Kersti Kaljulaid

Kersti Kaljulaid (sündinud 30. detsembril 1969 Tartus) on Eesti poliitik, kes oli 10. oktoobrist 2016 kuni 11. oktoobrini 2021 Eesti Vabariigi viies president. Ta oli Eesti esimene naispresident.

Kaljulaid lõpetas 1992. aastal Tartu Ülikooli bioloogia erialal. Aastatel 1994–1997 töötas ta mitmes andmesideettevõttes müügi ja turunduse alal. Aastal 1997 asus ta tööle Hoiupangas investeerimispanganduse valdkonnas, kus töötas kuni aastani 1999, mil Hoiupank liideti Hansapangaga. Aastatel 1999–2002 oli ta peaminister Mart Laari majandusnõunik. 2002. aasta alguses sai Kaljulaidist Iru elektrijaama juhtimisarvestuse osakonna juhataja, hiljem samal aastal asus ta tööle Iru elektrijaama direktori kohale, kus töötas kuni 2004. aastani, mil Eestist sai Euroopa Liidu liikmesriik ja Kaljulaid määrati Eesti esindajaks Euroopa Kontrollikojas. Ta oli selles ametis kuni aastani 2016.

Pärast seda, kui 2016. aasta Eesti presidendivalimistel jäi president nii Riigikogus kui ka valimiskogus valimata, tegi Riigikogu vanematekogu Kaljulaidile 27. septembril 2016 ettepaneku kandideerida Eesti presidendiks, mille Kaljulaid vastu võttis. 90 Riigikogu liiget seadis ta 30. septembril 2016 Riigikogus presidendikandidaadiks ja 3. oktoobril 2016 valiti Kaljulaid Riigikogu presidendivalimiste esimeses voorus Eesti Vabariigi presidendiks. Ta astus ametisse 10. oktoobril 2016.

2017. aastal jõudis ta esimese eestlasena majandusajakirja Forbes koostatava saja mõjukaima naise nimekirja.

Nimi 
Kersti Kaljulaidi perekonnanimi "Kaljulaid" pärineb nimede eestistamise ajast. Tema vanaisa Theodor Kaljulaid (enne nimemuutmist Theodor Klook (ka Look)) võttis selle endale nimeks 1935. aastal Lümanda vallas Saaremaal.

Kersti Kaljulaid andis enne enda presidendiks valimist teada, et tema nime käänatakse Kaljulaid: Kaljulaidi: Kaljulaidi. Ta on oma eelistust põhjendanud sellega, et nii käänati ta perekonnanime kodus.

Elulugu

Lapsepõlv ja kooliaeg 
Kersti Kaljulaid sündis 30. detsembril 1969 Tartus. Tema ema Lindu Kaljulaid töötas Tallinna Epidemioloogia, Mikrobioloogia ja Hügieeni Teadusliku Uurimise Instituudis. Kersti Kaljulaidi lapsepõlvekoduks oli kahetoaline korter Tallinnas Mustamäel Mustamäe tee ääres, tüüpilises viiekorruselises paneelmajas. Ta kasvas üles ilma isata, lahutatud peres, majanduslikult kitsastes oludes. Kodus polnud isegi televiisorit.

Lasteaias oli Kersti pandud vanemasse rühma. Tallinna 44. Keskkooli esimesse klassi läks ta teistest nooremalt, kuueaastaselt. Kooli astumiseks pidi ta läbima katsed. Koolipõlves töötas ta taskuraha teenimiseks lapsehoidjana.

Keskkooli ajal kuulus Kaljulaid Õpilaste Teaduslikku Ühingusse. 1986. aastal tegi ta Õpilaste Teadusliku Ühingu konverentsil ettekande vainurästa pesitsemisest. 1987. aastal avaldas ajakiri Eesti Loodus artikli "Vainurästa ja laulurästa pesitsemisest", Kersti Kaljulaid oli artikli kaasautoriks.

Keskkoolis õppis ta inglise keele eriklassis. Hiljem tuntuks saanud inimestest õppisid temaga samas klassis ja lõpetasid kooli Ahti Pärna, Arvi Tavast ja Tarmo Uustalu, põhikooli ajal ka Rauno Pehka ja Tõnu Kõrvits. 1987. aastal lõpetas Kaljulaid keskkooli hõbemedaliga.

Ülikooliaastad, 1987–1993

Ema eeskujul soovis Kaljulaid saada teadlaseks ja astus Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonda, kus valis põhiaineks geneetika.

1. aprillil 1988 abiellus Kaljulaid endast viis kuud vanema Taavi Talvikuga ja kandis järgmised kümme aastat nime Kersti Talvik. Ülikooli esimesel kursusel jäi Kaljulaid lapseootele ja mõni nädal enne 19-aastaseks saamist sündis tema esimene laps, tütar Silja.

1990. aasta kevadsemestril liitus ta korporatsiooniga Filiae Patriae. Samasse korporatsiooni kuulus ka Kersti Kaljulaidi vanaema.

Aastal 1992 lõpetas ta cum laude Tartu Ülikooli bioloogina ja töötas pärast seda mõned kuud Tartu Ülikooli molekulaar- ja rakubioloogia instituudis (TÜMRI). 1993. aastal ilmus ajakirjas Journal of Bacteriology instituudi teadurite artikkel "Regulation of the Catechol 1,2-Dioxygenase- and Phenol Monooxygenase-Encoding pheBA Operon in Pseudomonas putida PaW85", Kaljulaid oli artikli üks viiest autorist ja artikkel oli tema bakalaureusetöö.

Taas lapseootele jäädes pidi Kaljulaid töölt instituudis lahkuma, sest ülikooli laboris kasutati radioaktiivseid aineid. Kaljulaidi teine laps, poeg Siim, sündis oktoobris 1993.

Töö erasfääris, 1994–1998
1994. aastal soovis Kaljulaid pärast lapsepuhkust tööle tagasi minna. Ta mõistis, et erialane töö bioloogina poleks perele piisavat sissetulekut taganud. Ta on kirjeldanud, kuidas ta enne teise lapse sündi kaheksa kuud külmkapi ostmiseks raha kogus. Ta ei soovinud ka lastega koju jääda ja abikaasa sissetulekust sõltuda. Seega otsustas ta asuda tööle ärivaldkonnas. Kaljulaid on end nimetanud majanduspõgenikuks ja öelnud, et seadis eesmärgiks teenida vähemalt kolm keskmist palka: ühe endale ja ühe kummalegi lapsele.

Ta asus tööle müügimehena Siemensi sidetehnikat edasi müüvas ettevõttes Haberst Tehing (hilisema nimega Haberst Infra AS), mille üks omanik oli Kersti Kaljulaidi hilisem abikaasa Georgi-Rene Maksimovski, kellele kuulus kolmandik ettevõtte aktsiatest. Kaljulaidi tööks oli telefonikeskjaamade müümine ettevõtetele. Siemensi Soome allüksuses töötanud Mauno Hirvonen iseloomustas tolleaegset Kersti Kaljulaidi järgmiselt: "Kersti oli väga sõbralik, positiivne ja ka otsekohene. Kui midagi ei meeldinud, pani plärtsti vastu."

Kaljulaidi järgmiseks töökohaks oli AS Nösper (hilisema nimega AS Uninet), mille asutasid aastal 1994 Andres Bauman ja Kaljulaidi tollane abikaasa Taavi Talvik. Nöspris tegeles Kaljulaid samuti turundusega, ta müüs klientidele veebiühendusi. Kaljulaidi enda sõnade kohaselt töötas ta Nöspris vaid mõned kuud. Äriregistri andmebaasi järgi oli Kaljulaid aastatel 1997–1999 Unineti Andmeside AS-i juhatuse liige, registri paberdokumentide järgi lahkus ta juhatusest aga juulis 1997. 

Uninetist lahkumise järel töötas Kaljulaid aastatel 1996–1997 Eesti Telefon AS-is telefonikeskjaamade müügijuhina. Seal oli tema ülemuseks Valdo Kalm, kes iseloomustas Kaljulaidi kui lennukat noort daami, kes jäi silma nutikusega. Kalmu sõnade järgi oli Kaljulaidil "tehnilist taipu, head veenmisjõudu ja müügioskust".

Aastal 1997 asus Kaljulaid tööle projektijuhina Eesti Hoiupanga investeerimispanganduse allüksuses Hoiupanga Investeeringute AS. Ta leidis töökoha tänu oma Hoiupangas töötavale korporatsioonikaaslasele Kadi Tarandile, kes soovitas ta tööle võtta. Kaljulaid tegeles Hoiupangas müügidokumentide, -prospektide ja -esitluste ettevalmistamisega.

Pool aastat pärast Kaljulaidi Hoiupanka tööle asumist liideti Hoiupank Hansapangaga. Kummastki ettevõttest jäeti tööle parimad töötajad, nende seas Kersti Kaljulaid, kelle töökohaks sai investeerimispanganduse allüksus Hansabank Markets. Sellel töökohal oli Kaljulaidi peamiseks tööülesandeks nõustada ettevõtete ühinemis- ja ülevõtmistehinguid ning erastamisprotsesse, samuti vastutas ta ettevõtete ostueelse analüüsi eest.

6. jaanuaril 1998 lahutasid Kersti Kaljulaid ja Taavi Talvik abielu. 

1998. aastal alustas Kaljulaid magistriõpinguid Tartu Ülikoolis.

Tööaastad avalikus sfääris, 1999–2016

1998. aastal sattus Kersti Kaljulaid sõitma Filiae Patriae suvepäevadele samas autos koos Matti Maasikaga. Teel rääkisid nad Ida-Virumaa ettevõtluse arenguprobleemidest. Kui Mart Laar sai aastal 1999 peaministriks, helistas peaministri büroo juhiks saanud Maasikas Kaljulaidile ja kutsus teda tööle peaministri meeskonda. Kaljulaid võttis otsustamiseks ühe ööpäeva aega ja nõustus.

Aastatel 1999–2002 töötas Kaljulaid peaministri majandusnõunikuna. Tema tööülesandeks oli peaministri büroo, Eesti Panga, rahandusministeeriumi ja suurima eelarvega ministeeriumide töö kooskõlastamine, samuti koordineeris ta suhteid Rahvusvahelise Valuutafondi ja teiste multilateraalsete finantsasutustega (sealhulgas Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupanga, Põhjamaade Investeerimispanga ja Maailmapangaga). Ta valmistas koos rahandusministri ja sotsiaalministriga ette pensionireformi ning oli peaministri nõuandja ministritega peetavatel eelarveläbirääkimistel.

Hans H. Luige sõnul oli just nõunik Kaljulaid see, kes peatas Narva Elektrijaamade erastamise USA ettevõttele NRG Energy. Priit Simson on aga spekuleerinud, et Kaljulaid aitas alguses valitsusel NRG-tehingut läbi suruda, kuid taipas hiljem esimesena, et NRG Energy kehva majandusseisu tõttu ei tule tehingust midagi välja.

1999. aastal elas Kaljulaid juba koos oma praeguse abikaasa Georgi-Rene Maksimovskiga.

2001. aastal sai Kaljulaid Tartu Ülikoolist kutsemagistri kraadi (MBA) ärijuhtimises. Magistritöö teemaks oli "Riigi poolt asutatud sihtasutuste juhtimissüsteemi täiustamine".

2001–2004 oli ta valitsuse esindaja Eesti Geenivaramu nõukogus. 2002–2004 oli ta AS Regio nõukogu liige.

2002. aasta veebruarist kuni septembrini oli Kaljulaid Eesti Energia AS-i Iru elektrijaama juhtimisarvestuse osakonna juhataja, seejärel kuni 2004. aasta maini Iru elektrijaama direktor.

Eesti sai Euroopa Liidu liikmeks 1. mail 2004 ja Eestit määrati Euroopa Kontrollikojas esindama Kersti Kaljulaid, kes alustas Luksemburgis asuvas asutuses tööd 7. mail 2004. Kaljulaid alustas tööd Kontrollikoja II auditigrupis, mis tegeles struktuuripoliitika-, transpordi-, teadusuuringute- ja energeetikavaldkonnaga. Ta oli ka Europoli ühise auditikomitee liige. 2006. aasta märtsist kuni 2008. aasta märtsini oli Kaljulaid Kontrollikoja halduskomitee esimees. Alates 2008. aasta veebruarist kuni 31. maini 2010 oli Kaljulaid II auditikoja esindajana CEAD-auditigrupi (kooskõlastus, teabevahetus, hindamine, kinnitamine ja arendustöö) liige. Kontrollikoja töö ümberkorraldamise järel oli Kaljulaid 1. juunist 2010 kuni detsembrini 2013 kinnitava avalduse eest vastutav liige CEAD-auditikojas (kooskõlastus, hindamine, kinnitamine ja arendustöö). Alates jaanuarist 2014 kuni töö lõpuni Euroopa Kontrollikojas oli ta I auditikoja (loodusressursside säilitamine ja haldamine) liige.

2005. aastal sündis Kersti Kaljulaidil esimene poeg kooselust Georgi-Rene Maksimovskiga.

2007. aasta sügisel alustas Kaljulaid õpinguid Tartu Ülikooli doktorantuuris. Doktoritöö teemaks oli "Riigieelarvelise rahastamise ja aruandluse metoodika mõju teadustegevuse mitmekesisusele". Aasta hiljem katkestas ta õpingud.

2009. aastal sündis Kersti Kaljulaidi ja Georgi-Rene Maksimovski teine poeg. Kersti Kaljulaid ja Georgi-Rene Maksimovski abiellusid Tallinnas aastal 2011.

2016. aasta mais Kaljulaidi ametiaeg Euroopa Kontrollikoja liikmena lõppes, kuid Vabariigi Valitsuse otsustamatuse tõttu esitada Eestist uus kandidaat Kontrollikoja liikmeks jätkas ta samas ametis 2016. aasta septembrini. 30. septembril 2016 tema mandaat kontrollikojas peatati ja teda hakkas asendama Euroopa Kontrollikoja president.

Kaljulaid oli 16. jaanuarist 2012 kuni 10. oktoobrini 2016 Tartu Ülikooli nõukogu esimees.

2015. aasta septembris valiti ta Poliitikauuringute Keskuse Praxis juhiks, kuid asendaja puudumise tõttu Euroopa Kontrollikoja liikme ametis ei saanud ta Praxise juhi ametisse astuda. Seejärel tehti talle ettepanek asuda Praxise nõukogusse, kus ta alustas tegevust 20. juulil 2016. Kaljulaid lahkus Praxise nõukogust presidendi ametisse astudes.

2016. aasta kevadel omandas Kaljulaid ettevõttes Regio viieprotsendilise osaluse.

19. septembril 2016 valis Riigikogu Kantselei juurde moodustatud arenguseire nõukoda Kaljulaidi oma esimeheks.

Poliitiline tegevus

Aastatel 2001–2004 kuulus ta Isamaaliitu, kuid valimistel kandidaadina ei osalenud. Kaljulaid astus Isamaaliidust välja Euroopa Kontrollikoja liikmeks saades, et tagada oma sõltumatus ja siduda end lahti erakonnapoliitikast.

2011. aasta sügisel nimetas Juhan Parts Kersti Kaljulaidi ühe võimaliku Mart Laari mantlipärijana Isamaa ja Res Publica Liidu esimehe kohale.

2016. aasta Eesti presidendivalimistel tegi Riigikogu vanematekogu 27. septembril pärast presidendi valimata jäämist valimiskogus Kersti Kaljulaidile ettepaneku kandideerida Vabariigi Presidendiks ja Riigikogu liikmetele ettepaneku esitada Kaljulaid presidendikandidaadiks. 30. septembril 2016 seadsid 90 Riigikogu liiget Kersti Kaljulaidi üles Vabariigi Presidendi kandidaadiks ja 3. oktoobril 2016 valiti Kersti Kaljulaid tulemusega 81 poolthäält (tühje sedeleid 17) Riigikogus Vabariigi Presidendiks. Tema ametiaeg algas 10. oktoobril.

Peamine, mida Kaljulaidile presidendiks kandideerimise ajal ajakirjanduses ja osade poliitikute poolt ette heideti – ja mida näitasid ka tänavaküsitlused –, oli tema vähene tuntus rahva seas, võrrelduna teiste presidendikampaanias osalenud kandidaatidega. Kaljulaid vastas etteheitele avalikus kirjas ja intervjuudes, lubades, et asub presidendiks saades end Eesti inimestele tutvustama, külastab riigi erinevaid piirkondi ning suhtleb inimestega vahetult ja kohapeal.

10. oktoobril 2016 astus Kaljulaid Vabariigi Presidendi ametisse.

Poliitilised vaated 

Kersti Kaljulaid on öelnud, et ta maailmavaateks on liberaalsem konservatism. Ta on pooldanud konservatiivset majanduspoliitikat, kuid paljudes sotsiaalsetes küsimustes – näiteks LGBT-õigused ja immigratsioon – on tal liberaalsed vaated. Teisalt on ta öelnud, et riik peab rahaliselt toetama enne nõrgemaid, kui hakkab toetama tugevaid; tugevate asi on kasutada riigi antud vabadusi ja end ise aidata. Samuti on Kaljulaid väljendanud toetust tugevale kodanikuühiskonnale, kus riigi roll kohaliku tasandi asjade korraldamisel on väiksem ning enesekindla ja aktiivse kolmanda sektori roll suurem.

21. jaanuaril 2017 ajalehes Sakala ilmunud intervjuus ütles Kaljulaid, et peab Eesti iseseisvuse kaotamises 1940. aastal osaliselt vastutavaks Konstantin Pätsi ja Johan Laidoneri, kelle tegevuse tulemusel kehtestati 1934. aastal Eestis autoritaarne riigikord. Sel põhjusel ei pooldanud ta monumendi rajamist Konstantin Pätsile Eesti Vabariigi 100. aastapäeva tähistamiseks, ega läinuks selle avamisele.

Publitsistika
Enne Eesti presidendiks saamist avaldas Kaljulaid ajakirjanduses palju Euroopa-teemalisi artikleid, milles ta selgitas ja mõtestas Eesti elanikele Euroopa Liidu toimimist. Selle eest andis Avatud Eesti Fond Kaljulaidile 2014. aastal Koosmeele preemia.

Aastatel 2002–2016 oli Kaljulaid Kuku raadio saate "Keskpäevatund" üks esinejaid ja aastatel 2007–2016 Kuku raadio saate "Eurominutid" autor.

12. aprillil 2016 Postimehes avaldatud kõnes ütles Kaljulaid, et tema meelest oleks mõistlik anda avalike teenuste osutamine niipalju kui võimalik era- ja vabasektori kätesse, sest need on ühiskonna vajaduste suhtes tundlikumad ja paindlikumad. Vajaduse korral saab riik neid rahaliselt abistada ning ka natuke kontrollida. "Erasektori teenused, mis senise avaliku teenusega kattuvad või seda täiendavad – vahel ka asendavad –, saavad sündida ainult vastastikusest usaldusest." Munitsipaalkoolid tunnistavad kindlasti meelsasti oma puudusi, eriti kui avalik debatt on sõbralik. Muidugi on õige, kui lapsevanemad teevad ise kooli: "me kõik oleme riik ja ühel või teisel moel panustades loome avalikku ruumi, avalikku teenust, Eestit". Era- ja vabasektoriga koostöös saab avalikke teenuseid disainida juhul, kui "aus analüüs õigel tasandil näitab olemasoleva süsteemi puudusi ja võimalusi neid paindlikult ja esialgu väikeses mahus era- ja vabasektori abiga kõrvaldada". "Kogu otsustamispädevus kohaliku teenuse üle ... tuleb anda kohalikule tasemele koos suurema otsustusõigusega." Aga avaliku teenuse ülevõtjad peavad täitma omavalitsuse ootusi selle teenuse suhtes. Selleks on tarvis vastastikust usaldust.

Kaljulaid osales kaasautorina 15. detsembril 2021 eetrisse läinud saates "Pealtnägija". Tema juhitud saatelõigu teema oli taastuvenergia tootmine Eestis.

Tegevus Vabariigi Presidendina

Suhted kirikuga 

Kaljulaid loobus ametisse vannutamise päeval tänujumalateenistusest, mille korraldamist Eesti Evangeelne Luterlik Kirik (EELK) oli presidendile pakkunud. Kõik senised taasiseseisvumisjärgsed Eesti presidendid on oma ametisse vannutamise tänujumalateenistusel osalenud. Kaljulaid ütles otsust põhjendades, et ta austab küll inimeste usuvabadust, kuid pole ise kirikuskäija. Ta lisas, et kuna kirikus käimine pole tema jaoks olnud riiklike tähtpäevade või kiriklike pühade osa, siis oleks sinna nüüd minemine ebasiiras. EELK peapiiskop Urmas Viilma kommenteeris presidendi otsust sõnadega, et selle langetab president ise, kuid "kindlasti on selles ametis keeruline leida õiget tasakaalu inimese enda soovide ja institutsionaalsete ülesannete vahel".

Kaljulaidi otsus tänujumalateenistusest loobuda tekitas ühiskonnas palju vastukaja, leidus nii neid, kes presidendi otsust toetasid, kui ka neid, kes seda vastustasid.

24. novembril 2016 tegi peapiiskop Urmas Viilma tervitusvisiidi Kadriorgu, mille käigus andis presidendile ülevaate Eesti kirikuelust, kirikute omavahelisest oikumeenilisest koostööst ja EELK panusest Eesti ühiskonda. Viilma sõnul oli kohtumine äärmiselt meeldiv ja positiivne ning talle ei jäänud muljet, et president ei sooviks kirikuga koostööd teha.

Kaljulaid ei osalenud ka 1. detsembril 2016 Toomkirikus toimunud advendikontserdil, kuhu EELK peapiiskop Urmas Viilma oli kutsunud osalema valitsuse ja riigikogu liikmed, riigi võtmeisikud ja välisriikide saadikud. Teisalt külastas ta 15.–16. detsembril toimunud Harjumaa visiidi käigus muuhulgas EELK Risti kogudust.

9. detsembril 2016 Mart Soidrole ja Andrus Kivirähale antud intervjuus ütles Kaljulaid, et jõulude juurde ei kuulu ilmtingimata kirikus käimine.

Kaljulaidi suhtumise tõttu jumalateenistustel osalemisse ja kirikusse on mitmed inimesed teda tituleerinud ilmalikuks presidendiks.

Seaduste väljakuulutamine 

Oma ametiajal kuulutas Kaljulaid välja kokku 498 seadust ja jättis välja kuulutamata kuus seadust. Kaljulaidi välja kuulutatud ja tagasi lükatud seaduste arv oli samas suurusjärgus, kui oli president Toomas Hendrik Ilvesel (arvestades kahte ametiaega), ent väiksem kui Arnold Rüütlil ja Lennart Meril.

2016. aasta maksumuudatused 

Kaljulaid kuulutas 23. detsembril 2016 välja Riigikogu poolt 19. detsembril 2016 vastu võetud maksupaketi. Opositsioonis olev Reformierakond ja mitmed huvigrupid olid teinud presidendile ettepaneku jätta seadus välja kuulutamata, sest nende hinnangul oli muudatused kiiruga ette valmistatud ja vastuolus õiguspärase ootuse põhimõttega. Seaduse väljakuulutamisega kaasnenud avalduses märkis president, et ta pole rahul seaduse vastuvõtmise asjaoludega, kuid seadust välja kuulutamata jättes jääks Eesti 2017. aasta riigieelarve enne saabuva aasta algust vastu võtmata. Kaljulaid pöördus palvega õiguskantsleri poole analüüsida maksumuudatuste üksikuid aspekte.

Magusamaks 
2017. aasta juulis jättis Kaljulaid välja kuulutamata magustatud joogi maksu seaduse ja saatis selle tagasi Riigikogule arutamiseks. President ütles, et toetab seaduse eesmärki suunata inimesi tarbima vähem suhkrut ning vähendada seeläbi suhkru liigtarbimisest tekkinud tervisekahjusid. Kuid ta leidis, et seadus on vastuolus põhiseaduse §12 võrdse kohtlemise põhimõttega, sest seaduse järgi oleks magusamaksust vabastatud magustatud joogid, mida müüakse rahvusvahelisi reise tegeva laeva või õhusõiduki pardal. Presidendi hinnangul andnuks see ühele majandussektorile alusetu eelise.

Kaitseväe luureseadus 

Veebruaris 2019 võttis Riigikogu vastu seaduse, mis andis kaitseväele täiendavaid varjatud jälgimise õigusi. Seadus andis muuhulgas kaitseväele õiguse julgeolekuala kaitseks varjatult kontrollida isikuandmeid andmekogudest, kasutada variandmeid, konspiratsioonivõtteid ja isikut varjatult jälgida. Märtsis hindas president seaduse põhiseadusega vastuolus olevaks ja jättis selle välja kuulutamata. Ta ütles seadust välja kuulutamata jättes, et kaitseväele täiendavate õiguste andmine on ebaproportsionaalne ja riivab oluliselt julgeolekualal või selle läheduses viibivate inimeste põhiõigusi.

Riigikogu võttis seaduse 2019. aasta mais uuesti muutmata kujul vastu. Juunis 2019 jättis president seaduse teist korda välja kuulutamata ja pöördus seaduse põhiseaduslikkusele vastavuse hindamiseks riigikohtusse. Riigikohus tunnistas seaduse 2019. aasta detsembris põhiseadusvastaseks, kuid ei nõustunud enamiku presidendi taotluses toodud etteheidetega seaduse põhiseadusvastasuse kohta. Riigikohtu seisukoha järgi oli põhiseadusega vastuolus tõhusa kontrolli puudumine selle üle, kas kaitseväe otsus jätta isik varjatud jälgimisest teavitamata on põhjendatud.

Pensionireformi seadus 

Veebruaris 2020 jättis Kaljulaid välja kuulutamata senist pensionikorraldust oluliselt muutva kohustusliku kogumispensioni reformi seaduse. Kaljulaidi hinnangul riivas seadus ebaproportsionaalselt inimeste põhiõigusi ning oli mitmes osas vastuolus nii põhiseaduses toodud õigusriigi ja sotsiaalriigi kui ka õigustatud ootuse põhimõtetega. Märtsis 2020 võttis riigikogu seaduse uuesti muutmata kujul vastu. Kaljulaid jättis seaduse ka teist korda välja kuulutamata ja esitas taotluse riigikohtule kuulutada see põhiseadusega vastuolus olevaks. 20. oktoobril 2020 jättis riigikohus presidendi taotluse kuulutada pensionireform põhiseadusega vastuolus olevaks rahuldamata. Samal päeval kuulutas Kaljulaid pensionireformi seaduse välja.

Päästeseaduse ja relvaseaduse muutmise seadus 

Aprillis 2020 jättis Kaljulaid välja kuulutamata pääste- ja relvaseaduse muudatused. Tema hinnangul oli uues seaduses põhiseadusega vastuolus tervise infosüsteemist andmete saamise küsimus.
Riigikogu võttis 17. juunil 2020 seaduse muudetud kujul vastu, misjärel Kaljulaid kuulutas selle 26. juunil välja.

Välisteenistuse seaduse muudatused 

Juunis 2020 jättis Kaljulaid välja kuulutamata välisteenistuse seaduse muudatused, viidates nende vastuolule põhiseadusega. Peamise vastuoluna nimetas president abikaasade ja kooseluseaduse alusel registreeritud elukaaslaste ebavõrdset kohtlemist. Kaljulaid ütles, et nii perekonnaseaduse alusel abielu sõlminud kui ka kooseluseaduse alusel kooselu registreerinud diplomaadid on oma suhted reguleerinud Eesti Vabariigis kehtivate seaduste alusel, mistõttu tuleb selliseid perekondi kohelda ühetaoliselt.

Kollektiivlepingu seaduse muudatused 

28. septembril 2021 jättis Kaljulaid välja kuulutamata kollektiivlepingu seaduse ja teiste seaduste muudatused. Põhjusena nimetas president seda, et seaduse vastuvõtmisel oli parlament rikkunud riigikogu kodu- ja töökorra seadust: seaduseelnõu teise ja kolmanda lugemise vahel oli muudetud seaduse jõustumisega seotud sätet.

Visiidid

Välisvisiidid

Presidendi esimesed välisvisiidid olid naaberriikidesse. 20. oktoobril 2016 kohtus ta Helsingis Soome presidendi Sauli Niinistö ja parlamendi esimehe Maria Lohelaga, 20.–21. oktoobril visiidil Lätti kohtus ta Riias Läti presidendi Raimonds Vējonise ja parlamendi spiikri Ināra Mūrniecega ning 26. oktoobril toimunud töövisiidil Leetu kohtus ta Vilniuses Leedu presidendi Dalia Grybauskaitėga.

Sisevisiidid
 Paldiski külastus, 19. oktoober 2016. Külastas Paldiski sõjaväelinnakut ja pidas kõne Liibanoni suunduvale kaitseväe üksusele.
 Lääne- ja Ida-Virumaa külastus, 27.–28. oktoober 2016. Külastas Lääne- ja Ida-Virumaa ettevõtteid ja asutusi ning kohtus omavalitsusjuhtide ja vabakonna esindajatega.
 Jõgeva- ja Tartumaa külastus, 17.–18. november 2016. Kohtus vabakonna esindajate ja omavalitsusjuhtidega, külastas ettevõtteid ja riigiasutusi, sealhulgas Eesti Rahva Muuseumi ning ettevõtteid Fortum Tartu ja Salvest. Ööbis visiidi käigus hostelis.
 Harjumaa külastus, 15.–16. detsember 2016. Külastas Harjumaa ettevõtteid ja asutusi ning kohtus kohaliku elu edendajatega. Tutvus Risti koguduse juures tehtava sotsiaaltööga.
 Järva- ja Viljandimaa külastus, 18.–19. jaanuar 2016. Külastas ettevõtteid ja asutusi, kohtus vabakonna esindajate ja omavalitsusjuhtidega.
 Pärnu- ja Raplamaa külastus, 2.–3. veebruar 2017. Külastas Pärnumaal ja Raplamaal ettevõtteid (sealhulgas AS Wendret) ja haridusasutusi (sealhulgas Pärnumaa Kutsehariduskeskust). Kohtus omavalitsusjuhtide ja vabakonna esindajatega.
 Valgamaa, 16.–17. märts 2017
 Läänemaa, 29. märts 2017
 Hiiumaa, 30. märts 2017
 Tartu, Eesti Kirjandusmuuseum 4. aprill 2017
 Põlvamaa, 5. aprill 2017
 Saaremaa, 1.–2. juuni 2017
 Võrumaa, 12.–13. juuni 2017
 Ruhnu, Abruka, Vilsandi 24.–26. juuli 2017

Presidendikõned

Oma kõnedes läbi oma ametiaja naasis Kaljulaid korduvalt Eestit ühendava komberuumi ja õmblusteta ühiskonna teemade juurde.

Ametisseastumise tseremoonial 10. oktoobril 2016
Kaljulaid ütles, et poliitikute ja kõrgete riigiametnike ülesanne on hoida laste usku Eestisse, iseendasse ja tulevikku ning lasta rahval tunda end kõrgeima võimu kandjana. Me tahtsimegi sellist Eestit, kus igaüks koos teistega loob endale sellist Eestit, nagu tema tahab, nii et kokku tuleb meie kõikide riik. Et inimesed oleksid enesekindlad, tuleb kaasinimestes näha kaasteelisi, kelles me näeme head, mitte vigu. Elu viivad julgelt otsustades edasi enesekindlad inimesed, mitte need, kes kardavad, et osutatakse nende nõrkustele. Riik peab lastele andma ka hariduse ning tagama ettevõtluse lihtsuse ja vabaduse. President, kes vastutab riigi tuleviku eest, saab olla nõudlik sõnastaja, peab olema seal, kus on raske, toetama neid, kes võiksid muidu kõrvale jääda. Eetiline riik annab inimestele enesekindluse ja muutub seeläbi ka ise tugevamaks, olles rahva oma. Meie siin peame julgustama unistama ning toetama unistuste täitumist ja unistuste purunedes ka tükid üles korjama. Kaljulaid avaldas usku ja lootust, et viie aasta pärast on Eestis rohkem mõistmist ja vähem hukkamõistu, rohkem abistamist, rohkem julgust ja vähem hirme. Franklin Delano Roosevelt ütles: "Ainus, mida karta, on hirm ise". Meie tugevus on Kaljulaidi sõnul see, et ütleme otsekoheselt ja selgelt, et meie suurim probleem ei ole majandus, vaid julgeolek. Meil endal peab olema enesekindlust ja usku, et suudame hoida Eesti riiki.

Kaljulaid ütles ka, et Lennart Meri on olnud suur Eestit Läände viies, Arnold Rüütel Euroopat inimesteni tuues ja Toomas Hendrik Ilves Eestit küberilma saates.

Galal "Eesti parimad ettevõtted 2016", 13. oktoobril 2016 Kultuurikatlas
Kaljulaid ütles, et olulises osas sektorites oleme kinni keskmise sissetuleku klaaslaes. Õigel ajal tuleb leida väljapääsud, sest lihtsad, selged ja valed või ainult lühiajaliselt õiged suured üksiklahendused meid ei rahulda. Klaaslaes on juba mõrad. Kaljulaid avaldas usku, et Eesti ettevõtjad suudavad olla innovatsiooniliidrid. Meie ülesanne on oma väheneva tööjõu kõrgemad nõudmised rahuldada ja minna edasi tagasilöökideta. Ta kutsus ettevõtjaid üles olema nõudlikud, et neil oleks vaba keskkond, kus vaba vaim saab luua ja kasvatada, sest noored otsivad tööturult vabadust. Kaljulaidi sõnul saavad ettevõtjad kaitsta oma vabadusi, kui nad võtavad vastutuse meie majanduskeskkonna eest.

Aasta põllumehe väljakuulutamisel 25. oktoobril 2016
Kaljulaid ütles, et oma elementaarsete vajaduste katmise tagamine nõuab järjepidevat ja piisavalt mahukat põllumajandust. Selleks on tarvis turgu sekkuda, mida teeb ka Euroopa Liidu ühine põllumajanduspoliitika, millega saavutatud põllumajandustoodete ühisturg jätab mulje, nagu olekski tegemist vaba turuga. Kui kõik toetusmeetmed oleksid täiesti võrdsed, siis oleks turg üldiselt siiski vaba. Ent täielikku võrdsust poleks ka siis, kui kõigi riikide toetused arvestaksid täiesti võrdselt riigisisest kulukomponenti ja ainult maailmaturu hindadest sõltuvaid kulutusi. Konkreetse farmi asukohta ja eesseisvaid ilmastikutingimusi ei saa täiesti õiglaselt arvestada. Toetusskeemid ei suuda tootmismahte vastavalt turu tingimustele reageerida. Toetuste eraldamisel ei kontrollita ka, kas ei jõuta liiga lähedale üleinvesteerimisele. Sellest tekivad paratamatult vead põllumajanduse juhtimises ja küsimus on, kuidas sellest tulenevaid riske tootjate, töötlejate, tarbijate ja toetuse maksjate vahel jagada. Tuleb luua süsteem, mis "arvestab põllumajandustoodete turu erisusi ja paratamatuid moonutusi ning loob hoiatusmehhanismi" moonutustele reageerimiseks. Hea oleks vähemalt Eestis kokku leppida üldised põhimõtted kriisi või ka tulude ootamatu suurenemise puhuks. Tuleb nõuda süsteemset lähenemist, et reageerida ka järgmistele kriisidele, mitte ainult käimasolevale. Ka üksik põllumees on edukas ainult juhul, kui ta tajub ka innovaatiliste muutuste tulekut ning oskab ja suudab selleks valmistuda. Maailmaturu jaoks tuleb luua üha suurema lisandväärtusega toodangut ning müüa seda mujal kehtivaid kombeid ja tavasid arvestades.

Seisukohavõtud seoses naistevastase vägivalla ja perevägivallaga
Oma ametiaja jooksul juhtis Kaljulaid korduvalt tähelepanu perevägivallaga võitlemisele.

Ta taunis 2017. aastal vabariigi aastapäeva kõnes perevägivalda ja juhtis tähelepanu asjaolule, et just pühade ajal on probleem kõige aktuaalsem. Sama aasta 25. septembril kuulutas ta välja seaduse, millega ratifitseeriti naistevastase ning perevägivalla ennetamise ja tõkestamise Euroopa Nõukogu konventsioon. 2018. aasta mais vägivallaennetuse auhindu üle andes ütles ta, et "vägivald pole pere siseasi, vaid ühiskonna probleem" ning lisas, et perevägivald on Eestis kahjuks levinud nähtus. 24. novembril 2018 heiskas ta Kadriorus presidendi kantselei ees oranži lipu, märkimaks järgneval päeval tähistatavat naistevastase vägivalla vastu võitlemise päeva.

104 kiri 

16. jaanuaril 2018 saatsid 104 allakirjutanut president Kaljulaidile avaliku kirja, milles tauniti Tiit Ojasoo kaasamist Eesti Vabariigi 100. aastapäeva vastuvõtu kunstilise programmi loomisse, põhjendades seda 2016. aasta jaanuaris asetleidnud intsidendiga, mille käigus Ojasoo tarvitas füüsilist vägivalda teatri naistöötaja suhtes. President vastas kirjale sotsiaalmeedias, kirjutades, et Tiit Ojasoo kaasamine ei tähenda vägivalla heakskiitmist, aga kõneleb ühiskondliku andeksandmise võimalusest.

Marti Kuusiku juhtum 

29. aprillil 2019 toimunud riigikogu istungil andsid loodava Keskerakonna, Isamaa ja EKRE valitsuse ministrid ametivande. Istungil osalenud Kaljulaid kandis seljas dressipluusi, mille rinnal seisis tekst "Sõna on vaba". Kui ametivande andmise järg oli EKRE poliitikust väliskaubanduse ja IT-ministri Marti Kuusiku käes, lahkus president protestiks Riigikogu saalist, naastes oma kohale järgmise ministri, välisminister Urmas Reinsalu vande ajaks. Saalist lahkumist hiljem kommenteerides põhjendas Kaljulaid seda lähisuhtevägivalla kahtlusega Kuusiku suhtes. Samal päeval olid ajakirjanduses ilmunud väited, et Kuusik on kasutanud oma eksabikaasa suhtes vägivalda. Kaljulaid lisas, et kui süüdistused Kuusiku vastu peaksid osutuma alusetuks, on ta esimene, kes Kuusiku ees vabandab.

Mais 2021 mõistis Viru maakohus Marti Kuusiku esimeses kohtuastmes õigeks. Kohtuotsuse järel Kaljulaid vabandas avalikult Kuusiku ees.

ÜRO julgeolekunõukogu valimiskampaania 
Kaljulaid juhtis Eesti ÜRO julgeolekunõukogu ajutiseks liikmeks kandideerimise kampaaniat. President avas kampaania ametlikult New Yorgi Eesti Majas 13. juulil 2017. Juulis 2017 moodustas ta Eesti ÜRO Julgeolekunõukogu mittealalise liikme kampaania toetamise nõukoja, mille ülesandeks oli toetada ja suunata presidendi tegevust ÜRO kampaanias. Kaljulaid külastas kampaania raames Eesti kandidatuurile toetuse kogumiseks paljusid välisriike ja poliitilisi tippkohtumisi. 
Muuhulgas kohtus ta 24. septembrist kuni 4. oktoobrini 2018 toimunud töövisiidil USA-sse kahepoolselt mitmekümne riigijuhiga, käis 2018. aasta oktoobris töövisiidil Austraalias, Vanuatus, Fidžis ja Uus-Meremaal ning 2018. aasta detsembris Beninis ja Senegalis.

Kaljulaidi sõnul tõi kampaania kasu nii Eesti diplomaatidele maailma parema mõistmise näol, kui ka Eesti ettevõtjatele uute ärivõimaluste näol arenevatel turgudel. Samuti oli kampaania Kaljulaidi hinnangul Eestile kasulik julgeolekupoliitilises plaanis, suurendades riigi tuntust maailmas. Eesti valiti ÜRO julgeolekunõukogu mittealaliseks liikmeks aastatel 2020–2021 ÜRO Peaassambleel 7. juunil 2019 toimunud salajasel hääletusel.

Kandideerimine OECD peasekretäri kohale 

Augustis 2020 sai teatavaks, et Kaljulaid võib kandideerida Majandusliku Koostöö ja Arengu Organisatsiooni (OECD) peasekretäri kohale. OECD senine peasekretär Angel Gurría oli 10. juulil 2020 öelnud, et ei kandeeri organisatsiooni juhiks järgmiseks viieaastaseks ametiajaks.

1. oktoobril 2020 andis Eesti suursaadik OECD juures Clyde Kull üle dokumendid, millega Eesti esitas Kaljulaidi kandidaadina OECD järgmise peasekretäri kohale. Oma kandidatuuri tutvustuskõnes 5. oktoobril 2020 rõhutas Kaljulaid maailma digitaliseerumist, kaasaegset maksusüsteemi ja arengut keskkonnasäästlikkuse poole. Kaljulaid läbis 7. – 8. jaanuaril 2021 toimunud valimiste esimese vooru ja jäi sõelale koos seitsme teise kandidaadiga.

26. jaanuaril 2021 teatas Kaljulaid kandideerimisest loobumisest. Ta nimetas põhjusena seda, et tema võimalik asumine OECD ametikohale alles pärast Vabariigi Presidendi ametiaja lõppu pole mitme OECD riigi jaoks parim lahendus. OECD senise peasekretäri Angel Gurría kolmas viieaastane ametiaeg lõppes 2021. aasta mais.

Avaliku arvamuse uuringud
Vahetult pärast Kaljulaidi presidendiks saamist, 2016. aasta oktoobris toetas teda Kantar Emori läbiviidud küsitluses presidendina 73% küsitletutest (võrdluseks: Toomas Hendrik Ilves alustas 71%, Arnold Rüütel 74% ja Lennart Meri 32% toetusega). Keskmisest suurem oli toetus naiste, eesti rahvusest inimeste ja üle kolmekümne viie aastaste hulgas.

2017. aasta oktoobri Kantar Emori küsitluses arvas vastanutest 72,5%, et Kaljulaid on presidendi kohustustega hästi toime tulnud ja 27,5%, et halvasti. Keskmisest sagedamini andsid positiivse hinnangu naised ja eesti rahvusest inimesed, keskmisest sagedamini andsid negatiivse hinnangu EKRE ja Keskerakonna valijad.

2019. aasta juunis viis Kantar Emor läbi poliitikute usaldusväärsuse uuringu. Uuringu järgi usaldas Kersti Kaljulaidi 54% Eesti elanikest, millega ta jäi Eesti poliitikute usaldusväärsuse edetabelis teisele kohale Marina Kaljuranna järel, keda usaldas 59% Eesti elanikest. Kaljulaidi usaldasid keskmisest enam noored ja kõrgharitud inimesed.

2020. aasta 7.–9. aprilli Norstati küsitluses paluti hinnata rahulolu presidendi tegevusega koroonapandeemia ajal. Rahul oli 45% vastanutest (sealhulgas 50% eestlastest ja 25% mitte-eestlastest), 41% ei olnud rahul ja 14% ei osanud öelda. Parteide toetajatest olid presidendi tegevusega kõige enam rahul Reformierakonna (75%) ja kõige vähem rahul EKRE valijad (13%).

2020. aasta detsembris Kantar Emori korraldatud poliitikute usaldusväärsuse küsitluses ütles 48% vastajatest, et usaldab Kersti Kaljulaidi. Sellega jagas ta pingereas koos Marina Kaljurannaga teist kohta Tanel Kiige (49%) järel. Kõige kõrgem oli Kaljulaidi usaldusväärsus alla 35-aastaste seas. Vastajatest 34% ütles, et ei usalda Kaljulaidi.

Kaitseministeeriumi tellimusel regulaarselt läbi viidud riigikaitseteemaliste avaliku arvamuse uuringute raames on mõõdetud ka presidendi institutsiooni usaldusväärsust vastajate seas. Kuni 2020. aastani oli küsitluse läbiviijaks Turu-uuringute AS, alates 2021. aastast Norstat. Tulemused Kaljulaidi ametiperioodil:

Aprillis 2022 Kantar Emori läbi viidud poliitikute usaldamise uuringu järgi usaldas Kersti Kaljulaidi 46% Eesti elanikest. Sellega jagas ta teist ja kolmandat kohta Marina Kaljurannaga (46%), kõige enam usaldati Alar Karist (60%).

Tunnustus

Aunimetused 
 2009 – aasta eurooplane
 2014 – Koosmeele auhind. Pälvis auhinna asjatundlike Euroopa-teemaliste analüüside ja seisukohavõttude eest, mis on aidanud Eesti inimestele Euroopa Liidu toimimist selgitada ja lahti mõtestada
 2016 – aasta mõjukaim inimene Eesti Päevalehe, Delfi, Maalehe ja Laupäevaleht LP valikul
 2017 – koht saja maailma mõjukaima naise seas majandusajakirja Forbes valikul
 2018 – Ewha naisülikooli audoktor, Lõuna-Korea
 2018 – Souli linna aukodanik, Lõuna-Korea
 2019 – aasta pressisõber
 2019 – aasta mesilaste sõber, Eesti Mesinike Liidu (EML) aunimetus. EML tõi kommentaaris välja, et Kaljulaid on seisnud järjekindlalt puhta looduse, kliimamuutustega võitlemise ja elurikkuse hoidmise eest
 2019 – Eesti Puitmaja Sõber. Eesti Puitmajaliit andis aunimetuse Kaljulaidile keskkonna- ja kliimatemaatikaga tegelemise eest.
 2020 – Eesti Kaubandus-Tööstuskoja I klassi aumärk
 2020 – Johan Skytte medal
 2020 – Vikerkaarekangelase aunimetus. Eesti LGBT Ühing tunnustab aunimetusega inimest, kes on sõnades ja tegudes LGBT+ kogukonna elu edendanud ja kogukonna eest seisnud.
 2020 – majanduskõrgkooli Hanken audoktor, Soome

Teenetemärgid 
 2016 – Riigivapi ketiklassi teenetemärk
 2017 – Soome Valge Roosi Rüütliordu suurrist ketiga
 2018 – Madalmaade Lõvi ordeni suurrist
 2018 – Itaalia Vabariigi Teeneteordeni suurrist ketiga
 2019 – Läti Kolme Tähe ordeni suurrist ketiga
 2019 – Portugali Prints Dom Henrique ordeni suurrist ketiga
 2019 – Sloveenia Teeneteorden
 2021 – Ukraina Vürst Jaroslav Targa I järgu orden

Isiklikku

Pere 

Kersti Kaljulaidi ema Lindu Kaljulaid (sündinud 1941. aastal) on elukutselt arst. Lindu vanemad olid Ilmar Raudma (kuni 1935. aastani Pommer; 1912–1951) ja Alvi Raudma (Alvi Kull; 1910–1987). Kersti Kaljulaidi isa Jaak Kaljulaid (1946–1998) oli riikliku elamumajanduse arenduskeskuse konsultant. Tema vanemad olid ehitusettevõtja Theodor Kaljulaid (sünninimega Theodor Klook; 1903–1983) ja Maare Margus (Maare Tammik; 1914–2004). Raimond Kaljulaid on Kersti Kaljulaidi poolvend, neil oli ühine isa.

Kaljulaid on teist korda abielus. Ta on sünnitanud neli last ning on ka vanaema. 

Abielust Taavi Talvikuga on Kaljulaidil tütar ja poeg. Tütar Silja Märdla (sündinud 1988, neiupõlvenimega Silja Talvik) kaitses 2017. aasta lõpul doktoritöö ehituse valdkonnas ja poeg Siim Talvik on lõpetanud IT Kolledži.

Kaljulaidi teine abikaasa on aastal 1991 Tallinna Polütehnilise Instituudi raadioinsenerina lõpetanud ja Riigi Infokommunikatsiooni Sihtasutuses sideinsenerina töötanud Georgi-Rene Maksimovski, neil on kaks poega.

Harrastused

Rahvasport 
Kaljulaid on Eesti maratonijooksu edetabelis olnud 11. kohal (aastal 2007) ja 23. kohal (aastal 2008). Ta on jooksnud maratoni ajaga 3 tundi ja 52 minutit.

29. jaanuaril 2017 osales ta Viljandi järvel toimunud VII Mulgi uisumaratonil 30 kilomeetri distantsil.

5. jaanuaril 2017 tegi Kaljulaid kaasa Soome suurimal rahvaspordiüritusel Finlandia-hiihto. Ta saavutas 50 kilomeetri vabatehnikaga suusamaratonil naiste seas 70. koha ajaga 4 tundi 7 minutit ja 30,4 sekundit.

21. juulil 2019 osales Kaljulaid esimese riigipeana Tour de France'i rahvasõidul. Ta läbis 135 km pikkuse distantsi ajaga 8 tundi 54 minutit 4 sekundit. Kaljulaid sai rahvasõidu 20. etapil osalenud 16 000 jalgratturi seas 6072. koha, naiste arvestuses 281. koha ja oma vanuseklassi naiste seas 38. koha.

Koorilaul 
Kaljulaid tegeleb koorilauluga. Ta alustas kooris laulmist juba keskkooli ajal. Alates ülikooliajast on ta laulnud korporatsiooni Filiae Patriae naiskooris, ehkki ei võta koori tegevusest pidevalt osa ega esine kontsertidel.

Luksemburgis elades laulis ta aastani 2014 sealses eesti naiste ansamblis Meloodilised Tordid. Häälerühma poolest on Kaljulaid II alt.

2019. aasta juubeli-üldlaulupeol osales Kaljulaid laulupeorongkäigus ja valikkooride proovis. Sellega sai temast esimene Eesti president, kes on lauljana üldlaulupeol osalenud.

Seaduserikkumised 
1. aprillil 1995 jäi Kaljulaid GAZ-24-10 roolis politseile vahele juhiloata sõiduga.

Keeleoskus 
Võõrkeeltest räägib Kaljulaid vabalt inglise keelt, suhtlustasemel prantsuse keelt ja tasemel B1 saksa keelt. Soome keelt pole Kaljulaid õppinud, kuid presidendiks valimise järgsel pressikonverentsil ütles ta Soome ajakirjaniku küsimusele vastates, et "räägib halba soome keelt, nagu kõik eestlased". Samal üritusel ütles ta, et tema endised kolleegid Iru elektrijaamast võivad kinnitada, et kitsas ringis on ta suuteline rääkima ka vene keeles.

Varade väärtus 
2022. aasta jaanuaris oli Kaljulaidi varade väärtus tema enda sõnade kohaselt miljoni ja kahe miljoni euro vahel. Koos tütrega kuulus talle Tallinnas viis üürikorterit. Lisaks kinnisvarale kuulusid talle investeeringud fondides, 5% osalus firmas Regio ja investeering kolmandasse pensionisambasse.

Viited

Publikatsioone
 Kersti Kaljulaid. "Kui riik petab, siis petab ka maksumaksja." Postimees.ee, 25. jaanuar 2007
 Kersti Kaljulaid. "Kas teeme nii või naa." Postimees.ee, 17. märts 2007
 Kersti Kaljulaid. "Avalikust teenusest 21. sajandil." President.ee. ("Kersti Kaljulaid: avalikust teenusest 21. sajandil." Postimees.ee, 11. aprill 2016)
 Kersti Kaljulaid. "Rääkides Eestist." Postimees.ee, 25. juuli 2016
 Kersti Kaljulaid. "Eetiline riik ei mängi oma rahvaga." Postimees.ee, 12. august 2016
 "Kersti Kaljulaid: minu kiri kõigile Eestimaa inimestele." Postimees.ee, 29. september 2016

Intervjuud 
 Kersti Kaljulaid saates "Kukul külas", 29. oktoober 2006
 Sigrid Sõerunurk. "Terase pilguga üliõpilane, kes õiendas vastu". Universitas Tartuensis, 10. mai 2010
 Priit Pullerits. "Kersti Kaljulaid – elu Euroopas, kodu Eestis". Postimees.ee, 7. mai 2011
 Kersti Kaljulaid – Koosmeel OEF, 9. aprillil 2014 (mõtteid Euroopa Parlamendi valimistest)
 "Kaljulaid sooviks presidendina olla eelkõige eestvedaja". ERR.ee, 30. september 2016
 "Kaljulaid: olen tulevikus ka EKRE president". ERR.ee, 30. september 2016
 "Presidendikandidaat Kersti Kaljulaid räägib…" Postimees.ee, 30. september 2016
 "KERSTI KALJULAID: kahtlemata võib midagi esmaspäeval nihu minna, kuid olen siiski väga uhke nende 90 allkirja üle". TV3, "Seitsmesed uudised", 30. september 2016
 "Intervjuu Kersti Kaljulaidiga: mulle väga meeldib, kui inimesed ütlevad ka mulle, et nad ei ole minuga nõus". Virumaa Teataja, 29. oktoober 2016
 Teet Korsten. "President Kaljulaid on sõnausuline". Põhjarannik, 3. november 2016
 Mart Soidro, Andrus Kivirähk. "AASTA OODATUIM VESTLUS: Andrusega Kerstil külas (täismahus!)". Meiemaa.ee, 17. detsember 2016
 Rannar Raba. "President: seaduste ostmine ei ole okei". Sakala, 21. jaanuar 2017
 Richard Milne. "Estonia ‘not afraid’ to be on Nato frontline, president says". Financial Times, 9. veebruar 2017
 "Kersti Kaljulaid: mul on raske mõista, kui inimesed ütlevad, et neil oli Nõukogude Eestis helge lapsepõlv" arvamus.postimees.ee, 4. oktoober 2017
 Intervjuu Dmõtro Gordonile, 24.9.2022

Kirjandus
Liisa Tagel. "Ülevaade: Kersti Kaljulaiu arvamuslood ja intervjuud Postimehes". Postimees.ee, 28. september 2016
Andrus Kivirähk. "Kõrboja perenaine." EPL.ee, 1. oktoober 2016
"Juhtkiri: tervist, proua president!" Postimees.ee, 4. oktoober 2016
Sulev Vedler, Erik Moora, Tarmo Vahter, Mikk Salu. "10 väheteada fakti meie uue presidendi Kersti Kaljulaidi kohta". Eesti Ekspress, 5. oktoober 2016
Priit Simson. "NRG tehing: Kas Kersti Kaljulaid lootis süsteemi seestpoolt parandada?" EPL.ee, 18. oktoober 2016
Alo Raun. "Kersti Kaljulaid. Ebamugav sekkuja". EPL.ee, 10. detsember 2016
Antonis Mavropoulos. "More Kersti, Less Donald". Medium.com, 8. veebruar 2017
 Eero Epner: "Kuhu kadus Kersti Kaljulaid?" Levila, august 2021

Välislingid 

 Kersti Kaljulaid. Ametlik koduleht

Eesti presidendid
Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna vilistlased
Korporatsioon Filiae Patriae liikmed
Riigivapi ketiklassi teenetemärgi kavalerid
Kolme Tähe ordeni kavalerid
Sündinud 1969