Aksel Berg

Aksel Ivanovitš Berg (vene keeles Аксель Иванович Берг; 10. november (vkj 29. oktoober) 1893 Orenburg, Orenburgi kubermang, Venemaa Keisririik – 9. juuli 1979 Moskva, Nõukogude Liit) oli Vene mereväelane (admiral-insener), raadiotehnikateadlane ja küberneetik, professor, NSV Liidu Teaduste Akadeemia akadeemik (1946).

Ta oli aastatel 1953–1957 NSV Liidu kaitseministri asetäitja raadiorelvastuse alal ja 1953. aastal vastloodud NSV Liidu Teaduste Akadeemia Raadiotehnika ja Elektroonika Instituudi esimene direktor (1953–1955). 1959. aastast oli ta NSV Liidu Teaduste Akadeemia presiidiumi juures asuva küberneetikakomitee esimees. Ta koordineeris küberneetika teadusuuringuid. Edendas Nõukogude Liidus mitme teadusala – bioonika, tehnilise küberneetika, struktuurlingvistika ja tehisintellekti – tekkimist ja arengut. Tema toetusel hakati liiduvabariikides rajama küberneetikainstituute (sealhulgas 1960. aastal Tallinnas loodud küberneetikainstituut). Berg on bioküberneetika ja biotehniliste süsteemide koolkonna rajajaid Venemaal.

Elukäik
Tema isa oli soome päritolu Venemaa keisririigi kindral Ivan Berg (soomepäraselt Johan Alexander Berg, eluaastad 1830–1900). Tema ema Elisabeth oli itaalia päritolu. Aksel Bergi isapoolsed vanavanemad olid Viiburi apteeker Alexander Berg ja tema naine Emilia.

Aksel Berg lõpetas 1914. aastal Merekorpuse. Esimeses maailmasõjas teenis noorema tüürimehana sõjalaeval. 1918. aastal võttis ta osa Jääretkest. 1919. aastal sai ta allveelaeva tüürimeheks. 1921. aastal oli allveelaeva komandör. Mereväeteenistust ühitas Berg õppimisega Petrogradi Polütehnilises Instituudis, seejärel jätkas õpinguid Tööliste ja Talupoegade Laevastiku Mereväeakadeemia elektrotehnika teaduskonnas. Pärast mereväeakadeemia lõpudiplomi kättesaamist 1925. aastal, töötas ta õppejõuna Inseneride merekoolis. Aastatel 1932–1937 oli ta Side ja Telemehaanika Teadusliku Uurimise mereinstituudi ülem. 

1937. aasta detsembris Berg arreteeriti ja talle esitati süüdistus kodumaa reetmise eest, terroriaktide toimepanekus ja osalemise eest kontrrevolutsioonilistes organisatsioonides. Teda hoiti kinni kuni 9. maini 1940 NKVD erikonstrueerimisbüroos. Vabastati kinnipidamiskohast selgitusega, et tema süü on tõendamata. Juulis sai ta Vorošilovi-nimelise Mereväeakadeemia professoriks. 1941. aasta mais anti talle insener-kontradmirali auaste. Sõja ajal põhjendas ta raadiolokaatorite loomise ja kasutuselevõtmise vajadust. Berg oli aastatel 1943–1944 elektrotehnikatööstuse rahvakomissari asetäitja ja 1943–1947 Riikliku Kaitsekomitee raadiolokatsiooni komitee esimehe Georgi Malenkovi asetäitja. Berg oli Raadiolokatsiooni Üleliidulise Teadusliku Uurimisinstituudi loomise (1943) eestvedajaid ja esimene direktor.

Ta on maetud Novodevitšje kalmistule.

Tunnustus
1943 – valiti NSV Liidu Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks (akadeemik 1946)
1951 – NSV Liidu Teaduste Akadeemia Popovi-nimeline kuldmedal
1963 – sotsialistliku töö kangelane
 Nelja Lenini ordeni kavaleer (1945, 1958, 1963, 1975) 
 Kahe Punalipu ordeni kavaler (1944, 1947)

Sõjaväelised auastmed

1912 – mitšman
1916 – leitnant
1935 – 2. järgu insener-flagman
1941 – insener-kontradmiral
1944 – insener-viitseadmiral
1955 – insener-admiral
1971 – admiral-insener

Viited

Välislingid
Foto

Nõukogude Liidu admiralid
Venemaa raadiotehnikateadlased
Sündinud 1893
Surnud 1979