kälimees on Jüri koguduse õpetaja Tanel Ots. Abikaasa onud on astrofüüsik Laurits Leedjärv ja emeriitvaimulik Ants Leedjärv, abikaasa onupoeg on Viimsi Püha Jaakobi koguduse õpetaja Mikk Leedjärv.

Viited

Eesti praostid
Juuru Mihkli koguduse vaimulikud
Sündinud 1971
Piltene-Aizpute kihelkond

Piltene-Aizpute kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Piltens-Hasenpot) oli haldusüksus Aizpute kreisis Kuramaa kubermangus, Lätimaal.

Piltene-Aizpute kihelkonna mõisad
(Gut Kloster-Hasenpot)
Aizpute kirikumõis
(Dubenalken, Dunalkas muiža)
Sallenen, Saliena muiža, poolmõisad: Swirten, Swarten, Zvārtes privātmuiža
Cīrava mõis (Zirau, Zierau, Cīrava), poolmõisad: Mittelhof, Akmen, Rawen
Dsehrwen, Dzērves muiža, poolmõisad: Pundiken, Pundiķu muiža; Gailhof, Gaiļu privātmuiža,
Dsintern, Dzintari 
Bojen, Bojas muiža, poolmõisad: Klein-Bojen, Bojendorf, Mazbojas
Langsehden, Langsēžu muiža
Klein-Laschen, Mazlaža
Alt-Laschen, Veclaža
Neu-Lassen, Jaunlaši
Korallen, Kureles muiža
Stackeldanden, Stakeldangas muiža
Amalienburg
Rokaischen, Rokaižu muiža, poolmõis Turken
Sillenecken, Silenieki 
Cīrava kirikumõis (Zierau; Pastorats-Widme, Cīravas mācītājmuižas vidme)
Plettenbergsche Gründe

Viited

Välislingid

Kurländisches Gouvernement Verkehrsbuch (1918). Kreis Hasenpoth, seite 534-573
Leena Hietanen

Leena Hietanen (sündinud 30. detsembril 1956 Kuusamos) on soome ajakirjanik ja publitsist. 

Leena Hietanen lõpetas 1985. aastal Oulu ülikooli loodusteaduste eralal. Lisaks õppis ta 1985–1990 Helsingi ülikoolis teatriteadust ja üldist kirjandusteadust.

Ta on olnud ajalehtede Kauppalehti, Turun Sanomat ja Helsingin Sanomat korrespondent ning on tegutsenud ka vabakutselise ajakirjanikuna.

2008. aastal ilmus Leena Hietaneni pamflett "Viron kylmä sota" ("Eesti külm sõda"), milles ta eitas Eesti okupeerimist Nõukogude Liidu poolt 1940. aastal ja kritiseeris vene vähemuse kohtlemist Eestis.

26. märtsil 2009 ütles Leena Hietanen Yle TV1 saates "A-talk", et Putinil on õigus saata tankid Eesti tänavatele.

Leena Hietanen oli koos Johan Bäckmaniga üks Soome Antifašistliku Komitee asutajatest.

2010. aastal ilmus Hietaneni raamat "Antifasistin päiväkirja" ("Antifašisti päevik").

Viited

Soome ajakirjanikud
Sündinud 1956
Valtaiķi kihelkond

Valtaiķi kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Neuhausen) oli haldusüksus Aizpute kreisis Kuramaa kubermangus, Lätimaal.

Valtaiķi kihelkonna mõisad
Valtaiķi mõis (Gut Neuhausen)
(Neuhausensche Unterforstei)
Kazdanga mõis (Katzdangen, Kassdangen, Kazdangas muiža), kõrvalmõisad: Semsen, Blendinen Blendenes muižaZilden, Cildu muiža
Laidi mõis Laiden, Laidu muiža, kõrvalmõisad: Adsern, Ārzes muiža ja Mittelhof, Vidus muižaEhnau, Ēnavas muižaWangen, Vangas muižaSergemiten, Sermites muiža, kõrvalmõis Klein-Sergemiten, MazsermiteAlt-Sexaten, VecsieksateNau-Sexaten, Jaunsieksate
Kalnamuiža mõis Berghof, Kalna muižaAppusen, Apūzes muižaRudden, Rudes muiža ja kõrvalmõisPunen, Puhnen, Pūņu muižaOldenburg, Vecpils muižaAlt-Pelzen, Vecpelču muižaNeu-Pelzen, Jaunpelse muižaPaddern, Padures muiža, kõrvalmõis: Klein-Paddern, MazpadureBojendorf, Perbonen, Perbohnen, Pērbones muižaKalwen, Kalviene, Kalvene, kõrvalmõis: Aispurn, Aizpures muiža ja Remessen, Remesi muiža
Rudbārži mõis Rudbaren, Rudbahren, Rudbāržu muiža, kõrvalmõis: Feldhof, Marienhof Marijas muižaKandeln'', Kandeli

Galerii

Viited

Välislingid

Kurländisches Gouvernement Verkehrsbuch (1918). Kreis Hasenpoth, seite 534-573
Limaskestabarjäär

Limaskestabarjäär (inglise keeles mucosal barrier) on epiteelirakkude membraanil ja nendevahelistel tiheliidustel põhinev limaskesta ioonide, molekulide, bakterite jm läbivust blokeeriv või pärssiv omadus.

Limaskestabarjäär ei ole kindel anatoomiline struktuur, ja kontseptsioonina kerkis see esile arvatavati möödunud sajandi teisel poolel (1960. ja 1970. aastatel).  

Osade uurijate arvates esineb limaskestabarjäär näiteks sooltes ja maos. Limaskestabarjäär koosneb tõanäoliselt mitmetest komponentidest: lima epiteeli pinnal, bikarbonaatide poolt moodustatud puhverkiht, epiteelirakkude rakumembraanid koos nendevaheliste tiheliidustega, epiteeli kattev fosfolipiidikiht ja epiteelirakkude rakusisene pH regulatsioonisüsteem. 

Limaskestabarjääri ülesandeks on neutraliseerida või ka elimineerida rakku sisenenud ülemäärased H+-ioonid, bakterid aga ka osalemine toitainete imendumisel ja jääkainete väljutamisel.  

Mao limaskestabarjäär kaitseb epiteeli ka maomahla lagundava toime eest.

Limaskestabarjääri talitluse häirumise korral võivad tekkida ägedad limaskesta lesioonid. Limaskestabarjääri kahjustavad ka mittesteroidsed põletikuvastased ravimid (näiteks atsetüülsalitsüülhape põhjustab endoskoopiliselt diagnoositud mao ja kaksteistsõrmiku limaskesta lesioone 70–90%-l tarvitajatest) ja kuid need paranevad ravimite tarvitamise lõpetamisel üsna ruttu. 

Limaskestabarjääri kahjustumise tagajärjel imendub soolhape limaskesta ja võib seal esile kutsuda põletikku meenutava protsessi.

Viited

Välislingid 
Sissekanne Encyclopædia Britannicas

Anatoomia
Füsioloogia
Seedeelundkond