joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Neeme Loorits

Neeme Loorits (sündinud 4. oktoober 1968 Tartus) on eesti orienteeruja ja rogainija.

Haridus
Lõpetas 1986. aastal Tartu 2. Keskkooli. 1998. aastal lõpetas California Ülikooli Berkeleys ärijuhtimise eriala. 2012. aastal lõpetas Tartu Ülikooli informaatika eriala magistriõppe ja kaitses tehnikateaduse magistri kraadi tööga "Pattern Matching for Superpositional Graphs".

Töö
Aastatel 2004–2008 töötas tarkvaraarendusettevõtte SAS tehnilise konsultandina. Aastatel 2008–2013 töötas infotehnoloogiaettevõtte Affecto Sweden konsultandina, 2013. aastast töötab Affecto Norway konsultandina.

Sporditulemused
Harrastab orienteerumist 1982. aastast.

Orienteerumisjooksus võitis ta Eesti meistrivõistlustel 1986. aastal juunioride arvestuses hõbeda tavarajal.

Rogaini Euroopa meistrivõistlustel on ta võitnud segavõistkondade arvestuses kaks hõbemedalit (2009. aastal Soomes Ylläsel koos Mariann Sulega ja 2014. aastal Põlvamaal Oraval koos Sirli Parmiga) ning ühe pronksmedali (2020. aastal Lätis Tukumsis koos Juha Skinnari ja Moonika Pilliga. 2014. aasta rogaini MMil USAs Black Hills mäestikus saavutas ta koos Merike Vanjukiga segavõistkondade arvestuses 6. koha. 2015. aasta rogaini maailmameistrivõistlustel Soomes Kiilopääl võitis ta segavõistkondade arvestuses koos Sirli Zuppinguga pronksi.

Viited

Eesti orienteerujad
Miina Härma Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli matemaatikateaduskonna vilistlased
Sündinud 1968
Netiraadio

Netiraadio on ainult Eesti muusikat mängiv internetiraadiojaam. Valida on 15 erineva stiili vahel.

Netiraadio loodi 2010. aastal ja seda haldab Eesti Autorite Ühing. 2021. aastal teatas Autorite Ühing otsusest lõpetada rahastuse eraldamisele Netiraadiole.

Vaata ka
Eesti raadiojaamade loend

Viited

Välislingid
Koduleht

Eesti raadiojaamad
Leeni Linna

Leeni Linna (sündinud 1984) on Eesti filmirežissöör.

Ta lõpetas 2003. aastal Tallinna Üldgümnaasiumi.

2009. aastal lõpetas ta TLÜ Balti Filmi- ja Meediakooli filmieriala. Tema bakalaureusetöö oli dokumentaalfilm "Sõnumitooja". Hiljem on ta lõpetanud samas magistrantuuri. Tema magistritöö oli dokumentaalfilm "Veregrupp".

Viited

Välislingid

VIDEO: Homod vs. kristlased, 15.08.2007
Vanapagan
Leeni Linna tegi dokumentaalfilmi Tiibeti põgenikest 27.02.2009
28. veebruar 2009 @postimees.ee ERR.ee: Leeni Linna tegi dokumentaalfilmi Tiibeti põgenikest
Tiibetis algas uus aasta

Eesti filmilavastajad
Tallinna Kristiine Gümnaasiumi vilistlased
Tallinna Ülikooli vilistlased
Sündinud 1984
Chevrolet Camaro

Chevrolet Camaro on Chevrolet poolt toodetav soodsamasse hinnaklassi kuuluv sportlik kaheukseline auto, mida on toodetud nii kupeena kui ka kabriolettkerega. Camaro jõudis esmakordselt müüki 29. septembril 1966. aastal ning auto loomise eesmärgiks oli pakkuda General Motorsi poolt konkurentsi Ford Mustangiile. 

Chevrolet Camaro oli tootmises aastatel 1966–2002 (1. kuni 4. põlvkond) ning taas alustati Camaro tootmist 2009. aastal (5. ja 6. põlvkond).

Chevrolet Camaro Cup
Chevrolet Camarodele korraldatakse juba alates 4. põlvkonnast võistlussarja Camaro Cup. See toimub ka Soomes. 2013. aastast saab võistlustel kasutada ka Ford Mustangit ja 2014. aastast ka Dodge Challengeri. Võistlusautosid nimetatakse V8 Thunder Car'ideks. 5. põlvkonna Camaro baasil tehtud Cup-versioon kaalub vaid 1215 kg (võimsam 1265 kg) ja kasutab 5,7-liitrist 430-hobujõulist või 455-hobujõulist V8-mootorit. Sellise mootoriga auto kütusekuluks on 60 liitrit sajale kilomeetrile. Mõlema mootori pöördemoment on üle 600 nm. Käigukastina kasutatakse 4-käigulist automaati. Esisillas kasutab Camaro Wilwoodi kuue kolviga pidurisadulaid ja AP Racingu ventileeritud pidurikettaid. Reeglite järgi ei tohi auto eesmine splitter olla madalamal kui 38 mm. 

Iga Camaro Cupi võistlus kestab umbes 20 minutit. Hooaja jooksul saab sama autoga osaleda kaks juhti. Auto ei pea olema enda oma, seda saab ka sarja promootori käest rentida.

Galerii

Viited 

Camaro
Sõiduautomudelid
Urmas Viik

Urmas Viik (sündinud 11. septembril 1961 Tallinnas) on eesti graafik, illustraator ja installatsioonikunstnik.

Haridus
Lõpetas 1991. aastal Tallinna Kunstiülikooli graafika eriala.

Töö
Töötas aastatel 1988–1990 Eesti Kunstiakadeemia graafika meistrina, 1990–1992 graafika eksperimentaalateljee juhatajana. Aastatel 1998–2004 oli ta Tallinna Pedagoogikaülikooli kunstiosakonna professor. Aastatel 2005–2015 oli ta Eesti Kunstiakadeemia professor. Alates 2015. aastast on ta vabakutseline kunstnik.

Tunnustus 

 1997 Kristjan Raua preemia
1998 Eesti Kultuurkapitali kujutava ja rakenduskunsti sihtkapitali aastapreemia (näitusetegevus 1998. aastal)
1999 Sadolini kunstipreemia

Isiklikku 

Metsosopran Tuuri Dede on Urmas Viigi tütar.

Viited

Eesti kunstnikud
Eesti Kunstiakadeemia vilistlased
Eesti Kunstiakadeemia professorid
Sündinud 1961
Arthur Lestal

Arthur Alexander Lestal (sündinud Lesthal; 22. mai (vkj 10. mai) 1887 Ravila mõis, Kose kihelkond, Harjumaa – august 1941 Albu, Albu vald, Järvamaa) oli eestlasest fotograaf.

Elukäik 

Arthur Lestal sündis Ravila mõisas mõisavalitseja Alexander Otto Lesthal'i (1847–1921) pojana. Enne fotograafiaga tegelema hakkamist töötas 12 aastat lihtametniku ja hiljem raamatupidajana Taani kaubandusagendi Peter Bornholdt'i (1842–1924) laevamaakleri äri P. Bornholdt & Ko harukontorites Tallinnas ja Peterburis. Esimese maailmasõja ajal elas ta Razdelnaja (Lissi Noss) raudteejaama lähedal Vladimirovkas, kus tegeles põllumajanduse ja fotograafiaga. Pärast Eesti iseseisvumist ja Vabadussõda tuli opteerumise korras tagasi kodumaale ja asus tööle kontoriametniku ja päevapiltnikuna.

Teise maailmasõja ajal töötas Albu vallamajas raamatupidajana ja hukati Suvesõja 
ajal Saksa okupatsioonivõimude poolt.

Looming 
Enamiku Lestali töödest moodustavad 1930-ndate fotod kohaliku elu sündmustest Harjumaal ja Järvamaal – kiriklikud sündmused, koolimajade ehitamised, pritsimeeste peod, taluhoonete ja talutööde jäädvustamine. Pildistamistööde hulka kuuluvad muuhulgas ka fotoseeriad Tabasalu Punase Risti laste suvekoloonia haridusministri Heinrich Baueri külaskäigu ajal ja Kehra sulfaattselluloositehase avamine 1938.

Pildistatud isikuid 
 Hugo Bernhard Rahamägi 
 Hugo Annast

Isiklikku

Arthur Lestali onu Karl Niggul (sündinud 1852) oli Cimze seminari lõpetanud Eesti Kirjameeste Seltsi liige, Audru kihelkonnakooli õpetaja ja Audru köster 1876–1891, noorem vend Paul Lestal (1889–1976) oli Eesti kindlustustegelane ja poolvend Hans Lesthal (1880–1937) farmatseut ja sanitaar-kapten, Tartu Ülikooli Lääne-Euroopa rahvaste filoloogia (aastast 1947 Lääne-Euroopa keelte) kateedri õppejõud Ralf Lesthali (1907–1990) isa.

Foto publikatsioonid 
 Ilmar Sikemäe "Kirjad Vargamäelt" 1977 
 "Albu vald : fotosid läbi sajandite", koostanud Rene Viljat; Paide : Kuma, 2005, ISBN 9985956427 (Esikaas, lk. 22, 78, 79, 80, 119, 121)
 "Ambla vanadel fotodel", koostanud René Viljat; Paide : Kuma, 2006, ISBN 9789985971703 (lk. 67, 81, 86, 91, 101, 159, 173, 186)
 "Järvamaa vanadel fotodel", koostanud René Viljat; Paide : Kuma, 2008, ISBN 9789985968550 (lk. 90, 101, 112, 273, 278, 284)

Viited

Välislingid 
 Eesti Fotograafid 1844–1944. Tallinna Linnamuuseumi Elulooline andmebaas
 Arthur Lestali fotode galerii

Eesti fotograafid
Sündinud 1887
Surnud 1941
Kõpu luteri kalmistu (Reigi)

Kõpu luteri kalmistu (ka (Kõpu) alumine kalmistu) on kalmistu Reigi kihelkonnas Hiiumaa saarel Läänemaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kõpu külas Hiiumaa vallas Hiiu maakonnas.

Kõpu luteri kalmistu rajati 1782. aastal. Kalmistu on alates 1999. aastast riiklik ajaloomälestis. 

Kalmistu on praegu kasutusel ning on üldiselt hooldatud, selle pindala on 1,21 ha.

Ehitised kalmistul
Kalmistu peavärav on maantee ääres. Kalmistu kaguossa püstitati 1887. aastal puidust kabel, mis põles pikselöögist maha 12. augustil 1942. aastal. Kalmistu loodeosas on II maailmasõja-aegne matmispaik ja mälestuskivi, mis 1999. aastast on riiklik ajaloomälestis.

Vaata ka
Kõpu II maailmasõja matmispaik

Viited

Kirjandus
"Hiiumaa kalmistud". Hiiumaa Muinsuskaitse Selts. Kärdla 2013. Lk 143-150

Välislingid
 
Kultuurimälestis nr 22277 "Terroriohvrite matmispaik"

Reigi kihelkonna kalmistud
Hiiumaa vald
Hiiu maakonna kalmistud
Hiiu maakonna kultuurimälestised
Ots

Ots on mitmetähenduslik sõna.
Ots on millegi tipmine osa.
Ots on otsmik ehk laup.
Ots on meremeeste kõnepruugis üldnimetus laevas kasutusel oleva köie, trossi või vaieri kohta.
Ots on perekonnanimi
Ots (laeval) on laevas kasutusel oleva köie, trossi või vaieri üldnimetus merekeeles

Vaata ka
Torupilli ots, Tallinna tänav
Sealiha

Sealiha on liha, mis on saadud kodusea surmamisel.

Sealihast toidu valmistamiseks kasutatakse mitmeid võtteid:
 keetmine
 praadimine
 küpsetamine (ka grillimine)

Sealiha tootmine maailmas

Tarbimine

Vaata ka
Seapraad

Viited

Välislingid 

Lihatooted
2023

2023. aasta (MMXXIII) on 21. sajandi 23. aasta. See algab pühapäevaga.

Vasted teistes kalendrites
Juudi kalender: 5783–5784
Hinduistlik kalender: 5124–5125 
Islami kalender: 1444–1445
Iraani kalender: 1401–1402
Sirvikalender: 10236

Sündmused maailmas  
  ...

Sündmused Eestis 
 5. märts - 2023. aasta Riigikogu valimised
 ...
Eesti kirjarahva leksikon

"Eesti kirjarahva leksikon" on aastal 1995 välja antud biograafiline teatmeteos (leksikon) Eesti kirjanike kohta. 

Raamatu koostas ja toimetas Oskar Kruus, selle kirjastas Eesti Raamat. Leksikonis on 579 kirjaniku lühielulugu.

Vaata ka
Eesti kirjanduse biograafiline leksikon (ilmus 1975)
Eesti kirjanike leksikon (ilmus 2000)

Eesti teatmeteosed
Eesti kirjandus
JK Tallinna Kalev naiskond

JK Tallinna Kalev naiskond on Eesti jalgpalliklubi, mis tegutseb Tallinnas. Klubi mängib Meistriliigas, mis on Eesti kõrgeim liiga. Kodumänge peab klubi Kalevi kunstmurustaadionil.

Mängijad

Praegune võistkond
28. mai 2020 seisuga.

Viited

Eesti naiste jalgpalliklubid
Tallinna jalgpalliklubid
Kristjan Telve

Kristjan Telve (sündinud 27. novembril 1977 Tallinnas) endine Lennuameti peadirektor.

Haridus
 Tartu Lennukolledži (tänane Eesti Lennuakadeemia) lennuliikluse juhtimise eriala (1999) 
 Tartu Lennukolledži (tänane Eesti Lennuakadeemia) lennundustegevuse korralduse eriala (2007)
 Tallinna Tehnikaülikooli haldusjuhtimise magistriõppe (2016). 
 Täiendanud ennast nii rahvusvahelistel kui ka siseriiklikel koolitustel nii lennundusspetsiifilistes valdkondades kui ka juhtimisteemadel.
 Politsei- ja Piirivalveameti abipolitseinike II taseme kursus

Töökäik
1999-2000 – Lennuamet, lennuliikluse osakonna inspektor
2000-2002 – Copterline OÜ, opereerimise eest vastutav isik 
2002-2006 – KTTK Group OÜ (lennundusjulgestusalaste koolituste korraldamine), juhatuse liige
2002-2007 – Lennuliiklusteeninduse AS, lennujuht, ohutusmeeskonna liige
2007-2013 – Lennuamet, lennuliiklusteeninduse ja lennuväljade osakonna juhataja
2013-2018  – Lennuameti peadirektor

alates 2018  – Lennuliiklusteeninduse AS, Ohutusjuht, Ohutuse ja kvaliteediosakonna juhataja

 Eesti Lennuakadeemia nõunike kogu liige
 EASA (Euroopa Lennuohutusagentuur)  Management Board liige
 Põhjamaade Lennuametite peadirektorite ümarlaua liige
 Lennunduse erialase inglise keele sertifitseeritud eksaminaator
 Põhja-Euroopa Funktsionaalse õhuruumi bloki (NEFAB) järelevalveasutuste (NSA) komitee aseesimees (2013-2014).

Ühiskondlik tegevus 
Abipolitseinik

Eesti lennundustegelased
Sündinud 1977
Hall (arhitektuur)

Hall ehk kodasaal on arhitektuuri mõiste, inglise laensõna, mis tähistab algselt ühte avarat suletud ruumi elamus või hoonet. Üks eestikeelsetest vastetest hallile on "koda" (nt raekoda, vaekoda, kodakirik, püstkoda).

Eesti keelde juurutati sõna hall hoone  1980. aastate alguses said hallidena üldtuntuks Tallinnas V. I. Lenini nimeline kultuuri- ja spordipalee lühem nimetus Linnahall ning Tallinna vanalinna servale Aia (siis Ujula) tänavale ehitatud selvekauplus Kaubahall (praegu Rimi Kaubahall). Hiljem leidis sõna hall laialdast kasutamist monteeritavate kerghoonete liitnimedes, nagu kaarhall, viilhall ja kilehall, kus mõiste kasutus on täpne, kuigi võõrapärane. Hilisemast ajast on tuntuim Tallinnas Haabersti linnaosas asuv Saku Suurhall. Levinud on suurte spordisaalide nimetamine spordihallideks.

Vaata ka 
 Diele
 aula
 Kilehall
 Jäähall

Viited 

Ruumid
Surnud 10. detsembril

Siin loetletakse 10. detsembril surnud tuntud isikuid.

1968 – Karl Barth, šveitsi teoloog
1865 – Léopold I, belglaste kuningas
1896 – Alfred Nobel, Rootsi keemik, Nobeli auhinna rajaja
1899 – Jüri Jürison, eesti kirjamees
1929 – Franz Rosenzweig, Saksa juudi filosoof, teoloog, ajaloolane ja tõlkija
1936 – Luigi Pirandello, itaalia kirjanik, Nobeli kirjandusauhind 1934
1941 – Erich Roman Ludvig Jacoby, baltisaksa päritolu Eesti arhitekt 
1942 – Otto Liiv, eesti ajaloolane
1948 – Juhan Jaik, eesti kirjanik
1952 – Enn Parve, eesti näitleja ja lavastaja
 1952 – Villem Orav, eesti ajaloolane, pedagoog ja pedagoogikateadlane
1954 – Hermann Paris, eesti farmakoloog
1956 – August Schönberg, eesti advokaat
1960 – Terese Adele Mugasto, eesti laulja
1967 – Otis Redding, ameerika soulilaulja
1968 – Karl Barth, Šveitsi teoloog
1978 – Ed Wood, ameerika filmilooja
1978 – Hugo Oengo, eesti ehitusinsener
1980 – Philip MacDonald, inglise stsenarist ja proosakirjanik
1987 – Sten Karling, rootsi kunstiteadlane
1990 – Armand Hammer, USA ettevõtja
1991 – Märt Luige, eesti ajakirjanik ja luuletaja 
1991 – Ago Russak, eesti pianist ja pedagoog 
1992 – Oskar Kuul, eesti majandijuht
1993 – Valter Raidna, eesti ehitusinsener ja tehnikateadlane
1997 – Aarend-Mihkel Rõuk, eesti geograaf
1999 – Franjo Tudjman, Horvaatia riigitegelane
2002 – Andres Küng, eesti publitsist ja ajakirjanik
2003 – Teodors Ķirsis, Läti ettevõtja, ühiskonnategelane ja alpinist
2004 – Radner Muratov, tatari rahvusest Vene näitleja
2006 – Augusto Pinochet Ugarte, Tšiili diktaator
2006 – Salvatore Pappalardo, itaalia rahvusest roomakatoliku kardinal, Palermo peapiiskop aastatel 1970–1996
2007 – Grigori Klimov, vene kirjanik
2007 – Valeri Korolenkov, NSV Liidu jalgpallur
2008 – Sal Yvars, USA pesapallur
2008 – Didith Reyes, Filipiinide laulja
2008 – Dorothy Porter, Austraalia luuletaja
2008 – Munawwar Hasan, India poliitik
2008 – Chris Richardson, USA korvpallur
2009 – Sir John Gingell, Briti sõjaväelane
2009 – Thomas Hoving, USA muuseumitegelane
2009 – Dilip Chitre, India luuletaja
2009 – Roy Shatzko, Kanada jalgpallur
2009 – Kenny Dino, USA laulja
2009 – Katrin Reimus, eesti kirjanik
2010 – John Fenn, USA keemik, Nobeli keemiaauhinna laureaat 2002
2010 – Mart Sork, eesti muusik 
2011 – Andres Ehin, eesti kirjanik ja tõlkija
2012 – Albert Hirschman, majandusteadlane
2012 – Iājuddīn Āhmed, Bangladeshi poliitik
2013 – Voldemar Kiviaed, rootsi eesti aktivist 
2013 – Rossana Podestà, itaalia filminäitleja
2013 – Heivi Pullerits, eesti museoloog
2014 – Ralph Giordano, saksa ajakirjanik, publitsist, kirjanik ja filmirežissöör
2018 – Anna Kütt, eesti pikaealine
2019 – Juri Lužkov, Venemaa poliitik
2019 – Heino Sõna, eesti kandlemängija
2020 – Tom Lister, Jr., Ameerika Ühendriikide näitleja

Detsember, 10.
Seda (Leedu)

Seda on linn Leedus Mažeikiai rajoonis, Seda valla halduskeskus. Linn asub Varduva jõe kaldal, merepinnast 129 meetri kõrgusel. Poola keeles on linna nimeks Siady, vene keeles oli kasutusel nimekuju Сяды, saksa keeles aga Schwenden. Linna lõunaservas asub väike Sedula järv.

Linnas on gümnaasium ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on kaks katoliku kirikut, esimene aastast 1770 ja teine aastast 1783.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Seda elanikest leedulasi 98,42%, venelasi 1,32% ja teiste rahvaste esindajaid 0,26%.

Ajalugu 

Asulat on esmakordselt mainitud XIII sajandil. XV sajandil muutus asula tähtsaks Liivimaaga kauplemise paigaks ja aastal 1500 sai Sedast alev. XVI sajandi alguses ehitati mõisa juurde kirik.

Põhjasõjas kannatanud alev taastus XVIII sajandi teiseks pooleks. XIX sajandi alguses olid Seda omanikeks Sapiehad, kuid 1831. aastal see võõrandati neilt ja läks riigi valdusse. Alevi elanikud võtsid osa 1863. aasta ülestõusust, ka levitasid nad keelatud kirjandust.

Enne Teist maailmasõda tegutsesid alevi ümbruses metsavennad. 1944. aasta oktoobris toimus alevi juures Seda lahing. Linnaõigused sai 1950. aastal. 1950–1959 oli Seda samanimelise rajooni keskus.

Pilte

Tuntud elanikke

Antanas Baranauskas – Leedu luuletaja
Georgi Ivanov – Vene luuletaja
Jakob Geri – Iisraeli poliitik
Morta Vaičkienė – Leedu ooperisolist

Viited

Välislingid 

Linn portaalis vietoves.Lt
Linn Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias

Leedu linnad
Mažeikiai rajoon
Chironius diamantina

Chironius diamantina on Colubridae sugukonda metsamao perekonda kuuluv maoliik.

Chironius diamantina on endeemne Brasiilias Bahia osariigis. Tema elupaik asub Chapada Diamantina rahvuspargis üle 1000 meetri kõrgusel merepinnast.

Liiginimetus anti koha järgi, kust ta avastati, milleks oli Chapada Diamantina.

Colubridae
Saatanlikud värsid

"Saatanlikud värsid" (inglise keeles "The Satanic Verses") on Salman Rushdie neljas romaan. See ilmus esimest korda aastal 1988. 

Maagilise realismi võtmes kirjutatud romaan kirjeldab põhiliselt India päritolu näitlejate ja nende lähedaste elu ja seiklusi Londonis ja Mumbais. 

Osa romaani sündmustest on inspireeritud prohvet Muhamedi elust. Romaani pealkiri viitab väidetavalt ajutiselt koraani teksti kuulunud niinimetatud saatanlikele värssidele, mis lubasid palveid kolmele Meka jumalannale, Allātile, Uzzale ja Manātile. Romaani saatanlikke värsse puudutav osa põhineb araabia ajaloolase al-Waqidi ja pärsia ajaloolase Muhammad ibn Jarir al-Tabari töödel. 

Raamat põhjustas muslimite hulgas suurt pahameelt. Iraani usujuht ajatolla Rūḩollāh Khomeynī andis 14. veebruaril 1989 välja fatva, millega mõistis Salman Rushdie surma. Surmanuhtlust ei õnnestunud küll täide viia.

Salman Rushdie on "Saatanlike värsside" eeskujuna nimetanud Mihhail Bulgakovi romaani "Meister ja Margarita".

Viited

Välislingid 
 "Saatanlike värsside" katkend eestikeelses tõlkes

Inglise romaanid
1988. aasta kirjandusteosed
Mažeikiai rajoon

Mažeikiai rajoon  on 1. järgu haldusüksus (rajoon) Leedus endise Telšiai maakonna aladel. Rajoon piirneb põhjas Lätiga.

Rajooni pindala on 1220 km². 2014. aasta seisuga elas seal 56 143 inimest.

Rajoon moodustati 1950. aastal. Rajoon koosneb järgmistest valdadest: Laižuva, Mažeikiai, Reivyčiai, Seda, Šerkšnėnai, Tirkšliai, Viekšniai ja Židikai vald. Eraldi administratiivüksus on veel Mažeikiai linn.

Halduskeskus on Mažeikiai linn. Teised suuremad asulad on Seda ja Viekšniai linnad ning Leckava, Laižuva, Pikeliai, Tirkšliai ja Židikai alevid. 2011. aasta seisuga olid elanikest 96% leedulased, 2,29% venelased, 0,32% valgevenelased, 0,23% ukrainlased, 0,17% lätlased, 0,13% poolakad ja 0,8r% oli teistest rahvustest.

Rajooni suurimaks jõeks on Venta jõgi. Teised tähtsamad jõed on selle lisajõed Šerkšnė, Varduva, Vadakstis. Rajoon asub suuremalt osalt Kesk-Venta madalikul, osalt ka Lääne-Kurzeme kõrgustikul (kõrgeim koht 123 meetrit Petraičiai küla all) ja Lääne-Žemaidi lavamaal (Sellel paikneb Dagiai küla all rajooni kõrgeim koht - 146,9 meetrit).

Mažeikiai rajooni territoorium jääb osaliselt Venta regionaalpargi territooriumile.

Välislingid 

 Rajooni koduleht (leedu keeles)
 Mažeikiai rajooni entsüklopeedia (leedu keeles)

Telšiai maakonna omavalitsused
Renavase mõis

Renavase mõis (Renavo dvaras) on endine mõis Leedus Mažeikiai rajoonis Seda vallas Renavase külas. Mõisakompleks asub Varduva jõe kaldal.

Renavase mõisa on esmakordselt mainitud 16. sajandil. Praeguse nime sai mõis 17. sajandi alguses, mil selle omanikuks sai prantsuse päritolu Renėde suguvõsa. Mõisakompleksi ehitas välja 19. sajandi alguses mõisa omanikuks olnud Antanas Renė. Tal ei olnud lapsi, pärast tema surma sai mõisa omanikuks Feliksas Mielžinskis. Viimased omanikud olid Feliksase lesk ja tema tütar Maria Januszova Zdiechovska.

Praeguse peahoone lasi rajada Antanas Renė. Hoone on uusklassitsistlik, 1880. aastatel ehitati seda veidi ümber. Hoone oli tuntud oma antiikmööbli ja kunstikogu poolest; arvatakse ka, et Feliksas Mielžinskisele kuulus Euroopa suurim portselanikollektsioon. Raamatukogus oli üle 1000 uhkes köites raamatu, valdavalt saksa- ja ladinakeelsed.

Aastal 1866 lubas Antanas Renė mõisa elama oma sõbra lese ja tema lapsed. Stanislovas Narutavičius oli Leedu poliitik, üks Leedu iseseisvusdeklaratsiooni autoreid. Tema vend oli Gabriel Narutowicz, esimene Poola president. Toona töötas mõisas koduõpetajana tõlk ja publitsist Laurynas Ivinskis.

Peahoone ümber paikneb park. Algselt rajas selle 18 hektari suuruse inglise pargina Antanas Renė. Parki liigendasid tiigid ja kivitrepid. Feliksas Mielžinskise ajal kahanes pargi pindala kuue hektarini.

Park paikneb Varduva jõe kallastel. Pargis kasvab 48 liiki puid. Seal kasvab ka Renavase kuusk, mis on jämedaim kuusk Leedus. Teine huvitavam puu on pärn, mille juured kasvavad ümber ühe kivi.

Mõisakompleksist on säilinud üheksa kõrvalhoonet. Säilinud on XIX sajandi alguses ehitatud laut ja tall, kaks varjualust, ladu, kelder, talveaed ja tootmishoone. Sajandi lõpust pärineb kontorihoone.

Pärast teist maailmasõda asus peahoones kolhoosi kontor, samuti asusid seal kohalik raamatukogu ja kultuurimaja. Raamatukogu ruumid on säilinud autentsetena. Aastast 1996 asub seal Mažeikiai muuseumi filiaal.

Viited

Välislingid

Sissekanne Leedu mõisate saidil; fotod (leedu keeles)
Sissekanne Leedu mõisate saidil; asendiplaan (leedu keeles)
Renavase mõis

Mažeikiai rajoon
Leedu mõisad
Nopri Talumeierei

Nopri Talumeierei on piimatooteid valmistav pereettevõte Võrumaal Rõuge vallas Kärinä külas.

Piimatooted valmivad piimafarmi kõrval asuvas talumeiereis. Toodete valmistamisel kasutatakse eestimaiseid koostisosi.

Ajalugu 
Talu sünniaasta on 1859. Piimatooteid hakati valmistama alles 1998. aastal. Aastal 2002 registreeriti OÜ Nopri Talumeierei ning tooted jõudsid müüki poodidesse. Aastal 2008 tunnustati Nopri mädarõikavõiet nimetusega "Eesti parim piimatoode".

Välislingid
 Nopri koduleht

Eesti toiduainetööstuse ettevõtted
Rõuge vald
Eesti piimatööstus
Sveta Grigorjeva

Sveta (Svetlana) Grigorjeva (sündinud 16. jaanuaril 1988 Tallinnas) on eesti koreograaf, tantsija ja luuletaja.

Elulugu 
Kasvas üles Lasnamäel. On lõpetanud Tallinna Kuristiku Gümnaasiumi (2007). Õppis Tallinna Ülikoolis koreograafiat (2008–2013, magistrikraad), lisaks on ta end täiendanud Prantsusmaal Nice'is (Université Nice-Sophia-Antipolis, 2011) ning lavastanud EMCDA Network'i programmi raames Gröönimaal ("Welcome to the Jungle", 2012).

Debüteeris luuletajana Värskes Rõhus ning Vikerkaares, avaldas esimese luulekogu "kes kardab sveta grigorjevat?" sügisel 2013.

Looming
 Lavastaja-koreograaf (enamasti ka tantsija):
"Keda ma täna tantsin" (2011)
"SÕP-RUS-EST" (2012)
"Welcome to the Jungle" (2012)
"Hoiak" (2014)
"Smells Like Team Spirit" (2015)
 
Lisaks osalenud korduvalt tantsijana teiste koreograafide-lavastajate töödes.

 Luulekogud "kes kardab sveta grigorjevat?" (Värske Raamat, 2013) ja "american beauty" (Suur Rida, 2018)

Hasso Krull on ta luule kohta kirjutanud: „Kuskil võib tõepoolest olla keegi, kes Sveta Grigorjevat kardab – või täpsemalt, keegi, kes kardab tema luuletusi.
Miks just luuletusi? Väga lihtsalt põhjusel: autori isikus pole mitte midagi ähvardavat. Temas pole isegi midagi ebatavalist. Vastupidi, temas on just midagi rõhutatult tavalist, tüüpilist, triviaalset, midagi eriti lihtsat ja ootuspärast. Tõsi küll, see lihtne ja ootuspärane käristatakse ootamatult katki, nii et nähtavale tuleb rebitud, hatune pind: “purustan oma ilu // ja ülejäänust / ehitan üles persekukkund inimeste / kuningriigi” (lk 22). Kuid katki käristatakse see just luuletustes: täpsemalt, neis luuletustes purustatakse üks ilu, et nähtavale tuleks midagi muud, midagi kummalist, ebatavalist ja veidrat, midagi mööduvat, põgusat, sattumuslikku… See “midagi muud” ongi tänapäeva ilu, mida võib soovi korral nimetada modernsuseks – sest nagu arvas vana aukussilmne dekadent, “pole paremat sõna kõnealuse idee väljendamiseks”“.

Tunnustus
 2011  Mait Agu nimeline stipendium (soololavastus "Keda ma täna tantsin", bakalaureusetöö)
 2012 Sõltumatu Tantsu Ühenduse aasta tulija (lavastus "SÕP-RUS-EST")
 2013 Tallinna Ülikooli kirjandusauhind (luuletused Vikerkaare 2012. aasta septembrinumbris)
 2014 Vikergallupi aasta debüüdi hääletuse võitja (luulekogu "kes kardab sveta grigorjevat")

Viited

Välislingid 

 Luuletusi
*kunagi ehmusin… jt luuletusi Vikerkaar, aprill 2014
http://va.ee/11-luule/79-sveta-grigorjeva-american-beauty-jt-luuletusi
Jüri Üdi klubi: Sveta Grigorjeva – “Musta pori näkku”
Jüri Üdi klubi: Sveta Grigorjeva - "Kui olin väike" YouTube

 Tema kohta
Teil pole õigust olevikku ära põlata Vikerkaar, detsember 2013
Nädala raamat: Luule nagu libahunt Eesti Ekspress, 20. detsember 2013

 Intervjuud
"Sveta Grigorjeva: Mul ei ole lavakeelt, mul on lavaleek" Müürileht, 21. aprill 2014
"Sveta Grigorjeva: tantsija on lihtsalt mingi luuser" 14. jaanuar 2015

 Kõned
 "Sveta Grigorjeva: unistan riigist, kus igaüks saab unistada suurelt" ERR, 20. august 2020

Eesti tantsijad
Eesti koreograafid
Eesti luuletajad
Tallinna Ülikooli vilistlased
Sündinud 1988
Lõoke (film, 1964)

"Lõoke" on 1964. aastal valminud Nõukogude Liidu mängufilm.

Film on tähelepanuväärne selle poolest, et seal mängivad paljud eesti näitlejad.

Süžee
Filmi tegevus toimub 22. juunil 1942. Sakslased katsetavad polügoonil Nõukogude tankide peal uut tüüpi soomust läbistavaid mürske. Tankide meeskonnad komplekteeritakse sõjavangidest. Üks tank T-34, mille meeskonda kuuluvad kolm Nõukogude sõjavangi ja üks Prantsuse vang, pääseb aga polügoonilt põgenema. Tank tekitab sakslastes segadust ja paanikat. Enne sakslaste varitsust jookseb ootamatult tanki ette väike laps. Tankist Ivan peab tanki kinni ja läheb teda päästma, kuid Saksa sõdur laseb ta maha.

Osatäitjad
Vjatšeslav Gurenkov – Ivan, tankist
Gennadi Juhtin – Pjotr, tankist
Valeri Pogoreltsev – Aljoša, noor tankist
Valentins Skulme – Jean, prantslasest koonduslaagri vang
Bruno O'Ya – obersturmbannführer
Ervin Abel – Karl, sturmbannführer
Žanis Katlaps – ooberst
Heino Mandri – salapolitsei kohaliku osakonna ülem, standartenführer
Gunārs Placēns – SS-i sõdur
Olev Tinn – sõjaväeinsener polügoonil
Žanna Šabalina – noor Nõukogude naisvang
M. Tule – mõisa perenaine
Julija Dioši – Hitlerjugendi rühmajuht
Ljudmila Glazova – Nõukogude naisvang
Ljubov Malinovskaja – Nõukogude naisvang
N. Fadejeva – noor Nõukogude naisvang
Aleksandr Afanasjev – Saksa ohvitser
Tõnu Aav – Saksa lennuväeohvitser
Mihhail Vassiljev – mõisavalitseja
Helmut Vaag – kõrtsmik
Rudolf Nuude – politseinik
Gunnar Kilgas – Saksa ohvitser
Jānis Filipsons – ühekäeline Saksa sõdur
Gennadi Kirik – ühekäelise sõduri isa

Nõukogude Liidu filmid
Filmid Teisest maailmasõjast
1964. aasta filmid
Karl Kull

Karl Kull (3. märts 1930 Pärnu – 23. märts 2021) oli eesti arst ja arstiteadlane.

Aastatel 1938–1944 õppis ta Pärnu 8. Algkoolis ja 1944–1949 Pärnu 1. Keskkoolis. Õppis Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonnas, lõpetas ülikooli 1955. aastal cum laude. 1968. aastal kaitses ta kandidaadiväitekirja, mille teemaks oli "Translumbaalne aortograafia ja vererõhu mõõtmine otsesel meetodil aordi-niudearterite aterosklerootiliste kahjustuste diagnostikas".

Pärast ülikooli töötas ta kuni 1957. aastani Hiiumaal. Oma esimesel töökohal Kärdla haiglas täitis ta personalipuuduse tõttu ühel ajal günekoloogi, üldkirurgi, tervishoiuosakonna juhataja ja kohtumeditsiini eksperdi ametikohustusi.

1957–1962 töötas arstina Tapa haiglas. Alates 1962. aastast on Kull töötanud Tartus, algul lastekirurgia osakonna juhatajana. 1963 kutsuti ta tööle Toome haavakliinikusse üldkirurgiks ja 1965 äsja avatud veresoontekirurgia osakonna juhatajaks. 

1973–2000 oli Kull Tartu onkoloogiadispanseri kirurgiaosakonna juhataja. 1975–1996 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna onkoloogiaõppetooli dotsent ja professor. Alates 2000. aastast oli Kull Tartu Ülikooli Kliinikumi onkoloogiakirurgia osakonna konsultant.

Tunnustus
 1987 – Eesti NSV teeneline arst
 2001 – Eesti Punase Risti I klassi teenetemärk
 2003 – Tartu linna aukodanik ja Tartu Suurtähe kavaler
 2005 – Tartu Ülikooli Kliinikumi preemia

Viited

Välislingid
 Emeriitprofessor Karl Kull 80
 Professor Karl Kull

Eesti arstid
Eesti arstiteadlased
Eesti kirurgid
Eesti onkoloogid
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna professorid
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Eesti NSV teenelised arstid
Eesti Punase Risti I klassi teenetemärgi kavalerid
Tartu aukodanikud
Sündinud 1930
Surnud 2021
Arvo Raimo

Arvo Raimo (13. detsember 1940 – 14. oktoober 2015) oli eesti näitleja.

Viljandis sündinud ja Viljandi 1. Keskkooli lõpetanud Arvo Raimo sattus teatritööle otse koolipingist ja pooljuhuslikult. Esmalt sai ta Ugalasse kooli 
näiteringi juhataja Hilja Varemi kutsel ajutiselt asendusnäitlejaks. 

Hiljem õppis Karl Aderi ja Aleksander Satsi loodud Ugala õppestuudios, mille lõpetas 1960. aastal ja samast aastast töötas näitlejana Viljandi Ugala teatris. 

55 teatriaasta jooksul jõudis Arvo Raimo teha üle 200 rolli.

Tunnustus
Eesti NSV teeneline kunstnik 1986
Ugala kolleegipreemia 2009

Välislingid
Arvo Raimo Eesti filmi andmebaasis

Ugala näitlejad
Eesti NSV teenelised kunstnikud
Viljandi Metsakalmistule maetud
Sündinud 1940
Surnud 2015
Mecklenburg-Strelitzi vabariik

Mecklenburg-Strelitzi vabariik (saksa Freistaat Mecklenburg-Strelitz) oli Weimari vabariigi liidumaa, mis rajati aastal 1918 pärast novembrirevolutsiooni, kui kukutati Mecklenburg-Strelitzi suurhertsog. Liidumaa kestis, kuni natsipartei (NSDAP) Saksamaal võimule tuli ja liidumaa naabruses asunud Mecklenburg-Schweriniga ühendas, et moodustada ühendatud Mecklenburgi liidumaa.

Liidumaa pealinn oli Neustrelitz.

Saksamaa ajaloolised riigid
Mecklenburg-Schwerini vabariik

Mecklenburg-Schwerini vabariik (saksa Freistaat Mecklenburg-Schwerin) oli Weimari vabariigi liidumaa, mis rajati aastal 1918 pärast Mecklenburg-Schwerini suurhertsogi kukutamist novembrirevolutsiooni ajal. Aastal 1933, pärast natside võimuletulekut, ühendati see väiksema naaberliidumaa Mecklenburg-Strelitziga, et moodustada Mecklenburgi liidumaa.

Liidumaa pealinn oli Schwerin.

Saksamaa ajaloolised riigid
Mecklenburgi ajalugu
Varniai

Varniai () on linn Leedus Telšiai rajoonis, Varniai valla halduskeskus. Linn asub Varnelė jõe ja Lūkstase järve kaldal merepinnast 158 meetri kõrgusel. Varniai asub Žemaidi kõrgustikul Varniai regionaalpargi territooriumil. Vene keeles on linna kohta kasutusel olnud nimekujud Ворни, Ворне ja Мѣдники.

Linnas on gümnaasium, kutsekool ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on aastal 1691 valminud kirik (endine katedraal, vanim kirik Žemaitija territooriumil), puidust kirik aastast 1804 Žemaitija piiskopkonna muuseum endise vaimulike seminari hoones.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Varniai elanikest leedulasi 98,16% ja teiste rahvaste esindajaid 1,84%.

Ajalugu

Linn asub vanal žemaitide asualal. XIV sajandil asus seal Medininkai asula. Aastail 1314–1399 rüüstasid seda korduvalt ristisõdijad ning aastal 1389 õnnestus neil viimaks žemaidid ajutiselt ka alistada.

Aastal 1417 lõi Vytautas Medininkai piiskopkonna (Medininkai piiskopkond oli praeguse Telšiai piiskopkonna eelkäija). Medininkai sai linnaõigused, sinna rajati ka katedraal. Vytautas andis ka sealsed talumehed maaisandatele pärisorjadeks. Kohalik rahvas ei olnud aga sellega nõus, samuti ei tahtnud nad loobud endistele jumalatele ohvrite toomisest. Tekkinud ülestõusu käigus rüüstati Medininkai, piiskop põgenes. Sellest ajast on säilinud linna saksakeelne nimetus – Medeniken.

XV sajandil tekkis Varnelė jõe teisele kaldale Varniai asula. Aastal 1539 kanti see esimest korda kaardile. XVI sajandil oli see üks tähtsamaid Leedu kultuuri keskusi. Piiskop Merkelis Giedraitis õnnestus Žemaitija ristiusustada. Varniais tegutses Mikalojus Daukša, kes tõlkis leedu keele katekismuse ja oli esimene selle keele arendaja. Ühtlasi lõi Daukša kontseptsiooni ühtsest Leedu rahvast, mis ei lange kokku riigi territooriumil elavate isikutega.

Aastal 1635 sai Varniai Magdeburgi õigused. Vaatamata oma tähtsusele oli asula siiski alevi staatuses.

Aastal 1740 toodi Varniaisse üle seni Kražiais asunud vaimulike seminar. XVIII sajandi kuuekümnendatel aastatel võtsid seminaris hariduse andmise üle jesuiidid. Aastal 1762 sai piiskopiks Jonas Lopacinskis, tema ajal valmis seminari hoone lõplikult.

Varniai oli piiskopkonna keskuseks aastani 1864. Kuna piiskopkonna territooriumil toetati aktiivselt Kastuś Kalinoŭski juhitud ülestõusu, siis likvideeriti järgmisel aastal piiskopkond. Vaimulike seminar viidi üle Kaunasesse. Seminari hoones on aastast 1999 Žemaitija piiskopkonna muuseum.

Aastail 1927–1931 asus Varniais koonduslaager, kus hoiti poliitilisi vange. Laager asus endise vaimulike seminari ruumides. Varniaist sai linn aastal 1950.

Pilte

Tuntud elanikke 

Simonas Daukantas – Leedu kirjanik
Antanas Baranauskas – Leedu kirjanik
Antanas Strazdas – Leedu vaimulik
Motiejus Valančius – Leedu vaimulik
Antanas Vienažindys – Leedu poeet
Maciej Stryjkowski – Poola ajaloolane ja poeet
Mikalojus Daukša – Leedu vaimulik ja lingvist
Boris Schatz – juudi skulptor ja kirjanik
Rimantė Šalaševičiūtė – Leedu poliitik

Viited

Välislingid 

Varniai infoportaal
Varniai
Varniai ajalugu
Linn portaalis vietoves.Lt

Leedu linnad
Telšiai rajoon
Tanel Tuuleveski

Tanel Tuuleveski (sündinud 16. oktoobril 1975 Tartus) on eesti alpinist ja polaarrändur, kes on mägironijana tõusnud kahe kaheksatuhandelise mäe tippu ja retklejana jõudnud esimese eestlasena lõunapoolusele.

Ta tegutseb ettevõtjana.

Saavutused
 2010. aasta mais osales Tuuleveski Leedu-Eesti ühisekspeditsioonist Cho Oyule (8201 m). Peale tema jõudsid tippu ka Saulius Vilius ja Allan Valge.
 2011. aasta mais võtsid kaks eestlast osa Jagged Globe'i Everesti ekspeditsioonist David Hamiltoni juhtimisel. 16. mail jõudsid Džomolungma (8848 m) tippu nii Tanel Tuuleveski kui ka Andras Kaasik. Nad on esimesed Eesti alpinistid, kes jõudsid Džomolungma tippu lõunaküljelt, s.t Nepali poolt.

 29. detsembril 2019 jõudis Tanel Tuuleveski esimese eestlasena suuskadel lõunapoolusele, pärast 35 päeva kestnud soolomatka, mille jooksul ta läbis 940 km.

Tunnustus
 2010 – J. K. Alpinismiklubi rändauhind parimale alpinistile (tõus Cho Oyu tippu)
 2011 – J. K. Alpinismiklubi rändauhind parimale alpinistile (tõus Džomolungma tippu)
 2020 – Valgetähe V klassi teenetemärk

Viited

Välislingid
Kirje Eesti Entsüklopeedias

Eesti alpinistid
Eesti ettevõtjad
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1975
Telšiai rajoon

Telšiai rajoon  on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Leedus endise Telšiai maakonna aladel. Rajooni pindala on 1439 km². 2014. aasta seisuga elas seal 44 633 inimest.

Rajoon moodustati 1950. aastal. Rajoon koosneb järgmistest valdadest: Degaičiai, Gadūnavase, Luokė, Nevarėnai, Ryškėnai, Žarėnai, Tryškiai, Upyna, Varniai ja Viešvėnai vald. Eraldi administratiivüksus on veel Telšiai linn.

Halduskeskus on Telšiai linn. Teised suuremad asulad on Varniai linn ning Eigirdžiai, Gadūnavase, Janapolė, Lauko Soda, Luokė, Nerimdaičiai, Nevarėnai, Pavandenė, Tryškiai, Ubiškė ja Žarėnai alevid. 2011. aasta seisuga olid elanikest 97,91% leedulased, 1,33% venelased, 0,11% ukrainlased, 0,04% sakslased, 0,03% lätlased ja 0,57% oli teistest rahvustest.

Rajooni suurimaks jõeks on Virvytė. Teine tähtsam jõgi on rajoonist algav Minija. Suurimad järved on Mastis ja Lūkstas. Rajoon asub suuremalt osalt Žemaidi kõrgustikul, kõrgeim koht on Šatrija (228 meetrit). Madalaim koht asub Virvytė orus (84 meetrit)..

Telšiai rajooni põhjaosa jääb osaliselt Žemaitija rahvuspargi, lõunaosa aga Varniai regionaalpargi territooriumile.

Välislingid 

 Rajooni koduleht (leedu keeles)

Telšiai maakonna omavalitsused
Amy Poehler

Amy Meredith Poehler (sündinud  16. septembril 1971 Newtonis Massachusettsis) on Kuldgloobuse auhinnaga pärjatud USA filminäitleja, -produtsent ja koomik.

Välislingid

Ameerika Ühendriikide filminäitlejad
Ameerika Ühendriikide koomikud
Sündinud 1971
Aaron Rodgers

Aaron Charles Rodgers (sündinud 2. detsembril 1983 Chicos Californias) on USA Ameerika jalgpalli mängija. Ta mängib 2005. aastast alates NFLi meeskonnas Green Bay Packers mängujuhi positsioonil.

Välislingid 
Aaron Rodgers – ESPN

Ameerika jalgpallurid
Sündinud 1983
Andrew Luck

Andrew Austen Luck (sündinud 12. septembril 1989 Washingtonis) on USA endine Ameerika jalgpalli mängija. Ta mängis aastatel 2012–2018 NFLi meeskonnas Indianapolis Colts mängujuhi positsioonil.

Aastal 2012 valis Indianapolis Colts ta NFLi draft'is esimesena.

Välislingid 
Andrew Luck – ESPN

Ameerika jalgpallurid
Sündinud 1989
Anto Veldre

Anto Veldre (sündinud 14. augustil 1961) on eesti infoturbeekspert, publitsist ja koolitaja. 

Veldre on interneti turvalisuse teemaga tegelenud alates 1990. aastate algusest, mil internet Eestisse jõudis. Ta on olnud arvutiõpetaja, ettevõtte IT-juht ja finantsasutuse infoturbejuht. Ta töötas 2017 aasta lõpuni Riigi Infosüsteemi Ametis infoturbeeksperdina ning kommunikatsiooniosakonna analüütikuna. Ta on Eesti Internetikasutajate Nõukoja, mis koondab Eesti rahvusdomeeni .ee haldamise reeglites kaasa rääkivaid eksperte, liige.

Veldre on propageerinud vaba tarkvara (so UNIXi-laadsete operatsioonisüsteemide, nagu Linux) kasutamist riigiasutustes ja ettevõtetes. 1995. aastal avaldas ta internetis juhendi "Tigu lahkamas, ehk ekskursioon UNIXi maailma", mis on siiani üks vähestest eestikeelsetest algajale mõeldud UNIX-it tutvustavatest juhenditest. Juhend annab ülevaate UNIX-i operatsioonisüsteemi põhikäskudest võrdluses MS-DOS-i ja Windowsiga.

Anto Veldre oli Eesti UNIXi Pruukijate Seltsi asutava toimkonna liige.

2012. aasta lõpus avaldatud Sirbi artiklisarjas "Infoühiskonnast hereetiliselt" käis ta välja Eesti e-identiteedi idee, mille kohaselt võiks välismaalastel olla võimalus omandada Eesti digi-ID koos sellega kaasneva ligipääsuga Eesti e-teenustele. Kaks aastat hiljem, 2014. aasta lõpus, avaski Eesti võimaluse välismaalastele saada e-identiteet; seda tuntakse e-residentsuse programmi nime all.

Viited

Eesti informaatikud
Eesti inimesed
Sündinud 1961
Dolby Digital

Dolby Digital (lühend DD), algupärase nimega Dolby Stereo Digital, on heliandmete kadudega pakkimise tehnoloogia firmalt Dolby. Seda kasutatakse kino- ja televisioonitehnikas ning laserketastel (DVD-Video, DVD-Audio, HD DVD, Blu-Ray Disk).

Esimeses versioonis oli heliandmete edastamise kanaleid üks kuni kuus, hiljem kuni kuusteist kanalit. Kuuekanalise süsteemi korral on tähis 5.1, mis tähendab, et helisüsteemi kuulub 5 lairibakanalit (võimalik sagedusala 20–20 000 Hz) ja 1 bassikanal (20–120 Hz). Lairibakanalid on vasak (L) ja parem (R) esikanal, keskkanal C ning vasak ja parem tagakanal. Bassikanal LFE (Low Frequency Effects) teeb võimalikuks helisüsteemi, milles madalaid sagedusi esitab üksainus kõlar. Nii vabanevad lairibakanalite võimendid ja nende väljundisse ühendatavad kõlarid suurt elektrivõimsust vajavate bassihelide ülekandmisest. Lairibakõlarid saab siis konstrueerida kompaktseina, nii et neid on hõlbus ära paigutada.

Dolby Digital asendab varasemaid ruumiheli analoogsüsteeme, nagu nt Dolby Surround ProLogic (2 esikanalit, keskkanal ja 1 tagakanal).

Kodeerimismenetlus AC-3 
Kõigis Dolby Digital kanalites edastatakse audiosignaalid oma loomulikus dünaamikaulatuses ja digiteeritakse kvantimissagedusega 48 kHz ning koodisõna pikkusega 16–24 bit. Nii moodustuva  andmehulga salvestamiseks 2-tunnise filmi jaoks läheks vaja umbes 4 GB salvestusmahtu, mis vastab peaaegu  DVD-plaadi  ühe kihi mahutavusele. Seepärast on vaja andmeid tihendada (kokku pakkida). Selleks rakendatakse säästkodeerimise menetlust AC-3 (Audio Codec 3), mille puhul eemaldatakse niisugused signaaliosad, mille puudumist kõrv ei taju (samamoodi kasutatakse kuulmistaju iseärasusi teiste kadudega tihendusvormingute, nagu nt MP-3 ja AAC puhul). 

AC-3 võimaldab andmekiirusi vahemikus 32–640 kbit/s. DVD korral kasutatakse harilikult kiirust 384 või 448 kbit/s, nii et salvestusmaht väheneb kuni kümnekordselt.

Vaata ka 
 DTS

Heli
Koodekid
Televisioonitehnika
Newton

Newton võib tähendada järgmist:

Kohanimena 
 Newton, linn Alabamas
 Newton, linn Georgias
 Newton, linn Illinoisis
 Newton, linn Iowas
 Newton, linn Kansases
 Newton, linn Massachusettsis
 Newton, linn Mississippis
 Newton, linn New Hampshire'is
 Newton, linn New Jerseys
 Newton, linn Põhja-Carolinas
 Newton, linn Texases
 Newton, linn Utah's
 Newton, mitme asula nimi Wisconsinis
 Newton, linn Sierra Leones

Isikunimena 
 Newton, perekonnanimi
 Alfred Newton, Inglise zooloog
 Helmut Newton, Saksa-Austraalia fotograaf
 Isaac Newton, Inglise füüsik
 Robert Newton, Inglise näitleja

Vaata ka 
 Newtoni maakond
 Newtoni vald
Natalja Bondartšuk

Natalja Sergejevna Bondartšuk (vene Наталья Сергеевна Бондарчук; sündinud 10. mail 1950 Moskvas) on vene filmilavastaja, -näitleja ja stsenarist.

Ta lõpetas aastal 1971 Ülevenemaalise Riikliku Kinematograafia Instituudi näitlejateaduskonna (Sergei Gerassimovi ja Tamara Makarova juhendamisel) ning aastal 1975 režiiteaduskonna samade isikute juhendamisel.

Natalja Bondartšuki isa Sergei Bondartšuk oli vene filmilavastaja, -näitleja ja stsenarist, ema Inna Makarova on filminäitleja. Ta oli abielus näitleja ja filmilavastaja Nikolai Burljajeviga, abielust sündisid poeg Ivan Burljajev, kes on muusik ja näitleja ning tütar Maria Burljajeva, kes on Moskva Majakovski nimelise teatri näitleja.

Tunnustus
2009 – Venemaa Föderatsiooni teeneline kunstitegelane

Lavastatud filmid 
"Bambi lapsepõlv" (1985) 
"Bambi noorus" (1986)

Filmirollid 
"Solaris" (Harey; 1972)
"Veel õnnetäht kord tõuseb hele" (Marija Volkonskaja; 1975)
"Bambi lapsepõlv" (Bambi ema; 1985) 
"Bambi noorus" (Bambi ema; 1986)

Välislingid 
 Natalja Bondartšuki ametlik veebileht (vene keeles)

Venemaa filmilavastajad
Vene filminäitlejad
Sündinud 1950
Ge Hong

Ge Hong (葛洪, Wade–Giles: Ko Hung, u 283 – 343) oli Jini dünastia aegne Hiina filosoof ja alkeemik. Ta on tuntud eelkõige taoistina, aga tegu oli mitmekülgse autoriga, kes kirjutas erinevatel teemadel ja kelle eesmärgiks oli rajada oma õpetusliin.

Biograafia 
Ge Hong sündis Danyangi prefektuuris, tänapäeva Jiangsu provintsi lõunaosas, Nanjingi linna lähedal. Ta oli pärit kohalikust aristokraatlikust suguvõsast. Kui Ge Hong oli 12 aastane, suri ta isa, kes teenis Shaolingi kubernerina, ja Ge Hong sattus suhtelisse vaesusesse. Kuigi perekond oli ilma jäänud ka oma raamatukogust,  pühendas Ge Hong end õpingutele. Tema õpetajaks oli Zheng Yin, kes oli omakorda Ge Hongi onu, Ge Xuani, õpilane.

Noore mehena teenis ta seisusekohaselt sõjaväes ning saavutas ka edu lahinguväljal. Seejärel soovis Ge minna selleaegsesse pealinna Luoyangi ent rahutuste tõttu osutus see võimatuks ja ta suundus hoopis lõunasse, kus sai Guangzhous (Kantonis) oma sõbra ja patrooni kaudu ametniku positsiooni. Paraku tema sõber tapeti teel ja Ge elas järgmised aastad hoopis eremiidina Luofu mäel. Aastal 314 naasis Ge Hong kodumaale, kus abiellus ning omas järgnevate aastate jooksul mitmeid riiklike ametikohti. Aastal 332 siirdus Ge tagasi lõunasse ja elas elupäevade lõpuni Luofu mäel, kus pühendus taoistlikele praktikatele.

Teosed 
Ge Hong oli autorina väga viljakas ja ta kirjutas erinevatel teemadel. Tema filosoofia läbivaks teemaks oli siiski surematuse otsingud. Täpsemalt on tegu hiinakeelse mõistega xian 仙, mida võib tõlkida nii surematuks, transtsendendiks kui pühakuks. Tema tekstidest on säilinud ainult kaks: Baopuzi (抱樸子, Lihtsust armastav õpetaja) ja Shenxian zhuan (神仙傳, Jumalike surematute elulood).

Baopuzi 
Baopuzi oli ühtlasi Ge Hongi pseudonüüm. Tekst on jagatud taoistlikeks Sisemisteks peatükkideks (Neipian) ja konfutsianistlikeks Välimisteks peatükkides (Waipian). Sisemistes peatükkides käsitlevad teemad on Tao, taoistlikud surematud (xian 仙) ja tehnikad surematuse saavutamiseks. Parim viis selleks oli Ge Hongi järgi alkeemia. Baopuzi Välised peatükid käsitlevad erinevaid ühiskonna- ja kultuuri küsimusi. Euroopa keeltesse on rohkem tõlkeid Sisemistest peatükkidest.

Shenxian zhuan 
Shenxian zhuan on taoistlike hagiograafiate kogumik. Tekstist on erinevaid versioone ja on raske täpselt öelda, kui suur osa tänapäevani säilinud tekstist on otseselt Ge Hongi kirjutatud ja kui palju on hiljem lisatud. Shenxian zhuanist ilmus aastal 2002 Robert Ford Campanylt põhjalike kommentaaridega tõlge inglise keelde.

Viited

Välislingid 
 Keith Knapp: Ge Hong Filosoofia veebientsüklopeedia
 Michael Puett: Humans, Spirits, and Sages in Chinese Late Antiquity: Ge Hong's Master Who Embraces Simplicity (Baopuzi). Extrême-Orient, Extrême-Occident. 2007, N°29, pp. 95-119.

Taoism
Alkeemikud
Hiina filosoofia
Alexela

Alexela Group OÜ on ühtse omanikeringiga seotud ettevõtteid koondav valdusfirma, mis tegutseb energeetika, metallitööstuse ja kinnisvaraarenduse valdkonnas.

Enamusosanik on Heiti Hääl. Juhatuse esimees on 2014. aastast Andreas Laane. Ettevõtte juhatusse kuuluvad Marti Hääl, Mikhail Kazarin ja Andreas Laane.  

Alexela Groupi ettevõtetes töötab kokku üle 1500 inimese. Suurimad tütarettevõtted on Kiviõli Keemiatööstus, Alexela Logistics ja Tiki Treiler.

Grupi lähiaastate strateegilised projektid on Paldiskisse LNG terminali rajamine, vedelgaasi autokütusena kasutamise suurendamine ning nii elektri kui ka põlevkiviõli tootmise mahtude kasvatamine.

Vaata ka
Alexela Oil
Alexela Kontserdimaja

Viited

Välislingid
Grupi koduleht
Ettevõtte taustainfo – Inforegister 

Eesti ettevõtted
Püstijalakoosolek

Püstijalakoosolek (inglise stand-up meeting) on kohtumine, kus osalejad seisavad püsti. Väidetav ebamugavustunne seismisel aitab hoida koosolekut lühikesena.

Püstijalakoosolekud tarkvaraarenduses 
Mõned tarkvaraarenduse metoodikad näevad ette iga päev meeskonna koosolekut, et võimaldab osalejatel anda teada potentsiaalsed väljakutseid ja samuti kooskõlastada lahendusi, et lahendada raskeid ja/või aega nõudvaid küsimusi. See on eriti kasulik agiilise tarkvara arendamise protsessis, nagu Scrum, kuid seda võib kasutada mis tahes tarkvara arendamise metoodikas.

Kohtumised kestavad tavaliselt 5–15 minutit ja toimuvad püsti seistes, et inimestele meelde tuletada, et hoida kohtumised lühikesed ja teemale keskenduv. Püstijalakoosolekut nimetatakse mõnikord ka kui "hommikune koosolek" või "igapäevane Scrum".

On kolm küsimust, mida iga päev küsida ja vastata. Kuigi see ei pruugi olla otstarbekas kehtestada kõikide arutelu nendele kolmele küsimusele, mille eesmärgiks on jääda võimalikult täpselt nendele küsimustele:
 Mida ma eile saavutasin?
 Mida ma teen täna?
 Mis takistavad minu edu?

Koosolek toimub tavaliselt samal ajal ja kohas igal tööpäeval. Kõiki meeskonna liikmed julgustatakse osalema, kuid kohtumist ei lükata edasi, kui mõned meeskonnaliikmed puuduvad. Kõige olulisem omadus on, et koosolek on mõeldud suhtlemiseks meeskonnaliikmete vahel.

Kuigi see on mõnikord viidatud kui üks tüüp koosolekuid. Koosoleku struktuur on mõeldud selleks, et edendada läbirääkimisi, samuti tuvastada probleeme, enne kui nad muutuvad liiga problemaatiliseks.
Praktikas see muudab suhted tihedamaks ja tänu lühikestele rääkimistele muudab kõnelused vägagi sisutihedaks. Kõik meeskonna liikmed räägivad kordamööda, mõnikord hoiab meeskonna liige mingit eset, mida hoides on tal õigus rääkida. Iga liige räägib progressist mis toimust ajavahemikul eelmise ja praeguse koosoleku vahele . Lisaks räägivad mis neil kavas on ja mis neid takistavad. Nad võivad küsida ka abi teistel liikmetelt. Liikmed võivad küsida lühidalt selgitust ja ka anda lühikese avalduse umbes, et „me räägime sellest rohkem peale koosolekut“. Koosolekul ei tehta väga pikki arutelusid.