joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Karl Burman noorem

Karl Burman noorem (14. märts 1914 Tallinn – 15. oktoober 2001) oli eesti akvarellist ja arhitekt.

Karl Burman lõpetas 1933. aastal Prantsuse Lütseumi, seejärel õppis Tartu Ülikooli tehnikaosakonnas ja Tallinna Tehnikainstituudis. Raske majandusliku olukorra tõttu tuli tal korduvalt õpingud katkestada ning töötada Volta tehase ehitusosakonnas arhitekti abilisena ning abistada arhitektist isa Karl Burman vanemat tema projektide juures. 

Olles 1941. aastal mobiliseeritud Nõukogude Liidu Punaarmeesse, kuulus ta 1943. aastast Jaroslavli kunstnike kollektiivi ning töötas Jaroslavli kunstikoolis akvarelliõpetajana. Sel perioodil õppisid tema juures hilisemad eesti akvarellistid Aleksander Pilar ja Enno Lehis. 1943. aastal täiendas ta end lühikest aega Moskva Kunstiinstituudis. 

Naasis Tallinna 1944. aastal ning oli kaks aastat Tallinna Polütehnilise Instituudi arhitektuuriosakonna akvarelliõpetaja. Pärast seda tegutses vabakutselise kunstniku ja arhitektina.

Looming
Esimest korda esines ta näitusel 1936. aastal: Kujutava Kunsti Sihtkapitali näitusel oli väljas tema akvarell "Lansi talu". 1939. aastal käis koos isaga kuuajalisel reisil Rootsis, kus osales rahvusvahelisel ehituskongressil ning maalis sealset loodust. 1940. aastal valmistas rea akvarelle A. H. Tammsaare kodukohast. 

1950. aastate lõpust eristub Karl Burman noorema laad tugevalt Karl Burman vanema omast. Tema tööd on formaadilt suuremad, käsitluslaadilt virtuooslik-hoogsamad. Ta töötas välja klassikaliselt mõjuva akvarellilaadi, milles saavutas suure meisterlikkuse. Kõige rikkalikumalt pakkus motiive Tallinn – nii vanalinn kui ka uusehitused – ja selle maaliline ümbrus, eriti jalutuskäigud ja paadisõidud Rannamõisas ja Kloogal.

Arhitektina on ta loonud väikeelamute projekte, projekteerinud väiksemaid teenindusehitisi ja teinud sisekujundusprojekte.  

Kunstnikuna oli Karl Burman aastakümnete jooksul üks Eesti tuntumaid akvarelliste. Ta oli valitud Eesti Akvarellistide Ühenduse auliikmeks. Tema maastikud ning peamiselt Tallinna ja Narva natuurilähedased detailitäpsed linnavaated on leidnud tee paljudesse erakogudesse kodu- ja välismaal. Kunstniku mahedatooniline kuiv akvarellimaneer meenutab kohati tema isa omaaegseid linnavaateid. Loomingu paremikust 1940.–1960. aastaist on näiteid Eesti muuseumides.

Isiklikku
Karl Burman noorem on Kristi Burmani isa. Tema isa oli kunstnik ja arhitekt Karl Burman vanem ning onu maalikunstnik Paul Burman.

Viited

Eesti maalikunstnikud
Eesti arhitektid
Tallinna Prantsuse Lütseumi vilistlased
Sündinud 1914
Surnud 2001
Reggie Miller

Reginald Wayne Miller (sündinud 24. augustil 1965) on USA endine elukutseline korvpallur, kes mängis kogu 18-aastase NBA karjääri Indiana Pacersis. 

Eelkõige kaugviskespetsialistina tuntud Miller valiti viiel korral NBA tähtede mängule. Miller kuulus 1996. aastal olümpiavõitjaks kroonitud USA rahvuskoondise koosseisu ning on valitud korvpalli kuulsuste halli.

Karjäär 

UCLA ülikoolis õppinud Milleri valis 1987. aasta NBA draft'i esimese ringi 11. valikuna Indiana Pacers. Esimesel hooajal pidi Miller peamiselt alustama pingilt ja pääses algviisikusse vaid korra, tuues varumehena keskmiselt 10 punkti mängus. Järgmisest ehk 1988/89. hooajast sai Millerist kindel põhiviisiklane ja tema keskmine punktisaak kerkis 16 silmani mängus.

Hooaeg 1989/90 oli Milleri karjääri resultatiivseim – ta viskas keskmiselt 24,6 punkti, võttis 3,6 lauapalli ja andis 3,8 tulemuslikku söötu mängus. Järgmisel 11 aastal jäi Milleri hooaja keskmine punktisaak 18–22 punkti vahele. 1999/2000. hooajal jõudis Indiana Pacers NBA finaali, kus kaotati seeria 2 : 4 Los Angeles Lakersile. 

Kõik 18 hooaega Indiana Pacersi särki kandnud Miller tegi klubi eest kokku kaasa 1389 põhihooaja kohtumises, tuues keskmiselt 18,2 punkti, 3 lauapalli ja 3 resultatiivset söötu mängus. 1990., 1995., 1996., 1998. ja 2000. aastal NBA tähtede mängule valitud Miller tabas karjääri jooksul 2560 kolmepunktiviset, millest on praeguseks enamat suutnud vaid Ray Allen (2973) ja Stephen Curry (2606).

Saavutused 
 5 korda valitud NBA tähtede mängule (1990, 1995, 1996, 1998, 2000)
 3 korda valitud NBA sümboolsesse 3. viisikusse (1995, 1996, 1998)

Viited

Välislingid
Reggie Miller – NBA.com
Reggie Miller – Basketball-Reference.com

Ameerika Ühendriikide korvpallurid
Sündinud 1965
Piraadipartei

Piraadipartei on rahvusvaheline informatsioonivabaduse ja liberaalsete kodanikuõiguste eest seisev poliitiline liikumine, mis on alguse saanud Rootsi Piraadiparteist. Liikumise eesmärkide hulka kuulub autoriõiguse ja patentidega seotud seaduste reform, riigiaparaadi ja otsustusprotsesside muutmine läbipaistvamaks ja reformid liberaalsete kodanikuõiguste vaimus (narkopoliitika, soopoliitika jne).

Liikumisega seotud piraadiparteid pole lasknud end liigitada poliitilisel spektril parem- ega vasakparteiks, vaid rõhutavad oma pragmaatilisust ja valmisolekut koostööks eri poliitiliste partneritega.

Piraadipartei on esindatud kõikjal Euroopas ja Põhja-Ameerikas, olles edukaimad Islandil, Saksamaal, Rootsis, Luksemburgis ja Tšehhimaal. Paljudes riikides pole piraadid erakonnana registreeritud, kuid on moodustatud algatusgrupid erakonna loomiseks, nt Venemaal on võimud keeldunud Piraadiparteid erakonnana tunnustamast. Aasias piraadiliikumine eriti levinud pole.

2010. aastal loodi ametlikult rahvusvaheline piraadiparteide liit Pirate Parties International (PPI), piraadiliikumisel on ka organisatsioon Piirideta Piraadid (Pirates without Borders), mis koondab eraisikuid ja parteiväliseid organisatsioone.

Euroopa Piraadipartei 

Juunis 2007 said piraadiparteide esindajad Viinis kokku, et arutada liikumise tulevikku, mille tulemusel võeti 2008. aastal Uppsalas vastu nn Uppsala deklaratsioon, mis määratles piraadiliikumise eesmärgid Euroopas ja seadis ühised plaanid Euroopa Parlamendi valimisteks. Rootsi Piraadipartei sai järgnenud 2009. aasta valimistel Euroopa Parlamendis ühe koha, 2011. aastal tõusis see kahe kohani.

Praha deklaratsiooniga 2012. aasta aprillist pandi alus Euroopa piraadiparteide liidu loomisele, mis päädis Euroopa Piraadipartei asutamisega 2014. aasta kevadel.

Euroopa Piraadipartei eesmärgiks koordineerida piraatide koostööd Euroopas ja organisatsiooni üheks väljundiks on Euroopa Parlamendi valimisteks liikmesriikide piraadiparteidele ühtlustatud tuumplatvormi  tagamine. Programmi täiendati uuesti 2019. aasta valimisteks ning selle alusel pääses Euroopa Parlamenti neli piraati kahest Euroopa Liidu riigist.

Piraadiliikumine Eestis 
 

Eestis asutati 2009. aasta juuni lõpus Rootsi Piraadipartei eeskujul MTÜ Piraadipartei, kuid erakonna loomiseks vajaliku 500 liikme piiri pole see ületanud. Eesti Piraadipartei on Piraadiparteide Internatsionaali liige ja Euroopa Piraadipartei asutajaliige.

Viited

Välislingid 

 MTÜ Piraadipartei kodulehekülg
 Pirate Parties International
 Pirates Without Borders
 Eesti piraadipartei juhatuse avalik kiri partei eesmärkidest @delfi.ee

Parteid
Intellektuaalne omand
Keskküla

Keskküla võib tähendada järgmist:
 Keskküla, küla Lääne-Nigula vallas Lääne maakonnas
 Keskküla, küla Märjamaa vallas Rapla maakonnas
Keskküla (perekonnanimi)
Ando Keskküla, kunstnik (1950–2008)
Jonas Gahr Støre

Jonas Gahr Støre (sündinud 25. augustil 1960 Oslos) on Norra poliitik, alates 14. oktoobrist 2021 Norra peaminister.

Ta oli 2005–2012 Norra välisminister Jens Stoltenbergi teises valitsuses.

Ta on õppinud Bergeni mereväekoolis ja lõpetanud ülikooli Institut d'études politiques de Paris. Jättis pärast kolmenädalast õppimist Harvardi ülikooli pooleli, sest ei soovinud pühenduda akadeemilisele karjäärile.

Aastatel 1989–1995 töötas ta Gro Harlem Brundtlandi nõunikuna, 1995–1998 välisministeeriumi kantslerina ja oli seejärel Norra esindaja ÜRO Genfi esinduses. Aastatel 1998–2000 töötas ta Maailma tervishoiuorganisatsioonis. Jens Stoltenbergi esimese valitsuse ajal 2000–2001 oli ta peaministri büroos riigisekretär ja personaliülem, 2003 ECONi mõttekoja analüütik ja 2003–2005 Norra Punase Risti peasekretär.

14. jaanuaril 2008 ründas Ţālebāni enesetaputerrorist Kabulis hotelli, kus Jonas Støre peatus. Støre vigastada ei saanud, kuid hukkus 6 inimest, sealhulgas Støre kaaskonda kuulunud Norra ajakirjanik Carsten Thomassen. ÜRO peasekretär Ban Ki-moon väitis, et rünnakute sihtmärgiks oli Jonas Støre, kuid Ţālebāni pressiesindaja eitas seda.

Isiklikku
Jonas Støre on abielus ja kolme lapse isa.

Välislingid 

Jonas Gahr Støre CV valitsuse kodulehel

Norra peaministrid
Norra välisministrid
Sündinud 1960
Kehakultuur (ajakiri)

Kehakultuur on aastail 1940–1990 Eestis ilmunud spordi- ja kehakultuuriteemaline ajakiri.

Selle ajakirja peatoimetajaks on olnud Friedrich Issak, Juhan Mandre jt.

Viited

Välislingid
Ajakirja Kehakultuur toimetus (1940–1941, 1944–1993), The National Archives of Estonia
Eesti endised ajakirjad
Eesti spordiajakirjandus
Kehakultuur
Leonid Barkov

Leonid Barkov (Барков Леонид Иванович) (20. aprill 1928 – 4. september 2020) oli nõukogude riigiametnik ning Eesti NSV ja NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee uurimisosakonna ülem, kindralmajor ja Eesti 1940. aastate sündmusi nõukogulikult kajastavate raamatute autor. Eesti NSV teeneline jurist 1966.

Teenistuskäik 
1959–1969 Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuv Riikliku Julgeoleku Komitee uurimisosakonna ülem
1969– NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Leningradi oblastivalitsuse uurimisosakonna ülem;
 NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee uurimisosakonna ülem;

Barkovi osalusel vangimõistetud poliitvangid 
 Sergei Soldatov
 Mart Niklus
 Mathias Rust

Looming 
 "Abwehr Eestis", Eesti Raamat (1974); 
 "Mõrvarid ei pääse karistusest", Eesti Raamat (1966)

Välislingid 
 Jõulud okupatsiooniaastatel
 Eesti ja Hitleri - Saksa sõjaväeluure koostööd katab saladuseloor
 Proovisõidud mälupaadis, 41. kong-Teet Kallas

KGB töötajad Eestis
Eesti NSV teenelised juristid
Sündinud 1928
Surnud 2020
Jakob Prei

Jakob Prei VR I/3 (14. märts 1873 Järve vald, Virumaa – 3. september 1954 Friedrichsrode, Saksamaa) oli Eesti sõjaväelane (kolonel) ja topohüdrograaf, Eesti hüdrograafiateenistuse üks loojaid ja aastail 1919–1934 selle juht.

Kuni 1934. aastani oli ta Läänemere Geodeetilise Komisjoni hääleõiguslik liige.

Tema järgi on nime saanud Veeteede Ameti hüdrograafialaev Jakob Prei.

Välislingid 
 
 Jaan Lutt, Kolonel Jakob Prei (1873–1954), LK 13
 Jakob Prei, MereWiki 

Eesti kolonelid
Eesti geodeedid
Eesti topograafid
Eesti hüdroloogid
Vabadusristi I liigi 3. järgu kavalerid
Kolme Tähe ordeni kavalerid
Eestlased Saksamaal
Sündinud 1873
Surnud 1954
Peet Ainsaar

Peet Ainsaar (kuni 1936 Peet Anson; 13. november 1905 Tahkuranna vald, Pärnumaa – 5. september 1976 Göteborg) oli 1934 Kuressaare ja 1934–1940 Viljandi vangla direktor.

Õppis 1925–1931 (lõpetas) Tartu Ülikoolis õigusteadust, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane. 

Lõpetas 1928. aastal Sõjaväe Ühendatud Õppeasutuste aspirantide kursuse ja ülendati lipnikuks.

Põgenes 1944 Rootsi.

Ta on maetud Göteborgi Kvibergi kalmistule.

Kirjandus
Teataja (Stockholm), nr 21, 6. november 1955, lk 6 (Peet Ainsaare 50. juubelist)

Välislingid
Foto
Kirje ohvitseride andmekogus

Eesti juristid
Eesti ametnikud
Eesti suurtükiväeosade koosseis
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Eesti Üliõpilaste Seltsi liikmed
Eestistatud nimega inimesed
Eestlased Rootsis
Sündinud 1905
Surnud 1976
Aleksander Tani

Aleksander Tani (11. aprill 1872 Peterburi – 15. juuni 1942) oli Jõgeva alevivanem 1934. aastal.

Teda karistati Sisekaitseülema otsusega 30-päevase vangistuse või 100-kroonise rahatrahviga, tagandades ta ühtlasi alevivanema kohalt, kuna ta oli 15. märtsil 1934 Rakke alevikus tarvitanud Riigivanema ja riigivõimu esindajate kohta lugupidamatust avaldavaid ütlusi ja ähvardusi.

Ta oli Jõgeva Vabatahtliku Tuletõrje Ühingu esimees aastail 1934–1937 ja Eesti Mineraalvete ja Karastusjookide Töösturite Ühingu abiesimees.

Maetud Siimusti kalmistule.

Viited

Välislingid 
 Jõgeva alevivanem tagandati

Kaubandus-Tööstuskoja liikmed
Eesti tuletõrjujad
Sündinud 1872
Surnud 1942
Jaan Järve

Jaan Järve (7. oktoober 1894 Ulila vald, Tartumaa – 14. veebruar 1945 Freudenstadt, Saksamaa) oli Eesti poliitik ja vaimulik.

Lõpetas Tartu Aleksandri Gümnaasiumi. Õppis Tartu Ülikooli usuteaduskonnas 1914–1918 ja 1920–1923. Vahepealsel ajal võttis osa Vabadussõjast. Õppis Berliini Ülikoolis 1922–1923. Cand theol 17. septembrist 1923. Ordineeriti pastoriks 25. detsembril 1923.

Oli 1923–1944 Laiuse Püha Jüri koguduse õpetaja.

Korraldas spontaanse meeleavalduse Pärnu Endla teatri ees 23. veebruaril 1918, mille rõdult loeti ette Eesti iseseisvuse manifest. Oli (rahvaerakondlasena) Asutava Kogu liige, I Riigikogu liige (sealhulgas 4. jaanuar 1923 – 4. märts 1923 riigikogu II abiesimees), IV Riigikogu liige (kristliku rahvaerakondlasena). 1920–1921 oli Postimehe vastutav ja tegevtoimetaja.

Aastal 1944 siirdus Saksamaale, kus Stuttgardi lähedal Freudenstadti linnas hukkus pommitamisel.

Viited

Ajaleheartiklid 
 Kirik pole viinapitsi vastu. Vaba Maa, 13. august 1936, nr 182, lk 5.

Välislingid 
Kes kandideerivad veel Tartumaal. Postimees, 16. veebruar 1938, nr. 46, lk. 4.
 23. veebruar 2012, Tiina Suija ja Esta Järve, Jaan Järve omariikluse hälli juures , parnupostimees.ee

Laiuse Püha Jüri koguduse vaimulikud
Asutava Kogu liikmed
I Riigikogu liikmed
IV Riigikogu liikmed
Rahvuskogu liikmed
II Riigivolikogu vastaskandidaadid
Kristliku Rahvaerakonna poliitikud
Eesti Rahvaerakonna poliitikud
Tartu Ülikooli usuteaduskonna vilistlased
Vabadussõja veteranid
Eestlased Saksamaal
Sündinud 1894
Surnud 1945
Tõdva vald

Tõdva vald oli vald Harjumaal aastail 1939–1950.

Tõdva vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Kurna valla, Nabala valla, Tuhala valla, Nabala ja Rae valdade vahel asunud, Kohila valla ja Saku valla maa-aladest. 

Tõdva vald moodustati maa-aladest: a) senise Kurna valla maa-alast; b) senise Nabala valla maa-alast; c) senise Tuhala valla Raudsepa nr. A-32 ja Sagari nr. A-33 talude ja seniste Nabala ja Rae valdade vahel asuvate lahus-heinamaatükkide maa-aladest; d) senise Kohila valla Kirdalu asunduse maa-alast; e) senise Saku valla maa-alast, välja arvatud Julienhof, Linsi, Kasemetsa, Männimäe nr. A-54, Tariku nr. A-55 ja Murumäe talude, maatüki nr. A-74 ja Saku metsandiku kvartaalide nr. 4–7 maa-alad.

1939. aastal oli vallas 3236 elanikku, territooriumi suurus oli 21 014,48 ha.

1939. aastal kuulusid Tõdva valla koosseisu: Järve, Lehmja, Peetri, Kurna-Mõisaküla, Saire, Vaela, Vene, Lehtse, Padi, Mäe, Luige ja Kurna-Nõmme külad, Mõigu asundus ja Lehmja asundus, Liiva alevik ja Kurna mõis, Kajamaa, Tõdva, Saku-Nõmme, Kiisa, Saku-Mõisaküla ja Kirdalu külad, Saku alevik, Metsnurga, Sõgula, Nabala-Mõisaküla, Sõmeru, Siberi, Püsso, Kurevere, Ärusta, Nabala-Nõmme, Sookaera-Metsnurga, Sookaera, Paekna, Nabala-Pealtjõe ja Nabala-Altjõe külad.

Esimene vallavanem oli Rudolf Marmor, kes valiti tagasi 10. jaanuaril 1940.

Vald kuulus Riigivolikogu 18. valimisringkonda, kust valiti Kustav Kurg.

Vabariigi Valitsuse otsusega 27. veebruarist 1940 eraldati Tõdva vallast ja liideti Tallinna linnaga arvates 10. aprillist 1940 Kurna metsa ja Liiva kalmistu maa-ala, Risti-Liiva aleviku ehituskrundid ja raudteealune maa-ala, Saku mõisa järele oleva mõisamaakoha osa ning Mõigu mõisa järele olevate talumaade Ülemiste järve äärsed osad. See oli eelviimane Eesti Vabariigis toimunud vallapiiride muutus.

30. aprillil 1947 eraldati Kiisa küla Saku külanõukogust ja liideti Kohila valla Kurtna külanõukoguga.

Viited

Kirjandus 
 Risti-Liiva asula Tallinna külge. Päevaleht, 19. november 1939, nr. 315, lk. 3.
 Laiendati Tallinna linna piire. Uus Eesti, 29. veebruar 1940, nr. 57, lk. 6.

Eesti vallad 1939
Harju maakonna endised vallad
Karl Malone

Karl Anthony Malone (sündinud 24. juulil 1963) on USA endine korvpallur, keda peetakse NBA ajaloo üheks parimaks suureks ääremängijaks.

Mängijakarjäär
1985. aasta NBA draft'ist 13. valikuna Utah Jazzi meeskonda valitud Malone veetis seal koguni 18 hooaega, moodustades mängujuhi John Stocktoniga võimsa tandemi. 1997. ja 1999. aasta NBA põhihooaja kõige väärtuslikuma mängija tiitli (MVP) pälvinud Malone valiti 14 korda tähtede mängule ning tema NBA karjääri jooksul visatud 36 928 punktist on suutnud enamat vaid legendaarne Kareem Abdul-Jabbar.

Kõigil 19 hooajal väljalangemismängudele jõudnud Malone mängis küll 1997. ja 1998. aastal finaalis, kuid Utah Jazz pidi mõlemal korral tunnistama Michael Jordani ja Chicago Bullsi paremust. Oma viimaseks hooajaks Los Angeles Lakersiga liitunud Malone ei võitnud ihaldatud tiitlit ka 2004. aastal, kuna Lakers kaotas finaalseeria Detroit Pistonsile. Malone'i pika karjääri keskmisteks näitajateks kujunesid 25 punkti ja 10,1 lauapalli mängus.

USA korvpallikoondise liikmena on Malone tulnud kaks korda olümpiavõitjaks – 1992. aastal Barcelonas ja 1996. aastal Atlantas.

Saavutused
 2-kordne NBA põhihooaja kõige väärtuslikum mängija (1997, 1999)
 14 korda valitud NBA tähtede mängule (1988–1998, 2000–2002)
 2-kordne NBA tähtede mängu kõige väärtuslikum mängija (1989, 1993)
 11 korda valitud NBA sümboolsesse 1. viisikusse (1989–1999)
 2 korda valitud NBA sümboolsesse 2. viisikusse (1988, 2000)
 1 kord valitud NBA sümboolsesse 3. viisikusse (2001)
 3 korda valitud NBA sümboolsesse 1. kaitseviisikusse (1997–1999)
 1 kord valitud NBA sümboolsesse 2. kaitseviisikusse (1988)
 NBA uustulnukate esiviisik (1986)

Isiklikku
Malone'il on kolme eri naisega kokku seitse last: neli tütart ja kolm poega.

Välislingid
Karl Malone – NBA.com
Karl Malone – Basketball-Reference.com

Ameerika Ühendriikide korvpallurid
Sündinud 1963
Paul Pierce

Paul Anthony Pierce (sündinud 13. oktoobril 1977) on USA endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku 19 hooaega, neist suurema osa (15 hooaega) Boston Celticsi eest, kellega tuli 2008. aastal ka NBA meistriks.

Karjäär 
Ülikoolikorvpalli Kansase ülikoolis mänginud Pierce pääses 1998. aasta NBA draft'i esimese ringi kümnenda valikuna Boston Celticsisse, kelle eest tõi kohe esimesel hooajal keskmiselt 16,5 punkti, 6,4 lauapalli ja 2,4 resultatiivset söötu mängus. Teisel, 1999/2000. hooajal kerkis Pierce'i keskmine punktisaak 19,5 ja kolmandal hooajal juba 25,3 punktini mängus. Statistiliselt kujunes Pierce'i parimaks hooaeg 2005/06, mil ta tõi keskmiselt 39 minutiga 26,8 punkti, 6,7 lauapalli ja 4,7 tulemuslikku söötu mängus. 

Hooaja 2007/08 eel liitusid Celticsiga Kevin Garnett ja Ray Allen ning staarmängijatest moodustunud kolmik vedas Bostoni kohe 2008. aastal ka NBA meistriks. Idakonverentsi poolfinaalis viskas Pierce Cleveland Cavaliersi vastu seeria otsustavas mängus 41 punkti ja aitas oma legendaarse esitusega Celticsi NBA finaali, kus ootas favoriit Los Angeles Lakers. Lakers alistati 4 : 2 ning seerias keskmiselt 22 punkti toonud Pierce kuulutati 2008. aasta finaali kõige väärtuslikumaks mängijaks (MVP).

2010. aastal pääses Boston Celticsi suur kolmik Pierce, Garnett ja Allen teist korda NBA finaali, kus mindi taas vastamisi Los Angeles Lakersiga, kes võttis Kobe Bryanti ja Pau Gasoli juhtimisel mängudega 4 : 3 revanši.

2013. aasta suvel vahetati 15 hooaega Bostonit esindanud Pierce Brooklyn Netsi, kelle eest viskas ta hooajal 2013/14 keskmiselt 13,5 punkti mängus. Juba järgmise aasta suvel allkirjastas Pierce lepingu Washington Wizardsiga, visates uue klubi eest hooajal 2014/15 keskmiselt 11,9 punkti mängus.

2015. aasta suvel siirdus Pierce Los Angeles Clippersi ridadesse, kus taandus aga pingilt sekkuva rollimängija rolli, tuues oma NBA karjääri viimasel, 2016/17. hooajal 11 minutiga keskmiselt 3,2 punkti mängus. 19 hooajaga 1343 põhihooaja kohtumises kokku 26 397 punkti visanud Pierce'i karjääri keskmisteks jäid 19,7 punkti, 5,6 lauapalli ja 3,5 resultatiivset söötu mängus.

Saavutused
 NBA meister (2008)
 NBA finaalseeria kõige väärtuslikum mängija (2008)
 10 korda valitud NBA tähtede mängule (2002–2006, 2008–2012)
 1 kord valitud NBA sümboolsesse 2. viisikusse (2009)
 3 korda valitud NBA sümboolsesse 3. viisikusse (2002, 2003, 2008)
 NBA kolmepunktiviske võistluse võitja (2010)
 NBA uustulnukate esiviisik (1999)

Välislingid
Paul Pierce – NBA.com
Paul Pierce – Basketball-Reference.com

Ameerika Ühendriikide korvpallurid
Boston Celticsi mängijad
Sündinud 1977
Silver Sepp

Silver Sepp (sündinud 29. septembril 1982 Treimani külas Pärnumaal) on eesti muusik, fantaasiapillimängija. 

Ta on olnud tegev ansamblites Svjata Vatra ja Bombillaz ning on ansambli Ro:toro löökpillimängija, kus mängib kausipille.

Haridus
Silver Sepp on õppinud Metsapoole Põhikoolis aastatel 1989–1998 ja Häädemeeste Keskkoolis aastatel 1998–2001.

Muusikat on ta õppinud Häädemeeste Muusikakoolis klarneti erialal aastatel 1992–1998, Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia pop-jazz-osakonnas, laulu erialal aastatel 2001–2006 ja Norra Telemargi Ülikooli Raulandi Kolledžis traditsiooniliste kunstide magistrantuuris aastatel 2006–2010.

Fantaasiapillid 
Silver Sepp on tähelepanu pälvinud omanäoliste isetehtud fantaasiapillidega, mis on sageli meisterdatud taaskasutatud materjalidest. 

Muu hulgas on Silver Sepp loonud vanast võrguhargist naelapilli, mänginud kanalisatsioonitorudel, jalgratta esirattal ning kuuest pesukausist ja 20 liitrist veest tehtud vesitrummidel.

Loominguline tegevus 
 2017 – autorilavastus "Silver Sepa auto(ri)lavastus" Tartu Uues Teatris 
 2017–2018 – näitleja ja muusikaline kujundaja Eesti Rahva Muuseumis etendunud lavastuses "Seitse venda ehk Uurali kajakas" (lavastajad Katrin Pärn ja Janek Savolainen
 2017 – näitleja ja muusikaline kujundaja Eesti Rahva Muuseumis etendunud lavastuses "Vägi" (Lavastaja Ivar Põllu, Tartu Uus Teater) 
 2013 – debüütplaadi "Mis asi see on?" ja Kristiina Ehini "Paleontoloogi päevaraamat" esitlustuur "Loomelaev", 12 kontserti koos kohaliku rahvast kaasava vabalavaga
 2012 – Viljandi Hansapäevi avava etendus-vaatemängu "Järve saladus" muusikaline juht ja muusik koos ansambliga Bombillaz
 2011 – lavastuse "Hea ja kurja tundmise puu" lavastamine "Maailmaküla" festivalile, osatäitjad Jarek Kasar, Päär Päärenson, Kati Juurik, ansambel Bombillaz
 2010 – ettekanne rahvusvahelisel (12 riiki) sümpoosionil "Imagining Bodies: Landscape, Memory, Community" teemal "Pärimustantsu taaselustamisest ja värskendamisest tantsuetenduse "Tantsumasin" põhjal"
 2009 – kosmofolkloorse tantsuetenduse "Tantsumasin" lavastamine (tantsija, lavastaja); Eesti Teatriliit valis etenduse teatri aastaauhindade nominendiks parima lavastuse kategoorias
 2009 – Viljandi Pärimusmuusika Festivali avakontserdi lavastaja 
 2009 – alternatiivmuusikali "Tulen homme" lavastaja koos Triin Reemanniga (helilooja, produtsent, osatäitja), Eesti Pärimusmuusika Keskus  
 2009 – nüüdistantsu duoetenduse "Kiigepaulikud" tantsija (lavastaja Ele Viskus), Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia 
 2005 – ETV lauluvõistluse "Kaks takti ette" finalist
 2001 – Pärnumaa koolinoorte laulukonkursi "Koolicanto" peapreemia

Albumid 
 2013 "Mis asi see on?"
 2017 "Rohtumised"

Isiklikku
Varasema elukaaslase Cätlin Jaagoga on tal tütar Emma (sündinud 2005).

Ta on abielus luuletaja Kristiina Ehiniga. Neil on tütar Luike ja poeg Hannes.

Viited

Välislingid
 Silver Sepa fantaasia, (Revolutsioon „Ref: Igaühe hinges on revolutsioon, lase südamel rääkida. Igaühe hinges on revolutsioon, lase hingel hingata”). ETV saatesari "Kõlab hästi!", 12. aprill 2015
 
 

Eesti muusikud
Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia vilistlased
Sündinud 1982
Novaja Gazeta

Novaja Gazeta (Новая газета) on Venemaa ajaleht.

Leht alustas ilmumist 1993. aastal. 2009. aasta jaanuarist saadik ilmub kolm korda nädalas.

Leht on tuntud kriitilise suhtumise poolest võimudesse. Võimud omakorda osutavad vastuseks Lääne kriitikale ajakirjandusvabaduse puudumisest Venemaal Novaja Gazetale kui tõendile vastupidisest.

Rida ajalehe kaastöölisi on aastate jooksul tapetud või surnud kahtlastel asjaoludel, oletatavasti seoses nende ajakirjandusliku tegevusega. Nende seas on Anna Politkovskaja, Juri Štšekotšihhin, Anastassija Baburova ja Igor  Domnikov.

Lehe aktsiate kontrollpakk kuulub lehe töötajaskonnale, 49% aktsiatest jaguneb Aleksandr Lebedevi (39%) ja Mihhail Gorbatšovi (10%) vahel.

Kauaaegne peatoimetaja oli Dmitri Muratov, tuntud kaastöölisi oli Julija Latõnina, Pavel Felgenhauer, Juri Rost, Dmitri Bõkov, Orhan Džemal jt.

Peatoimetaja valimised
Iga kahe aasta tagant valivad Novaja Gazeta toimetuse liikmed ajalehele peatoimetaja. 2017. aasta novembris teatas senine peatoimetaja (ametis 22 aastat) Dmitri Muratov, et ta enda kandidatuuri üles ei sea. 

17. novembril 2017 pani Muratov ameti maha ja samal päeval valisid töötajad uueks peatoimetajaks senise Novaja Gazeta peadirektori 64-aastase Sergei Kožeurovi (teised kandidaadid olid osakonnajuhataja Kirill Martõnov ja tegevtoimetaja Aleksei Poluhhin). 

15. novembril 2019 valiti peatoimetajaks uuesti Dmitri Muratov.

Viited

Välislingid
 Novaja Gazeta veebikülg
 Teet Korsteni intervjuu Dmitri Muratoviga "Novaja Gazeta − kõige Vene-sõbralikum väljaanne üldse", Põhjarannik, 10. jaanuar 2015

Venemaa ajalehed
Viru Folk

Viru Folk on alates 2008. aastast augustis Käsmus toimuv muusikafestival.  

Viru Folki korraldab MTÜ Viru Folk, festivali peakorraldaja on Peep Veedla. Viru Folgi moto on "Mõnus muusika kaunis keskkonnas."  

Viru Folk on saanud kahel korral (2015 ja 2017) Euroopa festivalide kvaliteedimärgise EFFE.

Alates 2013. aastast on Viru folk keskendunud ühe piirkonna muusikale ja kultuurile.

Viru Folgi teemad 
2013 Rootsi aasta
2014 Saami aasta
2015 Taani aasta
2016 Põhjala saarte aasta
2017 Soome aasta
2018 Eesti aasta
2019 Iiri aasta
2020 Norra aasta 
2021 Slaavi aasta 
2022 Naabrite aasta

Välislingid
 Viru Folgi kodulehekülg
 Bra! Suvine Viru Folk tuleb sel aastal Rootsi moodi
 Viru folk tutvustab saami kultuuri
 Viru Folk 2015 - Taani aasta
 Viru Folk 2016: Põhjala saarte aasta
 Viru folk tähistab Soome juubeliaastat
 Viru folk 2018
 Viru Folk ja Pärna festival said Euroopa festivalikataloogi kvaliteedimärgi
 Viru Folk pälvis taas Euroopa kvaliteedimärgise

Eesti muusikafestivalid
Haljala vald
Eesti folkloorifestivalid
Tee õnnele

"Tee õnnele" (originaalpealkirjaga "Wege zum Glück") on saksa seriaal, mida hakati tootma 2005. aastal. Sarjal pidi algselt olema 250 osa, aga seriaal sai Saksamaal nii populaarseks, et vändati veel 3 hooaja jagu osi.

Peamised osatäitjad

Vaata ka
"Bianca – tee õnnele"

Saksamaa telesarjad
Seebiooperid
Kanal 2
Eesti rahvuskivi

Eesti rahvuskivi on üks Eesti sümbolitest rahvuslinnu ja rahvuslille kõrval.

4. mail 1992 kinnitas Eesti Vabariigi Ülemnõukogu esimees Arnold Rüütel määruse, mille kohaselt kuulutati Eesti rahvuskiviks paekivi. Ettepaneku selleks tegid geoloogid Rein Einasto ja Anto Raukas (Eesti Geoloogia Seltsi esimees), ajaloolased Villem Raam ja Vello Lõugas, ehitusinsener Hubert Matve ning loodusteadlane Jaan Eilart (Eesti Looduskaitse Seltsi esimees). Rahvuskivi idee sündis Rein Einastol 1981. aastal.  

Mitmel aastal on 4. mail Eesti Paeliidu algatusel peetud paekivile pühendatud konverentse ja ekskursioone.

Paekivi tunnustamine rahvuskivina on edendanud selle teaduslikku uurimist.

18. septembril 2002 anti välja Jaan Saare kujundatud postmark "Eesti rahvuskivi – paekivi". 

4. maist 2011 kuni 4. maini 2012 peeti paekivi rahvuskiviks kinnitamise 20. aastapäeva auks paeaastat.

Viited

Eesti sümboolika
Peer Gynti festival

Peer Gynti festival on Pwer Gynti teemaline kultuurifestival, mis toimub igal aastal Norras Nord-Froni valla Vinstra küla Gålå puhkekeskuses. 

Festivali korraldatakse 1989. aastast, alates 1993. aastast mängitakse festivalil Edvard Griegi muusikat. Festivali korraldab Peer Gynt as, mis on seotud ka muude Peer Gynti teemaliste ürituste korraldamisega.

Igal aastal külastab festivali umbes 12 000 inimest. Festivali laureaadile antakse üle Peer Gynti auhind.

Festivali juhatab Svein Sturla Hungnes, kes mängis Peer Gynti osa sellel festivalil aastatel 1995–2007. 1989–1994 etendas Peer Gynti rolli Per Tofte. 2008. aastal võttis Peer Gynti rolli üle Dennis Storhøi. Edvard Griegi muusikat esitab Peer Gynti kammerkoor ja Peer Gynti kammerorkester. Kuni 2006. aastani dirigeeris koori ja orkestrit Eldar Nilsen.

Välislingid
Festivali veebileht

Norra kultuur
Festivalid
Norra üritused
Zoom 8

Zoom8 (kasutatakse ka kirjapilti Zoom8 ja Zoom 8) on üheinimese ühekereline ühemastiline range ühtsusklassi svertpaat, millel on kat taglas ja bermuudapuri. Keresse on paigaldatud 150 liitri jagu veekindlaid õhukotte, mis tagab hea ujuvuse. Disaini autor on soome-rootslasest laevaarhitekt Henrik Segercrantz, kellelt tellis paadi 1991. aastal Expandor R&D Oy(1990-01-24 kuni 2005‑12‑19)

1994. aastal valmis esimene kerevorm. 1996. aastast on Zoom8 Soomes tunnustatud kui rangelt ühtsusklassi jaht.
1. märtsist 2005 aastast on jahiklass ISAF-i poolt tunnustatud rahvusvaheline svertpaadiklass. Paat on mõeldud noorpurjetajatele kehakaaluga 35–65 kg.

Zoom8 klassi purjetajad Eestist
 Siim Siimson
 Kertu Külaots
 Sandra Sinivee
 Mia Maria Lipsmäe
 Elisabeth Ristmets
 Mia Aleksandra Vettik
 Rasmus Randmäe

Maailmameistrid
 2002, Balaton, Ungari – Karolina Wolniewicz, POL ja Karl-Martin Rammo, EST
 2003,  Maubuisson, Prantsusmaa – Karolina Wolniewicz, POL ja Charlie Ekberg, SWE
 2004, Hoorn, Madalmaad – Marija Rudskaja, RUS ja Fredrik Schraam, SWE
 2005, Barth, Saksamaa – Maria Rudskava, RUS ja Fredrik Thaarup, DEN
 2006,  Hundige Havn, Greve, Taani – Henriette Søster Frislev, DEN ja Magnus Kældsø, DEN
 2007,  Achensee, Tirool, Austria – Lena Hess, AUT ja Thomas Palme, AUT
 2008, Tønsberg, Norra – Lena Hess, AUT ja Thomas Palme, AUT
 2009, Träslövsläge, Rootsi – Trine Bentzen, DEN ja Mathias Haugstad, NOR
 2010, Tallinna Jahtklubi, Lohusalu, Eesti  – Noora Ruskola, FIN ja Carsten Faubel, DEN
 2011, Hanko, Soome – Anna Munch, DEN ja Pontus Dahl, SWE
 2012, KSSS, Stockholm, Rootsi – Anna Munch, DEN ja Simon Weideskog, SWE
 2013, Ran Seilforening, Straume, Sotra, Fjell, Norra – Catharina Sandman, FIN ja David Bjelkarøy Westervik, NOR
 2014, Åstrup , Ronja Grönblom (FIN), Sophus Jarvig (DEN) 
 2015, Austria, Wolfgangsee
 2016, Eesti, Suur katel, Roomassaare, Kuressaare

Viited

Välislingid
International Zoom8 Class Association (IZCA) – Rahvusvaheline Zoom8 Klassiliidu veeb
Classes & Equipment, ISAF Official Website: Zoom 8
Eesti Zoom8 Liit
GALERII: Zoom8 MM 2002 Ungaris]
Suunnittelun taustaa
BB Zoom8 – hurtigst voksende klasse i Skandinavien
Zoom8, sailboatdata.com
 Viited sündmuste veebidele:
 2009 aasta MM 27. juulis kuni 2. augustini, korraldajaks Träslövsläges Båtsällskap Rootsis.
 Notice of Race
 Competitor List
 Träslövsläge
 2011 Zoom8 Boy’s and Girl’s European Championships, 20–24 April 2011, Austrian Sailing Federation, Bundesleistungszentrum Neusiedl am See, Austria 

Svertpaadid
ZU-23-2

23 mm õhutõrjekahur ZU-23-2 (Зенитная Установка 23-2) on Nõukogude Liidus valmistatud veetav kerge kaheraudne automaatne õhutõrjekahur.

Relvale on paigaldatud mehaaniline arvesti ZAP-23, mis võimaldab paigaldada sihtmärgi kiiruse, kauguse ja suuna järgi korrigeeritud suunamisandmeid. Kahurit veetakse vedukmasina haagises või veoki kasti paigaldatuna.

Ajalugu 
Kahur töötati välja 1950. aastate lõpul ja võeti relvastusse 1960. aastal. See on siiani ligikaudu 45 riigi relvastuses ja kasutusel ka Eesti kaitseväes.

Kasutajad 
  - Soome kaitseväes kasutatakse selle kohta nime 23 Ilmatorjuntakanuuna 61 (23 ItK 61). Soome kaitsevägi tarvitab sellest ka relvatootjate Patria ja Instrumentointi Oy 1995. aastal moderniseeritud varianti 23 Ilmatorjuntakanuuna 95 (23 ItK 95). Mõlemat relva nimetatakse ka hüüdnimega Sergei.

Galerii

Viited

Välislingid 

Nõukogude Liidu relvad
Venemaa relvad
Õhutõrjekiirlaskekahurid
Teno

Teno (põhjasaami Deatnu, norra Tana) on jõgi Skandinaavia poolsaare põhjaosas Norras ja Soomes. Pikkus 348 km. Teno on 256 km ulatuses Soome ja Norra piirijõgi.

Jõgi saab alguse Kárášjohka ja Anárjohka ühinemiskohast 3 km kaugusel Karigasniemi külast. Suubub Tanafjordenisse.

Teno on tuntud väga lõherikka jõena. 1929. aastal püüti sealt õngeridvaga 36 kilone lõhe.

1948 ehitati üle jõe 220 meetri pikkune rippsild.

Jõe järgi on nime saanud Deatnu vald.

Norra jõed
Soome jõed
DFM

DFM on venekeelne raadiojaam, mis mängib tantsumuusikat. Raadiojaam kuulub meediakontsernile Duo Media Networks.

Sagedused

 Tallinn 90,2 MHz
 Narva 92,0 MHz

Vaata ka
Eesti raadiojaamade loend

Viited

Välislingid
 DFM
 Info AS Eesti Meedia kodulehel

Eesti raadiojaamad
Preusi Muuseum

Preusi Muuseum (Preus Museum) on fotograafiamuuseum Norras Hortenis. Selle rajas Leif Preus eramuuseumina, kuid aastal 1995 omandas selle Norra riik.

Aastal 2001 kolis muuseum endisesse mereväebaasi Karljohansverni. 

Norra muuseumid
Võidupüha

Võidupüha on Eesti riigipüha, mida peetakse 23. juunil alates aastast 1934. Sellega tähistatakse Eesti võitu Võnnu lahingus Landesveeri üle 23. juunil 1919 ja see on ka "eestlaste kõigi aegade võitude ja võitluste mälestuspäev, meenutamaks Lembitu päevil alanud lakkamatut võitlust eesti rahva olemasolu ja poliitilise vabaduse eest." (Eesti Vabariigi valitsuse otsusest 1934).

Võidupüha on eraisikutele kohustuslik lipuheiskamise päev. Võidupüha tähistamine on tseremoniaalselt seotud jaanipäeva tähistamisega 24. juunil.

Ajalugu
1919. aastal Vabadussõja päevil käis Punaarmee vägede väljalöömine Eesti ja Läti aladelt. Mai lõpuks vabastati Eesti punastest. Lätis oli Landesveer võtnud oma ülesandeks bolševikud ka sealt välja lüüa. Landesveer oli Kuramaa ja Liivimaa rüütelkonna korraldatud väekoondis. See moodustati Läti baltisakslaste algatusel ja sinna kuulusid baltisakslastele lojaalsed inimesed. 2. juunil 1919 kohtusid punaseid taga ajavad Eesti väed Põhja-Lätis lõunast tulnud sakslastega. Kuigi eesmärgid olid sarnased, sakslased eestlastes liitlasi ei näinud ja algas lahingtegevus.

23. juunil 1919 andis kindralmajor Ernst Põdder oma päevakäsuga korralduse, et sel päeval "saadud võitude puhul meie põlise ja äraandliku vaenlase üle, linnades ja maakohtades saaks lipud välja pandud ning kohalikes garnisonides sõjaväeparaadid toime pandud."

16. veebruaril 1934 otsustas Riigikogu muuta 23. juuni riiklikuks pühaks. Võidupüha tähistati peamiselt kohalike pidudega, erandiks oli vabariigi 20. juubeliaasta 1938, kui XI üldlaulupeo puhul võeti võidupüha pühitsemine suurejooneliselt ette Tallinnas. Vabaduse väljakul toimunud paraadil osalesid kaitseliitlased, naiskodukaitsjad, noorkotkad ja kodutütred, kokku 16 000 inimest.

23. juunil 1940 muudeti Võidupüha Vabariigi Presidendi dekreediga Vabaduspühaks.

Uuesti sai võidupüha pidama hakata pärast Eesti riiklikku taasiseseisvumist. 1992. aastal oli kaitseväelaste pidulik rivistus Kadrioru lossi aias. 1993. aastal toimus Eesti kaitsejõudude pidulik rivistus kõigepealt Tallinnas, kus õnnistati ja anti üle lipud kaitseväe üksustele. Tartus rivistusid kaitsejõudude üksused Raekoja platsile. President Lennart Meri pidas seal kõne, milles teatas, et tegi kaitsejõudude juhatajale kindralmajor Aleksander Einselnile ülesandeks võidupüha paraade korraldada vaheldumisi kõigis Eesti linnades.

Alates 2000. aastast korraldab võidupüha paraadi Kaitseliit.

Paraadid

1994 Tartu
1995 Pärnu
1996 Narva
1997 Võru
1998 Viljandi
1999 Valga
2000 Haapsalu
2001 Pärnu
2002 Põlva
2003 Jõhvi
2004 Rakvere
2005 Paide
2006 Saaremaa (mereparaad)
2007 Rapla
2008 Tallinn
2009 Jõgeva
2010 Viljandi
2011 Tartu
2012 Pärnu
2013 Haapsalu
2014 Valga
2015 Kärdla
2016 Võru
2017 Rakvere
2018 Tallinn
2019 Tartu
2020 Jäi ära koroonapandeemia tõttu
2021 Paide
2022 Kuressaare

Viited

Kirjandus
 Karsten Brüggemann: "Võidupüha. Võnnu lahing kui Eesti rahvusliku ajaloo kulminatsioon" Vikerkaar, juuni 2018

Eesti Vabadussõda
Eesti sõjandus
Riigipühad
Õb

Õb (komi, vene Ыб) on küla Venemaal Komis Sõktõvdini rajoonis. Asub Sõssola jõe vasakkaldal.

Õbi on esmakordselt mainitud 1586. aastal.

Külal on maanteeühendus Võlgorti ja Sõktõvkariga.

2002. aastal oli külas 518 elanikku. 2010. aastal oli külas 886 elanikku.

2011. aastal avati Õbis soome-ugri etnokultuuri park.

Välislingid 
http://www.ethnopark-rk.ru/
Karu murdis Komimaal maha rahvuspargi põdralehmad

Venemaa külad
Komi asulad
Raadio Marta

Raadio Marta on Põlva ja Põlvamaa kohalik raadiojaam, mis tegutseb Põlvas sagedusel 100,7 MHz. Marta Raadiot kuuleb Põlva-, Võru-, Valga- ja Tartumaal, internetis aga üle maailma.

Tekkis 2003. aasta kevadel pankrotistunud Kagu Raadio asemele, täismahus saatekavani jõuti 27. augustil 2003.

Marta Raadio edastab oma aktiivset programmi tööpäeviti kell 7.00–17.00 ning puhkepäeviti 8.00–12.00. Ülejäänud programm on automatiseeritud.

Raadio Marta programmis on peale muusika tähtsal kohal ka sõnasaated. Teemad on üldiselt kohalikud.

Vaata ka 
Eesti raadiojaamade loend

Välislingid
Marta FM internetiraadio (avaneb meediapleieris)

Eesti raadiojaamad
Ants Laikmaa majamuuseum

Ants Laikmaa majamuuseum on Ants Laikmaale pühendatud muuseum Lääne-Nigula vallas Kadarpiku külas. 

Muuseum asub kunstniku enese projekteeritud omapärases rahvusromantilises stiilis hoonetes, kus ta veetis oma viimased elupäevad. 

Majamuuseumi esimesel korrusel on Laikmaa elukäiku tutvustav väljapanek. Ülemisel korrusel on ateljee ning töö- ja magamistuba koos isiklike esemete ja etnograafilise vanavaraga.

Vaata ka
Ants Laikmaa kodupark

Välislingid
Muuseumi koduleht
Lääne-Nigula vald
Lääne maakonna muuseumid
Eesti majamuuseumid
Peipsivenelaste külad

Peipsivenelaste külad moodustavad omapärase arhitektuuri ja eluoluga piirkonna Peipsi järve ääres. Katkematu tänavkülade rida ulatub Mustveest Omeduni ja Ninalt Varnjani. 

Kolkjal on kala-sibula restoran.

Vaata ka
Peipsivenelased

Välislingid
 Pilt

Eesti külad
Sten-Timmu Sokk

Sten Sokk (hüüdnime tõttu kasutatud ka nimekuju Sten-Timmu Sokk; sündinud 14. veebruaril 1989 Tallinnas) on eesti elukutseline korvpallur, kes mängib 2022. aastast Tallina Kalev/Audenteses.

Haridus
Sokk lõpetas 2008. aastal Tallinna Mustamäe gümnaasiumi, õppinud 2020. aastast Tallinna Ülikoolis psühholoogiat. 

Korvpallitreeninguid alustas isa Tiit Soku juhendamisel.

Klubikarjäär
Sokk on Eesti meistriliigaklubidest mänginud Audenteses, Triobet/Dalkias (Dalkia/Nybit), Tartu Ülikool/Rockis, Rakvere Tarvas ja BC Kalev/Cramos.

Sokk on mänginud ka välisliigades: Gruusias Tbilisi Olimpi (2012–2013; Gruusia karika võitjaid ja Gruusia meistrivõistluste hõbe 2013), Rumeenias Craiova Universitatea (2013–2014), Venemaal Moskva Dinamo (2015; Venemaa esiliiga pronks) ja Kreekas Thessaloniki Iraklise (2018–2019; Kreeka esiliiga võitja) meeskonnas.

Jaanuaris 2022 siirdus mängima Kreeka esiliiga klubisse Messolonghi.

Koondisekarjäär
Sokk on 2010. aastast kuulunud Eesti koondisse. 2015. aasta Euroopa meistrivõistlustel tõi Sokk keskmiselt 6 punkti, 2,6 lauapalli ja 4,2 resultatiivset söötu mängus ning Eesti saavutas 20. koha.

Saavutused
 Eesti-Läti Korvpalliliiga meister (2021)
 4-kordne Eesti meister (2010, 2016–2018)
 6-kordne Eesti karika võitja (2009–2011, 2015–2016, 2020)
 Gruusia karika võitja (2013)
 3-kordne Korvpalli Meistriliiga parim noormängija (2006–2008)

Isiklikku
Ta on korvpallitreeneri ja endise korvpalluri Tiit Soku poeg ja korvpalluri Tanel Soku vend.

Viited

Välislingid
 Sten Sokk – Eesti Korvpalliliidu profiil
 Sten-Timmu Sokk – nagu isa suust kukkunud Õhtuleht, 21. mai 2007.

Eesti korvpallurid
Sündinud 1989
Eesti limused

Eestis on kindlaks tehtud umbes 165 liiki limuseid (Mollusca), nende seas nii teod kui karbid.

Maismaal elab umbes 85 liiki tigusid (neist 14 kojata ehk nälkjad), mageveekogudes umbes 40 liiki tigusid ja 20 liiki karpe ning meres 15 liiki tigusid ja 8 liiki karpe.

Malakoloogia Eestis
Limuseid uuriv teadusharu on malakoloogia. Eestis oli limuste esmaseid uurijaid Max Braun. Limuste uurimisega on hiljem põhjalikult tegelenud Juhan Vilbaste. Limuste uurijad on ühinenud Eesti Malakoloogia Ühingusse.

Eesti liigid
Järgnevalt on toodud Eestis elavate limuseliikide (esialgu ebatäielik – siin hetkel 141 liiki) loend.

Teod (Gastropoda)

Kojata teod ehk nälkjad
Arion circumscriptus hall teetigu 
Arion fasciatus vööt-teetigu
Arion hortensis võsa-teetigu
Arion lusitanicus hispaania teetigu (Eestis võõrliik)
Arion silvaticus mets-teetigu
Arion subfuscus kollane teetigu 
Deroceras agreste põldnälkjas
Deroceras laeve soonälkjas
Deroceras reticulatum kirju nälkjas ehk kirjunälkjas
Krynickillus melanocephalus (Eestis võõrliik)
Lehmannia marginata klaasnälkjas
Limacus flavus kollane keldritigu
Limax cinereo-niger must seatigu ehk must-seatigu
Limax maximus suur seatigu ehk suur-seatigu
Malacolimax tenellus hele seenetigu

Kojaga teod

Karbid (Bivalvia)
suguk. Astartidae  (roostekarplased)
Astarte borealis  (suur roostekarp)

suguk. Cardiidae  (südakarplased)
Cerastoderma glaucum (söödav südakarp)
Cerastoderma lamarcki (Lamarcki südakarp)

suguk. Dreissenidae (rändkarplased)
Dreissena polymorpha (rändkarp) 

suguk. Mactridae
Rangia cuneata [võõrliik] 

suguk. Margaritiferidae  (ebapärlikarplased)
Margaritifera margaritifera (ebapärlikarp) 

suguk. Myidae  (uurikkarplased)
Mya arenaria (liiva-uurikkarp)

suguk. Mytilidae  (rannakarplased)
Mytilus edulis (söödav rannakarp)
Mytilus trossulus  (söödav rannakarp)

suguk. Pisidiidae  (herneskarplased)

suguk. Sphaeriidae (keraskarplased)
Amesoda scaldiana
Amesoda solida
Amesoda subsolida
Musculium creplini
Musculium lacustre
Musculium ryckholti
Musculium terverianum
Nucleocyclas nucleus
Parasphaerium nitidum
Sphaerium corneum (harilik keraskarp ehk sile keraskarp)
Sphaerium lacustre soo-leraskarp
Sphaerium rivicola

suguk. Tellinidae  (lamekarplased)
Macoma balthica (balti lamekarp)

suguk. Unionidae  (jõekarplased)
Anodonta anatina  (harilik järvekarp)
Anodonta cygnea (suur järvekarp) 
Pseudanodonta complanata  (ebajärvekarp ehk õhuke järvekarp)
Unio crassus  (paks jõekarp)
Unio pictorum  (piklik jõekarp)
Unio tumidus (kiiljas jõekarp)

Vaata ka
Eesti loomastik
Eesti elustik

Kirjandus
Piret Kiristaja, Annelie Ehlvest, Liina Remm 2014. Eesti kojaga maismaatigude määraja. Tartu: MTÜ Loodusajakiri. 

 
Malakoloogia
Cathal Ó Searcaigh

Cathal Ó Searcaigh (sündinud 12. juulil 1956 Gort an Choirces Donegali krahvkonnas) on iiri proosakirjanik, luuletaja ja näitekirjanik, kes kirjutab iiri keeles. 

Ta on avaldanud mitmeid luulekogusid, teiste seas "Homecoming/An Bealach 'na Bhaile" (1993), "Na Buachaillí Bána" (1995), Ag Tnúth leis an tSolas (2001). Ta on kirjutanud näidendid "Mairimid leis na Mistéirí", "Tá an Tóin ag Titim as an tSaol" ja "Oíche Dhrochghealaí".

Tema esimene proosateos "Seal i Neipeal", milles ta kirjeldab oma kogemusi Nepalis, avaldati 2004.

Ta on Aosdána liige. Tema loomingut on tõlgitud 10 keelde.

Andres Ehin süüdistas teda oma luuletuse plagieerimises.

Välislingid 

Cathal Ó Searcaigh irishwriters-online lehel
Andres Ehin: Iiri luuletaja plagieerib Andres Ehinit, Sirp 17.04.2009 
Ehin süüdistab iirlast oma luuletuse varguses

Iiri kirjanikud 
Iiri luuletajad
Sündinud 1956
Iirikeelne kirjandus

Iirikeelne kirjandus on iiri keeles kirjutatud ilukirjandus.

Iirlastel on üks vanematest rahvakeelsetest kirjandustest Euroopas (kreeka- ja ladinakeelse järel).

Enne kristluse saabumist viiendal sajandil kasutati raidkirjade jaoks lihtsat kirjasüsteemi ogamit. Ladina keele jõudmisel Iirimaale mugandati ladina tähestik iiri keelele ning tekkis väikesearvuline kirjaoskajate inimeste klass, kelle seas oli nii vaimulikke kui ilmikuid.

Varaseimad kirjandusteosed olid lüürilised luuletused ja iidsete proosajutustuste versioonid. 6. sajandi luule illustreeris religioosset usku või kirjeldas ümbritsevat loodust. Iiri saagad kirjutati proosas. Tolle aja teosed on keeleliselt arhailised ning sellisena heidavad valgust eelkristlikule Iirimaale.

Iirikeelseid kirjanikke
Cathal Ó Searcaigh
Muiris Ó Súilleabháin
Peig Sayers
Peadar Ua Laoghaire

Vaata ka
Iiri kirjandus

Kirjandus keeleti
Harilik tõlkjas

Harilik tõlkjas ehk Rakvere raibe (Bunias orientalis) on ristõieliste sugukonda kuuluv kaheaastane, vahel mitmeaastane rohttaim.

Levila ja kasvukoht
Tõlkjas pärineb Ees-Aasiast, kus kasvab poolkõrbetes ja steppides. Tänapäeval on tõlkjas levinud peaaegu kogu Euroopas.

Harilik tõlkjas on Eestis tavaline umbrohi. Sagedamini leidub teda Põhja-Eestis. 

Ta kasvab valgusküllastes paikades, eriti jäätmaadel, põldudel ja teeäärtel.

Kirjeldus
Ta on 25–120 cm kõrge. Peajuur ulatub kuni 1,5 m sügavusele. Peajuure vigastamise korral muutub taim mitmepealiseks ja võtab põõsa kuju. Õied moodustavad pöörise. Õielehed on kollased, 5–8 mm pikad. Vili on 7–17 mm pikkune kupar, milles on üks-kaks 5–15 mm pikkust tiibadeta seemet.

Paljunemine
Tõlkjas on putuktolmleja, esineb ka isetolmlemist. Õitseb maist augustini. Paljuneb hästi ka vegetatiivselt, seetõttu on temast keeruline vabaneda.

Kasutamine
Noori, alla aasta vanuseid tõlkjaid võib korjata ja neist salatit teha, samuti keeta ja supi sisse panna. Teisel eluaastal on taimed juba puitunud.

Tõlkjas on hea meetaim. Kui ta õitseb, siis ta lõhnab magusalt.

Ajalugu
17. sajandil jõudis ta üle Kaukasuse Euroopasse. Tõlkjas levis koos Vene sõjaväega, sest esines lisandina hobusesöödas. Näiteks Pariisi ümbrusse jõudis ta 1812, Eestisse koos kasakatega Krimmi sõja ajal 1853–1856. Kõigepealt levis ta Rakvere ümbruses, millest ka tema rahvapärane nimetus. 

1939. aastal antud määruse kohaselt kuulus tõlkjas Eestis hävitamisele.

Viited

Välislingid 
 

Harilikust tõlkjast Eesti Loodusmuuseumi veebilehel (arhiveeritult)

Ristõielised
Eesti kapsalaadsed
Hendrik Selja

Hendrik Selja (kuni 1937 Heinrich Steinhaus, 1. august 1903 Porkuni vald, Virumaa – 2. september 1990 Tartu) oli eesti agronoom.

Ta õppis Tartu Ülikoolis 1925–1926 matemaatikat, 1926–1930 (lõpetas 1935) agronoomiat ja 1935 õigusteadust. Põhjala vilistlane.

Oli Põllutöökoja rohumaade eriteadlane.

Eesti agronoomid
Agronoomide Koja liikmed
Põllutöökoja ametiisikud
Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna vilistlased
EÜS Põhjala liikmed
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1903
Surnud 1990
Elfriede Ridala

Elfriede Ridala (kuni 1930 Elfriede Kalamees, 1930–1932 Elfriede Grünthal, 11. detsember 1903 Kuremaa vald (Palamuse kihelkond), Tartumaa – 5. september 1974 Tartu) oli eesti loomaarst.

Ta õppis 1924–1929 (lõpetas) Tartu Ülikoolis loomaarstiteadust, dr. med. vet. 1935 (Hügieenilisi uurimusi Tartu müügipiima kohta).

Isiklikku 
Oli abielus Vassil Ridalaga.

Viited

Kirjandus 
Kas naine sobib loomaarstiks? Uus Eesti, 6. oktoober 1938, nr 274, lk 7.
Teadus Eesti põllumajanduse arenguloos. II osa (1918–1940) Tartu 2003. Lk 181

Eesti loomaarstid
Eesti loomaarstiteadlased
Loomaarstide Koja liikmed
Tartu Ülikooli loomaarstiteaduskonna professorid
Tartu Ülikooli loomaarstiteaduskonna vilistlased
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1903
Surnud 1974
Estcoy-7

Estcoy-7 oli Eesti jalaväekompanii, mis osales NATO juhitud sõjalisel operatsioonil Afganistanis  november - mai  2008.

Estcoy-7 ülem oli major Raigo Paimla.

Vaata ka
Eesti NATO sõjalistes operatsioonides
Scoutspataljon
 Estcoy-E
 Estcoy-8

Ajakirjandus
Briti peaminister tänas Eesti kaitseväelasi Helmandis - Postimees, 27. aprill 2009.

Viited

Välislingid
Eesti jalaväekompanii Afganistanis viis läbi eduka julgestusoperatsiooni - Postimees 3. aprill 2009.

Estcoy
Afganistani sõda (2001–)
Raigo Paimla

Raigo Paimla (sündinud 11. novembril 1978) on Eesti sõjaväelane (major).

Ta on Kalevi jalaväepataljoni staabiülem. Ta on olnud õppejõud Kõrgemas Sõjakoolis.

2004. aastal lõpetas ta KVÜÕA Kõrgema Sõjakooli põhikursuse. 2007. aastal kaitses ta magistritöö "Jalaväetaktika terminite ühtlustamine".

Teenistuskäik 
Ta oli Estcoy-7 ülem Afganistanis.

2004. aasta veebruaris sai ta leitnandi auastme. 2007. aasta veebruaris sai ta kapteni auastme. 2010. aasta veebruaris sai ta majori auastme.

Viited 

Eesti sõjaväelased
Sündinud 1978