joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Jäähoki Meistrite Liiga

Jäähoki Meistrite Liiga (Champions Hockey League) on Euroopa parimate jäähokiklubide rahvusvaheline turniir (Meistrite Liigast ei võta küll osa KHL-i klubid).

Esimene hooaeg toimus 2014–15, millest võttis osa 44 klubi 11 liigast. Meistrite Liiga eelkäija oli European Trophy.

Alates hooajast 2017–18 saab Meistrite Liigas osaleda 32 klubi. Esimesel hooajal võitis Meistrite Liiga Rootsi klubi Luleå HF. Pärast seda on neljal korral võitnud Rootsi klubi Frölunda HC ning ühel korral Soome klubi JYP ja Rootsi klubi Rögle BK.

Koroonapandeemia tõttu jäi Meistrite Liiga hooaeg 2020–21 ära.

Klubid hooajal 2021–22 
Hooajal 2021–22 osalesid Meistrite Liigas järgmised klubid:

 Frölunda HC
 Växjö Lakers
 Rögle BK
 Leksands IF
 Skellefteå AIK
 EV Zug
 HC Lugano
 HC Fribourg-Gottéron

 Lausanne HC
 ZSC Lions
 Eisbären Berlin
 Red Bull München
 Adler Mannheim
 Fischtown Pinguins
 Lukko
 HIFK

 TPS
 Tappara
 Oceláři Třinec
 HC Sparta Praha
 BK Mladá Boleslav
 Red Bull Salzburg
 EC KAC
 HC Bolzano

 SønderjyskE Ishockey
 ARungsted Ishockey
 HK Donbass
 Bratislava Slovan
 Dragons de Rouen
 Frisk Asker Ishockey
 JKH GKS Jastrzębie
 Cardiff Devils

Hooajad

Resultatiivsemad mängijad

Väärtuslikumad mängijad 
 2014–15:  Mathis Olimb (Frölunda HC)
 2015–16:  Ryan Lasch (Frölunda)
 2016–17:  Joel Lundqvist (Frölunda)
 2017–18:  Šimon Hrubec (Oceláři Třinec)
 2018–19:  Trevor Parkes (Red Bull München)
 2019–20:  Ryan Lasch (Frölunda)
 2021–22:  Frederik Tiffels (Red Bull München)

Viited

Välislingid 
 Ametlik koduleht

Jäähokivõistlused
Świętopełk I (Pommeri)

Świętopełk I (ka Swantopolk I; u 1080 – enne 1148), mõnikord "Świętopełk Nakłost" (poola: Świętopełk Nakielski), et eristada teda teistest sama nimega valitsejatest, oli üks esimesi teadaolevaid Pommeri hertsogeid; aastatel 1109/13–1121 valitses ta Pomereelia üle.

Tavaliselt arvatakse, et ta oli Świętobór I (Swantibor) poeg, kuigi teised ajaloolased teevad temast Świętobóri (samuti kolmanda Pommeri hertsogi, Dumari) venna ja Siemomysł I poja.

Teda mainitakse Gallus Anonymuse kroonikas. 16. sajandi Pommeri kroonik Thomas Kantzow väidab samuti, et Świętopełk oli üks Świętobóri noorematest poegadest, kes valitses Taga-Pommerit pärast isa kukutamist. Preisi ajaloolane Ludwig Giesebrecht, kes andis hertsogi sünni ja surma ligikaudse aja, pidas teda Pomereelia dünastia algatajaks ja väitis, et Świętopełk ja tema isa Świętobór olid Piastide dünastia sugulased abielu kaudu. Ka teised ajaloolased on esitanud hüpoteesi, et Świętopełk ja Świętobór olid seotud, vere või abielu kaudu, Poola Piastide dünastiaga, või et nad teenisid neid vojevoodidena Gdańskis (Danzig). Siiski vaidlustab Edward Rymar teesi, et Świętopełk oli Swantibori poeg, tuginedes asjaolule, et Gallus Anonymus oleks seda fakti kindlasti maininud, kuid kroonik kirjeldas Świętopełki pigem "teatava pomoraanina", kellele Poola valitseja andis kontrolli Poola maade üle.

Koos oma isaga aeti ta kõige tõenäolisemalt 1106. aasta paiku konkurentide poolt Pommerist välja. Pärast seda, kui Bolesław III Krzywousty alistas Nakło lahingus Pommeri hertsogid (kelle väe suurus oli Gallus Anonymuse sõnul 30 000), andis ta Świętopełkile Nakło ja teised gardid (slaavi asulad) Noteći jõe ääres lääniks.

Pärast seda, kui Świętopełk üritas 1112. aastal teostada välispoliitikat ilma Poola valitseja nõusolekuta, tungis Krzywousty tema maadele. Pärast Nakło kolmekuulist piiramist (Galluse sõnul 29. septembrist 25. detsembrini) sundis ta Świętopełki alistuma. Świętopełk pidi maksma andamit Poola hertsogile ja andma oma poja (nimi teadmata) pantvangiks. 1113. aastal mässas Świętopełk taas Poola võimu vastu ja Bolesław tungis taas kallale, võttes Wyszogródi ja Nakło.

Tema hilisemast elust on vähe teada. 1119. aastal alistas Krzywousty kaks nimetut Pommeri hertsogit, võttes ühe vangi ja pagendades teise. On võimalik, et üks neist oli Świętopełk.

Jan Długoszi ja Kantzowi hilisemate kroonikate järgi suri 1121. aastal hertsog "Odrzanski" ('Odra') nimega Świętopełk. Mõned ajaloolased on seda tõlgendanud samaks Świętopełkiks, Świętobóri pojaks. Teised leiavad aga, et "Odrzanski" Świętopełk on olnud teine inimene, kessinite (Kicyni) hertsog, kelle maadele tungis 1121. aastal sakside vürst Lothar von Supplinburg.

Świętopełkil oli mitu poega, kellest üks oli Bolesław Krzywousty õukonnas pantvangis. On võimalik, et see nimetu poeg oli Samboriidide dünastia asutaja Sobiesław I isa.

Vaata ka 

 Pommeri hertsogkonnad ja hertsogid
Wartislaw I

Wartislaw I (Warcisław I) (u 1091 – 9. august 1135) oli esimene ajalooline Pommeri hertsogkonna valitseja ja Greifide dünastia asutaja.

Enamik teavet tema kohta pärineb Otto von Bambergi elu käsitlevatest kirjutistest. Ta oli slaavi päritolu, sündinud tõenäoliselt 12. sajandi vahetuse paiku. Nooruses oli ta arvatavasti "krüptokristlane" (pärast ristimist sakside juures vangis olles), sest ta soovis varjata oma uut religiooni veel paganlike alamate eest. 1109. aastal võitis Wartislawi Nakło lahingus Poola hertsog Bolesław III Krzywousty, kelle vasalliks ta millalgi 1120. ja 1123. aasta vahel sai. Ta nõustus maksma andamit Bolesławile, samuti ristima Pommerit. Sel eesmärgil toetas ta koos Bolesławiga Otto von Bamberg edukat Pommeri ristimist. 1124. aastal oli tema residentsiks Kamień Pomorski (Kammin).

Viimati mainib teda kroonikates selgesõnaliselt Saxo Grammaticus, kes kirjeldab Poola-Taani ühisekspeditsiooni Wartislawi vastu aastatel 1129/1130, mis oli suunatud Wolini ja Uznami saartele. Taani kuningas Niels olevat ta vangi võtnud, kuid vabastanud hiljem pärast "Obodriidide kuninga" Knud Lavardi sekkumist.

Otto kroonikate autor ei anna Wartislawi naise nime, ainult et ta oli kristlane. Otto sundis Wartislawi ka tema endised 24 naist ja konkubiini enne oma abiellumist koju saatma. Pommeri kroonik Thomas Kantzow, kes kirjutas peaaegu 400 aastat hiljem, väidab, et Wartislaw abiellus Saksimaa Heilaga. Naine olla surnud 1128. aastal ja järgmisel aastal abiellus hertsog Taani Nielsi või Knud Lavardi tütre Idaga (Kanztow muutis selles osas oma kroonikat järgmistes väljaannetes). Mõlema oletatava naise nimed ja päritolu on aga hilisemad ajaloolased kahtluse alla seadnud. Edward Rymar väidab, et kui Wartislaw oleks tõesti olnud abielus Saksa vürstitütrega, oleksid sellised allikad nagu Otto elu seda fakti kindlasti maininud. Rymar oletab hoopis, et Wartislawi naine oli tõenäoliselt ruteenide Rjurikovitšitest.

Ta sai kaks poega ja tütre: Bogislaw, Kasimir ja Woizlawa, kes abiellus Mecklenburgi Pribislawiga.

Wartislaw mõrvati millalgi 1134. ja 1148. aasta vahel ja tema asemele tuli tema vend Ratibor I. Wartislawi surmapaika Stolpe lähedal praeguses Vorpommern-Greifswaldi kreisis, kus paganad ta väidetavalt tapsid, tähistab kivi nimega Wartislawstein, millel on graveeritud kristlik rist tema misjonitööde mälestuseks.

Vaata ka 

 Pommeri hertsogkonnad ja hertsogid
 Pommeri ajalugu
 Pommeri hertsogkond
 Pommeri dünastia
 Gryfici (Świebodzice)

Greifide dünastia
Keno (jalgpallur)

Marcos da Silva França (tuntud enam kui lihtsalt Keno; sündinud 10. septembril 1989 Salvadoris) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründajana Brasiilia kõrgliiga klubis Atlético Mineiro.

Ta alustas klubikarjääri Sergipe osariigi klubis América Futebol Clube. 2013. aastal mängis ta Bahia osariigi meistrivõistlustel Botafogo Sport Clubis ja Brasiilia tugevuselt kolmanda liiga klubis Águia de Marabá. 2014. aastal mängis Keno Brasiilia esiliigas Paraná ja Santa Cruzi ridades.

2014. aasta detsembris liitus ta Mehhiko kõrgliiga klubiga Cruz Azul. 2015. aasta juunis naasis Keno Brasiiliasse, sõlmides lepingu Brasiilia kõrgliiga klubiga Ponte Preta.

2015. aasta detsembris liitus ta taas Santa Cruziga. 2016. aasta hooaeg oli Keno jaks läbimurdehooaeg, kui ta lõi Santa Cruzi särgis Brasiilia kõrgliigas kümme väravat. 2017. aasta jaanuaris siirdus ta Brasiilia suurklubisse Palmeiras. 2017. aasta hooajal lõi Keno Brasiilia kõrgliigas seitse väravat ja saavutas klubiga Brasiilia kõrgliigas teise koha.

2018. aasta juunis sõlmis ta lepingu Egiptuse kõrgliiga klubiga Pyramids. Ta lõi hooajal 2018–19 Egiptuse kõrgliigas kaheksa väravat. Pyramidsiga saavutas ta Egiptuse kõrgliigas kolmanda koha. 2019. aasta juulis suundus ta Pyramidsist laenule Araabia Ühendemiraatide klubisse Al Jazira.

2020. aasta juunis sõlmis Keno kolmeaastase lepingu Atlético Mineiroga. 2020. aasta septembris tegi ta Brasiilia kõrgliiga kahes mängus järjest, vastavalt  Atlético Goianiense ja Grêmio vastu kübratriki. 26. septembril lõi ta mängus Grêmio vastu  Atlético Mineiro ajaloo 2000. värava Brasiilia kõrgliigas.

Saavutused 
Santa Cruz
Copa do Nordeste: 2016
Campeonato Pernambucano: 2016
Atlético Mineiro
Campeonato Mineiro: 2020

Viited 

Brasiilia jalgpallurid
Cruz Azuli mängijad
Sociedade Esportiva Palmeirase mängijad
Clube Atlético Mineiro mängijad
Sündinud 1989
Bogislaw I (Pommeri)

Bogislaw I (u 1130 – 18. märts 1187), Pommeri dünastia liige, oli Pommeri hertsog 1156. aastast kuni oma surmani. 1181. aastal sai ta keiser Friedrich I Barbarossalt lääniks "Slavinia hertsogkonna".

Elu 

Bogislaw ja tema noorem vend Kasimir olid Pommeri hertsogi, Greifide dünastia esiisa Wartislaw I pojad, tõenäoliselt teisest abielust Taani printsessi Idaga. Olles isa vägivaldse surma ajal alaealised, pidid mõlemad esialgu loovutama valitsemise onu Ratiborile. Pärast hertsog Ratibori surma 1156. aastal valitsesid tema vennapojad Bogislaw ja Kasimir Pommeri hertsogkonda koos.

1164. aastal asusid vennad liitu obodriidide vürsti Pribislawiga ja toetasid tema mässu Saksimaa hertsogi Heinrich Lõvi vastu. Nad said Vercheni lahingus lüüa, kuid säilitasid oma hertsogkonna Heinrichi läänina. Ustavate vasallidena osalesid Bogislaw ja tema vend 1168. aastal liitlasest Taani kuninga Valdemar I juhitud ranide vürstkonna alistamises Rügeni saarel. Kui ei Heinrich ega Pommeri hertsogid Valdemarilt mingit preemiat ei saanud, järgnes pikk konflikt, mille käigus Taani väed korduvalt Greifide valdusi rüüstasid. Rahu tehti 1177. aastal, mille võitis Taani kuningale suure andami maksmine.

Kui Kasimir 1180. aastal tapeti, arvatavasti Demminis Brandenburgi Askania markkrahvi Otto I pealetungivate vägede vastu võideldes, asus Bogislaw Pommeri hertsogkonda üksi valitsema. Järgmisel aastal andis keiser Barbarossa, kes oli oma mässava Welfi rivaali Heinrich Lõvi kukutanud, Bogislawile lääniks Slavinia (Slawia) hertsogkonna. Hertsogkonna territoorium, samuti Bogislawi staatus Saksa-Rooma riigi vürstina jäi ebakindlaks.

Konfliktid Taaniga jätkusid, kui 1184. aastal tegi Bogislaw keisri nimel kampaania Taani Rügeni vürstkonna vastu. Kuid see ebaõnnestus, kui Pommeri laevastik Greifswaldi lahes uputati. Pärast mitut vasturünnakut pidi Bogislaw 1185. aastal alistuma ja oma hertsogkonna Taani kuningas Knud VI-lt lääniks võtma.

Hertsog Bogislaw suri 1187. aastal ja maeti Grobe kloostrisse. Tema järglasteks said tema pojad Bogislaw II (u 1177 – 1220) ja Kasimir II. 1238. aastal kirjutas paavst Gregorius IX Bogislawi kohta duce Cassubie (Gerard Labuda, 2006).

Abielud ja lapsed 

Tema esimene naine oli Walburgis (suri 1177), Taani kuninga Valdemar I ja Sofia Minskist tütar. Tema teine naine oli Anastazja, Suur-Poola hertsogi Mieszko III Stary ja Eudoksja Kiievist tütar. Kokku sai ta 5 last.

Taani Walburgisega:

 Ratibor (1160–1183)
 Wartislaw (1160–1184)

Suur-Poola Anastazjaga:

 Bogislaw (u 1177 – 1220)
 Kasimir (u 1180 – 1219)
 Dobroslawa (enne 1187 – u 1226)

Vaata ka 
 Pommeri hertsogkonnad ja hertsogid
 Pommeri ajalugu
 Pommeri hertsogkond
 Pommeri dünastia

Greifide dünastia
Aju-Dag (laev)

Aju-Dag oli Eesti uurimislaev. See ehitati 1961. aastal Alupka-tüüpi reisilaevana Varnas Bulgaarias. Nime sai laev Krimmis pioneerilaagri Artek naabruses asuva Aju-Dagi mäe järgi. Pikkus 63,5 m, laius 9,3 m, süvis 3,4 m, mahutavus 1002 brt. Üks ta sõsarlaevadest oli Vanemuine.

Alul sõitis see Mustal ja Aasovi merel reisi- ja kaubalaevana. 1976. aastal müüdi laev Eesti NSV Teaduste Akadeemia Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudile, kus seda hakati Ain Aitsami juhtimisel kasutama mereuuringuteks. Aastatel 1977–1978 ehitati laev Le Havre’is ja Kielis lõplikult ümber uurimislaevaks. Aastatel 1976–1984 sooritas Aju-Dag kokku 41 ekspeditsiooni Läänemere füüsikaliste, keemiliste ja bioloogiliste protsesside uurimiseks. Aastal 1984 asendati Aju-Dag moodsama uurimislaevaga Arnold Veimer (hilisem Livonia, Trossö).

Viited 

Venemaa laevad
Eesti uurimislaevad
Jevgen Petruševõtš

Jevgen Petruševõtš (ukraina keeles Євген Омелянович Петрушевич; 3. juuni 1863 Busk – 29. august 1940 Berliin) oli Ukraina poliitik. 

Ukraina poliitikud
Sündinud 1863
Surnud 1940
Jaguar

Jaguar on Briti päritolu luksus- ja sportautode mark, mille peakorter asub Inglismaal Whitleys.

Automargid

Varemalt tegeles autode tootmisega Jaguar Cars, aga 2013. a. algusest vastutab autode tootmise eest Jaguar Land Rover, kes lisaks tegeleb ka Land Roveri maastikuautode tootmisega.

Jaguari margi juured pärinevad aastast 1922, kui sai alguse mootorrataste külgkorve valmistav Swallow Sidecar Company. S. S. Cars Limited omanduses olles otsustati äri laiendada nind asuda autosid tootma koostöös Standard Motor Co-ga ning esialgu oli Jaguar mudeli nimeks. 1945. aastal, kuna tähepaar SS oli teise maailmasõja järel omandanud negatiivse tähenduse, nimetati S. S. Cars ümber ning uueks nimeks sai Jaguar Cars. 

Ford Motor Company ostis koos Jaguariga ka Land Roveri 2000. aastal ning 2008 müüdi mõlemad ettevõtted Tata Motorsile, kes lõi ühisettevõtte Jaguar Land Rover.

2018. aasta märtsis tutvustati Jaguari esimest elektriautot I-Pace, mis oli esimene täiselektriline linnamaastur Euroopa luksusauto tootjalt. 2019. aastal pälvis I-Pace Euroopa aasta auto auhinna.
Arvydas Novikovas

Arvydas Novikovas (sündinud 18. detsembril 1990 Vilniuses) on Leedu jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Türgi kõrgliiga klubis BB Erzurumspor ja Leedu jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Leedu klubis FC Vilnius.

2008. aastal liitus ta Šotimaa kõrgliiga klubiga Heart of Midlothiani. Hooaja 2010–11 teises pooles mängis ta laenul teises Šotimaa kõrgliiga klubis St Johnstone.

2013. aasta juunis liitus ta Saksamaa esiliiga klubiga FC Erzgebirge Aue. 2015. aasta juulis siirdus ta samuti Saksamaa esiliigas mängivasse VfL Bochumi.

Aastatel 2017–2019 mängis ta Poola kõrgliigas Jagiellonia Białystok ja seejärel ühe hooaja Varssavi Legias.

2020. aastal liitus ta Türgi kõrgliigasse tõusnud Erzurumsporiga.

Leedu jalgpallikoondises tegi Novikovas debüüdi 25. mail 2010 mängus Ukraina vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 29. mail 2014 Balti turniiril Soome vastu.

2018. aastal valiti Novikovas Leedu aasta jalgpalluriks.

Leedu jalgpallurid
VfL Bochumi jalgpallurid
Sündinud 1990
Katariina kirik (Tšernigiv)

Katariina kirik (ukraina keeles Катерининська церква) on kirik Tšernigivis.

Ukraina kirikud
Borõssi ja Glibi kirik (Tšernigiv)

Borõssi ja Glibi kirik (ukraina keeles Собор Бориса й Гліба) on 11.–12. sajandist pärinev kirik Tšernihivis.

Ajaloost 
Kirik ehitati Tšernihivi vürsti Davõd Svjatoslavovitši (valitses 1097–1123) käsul. Pärast Batu-khaani juhitud mongolite rüüsteretke 1239. aastal taastati kirik 13. sajandi teisel poolel. Ka 1611. aastal sai ehitis viga Tšernihivi vallutamise ajal Poola-Leedu vägede poolt. Alates 1628. aastast oli kirik kasutusel dominiiklaste ordu kloostrikirikuna, 1649. aastal läks see uuesti õigeusklikele. Kirikule tehti ümberehitusi 1659., 1790., 1805. ja 1857. aastatel, Teises maailmasõjas tekkinud kahjustused parandati aastail 1948–1955.

Arhitektuur 
Borõssi ja Glibi kirik on kompaktne valgeks krohvitud tellisehitis ida-lääne suunalise ristülikukujulise põhiplaaniga. Kiriku ruumiplaan on tüüpiline bütsantsi-vanavene ristkuppelkirik, kuus piilarit jaotavad ehitise siseruumi kolmeks lööviks ja ruumi idaküljest eenduvad kolm poolümarat apsiidi. Läänes asetseb kirikuruumi ees kitsas narteks. Ristkuppelkirikule tüüpiliselt ümbritsevad kuplit perpendikulaarselt silindervõlvid, mille kuju kordavad põhja-, lõuna- ja läänepoolsetel välisseintel poolümarad zakomara'd. Nelitist kroonib ümarate liseenidega liigendatud tambuuril asetsev poolkerakujuline kuppel, mille läbimõõt ühtib tambuuri kõrgusega. 

Kiriku fassaadi liigendavad liseenid ja nendesse integreeritud poolsambad. Kapiteelidel on reljeefset taim- ja põimornamenti, mille vahel on paarikaupa vastamisi kujutatud loomi ja mütoloogilisi olendeid. Ümarkaarsed aknad on kitsad, neid ümbritseb kaheastmeline profileering, fassaadi ja tambuuri ülaosa kaunistavad kaarfriisid.

Ukraina kirikud
Vanavene arhitektuur
Louise Glück

Louise Elisabeth Glück (sündinud 22. aprillil 1943 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide luuletaja ja professor.

Elulugu 
Louise Glück sündis 22. aprillil 1943 New Yorgis ärimehe Daniel Glücki (1905–1985) ja koduperenaise Beatrice Glücki (neiuna Grosby, 1909–2011) perekonnas. Tal oli kaks õde: noorem õde Teresa Glück (1945–2018) ja vanem õde Susana (1941), kes oli surnud enne tema sündi. Glücki ema oli Vene juudi päritolu, tema isapoolsed vanavanemad aga Ungari juudid, kes olid emigreerunud Ameerika Ühendriikidesse veel enne isa sündi. 

Teismeeas sai Glück anorexia nervosa diagnoosi. 1961. aastal lõpetas ta Hewlettis George W. Hewletti keskkooli, kuid tervise tõttu ei saanud ta kõrgkooli astuda ja sai kuni 1968. aastani psühhoanalüütilist ravi, käies samal ajal Sarah Lawrence'i kolledži ja (1963–1965) Columbia ülikooli luuleseminaridel, kus tema õppejõud olid Léonie Adams ja Stanley Kunitz.

Tunnustus
1993 valiti Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia liikmeks
2014 valiti Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks
2020 sai ta Nobeli kirjandusauhinna

Ameerika Ühendriikide luuletajad
Sündinud 1943
Samliku kool

Samliku kool oli kool Pärnu maakonnas Vändra vallas Samliku külas. See tegutses aastatel 1868–1998.

Samliku vallakool asutati 1868. aastal ja samal aastal ehitati ka koolimaja, mis õnnistati 27. oktoobril 1868. Maa ja ehitusmaterjali kinkis Uue-Vändra mõisnik kindralmajor Friedrich von Ditmar. Samliku koolimaja asus Pärnu jõe ääres, mõni kilomeeter Kurgjalt ülesvoolu. Juba koolimaja õnnistamisel rõhutati eriliselt selle kaunist asukohta, nõnda ei saanud sündmusel viibinud ajalehe Eesti Postimees kirjasaatja jätta hüüatamata: "Ja missuke illus koht! Kõrgel jõe kaldal, silleda aasa ärel, kauni kasiku serval!" Vanas Samliku koolimajas toimus õppetöö 1934. aasta kevadeni, siis hoone lammutati ja kõlblik materjal kasutati ära uue koolimaja ehitamisel.

Uue-Vändra vald planeeris Samliku uut koolimaja alates 1928. aastast, mil hakati eraldama raha hoone ehituskapitali. Töid alustati 3. mail ja hoone pühitseti 30. septembril 1934. Osa töid siiski jätkus: katusekorruse internaat ja õpetaja korter ehitati välja 1935. aastal, seinad vooderdati 1936. aastal. Maja loeti täiesti valmis olevaks 1937. aastal, kui said tehtud ka krohvimis- ja värvimistööd, sindelkatus oli Rootsi punaseks värvitud juba hoone õnnistamise ajaks. Samliku kool töötas kuni 1998. aastani, mil see suleti õpilaste vähesuse tõttu. Praegu on hoone kasutusel matkamajana, kus korraldatakse kanuuretki Pärnu jõel.

Nimemuutused 
Samliku kool on olnud:

 Samliku algkool
 Samliku kuueklassiline algkool alates 1930. aastast
 Samliku mittetäielik keskkool alates 1945. aastast
 Samliku seitsmeklassiline kool alates 1949. aastast
 Samliku algkool alates 1959. aastast

Samliku kooli juhid 

 Karl Sahk aastatel 1922–1948
 Sergei Menšikov aastatel 1948–1951
 Helja Rasva aastatel 1951–1989 ja 1991–1993
 Ille Krimm aastatel 1989–1991
 Küllike Reimann aastatel 1993–1995
 Luule Aus aastatel 1995–1998

Praegune tegevus 
Praegu on koolimaja koduks pereettevõttele. Majast mööduval Pärnu jõel korraldatakse veematku kanuude ja kanuuparvedega ning ümberkaudsetes metsades-soodes jalgsimatku. Maja juures on telkimisvõimalus ja saun.

2017. aasta augustis toimus Samliku koolimaja õuel ambient-festival Kukemuru Ambient. Festivalil astusid publiku ette muusikud Eestist, Saksamaalt, Poolast, Ameerikast, Soomest, Suurbritanniast ja Venemaalt.

2019. aasta kevadel ilmus helialbum "Samliku", mille salvestasid Samliku koolimaja endisaegsetes klassiruumides kolm muusikut kolmest paigast: Paul Godwin Põhja-Ameerikast, Miguel Noya Venezuelast ja Robert Jürjendal Eestist.

Viited 

Eesti endised koolid
Alexander Sørloth

Alexander Sørloth (sündinud 5. detsembril 1995 Trondheimis) on Norra jalgpallur, kes mängib ründajana Hispaania kõrgliiga klubis Real Sociedad ja Norra jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Norra klubis Rosenborg, mille koosseis debüteeris ta Norra kõrgliigas 2014. aastal. 2015. aastal mängis ta Rosenborgist laenul Bodø/Glimtis, mille särgis lõi Norra kõrgliigas 2015. aasta hooajal 13 väravat.

2016. aasta alguses liitus ta Hollandi kõrgliiga klubiga FC Groningen. 2017. aasta juunis sõlmis ta lepingu Taani kõrgliiga klubiga Midtjylland. Hooaja 2017–18 esimese 19 mänguga lõi ta Taani kõrgliigas kümme väravat.

2018. aasta jaanuaris siirdus ta umbes 9 miljoni naelsterlingi eest Inglismaa kõrgliiga klubisse Crystal Palace. 16 mänguga ei suutnud ta Inglismaa kõrgliigas ühtegi väravat lüüa. Hooaja 2018–19 teises pooles mängis Sørloth laenul Belgia kõrgliiga klubis Gent, lüües neli väravat. Hooajal 2019–2020 mängis ta laenul Türgi kõrgliiga klubis Trabzonspor. Ta lõi sel hooajal Türgi kõrgliigas 24 väravat, millega oli liiga suurim väravakütt sel hooajal. Ta saavutas Trabzonsporiga sel hooajal Türgi kõrgliigas teise koha. 2020. aasta juulis võitis ta Trabzonsporiga Türgi karikafinaalis Alanyaspori tulemusega 2:0 ja Sørloth lõi selles mängus Trabzonspori teise värava.

2020. aasta septembris sõlmis Sørloth lepingu Saksamaa kõrgliiga klubis RB Leipzig. 2021. aasta augustis suundus ta laenule Real Sociedadi.

Norra jalgpallikoondises tegi Sørloth debüüdi 2016. aastal. Sama aasta 1. juunil lõi ta sõprusmängus Islandi vastu oma esimese koondisevärava.

Tema isa Gøran Sørloth oli samuti jalgpallur ja kuulus aastatel 1985–1994 ka Norra koondisse.

Saavutused 
Trabzonspor
Türgi karikas: 2019–20

Norra jalgpallurid
FC Groningeni mängijad
Crystal Palace FC mängijad
RB Leipzigi mängijad
Real Sociedadi mängijad
Premier League'i mängijad
Bundesliga mängijad
La Liga mängijad
Sündinud 1995
Robin Koch

Robin Koch (sündinud 17. juulil 1996 Kaiserslauternis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib keskkaitsja või kaitsva poolkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Leeds United ja Saksamaa jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Eintracht Trieris. 2015. aastal liitus ta Saksamaa esiliiga klubiga 1. FC Kaiserslautern. Saksamaa esiliigas debüteeris ta hooajal 2016–17.

2017. aasta augustis liitus ta Saksamaa kõrgliiga klubiga SC Freiburg. 13. jaanuaril 2018 lõi ta mängus Eintracht Frankfurti vastu oma esimese värava Saksamaa kõrgliigas.

2020. aasta augustis sõlmis Koch nelja-aastase lepingu Leeds Unitediga. Üleminekusumma oli umbes 13 miljonit naelsterlingit.

2019. aastal võitis Koch Saksamaa kuni 21-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistrivõistlustel hõbemedali. Saksamaa jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 9. oktoobril 2019 sõprusmängus Argentina vastu.

Tema isa Harry Koch on endine jalgpallur.

Viited 

Saksamaa jalgpallurid
1. FC Kaiserslauterni jalgpallurid
SC Freiburgi mängijad
Leeds United FC jalgpallurid
Bundesliga mängijad
Premier League'i mängijad
Sündinud 1996
Gerttu Blank

Gerttu Blank (sündinud 11. detsembril 1993) on meediasuhete ekspert, kes on töötanud nii avalikus kui ka kolmandas sektoris. Aastatel 2019-2022 ta töötas erinevate ministrite kommunikatsiooninõunikuna.

Haridus 
Ta on lõpetanud Tallinna Ühisgümnaasiumi. Bakalaureusekraadi (BA) sai Tallinna Ülikoolis psühholoogia erialal. 2017. aastal asus ta magistri tasemel õppima kommunikatsioonijuhtimist Tartu Ülikoolis. 2020. aastal astus ta Tallinna Ülikooli, et omandada magistrikraad politoloogias.

Töö 
Aastatel 2014–2017 töötas Blank erinevates vabaühendustes, peamiselt projektijuhina või kommunikatsiooniga seotud ametikohtadel. Ta on korraldanud nii Tallinna Tudengipäevasid kui ka juhtinud Tallinna Üliõpilaskondande Ümarlauda. 

Aastatel 2017–2019 töötas ta avalike suhete nõunikuna Pirita Linnaosa Valitsuses. Alates 2019. aastas maikuust on ta töötanud ministri nõunikuna nõustades nii riigihalduse ministrit (Jaak Aab), haridus-ja teadusministrit (Jaak Aab ja Mailis Reps), majandus- ja taristuministrit (Taavi Aas) ning välisministrit (Eva-Maria Liimets). 

2022. aasta augustikuus asus tööle Häirekeskusesse kommunikatsiooniosakonda.

Poliitiline tegevus 
2017. aastal astus ta Eesti Keskerakonda ja Eesti Keskerakonna Noortekogusse. Noortekogus ta asus tööle pressisekretärina. 2018. aastal kuulus ta noortekogu juhatusse ning 2019–2022 oli noortekogu peasekretär. 2022. aasta oktoobris ta astus välja nii erakonnas kui ka erakonna noortekogust. 

Oma sõnavõttudes seisab ta LGBT+ õiguste, jätkusuutliku kliimapoliitika, vaimse tervise ja loomade õiguste eest.

Viited

Publikatsioonid 

 Kõrgharidus ei tohi olla eliidi lõbu ega algus võlaorjusele, Postimees, 9. oktoober 2020
 Vabaerakonna plakatikampaania kui poliitkultuuri häving , ERR 2. aprill 2018

Eesti poliitikud
Eesti riigiametnikud
Sündinud 1993
Nõukogude-Ukraina sõda

Nõukogude-Ukraina sõda (ukraina keeles Радянсько-українська війна) oli sõjaline konflikt Ukraina Rahvavabariigi ja Nõukogude Venemaa vahel aastatel 1917–1921.

Algus 
20. novembril 1917 andis Ukraina Keskraada välja kolmanda universaali, millega kuulutas 20. novembril 1917 välja Ukraina Rahvavabariigi (URV), mis pidi jääma tulevikus tekkiva demokraatliku Venemaa koosseisu. 12. detsembril 1917 korraldasid bolševikud Kiievis mässu, kuid keskraadale ustavad väeüksused võtsid neilt ära relvad ning saatsid Ukrainast välja. 24.-25. detsembril 1917 Harkivis toimunud I Üleukrainalisel Nõukogude Kongressil kuulutasid bolševikud URV-s välja nõukogude võimu, millega algas Nõukogude-Ukraina sõda. 26. detsembril 1917 langetas URV otsuse moodustada Ukraina rahvavabariigi armee ja mehitada see vabatahtlikkuse alusel.

Lahingud 
 29. jaanuar 1918 – Krutõ lahing
 1.–6. juuni 1919 – Kamjanets-Podilskõi lahing

Sõja lõpp 
Poola ja Nõukogude Venemaa sõjategevus lõppes 1920. aasta oktoobris sõlmitud Riia vaherahuga. Poola ja Nõukogude Venemaa sõlmisid 1921. aasta märtsis Riia rahulepingu. Ukraina ala jagati nii, et Poola sai endise Austria Galiitsia ja osa varem Venemaale kuulunud Ukraina alast. Petljurale lojaalsed üksused võitlesid Ukraina alal ka pärast vaherahu sõlmimist, kuid taandusid 1920. aasta novembris Poola territooriumile. 1921. aasta novembris tungisid ukrainlaste üksused Poola aladelt Nõukogude Ukraina alale, kuid rünnak ebaõnnestus.

Viited

Välislingid 
Проскурівський прорив, що врятував УНР та її армію (2020) 

 20. sajand Ukrainas
Ukraina sõjandus
Venemaa sõjandus
Ernst von Manteuffel (1844–1922)

Ernst Gotthard von Mannteuffell (21. oktoober 1844 – 30. august 1922) oli Eesti mõisnik.

Elulugu 
Ta sündis 21. oktoobril 1844 Pariisis Ernst Gotthardi (I) ja Mathilde Johanna esiklapsena ning jäigi krahvipaari ainukeseks pojaks.

Ta jätkas isaga koos alustatud Jõgeva raudteejaama ümbruse väljaehitamist ning tegi plaane pikapeale see koht linnaks kujundada. Ka isaga koos alustatud Puurmani uhke härrastemaja sai tema poolt viimase lihvi ning Puurmani lossist sai Ernst Gotthardi pere elukoht. Tartus raekoja kõrval olevat pere linnaelamut lasi krahv põhjalikult kaasajastada ning Tallinnas Toompeal toomkiriku ja rüütelkonnahoone kõrval olevat hiigelhoone üürikorteriteks ümber ehitada.

Ernst Gotthard (II) von Mannteuffell oli 1910. aastal asutatud Balti Auto- ja Aeroklubi üks aktiivsetest asutajatest ning nii Peterburi-Narva-Tallinn-Tartu-Riia keisriralli, aga eelkõige üle-euroopalise III Viktoria ralli üks organiseerijatest.

Ernst Gotthard oli abielus Marie Dorothea von Weissiga (1847–1938). Krahvipaaril oli 5 last, nendest 3 tütart, kellest Anna Mathilde (1870–1954) oli abielus Raadi mõisa viimase omaniku Reinhold Karl von Liphartiga (1864–1940). Krahvipaari vanem poeg Ernst Andreas von Mannteuffell sündis 15. novembril 1873 Tartus ja suri 16. märtsil 1953 Iirimaal Varjupaiga pagulaskodus. Noorem poeg Arved Viktor Clemens von Mannteuffell sündis 9. oktoobril 1873 Tartus ja suri 23. juunil 1930 Pariisis.

Eesti Vabariigi loomise järel elas krahvipere riigi kodakondsetena Eestis. Krahvilt riigistati 19 mõisa, st 8 rüütlimõisa (Jõgeva, Jõe, Halliku, Härjanurme, Kudina, Puurmani, Ranna, Saare), 2 rüütlimõisa kõrvalmõisa (Pakaste ja Vana-Saare) ja 9 karjamõisa (Ellakvere, Mäkaste, Kati, Nava, Rahivere, Randala, Rukkiaia, Rüütli ja Kose). Oma Tartu maja müüs krahv riigi poolt kehtestatud hinnaga kohalikule omavalitsusele.

Krahv Ernst Gotthard von Mannteuffell suri kuu aega pärast mõisate võõrandamisdokumentidele allkirjastamist 30. augustil 1922 pere Brannenburgi suvilas. Pojad tõid urni isa tuhaga Saare mõisa kalmistule.

Kirjandus
 Marika Jürgenson "Saare mõisa Mannteuffellid" (239 lk), Menu Meedia, 2019.

Manteuffelid
Sündinud 1844
Surnud 1922
Korycin

Korycin on küla Poolas Podlaasia vojevoodkonnas Sokółka maakonnas, Korycini valla halduskeskus. Korycin asub Sokółkast 27 km lääneloodes ja Białystokist 35 km põhjas.

Korycin sai linnaõigused 1671. aastal. Korycin kaotas linnaõigused 1897. aastal.

Viited

Podlaasia vojevoodkonna külad
Iga Świątek

Iga Natalia Świątek [i'ga sfjo'ntek], IPA [ˈiɡa naˈtalʲja ˈɕfʲjɔ̃ntɛk] (sündinud 31. mail 2001 Varssavis) on Poola tennisist. Ta võitis 19-aastaselt 2020. aasta Prantsusmaa lahtised tennise meistrivõistlused. 2022. aastal võitis ta enda karjääri teise suure slämmi tiitli jälle Prantsusmaal. Alates 4. aprillist 2022 on ta WTA edetabeli esinumber. Ta on võitnud üksikmängus 8 WTA turniiri.

Saavutused juuniorina
Juunioride hulgas on ta suure slämmi turniiridest võitnud 2018. aastal Wimbledoni turniiri üksikmängus ja 2018. aastal Prantsusmaa lahtised meistrivõistlused tüdrukute paarismängus Caty McNallyga.

2017. aastal oli ta Austraalia lahtistel meistrivõistlustel koos Maja Chwalińskaga juunioride paarismängu finalist ja 2018. aastal koos Kaja Juvaniga noorte suveolümpiamängude kuldmedalist tüdrukute paarismängus.

Saavutused WTA Touril
Tema suureks tähelennuks kujunesid 2020. aasta Prantsusmaa lahtised meistrivõistlused, kus ta vaid 19-aastaselt võitis neljandas ringis WTA edetabeli teisel kohal asuvat Simona Halepit 2:0 (6:1, 6:2) ja oli finaalis üle WTA edetabeli neljandal kohal olevast Sofia Keninist 2:0 (6:4, 6:1). Świątek ei kaotanud turniiril ühtegi setti. 

Ta on esimene Poola tennisist, kes on võitnud WTA suure slämmi turniiri. Enne Prantsusmaa lahtisi meistrivõistlusi asus ta maailma edetabelis 54. kohal, tänu võidule tõusis ta WTA edetabelis 17. kohale. See oli ka tema esimene WTA-taseme turniirivõit. 2021. aastal võitis ta veel 2 WTA turniiri (Adelaide International ja Italian Open).

Świątek on võitnud üksikmängus seitse ITF-i turniiri.

2021. aastal pääses ta esimest korda WTA aastalõputurniirile. Ta kaotas 6:2, 2:6, 5:7 Arõna Sabalenkale, 2:6, 4:6 María Sákkarile ja võitis 7:5, 6:4 Paula Badosat ning oma alagrupist poolfinaali ei pääsenud.

Isiklikku
Tema isa Tomasz Świątek oli sõudja, olümpialane 1988. aastal Seoulis.

Välislingid 
Iga Świątek WTA kodulehel

Poola tennisistid
Sündinud 2001
Lembit Uustulnd

Lembit Uustulnd (sündinud 25. juulil 1952) on eesti kirjanik ja laevakapten.

Ta töötab kaptenina Paldiski-Kapellskäri liinil sõitval laeval Regal Star.

Tema esikromaan "Kiikhobune Antverpenis" pälvis romaanivõistlusel II auhinna ja on tõlgitud läti keelde.

Teosed

Romaanid 
"Kiikhobune Antverpenist" (1999)
"Süvameri" (2001)
"Reis võlgu" (2004)
"Ruutuemanda sündroom" (2007)
"Avameri. Kapten" (2018)
"Avameri. Kalamehe mõrsja" (2019)
"Avameri. Naerukajaka nutt" (2020)

Lühiproosa 
"Aastavahetus Casablancas" (1998)
"Jõuluämber" (2002)
"Merejutud" (2009)

Lastekirjandus 
"Ta ujub siiski..." (2011)

Biograafiad 
"Kapten Kollo" (2010)
"Kapten Toivo Ninnase üheksa lainet" (2012)

Tunnustus
2021 Valgetähe V klassi teenetemärk

Isiklikku 
Ta on kirjanik Albert Uustulndi ja Viktor Kingissepa nimelise Kingissepa Keskkooli direktori Pauline Kremmi poeg.

Viited 

Eesti kirjanikud
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1953
Ukraina kaitsjate päev

Ukraina kaitsjate päev (ukraina keeles День захисників і захисниць України) on alates 2021. aastast Ukrainas 14. oktoobril tähistatav püha.

Tähtsus 
14. oktoobril tähistavad õigeusklikud ühtlasi Jumalasünnitaja kaitsmise püha.

Galerii

Viited

Välislingid 
 14 жовтня - День захисників та захисниць України - Ukraina Rahvusliku Mälu Instituut, 14.10.2021

Tähtpäevad
Matthias Zimmer

Matthias Zimmer (sündinud 3. mail 1961 Marburgis) on saksa politoloog, ajakirjanik ja poliitik (CDU). Ta on Bundestagi liige alates 2009. aastast.

Pärast keskkooli lõpetamist Traben-Trarbachsis (1980) õppis Matthias Zimmer politoloogiat, kaasaegset ajalugu ja rahvusvahelist õigust Trieris, Pennsylvania Indiana ülikoolis ja Müncheni LMU-s. Ta on olnud alates kristliku üliõpilaskorporatsioon Münchener Wingolf liige.

2013. aastal nimetati ta Kölni ülikooli audoktoriks.

Väljaanded (valik) 
 Das gesamte deutsche Volk bleibt aufgefordert … Die Deutschlandpolitik der Bundesrepublik 1949-1990. Melle 1991
 Nationales Interesse und Staatsräson. Zur Deutschlandpolitik der Regierung Kohl 1982–1989. Paderborn 1992
 als Hrsg. mit Angelika Sauer: A Chorus of Different Voices. German-Canadian Identities. New York 1998
 Moderne, Staat und Internationale Politik. Wiesbaden 2008
 Am Rande der Politik. Frankfurt am Main 2016
 Person und Ordnung. Einführung in die Soziale Marktwirtschaft. Freiburg 2020

Viited

Välislingid 
 matthias-zimmer.de Matthias Zimmeri ametlik veebisait
 Matthias Zimmer. Kölni ülikool

Saksamaa inimesed
Politoloogid
Wingolfi liikmed
Sündinud 1961
Rita Ray

Rita Ray (pärisnimi Kristi Raias; sündinud 26. augustil 1996) on eesti laulja ja laulukirjutaja. Ta esitab peamiselt sinisilmset soul-muusikat, mõjutustega r&b'st ja discost. Rita Ray bändi koosseisu kuuluvad lisaks Artis Boriss (klahvpillid), Kristen Kütner (kitarr), Jasper Alamaa (basskitarr) ja Ott Adamson (trummid).

Rita Ray on tegelenud muusikaga noorest saati, lauldes kooris ning õppides Põlva Muusikakoolis klaverit ja pop-džässlaulu. Ta on lõpetanud Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli pop-džässlaulu erialal ning õpib Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias džässlaulu erialal.

Novembris 2019 ilmus plaadifirma Funk Embassy Records alt Rita Ray debüütalbum "Old Love Will Rust". Album ilmus nii digitaalselt, CD kui ka vinüüli kujul. Albumi salvestas ja produtseeris Solid Gold Sound, eesotsas Martin Laksberg. Eesti laulukirjutaja ja muusik Vaiko Eplik on nimetanud albumit parimaks Eesti souli albumiks. "Old Love Will Rust" teenis 2020 Eesti Muusikaauhindadel neli nominatsiooni: Aasta Album, Aasta Naisartist, Aasta Debüütalbum ja Aasta Popartist. Albumilt pärinev singel "Disco Stu" on leidnud toetust ning eetriaega BBC 2 kanali The Craig Charles House Party saates.

Rita Ray on esinenud festivalidel nagu Tallinn Music Week ning Jazzkaar.

Diskograafia

Albumid 
"Old Love Will Rust" (2019)

Viited

Välislingid 
Rita Ray Bandcampis 
Rita Ray Facebookis 
Rita Ray Instagramis
Rita Ray Youtube'is 
"Little Girl" live ERRis 
Kes on artistinime Rita Ray taha peituv noor lauljatar, Vikerraadio, 11.12.2019 

Eesti lauljad
Sündinud 1996
Kramsk

Kramsk on küla Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Konini maakonnas, Kramski valla halduskeskus. Kramsk asub Koninist 13 km idakirdes.

Kramsk sai linnaõigused 1440. aastal, kuid kaotas need enne 1550. aastat.

Suur-Poola vojevoodkonna külad
Aleksandar Trajkovski

Aleksandar Trajkovski (makedoonia keeles Александар Трајковски; sündinud 5. septembril 1992 Skopjes) on Põhja-Makedoonia jalgpallur, kes mängib ründajana Taani kõrgliiga klubis AaB ja Põhja-Makedoonia jalgpallikoondises. Ta võib mängida ka äärepoolkaitsja või ründava poolkaitsja positsioonil.

Ta alustas klubikarjääri Põhja-Makedoonia klubis FK Cementarnica 55. 2010. aastal liitus ta Horvaatia kõrgliiga klubiga Zaprešići NK Inter. Aasta hiljem liitus ta Belgia kõrgliiga klubiga Zulte Waregem, mille ridadesse kuulus ta kuni 2015. aastal. Hooajal 2013–14 mängis ta Zulte Waregemist laenul teises Belgia kõrgliiga klubis, Mechelen.

Aastatel 2015–2019 mängis Trajkovski Itaalia klubis Palermo. Kahel esimesel hooajal mängis ta klubiga Itaalia kõrgliigas.

2019. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Hispaania kõrgliigasse kuuluva Mallorcaga. 2021. aasta augustis läks ta laenule Taani kõrgliiga klubisse AaB.

Põhja-Makedoonia jalgpallikoondises debüteeris Trajkovski 2011. aasta augustis sõprusmängus Aserbaidžaani vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 14. augustil 2013 sõprusmängus Bulgaaria vastu. Ta kuulus Põhja-Makedoonia koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Põhja-Makedoonia jalgpallurid 
US Palermo mängijad
RCD Mallorca jalgpallurid
Serie A mängijad
La Liga mängijad
Sündinud 1992
Bornhövedi lahing (1227)

(Teine) Bornhövedi lahing toimus 22. juulil 1227 Bornhövedi lähedal Holsteinis. Schauenburgi ja Holsteini krahv Adolf IV — juhtides armeed, mis koosnes Lübecki ja Hamburgi linnade vägedest, umbes 1000 ditmaršlasest ning Holsteini ja erinevate Põhja-Saksa aadlike ühendvägedest — võitis Taani kuningat Valdemar II ja Welf Otto Last.

Taust 

Valdemar ja tema eelkäija kuningas Knud VI olid eelnevalt vallutanud Holsteini, Mecklenburgi, Hamburgi, Lübecki (1202), Ratzeburgi ja Pommeri ranniku, sealhulgas Rügeni saare.

Lahing 

Võitlust hoiti mõlemal poolel väga kindlalt ja see jätkus ebatavaliselt kaua ning tapatalgud olid nii suured, et väidetavalt olid selle võitlejad võidelnud põlvini veres. Taani kuningas jäi ühest silmast ilma ja tema all tapeti mitu hobust, kuid tema väed ja nende liitlased võitlesid nii vapralt, et võit oleks olnud nende, kui vaid sakside etnilise rühma Dithmarscheni kontingent poleks deserteerunud. Lahingu kõige kriitilisemal hetkel läksid need väed vaenlase poole üle ja taanlased olid kohustatud järele andma. Järgnenud segaduses võeti Otto Laps ja Ribe piiskop vangi. Otto saadeti Mecklenburgi isandkonna pealinna Rostocki, kus ta suleti kindlusesse. Kuid Taani kuningas, kes lahinguväljalt põgenes, tegeles selle katastroofi parandamisega, moodustades uue armee, millega ta vaenlast vaos hoidis.

Tulemused 

Lahingu tagajärjel viidi Taani piir Saksa-Rooma riigiga Elbe jõest taas põhja poole Eideri jõeni, Schleswigi hertsogkonna lõunapiirini. See piir jäi jõusse 1806. aastani. Võidukas Adolf IV taastas Holsteini krahvkonna ja tema kaasvõitleja Saksi hertsog Albrecht I kinnitas end taas Schauenburgi ja Holsteini krahvide lääniisandana Welfide nõude vastu. Dithmarschen tõrjus Taani ülemvõimu ja naasis Bremeni peapiiskopkonna väga lõdva ülemvõimu alla, sillutades teed selle talurahva vabariigi de facto autonoomiale aastani 1559. Rügeni vürstkond oli ainus valdus Saksa-Rooma riigis, mis jäi pärast lahingut Valdemarile.
Siguļi

Siguļi on küla (vidējciems) Lätis Ādaži piirkonnas  Carnikava vallas. Asula asub merepinnast 4 meetri kõrgusel Dzirnezersi järve ja Koiva jõe vahel maantee A1 ääres.

Siguļi on Carnikava kandi traditsiooniline keskus, kuni aastani 2017 asus seal Carnikava kirik, selle juures asusid kool ja kalmistu. Teise maailmasõja järel rajati külla Dzirnupe ja Kaujmala suvilakooperatiivid. Külas asub Carnikava eriinternaatkool, seal on ka Dzirnkalnsi puhkebaas. Külas asub Riia–Skulte raudteeliini Gauja raudteepeatus, sinna jäävad Gaujas pagrieziensi, Siguļi ja DIS Gaujmala bussipeatused.

Külas kasvav tamm ümbermõõduga 4,8 meetrit ja männid ümbermõõtudega 2,8 m, 2,74 m, 3,1 m ning Siguļi hiidmänd ümbermõõduga 2,21 meetrit on looduskaitse all.

Sealsele kalmistule on maetud Ojārs Vācietis ja tema abikaasa Ludmila Azarova.

Aastal 2015 oli külas 224 elanikku, aastal 2020 oli elanikke 369.

Viited 

Ādaži piirkonna külad
Ratibor I

Ratibor I (Racibor) (u 1124 – 1156) Pommeri dünastiast (Greifid) oli Pommeri hertsog. Ta abiellus Pribislawaga ja oli Greifide kõrvalliini Ratiboriidide esiisa.

Esialgu võis ta valitseda Schlawe ja Stolpi maad ning valitses aastatel 1136–1156 ka oma venna Wartislaw I, kes paganate poolt mõrvati, hertsogkonda tolle alaealiste poegade asemel.

1135. aastal rüüstas ta Norra linna Kungahällat (nüüd Kungälv Rootsis).

Vendi ristisõja ajal 1147. aastal suutis ta koos Wolini piiskopi Adalbertiga lõpetada Szczecini piiramise.

1153. aastal asutasid Ratibor ja Adalbert Peene jõele Gützkowi lähedale Stolpe kloostri.

Pribislawaga sai ta vähemalt 4 last:

 Świętopełk
 Małgorzata
 Wartislaw
 Bogislaw

Vaata ka 

 Pommeri hertsogkonnad ja hertsogid
 Pommeri ajalugu
 Pommeri hertsogkond
 Pommeri dünastia
 Schlawe ja Stolpi maad

Surnud 1156
Naresh Mody

Naresh Mody (30. november 1940 – 9. oktoober 2020) oli India päritolu Eesti ettevõtja. 

Indias sündinud Naresh Mody omandas hariduse Bombays, Tartusse tuli ta elama 1970. aastal.

Alul töötas Mody Tartu ülikooli raamatukogu restaureerimisosakonnas, 1990. aastate alguses hakkas ta tegelema ettevõtlusega.

Tartus kuulusid Modyle näiteks hotell Starest Mõisavahe tänaval, restoran Asian Chef Võru tänava alguses, City Inn Apartments külaliskorterid ning teisigi kinnisvaraarendusfirmasid. Mody oli ka MTÜ Indian Cultural Association Estonia juhatuse liige.

Isiklikku
Naresh Modyl on kuus last. Sanjay-Jaanus Mody on vandeadvokaat ja partner advokaadibüroos Cobalt, Amish Mody finantsjuht finantsvaldkonna ettevõttes Veriff, Akshay Mody Londonis rahvusvahelise ravimiettevõtte juhatuse liige, Chirag Mody assotsieerunud partner ja vandeadvokaat advokaadibüroos TGS Baltic ja Tartu ülikooli lektor. Shalini Mody on omaloodud tantsustiili GraceFit omanik ja treener ning Raagini Mody on noore emana kodus.

India inimesed
Eesti ettevõtjad
Tartu Ülikooli Raamatukogu koosseis
Sündinud 1940
Surnud 2020
Mannteuffell

Krahvide Manteuffelite Liivimaa haru hakkas alates krahv Ernst Gotthardist (1801-1880) perekonnanime kirjutama erinevalt seninest. Nii dokumentidel kui ka hauaplaadil on nende perekonnanimi kirjutatud Mannteuffell. Sama nimekuju kasutavad ka krahvi poeg Ernst Gotthard (1844-1922) ja tema pojad Ernst Andreas (1873-1953) ja Arved Viktor Clemens (1879-1930). Nimekuju Mannteuffell on Manteuffeli kõrval välja toodud ka aadlisuguvõsasid tutvustavas leksikonis (Genealogisches Handbuch der livländischen Ritterschift, 1938).
Kasimir I (Pommeri)

Kasimir I (* pärast 1130 – † 1180. aasta sügisel) oli Pommeri hertsog alates onu Ratibor I surmast 1155./56. aastal. Wartislaw I pojana oli ta Pommeri kaasvalitseja koos oma vanema venna Bogislaw I-ga, saades omale Pommeri-Demmini, kui Bogislaw sai Pommeri-Stettini, ning valitsedes ülejäänut ühiselt. 

Pärast 1164. aasta Vercheni lahingu kaotamist, kus Kasimir ja Bogislaw abistasid obodriidide mässu Saksimaa hertsogi Heinrich Lõvi vastu, ühinesid Kasimir ja Bogislaw Saksimaaga, saades Heinrich Lõvilt lääniks nende vastavad osahertsogkonnad. Kasimir sai ka kolmandiku Taani terra Wolgastist. Kui Saksimaa asus ranide Rügeni kuningriigi allutamiseks 1168. aastal liitu taanlastega, aitasid Kasimir ja Bogislaw Heinrichit. Kasimir suutis allutada ka Tsirtsipaania, laiendades sellega Pommerit läände.

Kasimir osales ka teistes Heinrich Lõvi algatatud kampaaniates, nagu 1178./79./80. aasta ekspeditsioon Lausitzisse ja Jüterbogi. Kuid Kasimir suri 1180. aastal lahingus Brandenburgi markkrahvi Otto I-ga, omamata lapsi oma naise Pritolawaga; Pommeri-Demminit hakkas valitsema tema vend Bogislaw ja hiljem Bogislawi teine poeg Kasimir II, esimene poeg Bogislaw II sai Pommeri-Stettini, nii valitseti Pommerit edaspidigi viisil, mis sarnanes Kasimir I ja Bogislaw I valitsemisele. 

Kasimir asutas kloostrid Brodas (1170) ja Belbuckis (1177). Ta osales Darguni kloostri asutamisel (1172/74) ja andis 1176./80. aastal eesõigusi Wollini piiskopkonnale, mis kolis oma tooli Taani ekspeditsioonide tõttu Kamminisse (Kamień Pomorski).

Vaata ka 
 Pommeri hertsogkonnad ja hertsogid
 Pommeri ajalugu
 Pommeri hertsogkond
 Pommeri dünastia
Wartislaw II (Pommeri)

Wartislaw II (u 1160 – u 1184) oli Pommeri-Demmini hertsog. Ta oli kas Bogislaw I ja Walburgise poeg või Szczecini kastellaani Wartislaw Swantiboriczi poeg.

Wartislaw abiellus Zofiaga, kuid nad ei saanud lapsi. Wartislaw sai Pommeri-Demmini pärast Kasimir I surma 1180. aastal.

Vaata ka 

 Pommeri hertsogkonnad ja hertsogid
 Pommeri ajalugu
 Pommeri hertsogkond
 Pommeri dünastia
Põlõp Orlõk

Põlõp Orlõk (ukraina keeles Пилип Степанович Орлик; 1672–1742) oli ukrainlaste hetman. Ta koostas 1710. aastal esimese põhiseadusliku dokumendi.

Elulugu 
Üritas 1711. aastal korraldada ülestõusu, mis ebaõnnestus.

Viited

Välislingid 
 До 300-ї річниці Конституції Пилипа Орлика
Nestor Säkki

Nestor Säkki (24. veebruar 1916 Kallivere, Narvusi vald, Jamburgi maakond, Petrogradi kubermang – 19. detsember 1995) oli Eesti vabatahtlik Soome poolel Talvesõjas.

Ta oli talunik Narva vallas Virumaal Eesti-Ingeris, kui ta Talvesõja ajal põgenes detsembris 1939 Soome ja astus Soome sõjaväkke. Ta määrati 5. sissipataljoni, mille koosseisus ta võitles veebruaris 1940 Kuhmo lahingutes Kainuu maakonnas, kus sai 14. veebruaril raskelt haavata. Tuli paranenuna 10. mail 1940 tagasi Eestisse ja läks koju Eesti-Ingerisse.

Ta vahistati NKVD poolt 22. juulil 1940 ehk siis veel ajal, kui Eesti oli vormiliselt iseseisev. Erinõupidamise otsusega 8. märtsil 1941 mõisteti talle 8 aastat vangistust Kaitseliidus ja Soome sõjaväes olemise eest. Oli vangis Komi ANSV-s Vorkutlagis, vabanes 18. jaanuaril 1947. Koju ta enam ei pääsenud, tuli elama Eesti NSV-sse.

Välislingid
Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
Valdur Raudvassar. "Nestor Säkki — võrulane Soome Talvesõjas". Võrumaa Teataja nr 139, 5. detsember 2009. Lk 9
Valdur Raudvassar. "Talvesõjast tagasi Eestisse. Järg eelmises Võrumaa Teatajas ilmunud kirjutisele "Nestor Säkki — võrulane Soome Talvesõjas"". Võrumaa Teataja nr 142, 12. detsember 2009. Lk 6
Haud Võru linnakalmistul

Eesti inimesed
Soome sõjaväelased
Soomepoisid
Talvesõja veteranid
Ingeri
Kaitseliidu Narva maleva liikmed
Eesti ingerisoomlased
Eesti represseeritud isikud
Võru linnakalmistule maetud
Sündinud 1916
Surnud 1995