joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Han Hendrik Piho

Han Hendrik Piho (sündinud 24. aprillil 1993) on eesti kahevõistleja.

Karjäär ja saavutused 

Oma esimesed punktid maailma karika sarjas teenis Han Hendrik Piho 15. detsembril 2012 Austrias Ramsaus, kus sai 28. koha.

2013. aasta juunioride ja U23 maailmameistrivõistlustel Liberecis võitis ta kahevõistluse tavadistantsil pronksmedali. Sprindivõistlusel ebaõnnestusid hüpped ja tema lõpptulemuseks jäi 20. koht.

Isiklikku
Tema vennad Kaarel ja Kail on samuti kahevõistlejad.

Viited

Välislingid

 
 Han Hendrik Piho biograafia ESBL-is
 Vendade Pihode kodulehekülg

Eesti kahevõistlejad
Võrust pärit sportlased
Sündinud 1993
Viljar Lubi

Viljar Lubi (sündinud 1977) on Eesti diplomaat. 

Viljar Lubi on lõpetanud Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja Tartu Ülikooli majandusteaduskonna. Tal on magistrikraad politoloogias Tallinna Pedagoogikaülikoolist.

Alates 1999. aastast töötas Viljar Lubi välisteenistuses. Ta töötas muu hulgas välisministeeriumis, Eesti saatkonnas Londonis ja Washingtonis ning Majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumis.

Alates 22. jaanuarist 2013 oli ta Eesti suursaadik Indias.

Alates 2016. aastast on ta Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi majandusarengu asekantsler.

Ta määrati mais 2021 Eesti suursaadikuks Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigis.

Tunnustus
2015 Eesti Kaubandus-Tööstuskoja III klassi aumärk

Viited

Eesti suursaadikud
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli majandusteaduskonna vilistlased
Sündinud 1966
Algirdas Butkevičius

Algirdas Butkevičius (sündinud 19. novembril 1958) on Leedu poliitik, kes oli 13. detsembrist 2012 kuni 13. detsembrini 2016 Leedu peaminister.

Ta lõpetas Vilniuse tehnikaülikooli ehitusökonomistina, sai Kaunase tehnikaülikoolis magistrikraadi ärijuhtimise alal ja 2008. aastal doktorikraadi majandusteaduses.

Algirdas Butkevičius on olnud seimi liige alates 1996. aastast.

1. maist 2004 kuni 14. maini 2005 oli ta Leedu rahandusminister, aastatel 2006–2008 transpordiminister.

Alates 7. märtsist 2009 on Algirdas Butkevičius Leedu Sotsiaaldemokraatliku Partei esimees.

Tunnustus
2013 – Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk

Välislingid
 Elulugu valitsuse kodulehel

Leedu peaministrid
Maarjamaa Risti I klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1958
Transpordiministrid
Buulo Mareer

Buulo Mareer on linn Somaalias Alam-Shabeelle ringkonnas.

Linna geograafilised koordinaadid on .

Buulo Mareeris asub muu hulgas Al-Qā‘idah' Somaalia üksuse Ash-Shabābi tugipunkt.

Välislingid
 French soldier killed in raid to free hostage in Somalia

Somaalia linnad
Rein Karemäe

Rein Karemäe (15. novembrini 1939 Quido-Rein Gross; 20. august 1934 – 7. juuli 2014) oli eesti ajakirjanik ja poliitik.

Haridus
Rein Karemäe lõpetas 1957. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi füüsika erialal.

Töö

Kohustuslik töölesuunamine
Ta töötas ühe kooliaasta õpitud erialal ehk füüsikaõpetajana Väike-Maarja keskkoolis.

Töö Eesti Raadios ja Televisioonis
Karemäe töötas aastatel 1958–1961 Eesti Raadios reporterina ning aastatel 1961–1976 Eesti Televisioonis kommentaatorina. Karemäe tuntuimad saatesarjad olid "Kolmnurk", "Reporter vahetab elukutset", "Ringliiklus" ning Soome-Eesti ühisviktoriin "Naapurivisa".

Ta oli ka ETV päevakajalise draamasarja „Mis Koosta peres uudist?” (1965‒1972) teine stsenarist.

Töö Eesti Kinoliidus ja filmid 
Kui Rein Karemäe ETV-st 1976. aastal lahkus, jäi ta "Ringliikluse" saadet edasi tegema. Temast sai Eesti Kinoliidu sekretär (tänapäevases tähenduses tegevdirektor). Kui kaua renoveeritud Kinomaja lõpuks 1981. aasta 26. jaanuaril avati, pidas Karemäe seda peaaegu oma elutööks. Filme ja telesaateid tegi ta vaikselt ikka edasi. 

Dokumentaalfilme, mille juures oli ta peamiselt stsenarist, pooltel ka režissöör, kogunes tal umbes 30; lisaks kroonikafilmid ja -lõigud ringvaadetes. 1962. aastal tegi ta stsenaristina telemängufilmi "Minu sõber" (filmi režissöörid olid Artur Rinne ja Ants Kivirähk).

Näitlejana astus ta üles 1983. aasta mängufilmis "Lurich" (mängis Berglundi).

Poliitiline tegevus 
Rein Karemäe kuulus algul Keskerakonda, alates 1996. aastast Arenguparteisse ja oli alates 1999. aastast Sotsiaaldemokraatliku Erakonna (SDE) liige. Ta oli ka SDE juhatuse liige ning VIII Riigikogu liige 1995–1999.

Rein Karemäe suri 11 aastat põetud vähi tagajärjel 7. juulil 2014. Maetud Tallinna Pärnamäe kalmistule.

Tunnustus 
 1975 – Eesti NSV teeneline ajakirjanik 
 1980 – Valdo Pandi nimeline ajakirjanduspreemia
 2002 – Valgetähe V klassi teenetemärk
 2010 – Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali elutööpreemia (panuse eest Eesti telepublitsistika ja dokumentaalfilmi mängulisemaks muutmisel)

Isiklikku
Ta oli abielus teleajakirjaniku ja poola kirjanduse eestindaja Ruth Karemäega. Paar tutvus raadiomajas töötades ja abiellus 1959. aasta mais, 55 aastat kestnud abielu lõpetas alles Rein Karemäe surm.

Viited

Välislingid 
 Rein Karemäe raadiosaates "Kukul külas" 28. aprillil 1996,
 1. osa,
 2. osa,
 3. osa,
 4. osa
 Suri teleajakirjanik Rein Karemäe

Eesti ajakirjanikud
VIII Riigikogu liikmed
Eesti Keskerakonna poliitikud
Sotsiaaldemokraatliku Erakonna poliitikud
Tallinna Ülikooli vilistlased
Eesti NSV teenelised ajakirjanikud
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Eestistatud nimega inimesed
Pärnamäe kalmistule maetud
Sündinud 1934
Surnud 2014
Aleksander Glikman

Aleksander Glikman (sündinud 4. septembril 1929 Tallinnas) on Eesti advokaat.

Ta alustas aastal 1936 õpinguid Tallinna Prantsuse Lütseumis. Õpingud jäid seal sõja tõttu pooleli (sõja ajal oli ta Nõukogude Liidu tagalas), aastal 1946 lõpetas ta Tallinna 6. Keskkooli, aastal 1951 Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.

Sai aastal 1951 Eesti NSV Advokaatide Kolleegiumi liikmeks. Ta oli aastatel 1951–1955 õigusnõuandla juhataja  Haapsalus, Hiiumaal, Loksal, Kiviõlis ja Kosel. Aastatel 1956–1965 oli ta Tallinna II õigusnõuandla juhataja, tegutsedes samaaegselt advokaadina. Aastal 1972 valiti ta Eesti NSV Advokaatide Kolleegiumi presiidiumi liikmeks, oli aastatel 1972–1990 presiidiumi esimehe asetäitja.

Tunnustus
1977 Eesti NSV teeneline jurist
1997 Valgetähe IV klassi teenetemärk
2003 Eesti Advokatuuri teenetemedal

Isiklikku
Tema isa Abram Glikman ja ema Rosa Glikman olid arstid. Ta on aastast 1955 abielus Ilmi Glikmaniga; nende poeg Leon Glikman on samuti advokaat.

Välislingid
Priit Pullerits. Isa-poega Glikmanid pooldavad JOKKi. Postimees, 8. oktoober 2011
Eesti ühe eakama tegevadvokaadi Aleksander Glikmani esimene intervjuu. Äripäev, 5. september 2009
Isa, poeg ja paragrahvi vaim. Eesti Ekspress, 31. jaanuar 2008

Eesti advokaadid
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Eesti juudid
Eesti NSV teenelised juristid
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1929
Rosa Glikman

Rosa Glikman (neiuna Rosa Gutmann; 3. detsember 1896 Põltsamaa – 20. veebruar 1994 Tallinn) oli eesti arst.

Ta lõpetas aastal 1916 Tallinnas L. N. Beljajeva Tütarlaste Gümnaasiumi. Aastatel 1917–1918 ja 1920–1924 õppis ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, ta lõpetas selle arsti astmega.

Pärast ülikooli lõpetamist sai ta ajutise praktiseerimisloa Nõmmele (kuna ta abikaasa oli Läti kodanik, viis see ka tema läti kodakondsusesse; Eesti kodakondsuse sai ta aastal 1927). Pärast Eesti kodakondsuse saamist oli ta erapraksisega laste- ja sisearst Nõmmel ja ühtlasi Tallinna Ühise Haigekassa arst. Aastatel 1940–1941 oli ta Nõmme Lastepolikliiniku arst ja tunnistati 11. juunil 1940 13-aastase staažiga sise- ja lastehaiguste eriarstiks Arstide Koja komisjoni poolt.

Juulis 1941 põgenes ta (koos abikaasa ja pojaga) Saksa vägede eest Nõukogude Liidu tagalasse, Usbeki NSV-sse Andižani, kus ta töötas lastearstina. 13. juunil 1944 kutsuti ta Moskvasse, Eesti NSV Tervishoiu Rahvakomissariaadi käsutusse, nõukogude tervishoiusüsteemi taastamiseks. Eestisse tuli ta tagasi oktoobris 1944 ja ta asus tööle Eesti NSV Siseministeeriumi Polikliiniku arstina. Sellel kohal töötas ta aastani 1950, mil ta läks üle Tallinna I Lastehaigla vanemordinaatori ametikohale ja töötas sellel ametikohal kuni pensionile siirdumiseni aastal 1966.

Isiklikku
Tema abikaasa oli arst Abram Glikman, nende poeg on vandeadvokaat Aleksander Glikman; samuti on advokaat ka nende pojapoeg Leon Glikman.

Kirjandus
Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960. Lk 163–164

Välislingid
Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Haud Tallinna uuel juudi kalmistul

Eesti arstid
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Eesti juudid
Tallinna uuele juudi kalmistule maetud
Sündinud 1896
Surnud 1994
Kopli tänav (Tartu)

Kopli tänav on tänav Tartus Ropka ja Variku linnaosas.

Ta algab Võru tänavalt ja kulgeb kuni Ülenurme tänavani. Sellest edasi viib vaid kergliiklejatele ette nähtud tee üle raudtee, seejärel jätkub tänav taas sõiduteena Kraavi tänava otsast ja kulgeb kuni Roopa tänavani, kus lõpeb. Tänava pikkus on 1,14 km.

Tartu tänavad
Ropka
Variku (Tartu)
Suurbülbül

Suurbülbül (Pycnonotus zeylanicus) on bülbüllaste sugukonda kuuluv Kagu-Aasias levinud linnuliik.

Suurbülbüli levila kahaneb, sest ta on heakõlalise laulu tõttu väga nõutud puurilind.

Viited
Eesti Kirjastuse Kooperatiiv

Eesti Kirjastuse Kooperatiiv oli aastatel 1934–1940 Tartus töötanud kirjastus. 

Aastas kirjastas kirjastus 20–25 raamatut. Kirjastati nii esmakordselt avaldatud üksikteoseid (nt Betti Alveri, Leida Kibuvitsa, Gustav Suitsu, Marie Underi) kui ka raamatusarju, nende seas 24-köiteline sari "Põhjamaade romaane" ja 6-köiteline sari "Sõjaromaane ja memuaare". 

Erinevalt toonastest teistest kirjastustest kasutati pehmeköitelistel raamatutel ümbrispaberi all illustreeritud esikaasi. 

Kirjastuse esimees oli August Pill.

Viited 

Eesti kirjastused
John Abbott

Sir John Joseph Caldwell Abbott (12. märts 1821 – 30. oktoober 1893) oli kolmas Kanada peaminister 16. juunist 1891 kuni 24. novembrini 1892.

Ta oli anglikaani misjonäri poeg. 

1849. aastal abiellus ta anglikaani vaimuliku tütrega ning sai neli poega ja neli tütart. 

Abbott oli Montréalis edukas jurist ja ärimees. Ta oli seotud mitme raudtee-ehituse projektiga. 1854. aastal sai ta McGill College'is tsiviilõiguse alal bakalaureusekraadi ja 1867. aastal doktorikraadi. 1855. aastast oli ta samas äri- ja kriminaalõiguse professor.

Aastatel 1887–1889 oli ta Montréali linnapea.

1891. aastal sai temast Kanada esimene Kanadas sündinud peaminister. Ta loobus 1892. aastal ametist areneva ajukasvaja tõttu ning suri järgmisel sügisel 72-aastasena.

Kanada juristid
Kanada ettevõtjad
Kanada peaministrid
Sündinud 1821
Surnud 1893
Opatija

Opatija on linn Horvaatias lääneosas, Aadria mere rannikul Istria poolsaarel ning on üks vanimaid turismisihtkoht Horvaatias. 2011. aasta rahvaloenduse järgi elas linnas 11659 elanikku.

Viited

Välislingid

 Opatija koduleht (horvaadi keeles)

Horvaatia linnad
Steve Reich

Steve Reich (õieti Stephen Michael Reich; sündinud 3. oktoobril 1936 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide helilooja, üks minimalistliku muusika pioneeridest.

Tema tuntumad teosed on näiteks "It's Gonna Rain", "Clapping Music", "Music for 18 Musicians", "Different Trains", "Music for Pieces of Wood", "Nagoya Marimbas", "City Life".

Ameerika Ühendriikide heliloojad
Sündinud 1936
Eesti Kunstifond

Eesti Kunstifond oli aastatel 1989–1996 tegutsenud majandusühendus, mis asus Eesti Kunstnike Liidu juures; 1944. aastal asutatud NSV Liidu Kunstifondi Eesti Vabariikliku Osakonna (aastast 1957 Eesti NSV Kunstifond) õigusjärglane.

Ajalugu
Ühenduse ajalugu ulatub aastasse 1940, mil loodi Eesti NSV Kunstnike Kooperatiiv. Aastal 1941 lõpetas see tegevuse. Aastal 1944 asutati NSV Liidu Kunstifondi Eesti Vabariiklik Osakond, mille ülesanded kattusid endise Kooperatiivi omadega.

Tegevus
Kunstifond tegeles Nõukogude perioodil muu hulgas kunstnike näituste toetamisega, ostis ja müüs kunstiteoseid. Kunstifondi varade toel asutati Tallinna ja Tartu kunstikombinaat "Ars". Taasiseseisvunud Eesti vabariigi ajal kunstifondi ülesanded ahenesid ja peamiselt tegeles see kinnisvara haldamise ja mitmete ateljeede vahendamisega. Pärast 1996. aasta Kunstifondi likvideerimisest läksid selle varad Eesti Kunstnike Liidule.

Vaata ka
Sihtasutus US Kunstifond

Viited 

Eesti kunst
Eesti organisatsioonid
Vahukoor

Vahukoor saadakse piimakoore standardiseerimisel ≥35% rasvasisalduseni ning saadud koore edasisel pastöriseerimisel või kõrgkuumutamisel. Eestis on müügil on 35% ning 38% rasvasusega vahukoor. Vahukooreks nimetatakse ka vahuks töödeldud rõõska koort. 

Üle 30% rasvasisaldusega koort on võimalik vahustada, sest selles olevad rasvamolekulid hoiavad kinni õhumulle. Piima taoliseks massiks seda vahustada ei saa. Kui koort vahustada liiga kaua, muutub vaht võiks ja petiks. Rasvasemast koorest (38%) saab püsivama vahu, kuid see pole nii õhuline. Väiksema rasvaprotsendiga vahukoorest (35%) saab küll õhulisema vahu, kuid selle omadused säilivad vähem aega. Alla 30% rasvasusega koort saab vahustada vaid koos lisaainetega. 

Vahustamiseks võidakse kasutada visplit, purki, šeikerit, mikserit, köögikombaini.

Vahukoor muudetakse tihti suhkruga magusaks, võidakse lisada ka muid maitseaineid, nt vanilli.

Vahukoort kasutatakse magustoitudes ja jookide, näiteks kohvi, kakao või piimakokteili lisandina.

Vahukoort müüakse ka poes valmiskujul, näiteks dosaatoriga purgis rõhu all.

Vaata ka
Kohvikoor
Vahukooretort
Vastlakukkel

Viited 

Piimatooted
Magustoidud
Kuppel

Kuppel on arhitektuurielement, mis kujutab endast õõnsat kera või muu sarnase pöördkeha ülemist poolt. Kupliks nimetatakse ka mis tahes muud sarnase õõnsa ja ümara kujuga eset või rajatist, mis on tavaliselt mõeldud millegi katmiseks.

Galerii

Vaata ka

Kuppelvõlv
Lambikuppel
Kuppeltelk
Pseudokuppel

Lagi
Katused
Freiburgi Ülikool

Freiburgi Ülikool (Albert-Ludwigs-Universität Freiburg) on ülikool Saksamaal Freiburgis. 

Ülikool on asutatud aastal 1457.

Saksamaa ülikoolid
Acer Nethercott

Acer Gary Nethercott (28. november 1977 – 27. jaanuar 2013) oli inglise sõudja.

Acer Nethercott tuli roolijaga kaheksapaadil 2008. aasta suveolümpiamängudel hõbemedalile. 2007. aasta sõudmise maailmameistrivõistlustel tuli ta roolijaga kaheksapaadi koosseisus pronksile.

Acer Nethercott suri 35-aastasena ajuvähki, mis tal avastati juba 2010. aastal.

Sõudjad
Suurbritannia sportlased
Sündinud 1977
Surnud 2013
Liitiumelement

Liitiumelement on primaarelement, mille negatiivse elektroodi (anoodi) aktiivaineks on liitium; sellele on juhtivuse suurendamiseks lisatud grafiiti jm lisandeid. Liitiumi kasutatakse selle kõrge elektrokeemilise aktiivsuse pärast. Positiivne elektrood võib olla sõltuvalt elemendi tüübist mitmesugusest suure oksüdatsioonivõimega materjalist, millele vastavalt on liitiumelemendi pinge 1,5–3,5 V. Kuna liitium reageerib aktiivselt veega (isegi niiske õhuga), saab elektrolüüdina kasutata ainult veevabasid lahuseid või tahkiseid (tahkeid aineid).

Omadused
Liitiumelementidel on suur erienergia (energiatihedus mahu- või massiühiku kohta), kõrge püsiv pinge ja kasutatavus ka eriti madalatel temperatuuridel. Hea hermeetilisuse tõttu toimub isetühjenemine väga aeglaselt: 10-aastase säilitamise järel on alles 80–90% laengust.

Tüübid ja kasutusalad
Toodetakse mitmesugust tüüpi liitiumelemente sõltuvalt katoodi ja elektrolüüdi materjalist. Kõige rohkem kasutatakse liitium-mangaandioksiidelemente. Liitiumelemente valmistatakse erinevas suuruses elementide ja patareidena. Tuntuimad on õhukesed kettakujulised elemendid.

Vaata ka
Keemiline vooluallikas
Primaarelement
Nööpelement

Välislingid

Lithium batteries
Properties of non-rechargeable lithium batteries

Keemilised vooluallikad
Sekundaarelement

Sekundaarelement on korduvalt laetav keemiline vooluallikas. Laadimisel muundub elektrienergia elemendis keemiliseks energiaks ja element on taas kasutatav elektrienergia allikana.

Terminitest
Terminit sekundaarelement kasutatakse peamiselt keemiliste vooluallikate üldisel liigitamisel primaarelementideks ja sekundaarelementideks. Sekundaarelementide ja neist koostatud patareide üldkasutatav nimetus on aku. Seega võib aku tähendada
üksikut akuelementi, näiteks: ühendame  taskulambis patareiks kolm NiMH-akut,
akupatareid, näiteks: autoaku koosneb kuuest akuelemendist.

Sekundaarelementide elektroode nimetatakse mõnikord katoodiks ja anoodiks; siis aga peab olema selge, kas kirjeldatakse tühjendus- või laadimisprotsessi. Kui primaarelemendi (galvaanielemendi) puhul on alati positiivne (+) elektrood katood ja negatiivne (‒) elektrood anood, siis aku puhul on see nii vaid tühjendamisel. Aku laadimisel toimib positiivne elektrood anoodina ja negatiivne elektrood katoodina.

Liigid 
Sekundaarelemente liigitatakse peamiselt elektroodide materjali järgi. Levinuimad liigid on
liitiumioonaku ehk Li-ioonaku ja selle edasiarendused, nt liitiumpolümeeraku;
nikkel-metallhüdriidaku ehk NiMH-aku;
pliiaku ‒ vanim akutüüp (aastast 1859).

Väheinformatiivne on liigitamine elektrolüüdi alusel happeakudeks ja leelisakudeks, sest ainukese happeakuna  on tuntud pliiaku, kõigis teistes praegusaegsetes akutüüpides kasutatakse leelis- ja soolelektrolüüte ning ioonvedelikke.

Keemilised vooluallikad

de:Sekundärzelle
Miloš Zeman

Miloš Zeman (sündinud 28. septembril 1944 Kolínis) on Tšehhi poliitik, alates 8. märtsist 2013 Tšehhi president. 

Ta on esimene otse valitud president riigi ajaloos.

1968. aasta Praha kevade ajal astus ta Tšehhoslovakkia KP ridadesse. 1969. aastal lõpetas ta Praha majandusülikooli. 1970. aastal heideti ta kommunistliku partei ridadest välja. Aastatel 1993–2001 oli ta Tšehhi SDP juht.

Aastail 1998–2002 oli ta Tšehhi peaminister.

Jaanuaris 2013 peetud presidendivalimistel sai ta esimeses voorus 24,21% häältest. Teises voorus (ta kandideeris koos Karel Schwarzenbergiga) sai ta 54,8% häältest ja valiti presidendiks.

Välislingid 
 Tšehhi esimeseks otse valitud presidendiks sai vasakpoolne Miloš Zeman

Tšehhi presidendid
Tšehhi peaministrid
Sündinud 1941
Annemõisa tänav

Annemõisa tänav on tänav Tartus, Annelinnas. See algab Jaama tänavalt ja lõpeb endise mõisa pargi ääres asuvatel kinnistutel. Tänav on umbes 390 meetrit pikk.

Ajalugu 
Annemõisa tänav asub endise Anne mõisa (Annenhof – Freudenhof) aladel, kus asus 19. sajandi alguses Vasula mõisa alla kuulunud karjamõisa mõisakompleks. 1865. aastaks oli seal ehitatud mõisa peahoone, mis on tänaseks hävinud.
 

1977. aastal inventeeriti alal järgmised mõisakompleksi hooned: peahoone, kuivati, sepikoda, rehehoone, kaalukoda, saun, vankrikuur ja sigala. Selleks ajaks olid aga hävinud tööhobuste tallid, karjalaudad ja Räpina maantee ääres asunud mõisakõrtsi hoone.  Annelinna linnaosa on oma nime saanud Anne mõisa järgi.  

2021. aastaks on hävinud peahoone ja kõik mõisakompleksi kõrvalhooned, säilinud on vaid tonnvõlviga kelder ning mõisapargi pärnaallee.

Tänapäev 
Annemõisa tänav algab Jaama tänavalt ning lõpeb Annemõisa 7 (Annemõisa spordihoone  ja Annelinna kunstmuruväljak) kinnistul. Annemõisa 2 ja 4 kinnistutel asub 2022. aastal valminud Eluringi keskus (hooldekodu ja lasteaed) .  Annemõisa 1a krundil asub Annelinna jalgpallihall, mis valmis 2022. aasta aprillis. Annemõisa tänavas asuvad 1930. aastatel ehitatud elamuhooned. Annemõisa 12 asuv funktsionalistlikus stiilis hoone on ehitatud 1933. aastal, Annemõisa 6 asuv hoone on ümber ehitatud 1960 aastal.

Viited 

Tartu tänavad
Annelinn
Mobil-galerii

['mobil] galerii (ka: "Mobil"-galerii)  kunstirühmitus, mille 1995. aastal asutasid Eesti Kunstiakadeemia tudengid.

Rühmitise eestvedaja oli Marko Laimre, liikmete seas olid Piret Räni, Lennart Mänd jt.

Rühmitise näituste töödes kasutati palju fotomaterjali.

Vaata ka
Faculty of Taste
Saaremaa biennaal

Viited

Viited 

Kunstirühmitused
Adelaide'i Eesti Meeskoor

Adelaide'i Eesti Meeskoor  aastal 1948 Adelaide'is asutatud meeskoor. Meeskoori tegevus hakkas hääbuma 1990. aastatel .

Meeskoori esimene koorijuht oli Elmar Reebs. Aastal 1968 sai koorijuhiks Lembit Härm.

Vaata ka
Adelaide'i Eesti Maja

Viited 

Eesti kultuur Austraalias
Eesti koorid
Adelaide
Agenda Parva

"Agenda Parva" on aastal 1622 Braunsbergis (praegu Poola linn Braniewo) trükitud raamat, mis on esimene lõunaeestimurdelist teksti sisaldav säilinud teos.

Raamat oli kirjutatud Liivimaa preestritele. Raamatus on katoliku liturgia juures vajalikke lauseid läti, eesti, poola ja saksa keeles.

Vaata ka
Kieveli katekismus
Wanradti ja Koelli katekismus

Viited

Kirjandust
A. Saareste, Agenda Parva (1622) keelest. – Eesti Keel 1938
A. Kask, Eesti kirjakeele ajaloost I. Tartu, 1970, lk 59
Vello Helk, Jesuiitide tegevusest Tartus. – Tulimuld 1962, nr 1, lk 14–20
J. Peebo, Wastse Testamendi lugu, Eesti Keele Sihtasutus, 2001, lk 25
Péter Pomozi, „AGENDA PARVA” KULTUURILOOLISEST TAUSTAST, ESUKA – JEFUL 2013, 4–3: 145–156

Välislingid
Eesti entsüklopeedia artikkel "Agenda Parva" kohta (vaadatud 29.01.2013)
TÜ vana kirjakeele uurimisrühma sissekanne (vaadatud 29.01.2013)

Raamatud
Eesti keel
1622
17. sajand Eestis
Ajakirjade Kirjastus

Ajakirjade Kirjastus oli kirjastusettevõte, mille asutasid 2000. aastal aktsiaseltsid Eesti Meedia ja Ekspress Grupp.

Hiljem sai Ajakirjade Kirjastuse omanikuks Eesti Meedia asemel Suits Meedia. 

2018. aasta veebruaris teatasid omanikud Ajakirjade Kirjastuse ümberkorraldamisest.

Väljaandeid
ajakiri Naised

Viited

Välislingid
Kirjastuse koduleht (vaadatud 29.01.2013)

Eesti kirjastused
Laine Trapido

Laine Trapido (aastani 1972 Laine Rettau; sündinud 11. veebruaril 1934 Saaremaal Valjala vallas) on eesti kopsuarst.

Ta on õppinud Valjala algkoolis, 1953. aastal lõpetas ta Viktor Kingissepa nimelise Kingissepa Keskkooli, samal aastal astus ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas aastal 1959 cum laude. Aastal 1975 kaitses ta meditsiinikandidaadi väitekirja teemal "Kroonilisi mittespetsiifilisi kopsuhaigusi ja kopsutuberkuloosi põdevate haigete hingamisteede aeroobse floora uurimus".

Pärast ülikooli lõpetamist suunati ta tööle Kingissepa Tuberkuloosi dispanserisse ftisiaatrina, aastal 1960 viidi ta üle Audaku Laste Tuberkuloosi Sanatooriumi; pärast selle sulgemist aastal 1961 pääses ta sihtaspirantuuri Moskva Ivanovski Viroloogia Instituuti, kuid aspirantuur katkestati tolleaegse Eesti NSV tervishoiuministri dr. August Goldbergi poolt, ta kutsuti tagasi ja määrati Saaremaale vastavatud Sõmera Kopsutuberkuloosi Sanatooriumi arstiks (seda loeb Laine Trapido suurimaks repressiooniks oma isiku kallal). 1962. aastal kolis Tallinna ja asus tööle algul ftisiaatrina, hiljem laboratooriumi juhatajana Tallinna Vabariiklikus Tuberkuloosi Dispanseris. Seal ta hakkas koos kolleegide dr. Vilbert Harjo ja dr. Lii Jannusega arendama tuberkuloosi bakteriaalset diagnostikat, osaledes ka Ülemaailmse Tervishoiuorganisatsiooni programmis. Aastal 1968 asus ta tööle Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituuti pulmonoloogia osakonda nooremteadurina. Aastatel 1976–1982 töötas ta Tallinna Vabariikliku Tuberkuloosi Dispanseri epidemioloogia osakonna juhatajana ja aastast 1982 Eesti NSV Tervishoiu Ministeeriumi IV Valitsuse Vabariiklikus Haiglas, hiljem Tallinna Magdaleena Haiglas, algul laboratooriumi juhatajana ja aastast 1990 arst-bakterioloogina.

Isiklikku 
Ta oli 1972. aastast abielus fotograaf Isi Trapidoga, nende poeg Toomas Trapido on bioloog ja poliitik.

Kirjandus 
 Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960. Lk. 1070

Eesti arstid
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Sündinud 1934
Akadeemiline Rahvaluule Selts

Akadeemiline Rahvaluule Selts (lühend: ARS) on 1925. aastal Tartu Ülikooli juures asutatud selts, mis ühendab folkloriste ja teisi rahvaluulest huvitatuid.

Seltsi eesmärk on põhikirja järgi "kaasa aidata rahvaluule kogumisele, uurimisele ja tutvustamisele, kirjastada ja levitada rahvaluule-alaseid publikatsioone".

Eesti esimesel iseseisvuse ajal tegutses selts asutamisest kuni 1940. aastani. Nõukogude perioodil käis folkloristide töö Emakeele Seltsi rahvaluulesektsioonis. Selts taasasutati 1996. aastal.

Alates 2011. aastast annab Akadeemiline Rahvaluule Selts Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali rahalisel toel välja Eesti folkloristika aastapreemiat aasta parimale folkloristile. Preemia eesmärk on tõsta esile preemia saamisele eelnenud aasta jooksul silma paistnud rahvaluuleteadlase tegevust.

Viited

Välislingid
Seltsi koduleht (vaadatud 29.01.2013)

 
Eesti seltsid
Eesti folkloor
Alexela Oil

AS Alexela Oil on Eesti kütusemüügiettevõte. Ettevõtte asutasid 1993. aastal Heiti Hääl, Juhan Kolk, Urmas Past ja Aivar Riisalu.

Ettevõttes töötab umbes 100 inimest.

2012. aasta suvest on  Alexela Oil Alexela Groupi tütarettevõte.

Viited

Välislingid
Kodulehekülg

Kütusefirmad
Eesti energeetikaettevõtted
Rein Andre Teatristuudio

Rein Andre Teatristuudio (ka Rein Andre Stuudioteater) oli aastatel 1955–1961 Kanadas Torontos tegutsenud väliseestlaste teater. 

Teatri asutaja ja juht oli Rein Andre. Teatristuudio õppijatest on tuntumad teiste seas Alma Oad, Endla Komi, Harri Mürk, Lembit Koorits.

Teatristuudiost arenes välja Kanada Eesti Teater.

Viited 

Välis-Eesti
Toronto
Eesti teater
Aleksandr Dugin

Aleksandr Geljevitš Dugin (vene keeles Александр Гельевич Дугин; sündinud 7. jaanuaril 1962 Moskvas) on vene filosoof, ideoloog, politoloog ja poliitik. 

Dugin on kaasaegse traditsionalismi, eurasianismi ja natsionaalbolševismi üks peamisi ideolooge. Ta on olnud kolme neid suundi esindava poliitilise liikumise (Natsionaalbolševistlik Partei, Natsionaalbolševistlik Rinne ja Euraasia Partei) asutaja ja liider.

Ta on geopoliitika peamine edasiarendaja ja tutvustaja Venemaal. Tema teosel "Geopoliitika alused" ("Основы геополитики", 1997) on olnud väga suur mõju Venemaa poliitilisele ja sõjalisele eliidile ning seda kasutatakse õpikuna Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude Kindralstaabi Sõjaväeakadeemias.

Publikatsioone
"Kaks humanismi: minimalistlik ja maksimalistlik inimesekäsitlus." (tõlkinud Haljand Udam) – Tuna, 2001, nr 1, lk 95–105.

Viited

Kirjandus 
 Eduard Parhomenko. "Vene Heidegger ja Eesti iseseisvus: filosoofia algus kui geopoliitiline küsimus" // X Annual Estonian Philosophy Conference "Disagreements". 25.-27.09.2014, University of Tartu, Department of Philosophy. Abstracts, pp. 41-43.

Välislingid 

 Leo Sands. Darya Dugina: Daughter of Putin ally killed in Moscow bomb - report. BBC News, 21. august 2022

Vene filosoofid
Venemaa poliitikud
Sündinud 1962
August Goldberg

August Goldberg (3. veebruar 1908 Kainski maakond, Tomski kubermang – 29. märts 1994 Tallinn) oli Eesti NSV tervishoiuminister.

Ta lõpetas 1937. aastal Tomski Meditsiiniinstituudi.

Aastatel 1942–1951 oli ta Hakassi autonoomse oblasti TSN TK tervishoiuosakonna juhataja. Aastatel 1951–1952 oli ta Eesti NSV tervishoiuministri asetäitja, aastatel 1952–1975 minister.

Ta oli aastast 1941 NLKP liige. Aastatel 1960–1961 oli ta EKP revisjonikomisjoni liige, aastast 1961 oli ta EKP Keskkomitee liikmekandidaat. Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu IV ja V koosseisu saadik.

August Goldberg suri 29. märtsil 1994 ja ta maeti 31. märtsil 1994 Liiva kalmistule.

Tunnustus 
 1961 – Lenini orden

Viited 

Eesti NSV ministrid‎
Eesti NSV teenelised arstid
Sündinud 1908
Liiva kalmistule maetud
Surnud 1994
Lembit Siimaste

Lembit Siimaste (kuni 25. augustini 1936 Simson; 9. detsember 1928 – 4. juuni 2000) oli eesti komsomolitöötaja ja ajakirjanik.

1959–1975 ajalehe Nõukogude Õpetaja peatoimetaja. Alates aastast 1976 Eesti Raadio propagandasaadete osakonna juhataja, raadioajakirjanik.

Saatesarjade "Kui kogu rahvas", "Need aastad ei unune" autor. Koostöös ajakirjanik Lembit Lauriga saatesarja "Kirjutamata memuaare" toimetaja.

Tõlkinud raamatu "Kui ründasid tankistid".

Isiklikku
Alates 1960. aastast oli ta abielus Ellen Siimastega ja neil on kolm last: Lüüli Liman (end Siimaste), Siim Siimaste ja Häli Siimaste.

Välislingid
https://arhiiv.err.ee/seeria/need-aastad-ei-unune/elu/69/date-desc/koik 
https://dea.digar.ee/cgi-bin/dea?a=d&d=JVestakadajakselts201705.2.5.8 

Eesti ajakirjanikud
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1928
Surnud 2000
Bradfordi Eesti Näitering

Bradfordi Eesti Näitering oli aastatel 1950–1997 Inglismaal tegutsenud ja pagulaseestlastest moodustatud kollektiiv.

Näiteringi eestvedajad olid Liki Toona, Lea Holst-Muranyi ja Aino Engelberg-Caswell.

Näitering etendas peamiselt eesti autorite loomingut.

Viited 

Bradford
Välis-Eesti
Eesti teater
Eduard Vilde muuseum

Eduard Vilde muuseum, mis asutati 1946. aastal asub Tallinnas Kesklinna linnaosas, Roheline aas 3.

Muuseum asub Kadrioru lossi endises kastellaani residentsi peahoones. Maja alumise korruse 6-toalises korteris elas kirjanik, ajakirjanik ja diplomaat Eduard Vilde aastatel 1927–1933.  

Muuseumi püsiekspositsioon annab põhjaliku ülevaate Vilde elukäigust ja loometööst.. Muuseumi teisel korrusel toimuvad kunsti- ja kirjandusnäitused. Näitusi on seal korraldatud 1994. aastast ja seda teatakse kui Kastellaanimaja galeriid.  

Maja, kus muuseum asub, on kultuuri- ja arhitektuurimälestis. 

Aastast 1971 oli Eduard Vilde muuseumiga halduslikult ühendatud Tallinna Anton Hansen Tammsaare muuseum ja muuseumi nimi oli E. Vilde ja A. H. Tammsaare Memoriaalmuuseum. Aastatel 2005–2016 kuulus Vilde muuseum Tallinna Linnamuuseumi koosseisu. 2017. aastal moodustati Tammsaare ja Vilde muuseumide haldamiseks Tallinna Kirjanduskeskus.

Viited

Välislingid
Muuseumi koduleht (vaadatud 2.03.2015)

Eduard Vilde
Tallinna muuseumid
Kadriorg
E-Arsenal

E-Arsenal oli aastatel 1994–2013 Tallinnas tegutsenud riiklik relvatööstusettevõte.

Ajalugu
Ettevõtte ajalugu ulatub 1910. aastasse, mil asutati elektromehaanikaettevõte Vene Admiraliteedi Arsenal. 

Aastal 1920 nimetati ettevõte ümber Arsenaliks, mis oli erieelarve alusel töötav sõjaväeasutis, Sõjaministeeriumi halduses. Aastatel 1920–1923 oli Arsenali ülem insener A. Sander, 1923–1926 kindralmajor Aleksander Silberg ja 1925–1940 insener Eduard Kimber (Kimberg).

Pärast Teist maailmasõda asus Arsenali hoonetes nõukogude sõjatehas – Meresuurtükiväe arsenal nr 3, mis tegeles laeva- ja rannasuurtükkide, hiljem ka rakettide ning relvade optika- ja -elektroonikaseadmete hoolduse ja remondiga.

Aastast 1994 loodi varasema riigiettevõtte baasil uus riigiettevõte, mille omanikuks sai Eesti Vabariigi Kaitseministeerium.

Aastal 2009 loodi osaühing E-ARSENAL.

2012. aastal saatis Kaitseministeerium kooskõlastusringile eelnõu, millega likvideeriti riiklik relvatööstus E-Arsenal.

Vaata ka
Arsenali keskus

Viited

Välislingid
 PRESSITEADE nr 41 AS E- Arsenalist, Kaitseministeerium, 09.04.2003, vaadatud 09.06.2017
 Pressiteade nr 60 E-Arsenal ja NATO riikide kaitsetööstuste konsortsiumi esindajad allkirjastavad koostöömemorandumi, Kaitseministeerium, 21.06.2004, vaadatud 09.06.2017
 E-Arsenal esitas kaitseministrile ettevõtte ümberkorraldamise kava, Kaitseministeerium, 21.09.2009, vaadatud 09.06.2017
 Kaitseminister peatas OÜ E-Arsenali majandustegevuse, 04.03.2010, vaadatud 09.06.2017
 Mobiililevi tõkestamine
 Kaitseministeeriumi ettevõte hakkab Murru vanglas mobiililevi tõkestama, Postimees, 23.11.2007
 Mobiilside tõkestamise projekt Murru vanglas jõuab lõpule, Postimees, 24.03.2008 
 Ajavaod. Ärimehed: Arsenal, ERR-i arhiiv, 2014

Eesti tööstusettevõtted
Sõjatööstus
Karjamaa
Eesti sõjanduse ajalugu
Peeter Konovalov

Peeter Konovalov (sündinud 26. septembril 1962 Viljandis) on Ugala teatri muusikajuht.

Ta lõpetas 1980. aastal Viljandi 4. Keskkooli, õppis aastatel 1980–1983 muusikapedagoogika erialal Tallinna Riiklikus Konservatooriumis.

Ta oli aastatel 1985–1987 Gagarini nimelise näidissovhoostehnikumi klubi metoodik. Aastast 1987 on ta Ugala teatri muusikaalajuhataja. Ta on loonud lavastustele muusikat ja on esinenud saatemuusikuna.

Tunnustused 
 1996 Suure Vankri auhind
 1997 Viljandi linna kultuuripreemia
 2002 Viljandi linna teatripreemia
 2010 Eesti Teatriliidu sõnalavastuste muusikalise kujunduse ja originaalmuusika auhind (koos Marge Loiguga)

Isiklikku 
Ta on aastast 1990 abielus näitleja ja grimeerija Ülle Konovaloviga.

Kirjandus 
 Eesti teatri biograafiline leksikon. Tallinn 2000

Välislingid 
 "Ugala" teater: Peeter Konovalov

Muusikainimesed
Eesti heliloojad
Eesti muusikud
Eesti teatritegelased
Viljandi Maagümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1962
Edition 49

edition 49 on aastal 1992 asutatud Eesti ja Saksa nüüdisheliloojate ja interpreetide loomingut välja andev kirjastus. Peale põhitegevuse – muusikakirjastamise – tegeleb ettevõte ka näiteks noodigraafikaga ja arranžeeringute tegemisega.

Ettevõtte rajasid Boris Björn Bagger, Lepo Sumera, Raimo Kangro, Jaan Rääts, Matthias Hammerschmitt ja Friedrich Georg Hoepfner. 

edition 49 on välja andnud näiteks järgmiste eesti heliloojate ja interpreetide plaate.

Heliloojad
Ester Mägi
Raimo Kangro
Lepo Sumera
Jaan Rääts
Eino Tamberg
Urmas Sisask

Interpreedid
Kalle Randalu
Siiri Sisask
Neeme Järvi

Viited

Välislingid
Kirjastuse koduleht saksa ja eesti keeles (vaadatud 31.01.2013)

Eesti kirjastused
Muusikakirjastused
Eestirootslaste Kultuuri Selts

Eestirootslaste Kultuuri Selts (rootsi Samfundet för Estlandssvensk Kultur)  aastal 1988 Haapsalus asutatud selts, mille moodustasid Eestis elavad rootslased (eestirootslased).

Seltsi eesmärk oli ühendada eestirootslasi ja teisi, kes on eestirootslaste kultuurist huvitatud. Selts tegeles ka eestlastele rootsi keele õpetamisega, nt aastal 1990 avati Noarootsi Gümnaasiumis rootsi keele süvaõppeklass.

Aastal 1993 taasasutati seltsi eestvõttel Paslepa Rahvaülikool (praegu Haapsalu Rahvaülikool).

Viited 

Eesti seltsid
Rannarootslased
Diasporaade organisatsioonid Eestis
Seitsme Saare Vabariik

Seitsme Saare Vabariik (kreeka keeles Επτάνησος Πολιτεία, itaalia keeles Repubblica Settinsulare) oli vabariik Joonia saartel, mis eksisteeris aastatel 1800–1807 ning 1807–1815.

Ajalugu
Riik oli esimesel perioodil Osmanite riigi ja Venemaa protektoraat (vene keeles Республика Семи Островов), teisel perioodil oli see Esimese Prantsuse Keisririigi protektoraat (prantsuse keeles République Septinsulaire või République des Sept-Îles).

See oli kreeklaste esimene võimalus vähemalt osalisekski autonoomiaks pärast Bütsantsi viimase jäänuse Morea despootkonna alistumisest Osmanite riigile 15. sajandi keskel.

Pärast Esimesse Prantsuse Keisririigi lõppu sai Seitsme Saare Vabariigi järglaseks Joonia Saarte Ühendriik.

Saared
Vabariiki kuulus seitse saart:
Korfu (Corfu)
Paxoí (Paxo)
Lefkáda (Santa Maura)
Kefalloniá (Cephalonia)
Ithaka 
Zákynthos (Zante)
Kýthira (Cerigo)

19. sajand Kreekas
Veneetsia ajalugu
19. sajand Prantsusmaal
Osmanite riik‎
18. sajand Venemaal
19. sajand Venemaal
Venemaa keisririigi poliitika
Euroopa ajaloolised riigid
1800. aastad
Joonia Saarte Ühendriik

Joonia Saarte Ühendriik (kreeka keeles Ηνωμένον Κράτος των Ιονίων Νήσων (Inoménon Krátos ton Ioníon Níson), itaalia keeles Stati Uniti delle Isole Ionie) oli aastatel 1815–1864 Joonia saartel Kreekas eksisteerinud riik ning Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigi protektoraat, Seitsme Saare Vabariigi järglane.

Ühendriik asus tänapäeva Kreeka aladel ning anti 28. mail 1854 (vastavalt Londoni rahulepingule) kingitusena üle Kreeka kuningriigile pärast Oldenburgide dünastiast kuninga (Geórgios I) valimist Kreeka troonile.

Viited

Kreeka ajalugu
Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriik
Euroopa ajaloolised riigid
19. sajand Kreekas
Helen Hunt

Helen Elizabeth Hunt (sündinud 15. juunil 1963 Culver Citys Californias) on Ameerika Ühendriikide filminäitleja, -režissöör ja stsenarist.

Tema esimene filmilavastamine oli 2007. aasta "Juhusliku kohtumise" puhul. Ta on tuntud ka filmidest "Bobby", "Mida naised tahavad", "Enam paremaks minna ei saa", "Anna edasi", "Kaldale uhutud" jne.

Ta on lavastanud seriaali "Californication" kaks episoodi ja mänginud 1995. aastal seriaalis "Sõbrad".

Ta on võitnud neli Emmyt, neli Kuldgloobust ja Oscari.

Ameerika Ühendriikide filminäitlejad
Ameerika Ühendriikide filmilavastajad
Ameerika Ühendriikide stsenaristid
Sündinud 1963
Marina Stepnova

Marina Stepnova (neiupõlvenimi Marina Rovner, esimesest abielust Marina Konetskaja; vene keeles Степнова, Марина Львовна; sündinud 2. septembril 1971 Jefremovis Tula oblastis) on vene kirjanik, toimetaja ja tõlkija.

Ta sündis Jefremovis Tuula oblastis sõjaväelase ja arsti tütrena. 1981. aastal asus perekond ümber Chișinăusse, kus ta lõpetas Kišinjovi 56. Keskkooli. Seejärel õppis ta kolm aastat Chișinău ülikooli filoloogiateaduskonnas, kuid ta lõpetas Maksim Gorki nimelise Kirjandusinstituudi. Kirjandusinstituudis aspirantuuris olles uuris ta Aleksandr Sumarokovi loomingut: "Масонские мотивы в переложениях псалмов А. П. Сумарокова" ("Vabamüürlaslikke motiive A. P. Sumarokovi psalmide ümberjutustustes"), mis avaldati 2000. aastal raamatus "Масонство и русская литература ХVIII — начала ХIХ в.".

Ta on rumeenia keele tõlkija. Ta on oma kirjatöid avaldanud ajakirjades Naša Ulitsa, Novõi Mir, Zvezda ja Snoob. 2005. aastal ilmus tema esimene romaan "Kirurg", 2011. aastal teine romaan "Lazari naised", mis ilmus 2012. aastal eestikeelses tõlkes (kirjastuse Tänapäev raamatusarjas "Punane raamat").

Isiklikku 
Tema vend Vjatšeslav Rovner on väljaande XXL peatoimetaja. Tema esimene abikaasa Arseni Konetski on kirjanik. 

Vene kirjanikud
Venemaa tõlkijad
Sündinud 1971
Ortvin Sarapuu

Ortvin Sarapuu (inglise keeles ka Ortvin Sarapu; 22. jaanuar 1924 Narva – 13. aprill 1999 Auckland, Uus-Meremaa) oli eesti rahvusest Uus-Meremaa maletaja.

Ta lõpetas aastal 1942 Narvas gümnaasiumi. Ta tuli aastal 1940 Eesti koolinoorte esivõistlustel teiseks. Ta läks Teise maailmasõja ajal aastal 1943 Soome ja sealt edasi Taani. Ta oli Kopenhaageni meister males 1946. aastal.

Aastast 1950 elas ta Uus-Meremaal. Ta on kokku 20-kordne Uus-Meremaa meister males.

Ta on osa võtnud 10 maleolümpiast (Uus-Meremaa võistkonna koosseisus). Aastal 1966 võitis ta Aucklandis FIDE tsooniturniiri ja osales 1967 Sousse'is tsoonidevahelisel turniiril, saavutades 21. koha. 

Ortvin Sarapuu Morphy arv oli 4.

Mälestused
"Minu malelugu". Inglise keelest tõlkinud Otto Lahi. Kupar. Tallinn 1998. 178 lk

Tunnustused
1966 Rahvusvaheline meister
1980 Briti impeeriumi orden (MBE)

Kirjandus 
Margus Sööt. "Kuulsaim eestlasest malemeister väljaspool Eestit – Ortvin sarapuu". Eesti Päevaleht nr 25, 21. juuni 2007. Lk 6

Välislingid
 
TLÜAR väliseesti isikud

Eesti maletajad
Uus-Meremaa maletajad
Eestlased Uus-Meremaal
Sündinud 1924
Surnud 1999
Kotzebue tänav

Kotzebue tänav [kotsebu:] on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kalamaja asumis. Kotzebue tänav algab Põhja puiestee ja Suurtüki tänava ristmikult ja lõpeb Vabriku tänava ja Kopli tänava ristmikul. Tänavaga ristub Vana-Kalamaja tänav. Kotzebue tänav on 463 meetri pikkune ja kannab numbrit 7840564.

Tänava rajamise täpne aeg 19. sajandi teisel poolel pole teada, kuid Johann Friedrich Eurichi koostatud 1879. aasta kaardil on Kotzebue tänava vanem osa juba peale märgitud. Esmalt võeti kasutusele tänava Põhja puiestee ja Vana-Kalamaja tänava vaheline lõik, mida seejärel pikendati Kopli tänavani.

Tänava nimi
Kotzebue tänav on saanud oma nime majaomaniku ja kirjaniku August von Kotzebue ning tema järglaste järgi, kelle maja asus tänava alguses.

Tänava saksakeelne nimi oli Kotzebuestraße ja venekeelne Коцебуская улица.

25. mail 1939 liideti Kotzebue tänav Suurtüki tänavaga., kuna Kotzebue tänav oli Suurtüki tänava jätk). 22. aprillil 1960 nimetati kogu Suurtüki tänav Johannes Käsperti järgi ümber Johannes Käsperti tänavaks. 

Suurtüki tänava nimi taastati 02. juulil 1987, millest lahutati uuesti Kotzebue tänav 03. augustil 1990.

Tänava hoonestus
Suurem osa tänava ajaloolisest hoonestusest hävis märtsipommitamises 1944. aastal. 

Kotzebue tänaval asuvad: 

Eesti Kunstiakadeemia peahoone; Eugen Habermanni poolt 1932. aastal tehasehooneks projekteeritud hoone on arhitektuurimälestisena muinsuskaitse all, Põhja puiestee 7 / Kotzebue 1,
Kalamaja raamatukogu, Kotzebue 9,
Kalamaja muuseum (Tallinna Linnamuuseumi filiaal); Herbert Johansoni poolt 1932. - 1934. aastal Hans Einbergi elamuks projekteeritud hoone, Kotzebue 16.

Viited

Välislingid
Eesti Kunstiakadeemia
Kalamaja muuseum

Fotis.ee: Hoone Vabriku ja Kotzebue tänava nurgal (praegu Vabriku tänav 2) aastal 1958 (fotograaf Vladimir Gorbunov).

Põhja-Tallinna tänavad
Eesti Ungari Selts

Eesti Ungari Selts (lühend: EUS) on 1990. aastal asutatud kultuuriselts, mis ühendab Eestis elavaid ungari kultuurist huvitatuid ja ungarlasi. 

Eesti Ungari Seltsi, Ungari Instituudi ja Eestimaa Ungarlaste Ühingu (ka: M. Munkacsy Ungari Kultuuri Selts) ühisettevõtmiseks on Eestis ungari rahvuslike tähtpäevade tähistamine.

Eesti Ungari Selts on andnud välja ajakirja Csillag ('täht').

Vaata ka
 Ungari Kultuuriselts
 Eesti ungarlased

Viited 

Eesti seltsid
Ungari kultuur
Soome-ugri maailm
Eesti-Ungari suhted
Jüris Sahkur

Jüris Sahkur (sündinud 12. september 1990 Rakveres) on Eesti jalgpallur. 

Ta on Rakvere JK Tarva väravavaht, kes on mänginud mitu korda Eesti U19 noortekoondises ning kuulunud Eesti U23 meeskonda.

Klubikarjäär 
Jalgpalluritee sai alguse Rakvere FC Flora Jalgpallikoolis, noorteaega jäi ka hooaeg Tallinna FC Flora noortemeeskonnas, mil võideti oma vanuseklassi esikoht. Debüütkohtumise Eesti meeste meistrivõistluse Esiliigas (2007) tegi Sahkur Valga FC Warrioris. Järgnevad hooajad on kulgenud aga oma kodulinna meeskonnas mängides. 2008–2010 Rakvere FC Floras oli periood, kuhu jäid ka kohtumised Eesti Meistriliiga klubide Narva JK Trans (2009) ja FC Kuressaare (2010) ridades. Rakvere Flora oli sel ajal antud võistkondade duubelmeeskonnaks, mis võimaldas mängija üles-alla liikumise Esiliiga ja Meistriliiga vahel. Neil aastatel (2008–09) mängis Sahkur ka Eesti U19-noortekoondises.  

2011 muutus Rakvere jalgpalliklubi staatus, lõpetati Meistriliiga klubidele duubelmeeskonnaks olemine ja muutus ka võistkonna nimi – Rakvere Florast sai Rakvere Tarvas. Sellest ajast saadik on Sahkur etendanud Tarva esikinda rolli. 2012 hooajal lõi kohtumises Tartu SK 10-ga viimasel minutil nurgalöögijärgsest olukorrast jalaga värava, mis tõi mänguseisuks 1:1 – sellega ka mäng lõppes. Järgneval päeval teenis Sahkur Eesti U23 koondisekutse kohtumisele Norra eakaaslastega. Mängupäeval kuulus U-23 koondise peatreeneri Urmas Kirsi põhikoosseisu Stanislav Pedõk ning Sahkuril tuli kohtumist pingilt jälgida.
Hooaeg lõppes Tarva väravavahile siiski positiivselt – Esiliiga pronksmedali ja Esiliiga Aastalõputurniiri esikohaga. 

2013. aasta suvel debüteeris Eesti U23 noortekoondises sõprusmängus Läti eakaaslastega, kuuludes Martin Reimi juhendatava koondise algkoosseisu. Rakvere JK Tarva mängija Jüris Sahkur oli ainuke koondisse kutsutud Eesti esiliiga meeskonna pallur. Ülejäänud koondislased teenisid kutse kas Eesti meistriliiga- või välisklubidest. Nii 2012 kui ka 2013 hooajal kogus Jüris Rakvere fännide aasta parima mängija valimistel paremuselt teise koguse hääli.

Mängud noortekoondises 
 22.04.2008 Debüüt Eesti U19 koondises koduses sõpruskohtumises Taani eakaaslastega –  Eesti U-19 0:1 Taani U-19  
 05.06.2013 Debüüt Eesti U23 koondises sõpruskohtumises Läti eakaaslastega –  Eesti U-23 0:2 Läti U-23

Saavutused

Meeskondlikud
  Esiliiga Eesti meeste MV
 Pronks 2012 – Rakvere JK Tarvas
 Esikoht aastalõputurniiril 2012 – Rakvere JK Tarvas
 Lääne-Virumaa meistrivõistlused
 Esikoht 2013 – RLV Massive

Viited 

Eesti jalgpallurid
Rakvere JK Tarva jalgpallurid
Sündinud 1990
Eesti Vabaharidusliit

Eesti Vabaharidusliit (lühend: EVHL) on aastal 1994 Tartus asutatud valitsusväline katusorganisatsioon, mis ühendab vabaharidusega tegelevaid ühendusi.

Põhikirja järgi on EVHLi eesmärgid on muu hulgas toetada rahva hariduslikke taotlusi, säilitada rahvuskultuuri traditsioone, levitada, toetada ja kaitsta vabahariduse ideid.

EVHL peab ennast aastatel 1924–1940 tegutsenud Eesti Haridusliidu traditsioonide jätkajaks.

Viited

Välislingid
Katusorganisatsiooni koduleht (vaadatud 01.02.2013)

Eesti mittetulundusühingud
Eesti haridusorganisatsioonid
Maarja (eesnimi)

Maarja on eesti naisenimi, mis tuleneb nimest Maria.

Maarja nimepäev on 25. märts (paastumaarjapäev).

1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Maarja 1847 naisel. Maarja on Eestis populaarsuselt 99. naisenimi.

Kõige populaarsem on eesnimi Maarja vanuserühmas 25–29, kus neid on 10 000 elaniku kohta 58,56 ning Tartu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 18,51. Maarja on keskmiselt 30 aasta vanune (mediaanvanus on samuti 29).

Nime kandjaid
Maarja Haamer, ooperilaulja
Maarja Ird (Mari Palm), näitleja
Maarja Jakobson, näitleja
Maarja Kaaristo, tõlkija ja toimetaja
Maarja Kangro, kirjanik
Maarja Kivi, laulja
Maarja Kruusmaa, arvutiteadlane
Maarja Mitt, näitleja
Maarja Nummert, arhitekt
Maarja Rooma, arstiteadlane
Maarja Talts, pianist
Maarja Torga, õigusteadlane
Maarja Vaher, kunstnik ja luuletaja
Maarja Vaino, kirjanduskriitik ja -teadlane
Maarja Öpik, mükoloog
Maarja-Liis Ilus, laulja, esinejanimega Maarja

Vaata ka
Marja
Maaria

Viited

Naisenimed
Geert Hofstede

Geert Hofstede (õieti Gerard Hendrik Hofstede; 2. oktoober 1928 Haarlem Holland – 12. veebruar 2020) oli mõjukas Hollandi teadlane, kelle uurimistöö keskmes on organisatsioonikultuur, kultuuriökonoomika ja juhtimisteooria. Ta on eelkõige tuntud kultuuridimensioonide teooria autorina.

Ta oli paljude ülikoolide audoktor. 2012. aastal promoveeriti ta ka Tartu Ülikooli audoktoriks.

Välislingid 
 Geert Hofstede ametlik koduleht

Kultuuriteoreetikud
Hollandi teadlased
Tartu ülikooli audoktorid
Sündinud 1928
Surnud 2020
Eesti Akadeemiline Helikunstnike Selts

Eesti Akadeemiline Helikunstnike Selts (lühend EAHS) oli aastatel 1924–1940 tegutsenud kutselisi muusikuid ühendav selts. EAHSi õigusjärglane on aastast 1989 Eesti Heliloojate Liit.

EAHSi eestvõttel korraldati muu hulgas kontserte, muusikavõistlusi, anti välja noote ja muusikakirjandust.

1930ndatel tegutses EAHSi juures Eesti Akadeemilise Helikunstnike Seltsi keelpillikvartett ja puhkpillikvartett.

Viited 

Eesti seltsid
Eesti muusika
Hakaja

Hakaja (vene: Га́кково) oli Ingeri küla Narva lahe idakaldal praeguses Leningradi oblasti Kingissepa rajoonis. Küla on esmakordselt mainitud Novgorodi ürikutes aastal 1571 Akui nime all, 1618–1623 Rootsi alana kui Akaia ning aastal 1676 Hackia.

Selles külas on sündinud eesti laevakapten Johannes Yllö ja eesti-soome põllumajandusteadlane Leo Yllö.

Ingeri külad
Leningradi oblasti külad
Eesti Rahvuslik Astronoomia Komitee

Eesti Rahvuslik Astronoomia Komitee (lühend: ERAK) on Rahvusvahelise Astronoomiauniooni (inglise International Astronomical Union, lühendatult IAU), Eesti kontaktorgan. 

ERAK asutati 1992. 

ERAKu ülesanded on muu hulgas astronoomia arengu koordineemine Eestis ja osalemine Ernst Julius Öpiku stipendiumi välja andmisel.

Viited 

Eesti organisatsioonid
Eesti Gaidide Liit

Eesti Gaidide Liit (lühend EGL) on praegusel kujul aastast 1999 tegutsev noorteorganisatsioon.

Eesti gaidlus sai alguse 1919. aastal, mil tekkisid esimesed gaidiühingud. Aastal 1924 asutati Eestis Eesti Gaidide Malev. Nõukogude võimu oludes 1940. aastast gaidlus Eestis keelustati.
Eesti Gaidide Malev taasasutati 1989 ja samal aastal loodi ka Eesti Gaidide Ühendus. Aastal 1999 Eesti Gaidide Malev ja Eesti Gaidide Ühendus liitusid ning moodustati Eesti Gaidide Liit.

Aastast 2002 on Eesti Gaidide Liit rahvusvahelise gaidide organisatsiooni (WAGGGS, inglise keeles World Association of Girl-Guides and Girl-Scouts) liige.

Vaata ka
Eesti Skautide Ühing

Viited

Välislingid
Organisatsiooni koduleht (vaadatud 03.02.2012)

Eesti noorteorganisatsioonid
Eesti skaudiliikumine
George Carlin

George Carlin (õieti George Denis Patrick Carlin; 12. mai 1937 New York – 22. juuni 2008 Santa Monica) oli Ameerika Ühendriikide näitleja ja lavakoomik, kes võitis oma komöödiakogumike eest viis Grammy auhinda.

Carlin oli tuntud musta huumori ja poliitikat, ühiskonda, religiooni, psühholoogiat ja inglise keelt puudutavate vaadete poolest.

Välislingid
 

Ameerika Ühendriikide televisiooninäitlejad
Ameerika Ühendriikide filminäitlejad
Ameerika Ühendriikide koomikud
Sündinud 1937
Surnud 2008
Englo OÜ

Englo OÜ on aastal 1991 asutatud ettevõte, mis toodab ja müüb muu hulgas mõõteseadmeid, detektoreid ja indikaatoreid.

Aastast 2009 on ettevõte Eesti Kaitsetööstuse Liidu liige.

Viited

Välislingid
Osaühistu koduleht (vaadatud 04.02.2013)

Eesti ettevõtted
Estljandskije Gubernskije Vedomosti

Estljandskije Gubernskije Vedomosti (originaalis vene keeles Эстляндские губернские ведомости, saksa keeles Estländische Gouvernements-Zeitung) oli aastatel 1853–1917 ilmunud venekeelne ajaleht.

Enne 1918. aastat oli see ainus kogu Eestimaa kubermangu kohta infot andev perioodiline väljaanne. Tekstid avaldati vene ja saksa keeles (1853-1886); vene ja eesti keeles (1887-1917).

Ajalehes avaldati nt Eestimaa kubermangu ametlikke teadaandeid, majandusettevõtete ja seltside aruandeid.

Vaata ka
Revelski Listok
Eestimaa Kubermangu Teataja, 1917
Riigi Teataja

Viited 

Venekeelsed Eesti ajalehed
Eestimaa kubermang
Eesti nädalalehed
Tallinna ajalehed