Ülo Lepik

Ülo Lepik (11. juulil 1921 Tartu – 12. veebruar 2022) oli eesti matemaatik ja mehaanikateadlane, Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 1993).

Elukäik 
Lõpetas 1940. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Samal sügisel astus ta Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna matemaatika osakonda. Sõjategevuse tõttu katkes õppetöö kahel korral ning ülikool õnnestus lõpetada alles 1948. aastal füüsika erialal. 1943. aasta suvel arreteeriti ta Saksa võimude poolt, hiljem mobiliseeriti Saksa sõjaväkke, oli ka sõjavangis.
Kandidaadiväitekirja kaitses ta 1952, aastatel 1956–1958 oli doktorantuuris Moskva Ülikooli juures, kus 1959 kaitses doktoriväitekirja.

Alates 1947. aastast oli Ülo Lepik olnud Tartu Ülikooli õppejõud, läbides ametiredelil tee assistendist professorini. 
Professorikutse sai 1960. aastal. Aastatel 1959–1990 oli Ülo Lepik Tartu Ülikooli teoreetilise mehaanika kateedri juhataja ning alates 1996 oli ta Tartu Ülikooli emeriitprofessor. Olnud külalisprofessor mitmes riigis.

Teadustegevus
Ülo Lepik oli ülemaailmselt tunnustatud teadlane mehaanika ja optimeerimise alal. Tema teadustöö peasuunad olid elastsete-plastsete varraste, plaatide ja koorikute arvutamine, lainikute rakendamine integraalvõrrandite ja evolutsioonivõrrandite lahendamiseks. Ta töötas välja uusi arvutusmeetodeid nii staatilise kui ka dünaamiliste koormuste juhuks. Suur osa tema tööst on seotud ka konstruktsioonide optimaalse projekteerimisega. Üsna kõrges eas, peale 70ndat eluaastat, vaimustus Ülo Lepik kaoseteooriast ja hiljem Haari lainikutest ning nende rakendamisvõimalustest diferentsiaal- ja integraalvõrrandite lahendamiseks, tema kaasautorluses ilmus veel 2014. aastal Springeri kirjastuses monograafia. 

Ülo Lepiku juhendamisel kaitsti 13 doktori- ja kandidaadiväitekirja. Ta oli mitme rahvusvahelise erialase teadusorganisatsiooni liige ning Vilniuses väljaantava ajakirja Mathematical Modelling and Analysis toimetuskolleegiumi liige. Mitme välismaise teadusühingu liige.

Teoseid
Ta avaldas trükis ligi 250 teadusartiklit, kolm monograafiat ning on paljude kõrgkooliõpikute autor ja kaasautor.

Ta avaldas kaks mälestusteraamatut ("Lagunevad riigid", 1997 ja "Tartu Ülikool minu elus", 1998). 

 Teoreetiline mehaanika : [õpik kõrgemate koolide füüsika ja matemaatika erialadele] / Ülo Lepik, Lembit Roots. Valgus, 1971.

 Kaos ja kord / Ülo Lepik. Tartu Ülikooli Kirjastus, 1997. ISBN 9985562372
 Kaoseraamat : [õpik] / Ülo Lepik, Jüri Engelbrecht. Teaduste Akadeemia Kirjastus, 1999. ISBN 9985502353

 Haar wavelets : with applications / Ülo Lepik, Helle Hein. Springer, 2014. ISBN 9783319042947

Tunnustus
1982 – Tartu Ülikooli medal 
1990 – Tartu Ülikooli medal
1990 – Gerhard Rägo nimeline mälestusmedal
1993 – Eesti Teaduste Akadeemia liige mehaanika alal
1996 – Tartu Ülikooli suur medal
1998 – Riigivapi IV klassi teenetemärk
2001 – Eesti Teaduste Akadeemia medal
2006 – Tartu Ülikooli aumärk
2012 – Tartu Tähe kavaler
2016 – Eesti Vabariigi teaduspreemia pikaajalise tulemusliku teadus- ja arendustöö eest

Isiklikku
Tema poeg on matemaatik Rein Lepik ja pojapoeg on finantsanalüütik Kristjan Lepik.

Viited

Välislingid

Ülo Lepik TA kodulehel

Eesti matemaatikud
Eesti mehaanikateadlased
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna vilistlased
Tartu Ülikooli professorid
Eesti Teaduste Akadeemia liikmed
Riigivapi IV klassi teenetemärgi kavalerid
Eesti üle 100-aastased
Sündinud 1921
Surnud 2022