joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ísafjörður

Ísafjörður (islandi keeles 'jääfjord') on linn Islandil, Vestfirðiri piirkonna ja Ísafjarðarbæri valla halduskeskus ja suurim linn. Ta asub Skutulsfjörduri fjordi ääres, mis on osa suuremast Isafjarðardjúpi fjordist.

Kõige tähtsam transpordikeskus linnas on sadam. Sadama kaudu on linnal  praamiühendus naaberasulatega ja aeg-ajalt saabub sadamasse reisilaevu turistidega. Maantee abil on linn ühendatud 15 km kaugusel loodesse jääva Bolungarvíkiga ja Súðavíkiga idas. 1996 valminud üherealine Vestfirðiri tunnel viib Flateyri ja Suðureyri juurde, samuti valla lõunaossa. Ísafjörðuril on lennujaam, kust toimuvad korrapärased lennud Reykjavíkki.

Ísafjörðuri elanike peamine tegevusala on kalapüük ning ta on üks Islandi suurimaid kalanduskeskusi. Alates 1980. aastatest, mil kalanduses algas poliitiliste piirangute ja  kalavarude vähenemise tõttuallakäik, on linna elanike arv järjekindlalt vähenenud.

Hoolimata väikesest elanike arvust näeb Ísafjörður linnalik välja. Linnas on haigla, kultuurikeskus, muusikakool, kunstigalerii ja raamatukogu.

Ísafjörðurist on pärit Islandi president Ólafur Ragnar Grímsson.

Ajalugu 

Landnámabóki (Islandi asustamise raamatu) järgi rajas esimese asula Skutulsfjörduri rannale Helgi Magri Hrólfsson 9. sajandil.

16. sajandil sai Ísafjörður väliskaubanduse sihtpunktiks. Sel ajal olid linnas tavalised nõiaprotsessid ning hulk inimesi pagendati linnast Hornstrandiri poolsaarele, kus praegu asub rahvuspark. 1786 moodustati linna ümber vald.

Kohalikus vabaõhumuuseumis säilitatakse Islandi vanimat maja, mis ehitati 1734. Tollest sajandist on säilinud veel kolm  puumaja. Peamiselt ehitasid need välismaised kaupmehed.

Isafjördhur
Vestfirðir

Vestfirðir ('läänefjordid') on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Islandi loodeosas. 

Suurem osa piirkonnast asub Vestfirðiri poolsaarel, mida ülejäänud Islandiga ühendab 10 kilomeetri laiune maakitsus Gilsfjörðuri ja Bitrufjörðuri fjordi vahel.

Vestfirðir on mägine. Rannajoont liigendavad arvukad fjordid.  

Suurim linn on Ísafjörður, mis on piirkonna halduskeskus ning ühtlasi ärikeskus ja liiklussõlm.

Viited

Välislingid 
 Koduleht

Islandi piirkonnad
Austurland

Austurland ('idamaa'; ka Austfirðir 'idafjordid') on Islandi kõige idapoolsem 1. järgu haldusüksus (piirkond).

Haldusjaotus 
Piirkond jaguneb 9 vallaks:

 Fjarðabyggð	
 Fljótsdalshérað
 Hornafjörður
 Vopnafjarðarhreppur
 Seyðisfjörður
 Djúpavogshreppur
 Breiðdalshreppur
 Borgarfjarðarhreppur
 Fljótsdalshreppur

Islandi piirkonnad
Wessexi printsess Louise

Leedi Louise Windsor (Louise Alice Elizabeth Mary Mountbatten-Windsor; sündinud 8. novembril 2003) on Briti kuningliku perekonna liige, Wessexi krahvi ja krahvinna ainus tütar, kuninganna Elizabeth II lapselaps. 

Valitseva monarhi järeltulijana meesliinis on tema tiitliga nimi Tema Kuninglik Kõrgus Wessexi Printsess Louise. Kuid kui tema vanemad abiellusid, otsustasid nad, et nende lastest saavad krahvi(nna)d, mitte prints(ess)id tiitliga Tema Kuninglik Kõrgus. Selle põhjuseks oli soov vältida lastele muidu langeda võivaid kuninglikke kohustusi. Kuid kuna kuninganna pole välja andnud vastavat korraldust, on Louise ikka printsess, olenemata sellest, kuidas teda igapäevaelus nimetatakse. 

Leedi Louise on troonipärimisjärjekorras 15. kohal oma noorema venna Jamesi järel.

Sünd 
Leedi Louise sündis enneaegsena 8. novembril 2003 Surreys pärast seda, kui tema ema Wessexi krahvinna oli kiirabiga Frimley Parki haiglasse toimetatud. Louise'i isa polnud sünnituse ajal kohal. Ettevaatusabinõuna viidi Louise St. George'i haiglasse Londonis, krahvinna jäi aga Frimley Parki, kuni ta seisukord oli piisavalt hea, et lahkuda. Louise sündis keisrilõikega, mis oli vajalik krahvinna verekaotuse tõttu, mis ohustas nii ema kui ka last. 

Ta lahkus haiglast 23. novembril 2003 ja ta nimi avalikustati 27. novembril 2003. Louise ristiti Windsori lossis 24. aprillil 2004, tema ristivanemad olid lord Ivar Mountbatten ja Leedi Sarah Chatto.

Louise'i nimi ametliku ja seadusliku tiitliga on Tema Kuninglik Kõrgus Wessexi Printsess Louise, kuid tegelikult kasutatakse nime Leedi Louise Windsor.

Briti kuninglik perekond
Sündinud 2003
Briti kuninglik perekond

Briti kuninglik perekond on väljend, mida kasutatakse Suurbritannia monarhi lähedastele sugulastele viitamiseks. Kuigi pole kindlat seaduslikku määratlust, kes on või ei ole selle perekonna liige, ja erinevates nimekirjades on erinevad inimesed, on siiski olemas teatud sugulased, kes on alati perekonna liikmed:

 monarh (kuningas või kuninganna)
 monarhi saatja (või abikaasa)
 eelmiste monarhide lesed
 monarhi lapsed
 monarhi lapselapsed (printsid/printsessid) meesliini pidi
 monarhi poja ja meesliini pojapoegade abikaasad ning lesed, ja
 enne 1917. aastat ka monarhi lapselapselapsed

Miljonid inimesed on seotud kuningliku perekonnaga kaugemalt, kui lihtsalt kuningliku päritolu tõttu.

Praegused kuningliku perekonna liikmed kuuluvad Windsori perekonda.

Liikmete nimekiri 

Nimekiri Briti kuningliku perekonna praegustest liikmetest.

 Ühendkuningriigi kuninganna
 Edinburghi hertsog (kuninganna abikaasa)
 Walesi prints ja Cornwalli hertsoginna (kuninganna vanim poeg ja tema abikaasa)
 Walesi prints William (Walesi printsi vanem poeg)
 Walesi prints Harry (Walesi printsi noorem poeg)
 Yorki hertsog (kuninganna teine poeg)
 Yorki printsess Beatrice (Yorki hertsogi vanem tütar)
 Yorki printsess Eugenie (Yorki hertsogi noorem tütar)
 Wessexi krahv ja Wessexi krahvinna (kuninganna noorim poeg ja tema abikaasa)
 Leedi Louise Windsor (Wessexi krahvi tütar)
 Printsess Anne (kuninganna tütar)
 Gloucesteri hertsog ja hertsoginna (kuninganna nõbu ja tema abikaasa)
 Kenti hertsog ja Kenti hertsoginna (kuninganna nõbu ja tema abikaasa)
 Kenti prints Michael ja Kenti printsess Michael (kuninganna nõbu ja tema abikaasa)
 Leedi Alexandra Ogilvy (kuninganna nõbu)

Vaata ka
Briti troonipärimisjärjekord
Borgarnes

Borgarnes on linn Islandil, Vesturlandi piirkonna ja Borgarbyggði valla halduskeskus. 

Borgarnes asub pealinnast Reykjavíkist 60 km põhja pool Borgarfjörðuri fjordi ääres. Üle fjordi on ehitatud riigi pikkuselt teine sild Borgarfjarðarbrú.

Borgarnesi elanike arv oli 2003. aastal 2000, 2006. aastal 1800, 2007. aastal 1950. 

Borgarnesi mainiti esmakordselt Egilli saagas (Digranes).

Islandi linnad
Bosonid

Bosonid ehk väljaosakesed on osakesed, mille spinn on täisarvuline, erinevalt fermionidest, mille spinn on poolarvuline. Liitosakeste puhul loetakse bosoniteks neid osakesi, mille summaarne spinn on täisarvuline.

Kõik bosonid alluvad Bose-Einsteini statistikale. Neid ei piira Pauli keeluprintsiip ning seetõttu võib mitu bosonit olla samas kvantolekus. See tähendab, et samas ruumipunktis võib mitu bosonit olla korraga samal energeetilisel tasemel. (Sama ruumipunkti all tuleb mõista olukorda, kus erinevate osakeste lainefunktsioonid kattuvad.) Nende olekufunktsioon on sümmeetriline ja säilitab oma märgi pööramisel 360 kraadi võrra.

Fundamentaalsed bosonid 
Elementaarosakestest on bosonid vaheosakesed (ingl keeles ka gauge boson). Vaheosakesed (enamasti virtuaalsed osakesed) vahendavad fundamentaalseid jõude fermionide vahel.
Fundamentaalsed bosonid on:

{| class="wikitable" 
|-
|align=center | Nimi
|align=center | Sümbol
|align="center" | Laeng (e)
|Spinn
|align=center | Mass (GeV/c2) 

|align=center | Vahendatav jõud
|-
|Footon
|γ
|0
|1
|0
|Elektromagnetism
|-
|W-boson
|W±
| ±1
|1
|80,4
|Nõrk vastasmõju
|-
|Z-boson
|Z0
|0
|1
|91,2
|Nõrk vastasmõju
|-
|Gluuon
|g
|0
|1
|0
|Tugev vastasmõju
|}

Liitosakestest bosonid
Liitosakestest bosonid on liitosakesed, mille koostises olevate osakeste summaarne spinn on täisarv. Tuleb siiski silmas pidada, et bosonina käituvad liitosakesed ainult siis, kui neid vaadelda kauguselt, kus osakese liitstruktuur välja ei paista (liitosakesed peavad olema vastasmõju suhtes seotud olekus).

Kõige tuntumad liitosakestest bosonid on mesonid, mis koosnevad kvargist ja antikvargist. Ka mesonid on vaheosakesed. Virtuaalsed mesonid vahendavad tuumajõudu (mis on tugeva vastasmõju teisene väljendus) nukleonide vahel.

Ka aatomituumade puhul võib jagada neid bosoniteks (sisaldavad paarisarvu nukleone) ja fermionideks (sisaldavad paaritu arvu nukleone). Näiteks vesiniku tuum on fermion ja deuteeriumi tuum (koosneb prootonist ja neutronist) on boson. Siin tuleb hoolega eristada, kas me räägime aatomituumast või aatomist. Elektriliselt neutraalne vesiniku aatom on boson (koosneb kahest fermionist – prootonist ja elektronist).

Higgsi boson

Standardmudeli kohaselt peaks kõik fundamentaalseid jõudusid vahendavad osakesed olema ilma seisumassita. Reaalselt on aga nõrga vastastikmõju vahendajad W- ja Z-bosonid massiivsed osakesed.
Mehhanismi, mis annab osakestele massi, nimetatakse Higgsi mehhanismiks. Selle kohaselt on Higgsi boson Higgsi välja kvant ning mass tekib siis, kui osakesed läbivad Higgsi välja.

Vaata ka 
 Goldstone'i boson

Osakestefüüsika
Pauli printsiip

Pauli printsiip ehk tõrjutusprintsiip on oluline printsiip kvantmehaanikas, mille sõnastas 1925. aastal Wolfgang Ernst Pauli. Oma lihtsaimal kujul väidab see, et kaks samas aatomis paiknevat elektroni ei saa olla samas kvantolekus, st kui erinevate elektronide kvantarvud n, l ja ml on samad, siis omavad need elektronid vastupidist spinni.

Üldisemalt väidab Pauli printsiip, et kaks identset fermioni (poolarvulise spinniga osakest) ei saa jagada sama kvantolekut. Rangemalt väljendatuna tähendab see, et identsete fermionide süsteemi lainefunktsioon on osakeste vahetamise suhtes antisümmeetriline.

Tõrjutusprintsiibile alluvad fermionid ning neid kirjeldab Fermi-Diraci statistika. Täisarvulise spinniga osakesed ehk bosonid tõrjutusprintsiibile ei allu ja neid kirjeldab Bose-Einsteini statistika.

Pauli printsiip on tuletatav relativistlikust kvantväljateooriast. Mitterelativistlikus kvantmehaanikas osakeste spinni ja statistika vahel seos puudub, mistõttu Pauli printsiipi seal tõestada ei saa.

Vaata ka 
 Spinni ja statistika teoreem

Kvantmehaanika
Leeuwarden

Leeuwarden (friisi keeles Ljouwert) on linn Hollandi põhjaosas, Friisimaa provintsi halduskeskus.  

Leeuwarden sai linnaõigused aastal 1435.

Leeuwardenis asub friisi keele ja friisi kultuuri uurimise keskus – Friisi Akadeemia.

Leeuwarden oli 2018. aasta Euroopa kultuuripealinn.

Välislingid 
Leeuwardeni koduleht

Hollandi linnad
Friisimaa provints
Suðurnes

Suðurnes on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Islandi edelaosas. 

Piirkond jaguneb 5 vallaks:
 Reykjanesbær	
 Grindavík	
 Sandgerði	
 Garður
 Sveitarfélagið Vogar

Islandi piirkonnad
Vesturland

Vesturland on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Islandi lääneosas. 

Piirkond jaguneb 10 vallaks.

Islandi piirkonnad
Höfuðborgarsvæði

Höfuðborgarsvæði on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Islandi edelaosas, mis hõlmab pealinna Reykjavíki ja veel 6 linna (Kópavogur, Hafnarfjörður, Garðabær, Mosfellsbær, Seltjarnarnes ja Kjósarhreppur).

Höfuðborgarsvæðis elab 64% Islandi elanikkonnast.

Viited 

Islandi piirkonnad
Norðurland eystra

Norðurland eystra on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Islandi põhjaosas.

Viited 
 

Islandi piirkonnad
Norðurland vestra

Norðurland vestra on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Islandi põhjaosas. 

Islandi piirkonnad
Suðurland

Suðurland on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Islandi lõunaosas. 

Islandi piirkonnad
Iokaste

See artikkel räägib vanakreeka mütoloogia tegelasest; planeet Jupiteri kaaslase kohta vaata artiklit Iokaste (kuu)

Iokaste (vanakreeka keeles Ἰοκάστη, ladinapäraselt Iocasta või Jocasta'') oli vanakreeka mütoloogias Teeba kuninganna, Oidipuse ema ja naine.

Iokaste oli Teeba üliku Menoikeus vanema tütar ja Kreoni õde. Pärast eelmiste Teeba valitsejate Zethose ja Amphioni õnnetut surma valiti uueks kuningaks Laios, kes oli aastase poisina juba korra kuningas olnud, ent siis kukutatud. Laios valis endale abikaasaks Iokaste.

Vanuselt olid nad väga erinevad. Tõenäoliselt oli Laios üle 50 ja Iokaste alla 20 aasta vana.

Oraakel oli hoiatanud Laiost laste saamise eest. Laios muutus sellepärast väga murelikuks, kui Iokaste rasestus, ja läks Teiresiaselt nõu küsima. Ennustaja vastas, et sünnib poeg, kellele on määratud tappa oma isa ja abielluda emaga. Kui laps sündis, sidus Laios tal jalad kokku ja viis mägedesse, lootes, et laps nii peatselt sureb.

Poisi leidsid karjased, kes viisid ta Korintosesse. Sealne kuningas Polybos ja tema naine Periboia kasvatasid poisi üles ja andsid talle nimeks Oidipus. Kui poiss oli täiskasvanuks saanud, ennustati tallegi, et ta tapab oma isa ja abiellub emaga. Oidipus, kes uskus, et tema tõelised vanemad on Polybos ja Periboia, lahkus seepeale Korintosest ja suundus Teebasse. Teel kohtus ta kaarikus sõitva Laiosega, kes nõudis, et Oidipus annaks talle teed. Nad läksid tülli ja Oidipus tappis Laiose. Kumbki ei teadnud siis, et nad on sugulased.

Oidipus kohtus enne Teebasse jõudmist ka Sfinksiga, kes linna lähedal teekäijaid jahtis ja tappis, ning surmas ta. Oidipus valiti tänutäheks uueks kuningaks, sest Laiosel sugulasi ei olnud. Ta abiellus vana kuninga lese Iokastega. Nad said neli last: pojad Polyneikese ja Eteoklese ning tütred Antigone ja Ismene.

Hiljem, kui tuli välja, et Oidipus on tapnud oma isa ja abiellunud oma emaga poos Iokaste ennast üles ning Oidipus torkas end sõlenõelaga pimedaks. Euripidese "Foiniiklannades" on Iokaste elus seni, kuni näeb oma poegi sõjas teineteist tapmas, ja viskub siis mõõga otsa. Oidipus jäi kuningaks, kuid pimedana ei saanud ega tahtnudki ta valitseda. Regendiks sai Iokaste vend Kreon.

Iokaste järgi on nimetatud planeet Jupiteri kaaslane Iokaste.

Vaata ka 

Olukorda, kus poeg armastab oma ema, nimetatakse Oidipuse kompleksiks.

Vanakreeka mütoloogia tegelaskujud
Regina-Nino Mion

Regina-Nino Mion (end Kurg; sündinud 20. veebruaril 1979) on skulptor, raamatukujundaja, kunstiteadlane ja filosoof.

Ta lõpetas 2002. aastal Eesti Kunstiakadeemia skulptuuri erialal. Samal aastal asus ta õppima Eesti Humanitaarinstituudi magistriõppes kultuuriteooriat. Aastal 2008 astus ta samas doktoriõppesse filosoofia alal ning kaitses magistritöö filosoofia alal.  Ta töötas 2008. aastani Tallinna Ülikooli Eesti Humanitaarinstituudis akadeemilise sekretärina.

Ta on Eesti Kunstiakadeemia kunstiteaduse ja visuaalkultuuri instituudi teadur. Oma doktorikraadi teemal "Edmund Husserli käsitlus pilditeadvusest, esteetilisest teadvusest ja kunstist" kaitses ta 2014. aastal Fribourgi Ülikoolis Šveitsis. Mioni peamised uurimissuunad on fenomenoloogiline esteetika, Edmund Husserli filosoofia ja pildiline representatsioon.

Isiklikku 
Tema isa on teoloog Ingmar Kurg, vanaisa oli soomepoiss ja baptisti vaimulik Ilmar Kurg.

Viited 

Eesti kunstnikud
Kunstiteadlased
Raamatukujundajad
Eesti Kunstiakadeemia vilistlased
Sündinud 1979
Salutaguse mõis

Salutaguse mõis (saksa keeles Sallentack) oli rüütlimõis Hageri kihelkonnas Harjumaal, tänapäeva Rapla maakonnas Kohila vallas Salutaguse külas. Mõis eraldati Angerja mõisast 1700. aastal.

Arhitektuur 

Historitsistlikus stiilis piklik ühekorruseline peahoone valmis 19. sajandi teisel poolel. Ehitise fassaadi kaunistasid astmikviiludega kesk- ja külgrisaliidid. Hoone põletati 1905. aasta revolutsiooni käigus, ent ehitati veidi muudetud kujul taas üles (astmikviilud tehti siledaks; mõisaesine terrass ehitati ümber). Korterelamuna kasutust leidnud mõisahoone põles uuesti 1980ndatel, misjärel jäi varemeisse.

Mõisaansambel 

Mõnesaja meetri pikkune sihitee viis Kohila–Tuhala maanteelt otse mõisasüdamesse, osutades künkale ehitatud peahoone keskteljele. Kõrvalhooned paiknesid peahoonest põhja pool, nii peahoone esise auringi servas kui ka sissesõidutee-allee äärsetel aladel. Mõisasüdant ümbritseb mõisapark.

Omanikud 

Aastani 1879 kuulus mõis Meyendorffidele. 1879. aastast oli ta Ungern-Sternbergide ja Rammide valduses. Mõisa viimane võõrandamiseelne omanik oli Fridolf von Ramm. Edaspidi on mõisasüdame nimetamisväärseimaks omanikuks olnud Busch, kes 1930. aastal rajas Salutaguse mõisa endisesse viinavabrikusse pärmitehase. Venemaa riigiametnik Konrad Axel von Gernet on sündinud Salutaguse mõisas.

Mõis tänapäeval 

Pärast 1980ndatel toimunud põlengut mõisa peahoonet ei taastatud, ohtlikud varemed lammutati lõplikult 23. veebruaril 2012. Samuti on hävinud ka paljud kõrvalhooned, mõni hoone on aga kohandatud Salutaguse pärmivabriku tootmishooneks. Veidi muudetud kujul eksisteerib tänaseni peahoone läheduses mõisa valitsejamaja (puithoone), pargis on seni alles aiapaviljon, mis on tihti külaürituste keskuseks.

Välislingid 
 Salutaguse mõis Eesti mõisaportaalis
 Salutaguse mõis Rapla maakond Kohila vald Salutaguse küla "Mõisate ülevaated (1976-1978)" (Muinsuskaitseameti digitaalarhiiv)

Harjumaa mõisad
Kohila vald
Hageri kihelkond
Ungern-Sternbergide mõisad
Sevan

Sevan (armeenia keeles Սևան; 1935. aastani Jelenovka, vene keeles Еленовка) on kuurortlinn Armeenias Gegharkhunikhi maakonnas, Sevani järve põhjakaldal.

Linn asub enam kui 1900 meetrit üle merepinna ulatuval kõrgendikul, 66 km kirdes Armeenia pealinnast Jerevanist ja 40 km põhjas maakonnakeskusest Gavarist. 

Asula sai alguse 1842. aastal Jelenovka-nimelise vene külana ning kandis seda nime 1935. aastani. 

Sevani ümbritseb Sevani rahvuspark, mis ulatub linna kirdeservast edelaservani, idas moodustab linna loodusliku piiri Sevani järv.

Viited 

Armeenia linnad
Gegharkhunikhi maakond
Thalin

Thalin (venepärane nimekuju Talin) on linn Armeenias Aragatsotni maakonnas.

Armeenia linnad
Mercedes-Benz Arena

Mercedes-Benz Arena on jalgpallistaadion Stuttgardis Saksamaal. See on jalgpalliklubi VfB Stuttgart koduväljakuks.

Alates ehitamisest 1933. aastal kuni 1945. aastani kandis staadion nime Adolf-Hitler-Kampfbahn, aastatel 1945–1949 Century Stadium/Kampfbahn, aastatel 1949–1993 Neckarstadion (Neckari jõe järgi), aastatel 1993–2008 Gottlieb-Daimler-Stadion. 

Saksamaa esimene Teise maailmasõja järgne rahvusvaheline võistlus jalgpallis oli sellel staadionil peetud kohtumine Saksamaa ja Šveitsi meeskonna vahel 1950. aastal. 40 aastat hiljem võõrustati Saksamaa taasühinemise järel jälle esimesel maavõistlusel šveitslasi.

Gottlieb-Daimler-Stadion moderniseeriti 2006. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste tarbeks juba aastatel 1999–2001 FIFA maailmameistrivõistluste standarditele vastavaks. MM-i tarvis tehtud värskenduse järel hinnati silmapaistvaimaks tekstiilist katusekatet. See projekt läks maksma 51,5 miljonit eurot. Staadion mahutab 53 200 pealtvaatajat.

Sellel staadionil on toimunud nii spordivõistlusi kui ka kultuuriüritusi. Ka 1974. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste raames toimus seal osa alagrupi mänge. 1986. aasta toimusid staadionil Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus. Kaks aastat hiljem 1988. aastal võõrustas staadion jälle jalgpallureid, kui seal peeti jalgpalli Euroopa meistrivõistluste alagrupi mänge. 1993. aastal toimusid Stuttgardis IV kergejõustiku maailmameistrivõistlused. Sellel staadionil on peetud Euroopa Karikavõistluste Finaal.

2008. aasta märtsis tehti teatavaks, et mais 2009 hakatakse staadioni ümber ehitama vaid jalgpalliareeniks. Ehitustööd peaksid lõppema 2011. aasta lõpuks.

Välislingid 

Gottlieb-Daimler-Stadioni koduleht

Stuttgart
VfB Stuttgart
Saksamaa jalgpallistaadionid
2006. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste staadionid
Manivald Kesamaa

Manivald Kesamaa (aastani 1936 Gottlieb-Manivalde Geitsmann; 7. oktoober 1921 Narva – 8. november 1985 Tallinn) oli eesti luuletaja ja publitsist.

Manivald Kesamaa sündis Narvas raudteelase perekonnas. 

Ta õppis Tallinn-Nõmmel Hiiu Algkoolis, Tallinna Poeglaste Kaubanduskoolis 1936–1939 ja Tallinna Poeglaste Kommertskoolis 1939–1941. 

Võttis Eesti Laskurkorpuse koosseisus luuraja ja tankihävitajana osa teisest maailmasõjast. 

Oli aastatel 1946–1949 ajalehe Säde kirjanduslik kaastööline, seejärel lühikest aega ajakirja Stalinlik Noorus vastutav sekretär. 1949–1953 oli ta ajakirja Pioneer toimetaja.

Alates 1954. aastast oli Manivald Kesamaa kutseline kirjanik. Kirjanike Liidu liige oli ta alates 1950. aastast.

Luulekogud 

1950 "Kuuma südamega"
1956 "Pärast tuisku"
1958 "Kodud jäävad kodudeks"
1961 "Emad ja pojad"
1964 "Tähed maa kohal"
1966 "Päikeselaiul"
1969 "Nelja tuule all"
1973 "Maa jääb nooreks"
1977 "Ringkäik"
1981 "Eestimaa leib"
1982 "Jäljed mullal"

Valikkogud 

1970 "Tuli tuisus"
1979 "Vari ja valgus"
1985 "Rindeteed"

Lasteluule
1952 "Heino õpib vedurijuhiks"
1954 "Kes tõuseb varem"
1954 "Hirmul on suured silmad"
1955 "Kes meil käivad"
1956 "Mida tegi tikuke, väike, õige pikuke"
1957 "Keda kiita leiva eest"
1957 "Kuidas mesikäpp meistriks sai"
1960 "Oi neid lapsepõlve aegu!"
1962 "Mis ma nägin Hiinas : jutustus värssides"
1963 "Igal lapsel oma laul"
1965 "Tallinn – Aafrika"
1967 "Igal pool on Viisivere"
1968 "Astu, astu lapsejalga"
1971 "Veteselli ABC" (koos E. Takkeriga)
1971 "Hea, et kasvab laps me majas" (valikkogu)
1976 "Lapsed siin ja lapsed seal"
1976 "Meri kiigub läve ees"
1979 "Kasvan rõõmuks perele" (valikkogu)
1980 "Sepp see kutsus sellid kokku"
1983 "Meie värviline maa"
1985 "Salaam, Turkmeenia"

Publitsistika 

1959 "Hiina tähtede all : turisti märkmeid" (1–2) (koos Herbert Merega)
1959 "Lenda, mu aeg! : olukirjeldused"
1962 "Mehed ja kivid : olukirjeldusi, laaste, reisimärkmeid"
1979 "Lähedal ja kaugel"

Viited

Kirjandus 
 Eesti kirjanduse ajalugu, V köide, 1. raamat, Eesti Raamat 1987, lk. 267–271 (ülevaate autor Aadu Säärits) ja bibliograafia lk. 279

Välislingid 
 Toomas Liiv, "Saadab sind mu käidud sõjatee" (Manivald Kesamaa sõjaluulest) (Sirp 7. 10. 2005, lk. 7)

Eesti luuletajad
8. Eesti Laskurkorpuse koosseis
Eestistatud nimega inimesed
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1921
Surnud 1985
George Windsor, St. Andrewsi krahv

George Windsor, St. Andrewsi krahv (George Philip Nicholas Windsor) (sündinud 26. juunil 1962) on Kenti krahvi ja krahvinna vanim laps ning ainus poeg. 

Tiitli "St. Andrewsi krahv" päris ta isalt ning kannab seda kui Kenti krahvkonna pärija.

9. jaanuaril 1988 abiellus George Sylvana Palma Tomaselliga Edinburghis. Kuna naine on katoliiklane, eemaldati George Windsor Briti troonipärimisjärjekorrast, kuid tema tütar Amelia kuulub sinna. 2013. aasta kroonipärimisseaduse alusel taastati ka tema enda koht troonipärimisjärjekorras ja ta on seal 2016. aasta mai seisuga 35. kohal.

Krahvil ja krahvinnal on kolm last:
 Edward Windsor, lord Downpatrick
 Leedi Marina-Charlotte Windsor
 Leedi Amelia Windsor

Prints on heategevusorganisatsiooni SOS Children's Villages UK ('Suurbritannia SOS-lastekülad') usaldusisik.

Briti kuninglik perekond
Sündinud 1962
Edward Windsor, lord Downpatrick

Edward Windsor, lord Downpatrick (Edward Edmund Maximilian George Windsor) (s. 2. detsembril 1988) on St. Andrewsi krahvi ja krahvinna ainus poeg. Tema isa on Kenti krahvi ja krahvinna vanem poeg. 

Tal on ka kaks nooremat õde: leedi Marina-Charlotte Windsor ja leedi Amelia Windsor.

Lord Downpatrick on oma isa järel Kenti krahvkonna pärija ning selle tõttu kannab lord Downpatricku tiitlit. 

Oma vanaema eeskuju järgides liitus Edward 2003. aastal katoliku kirikuga ning eemaldati seetõttu troonipärimisjärjekorrast. Kuna ka Edwardi ema on katoliiklane, ei kuulu ka tema isa troonipärimisjärjekorda.

Briti kuninglik perekond
Sündinud 1988
Las Vegas

Las Vegas on linn USA-s, Nevada osariigi suurim linn ning rahvusvaheliselt tunnustatud puhkekeskus hasartmängurluseks ja poodlemiseks. Las Vegas, mis ise nimetab end maailma meelelahutuspealinnaks, on kuulus kasiinode ja meelelahutuse poolest.

Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 641 903. Aastal 2010 oli elanikke 583 756. Linn on Ameerika Ühendriikides rahvaarvult 25. kohal. 2010. aasta seisuga moodustasid 62,1% rahvastikust valged, 11,1% afroameeriklased ja 6,1% aasialased. Sõltumatust rassist ladinaameeriklasi oli 31,5%. Lisaks elab Las Vegases 0,6% põlishavailasi, nende suhteliselt suure arvu pärast kutsutakse Las Vegast "üheksandaks Hawaii saareks". Las Vegase linnastus elab üle 2,2 miljoni inimese.

Las Vegas on asutatud 1905. aastal ning sai linnaõigused 1911. aastal. Las Vegas on 20. sajandil asutatud linnadest kõige kiiremini kasvava rahvaarvuga linn.

Las Vegases on kõige rohkem abielulahutusi ja suitsiide. Suur abielulahutuste arv on tingitud Nevada osariigi seadustest: lahutamine on seal lihtsam kui paljudes teistes osariikides. Samas on abiellumiste arv on samuti suurem kui teistes linnades.

Turism 

Las Vegase suurimad turismiobjektid on kasiinod ja hotellid. Kuulsaimad kasiinod asuvad Las Vegas Boulevard'i osa Paradise'i ja Winchesteri linnades, mida kutsutakse Las Vegas Strip'iks. Paljud hotellid on hiigelsuured ja asuvad enamasti kasiinoalade naabruses. Ka kesklinnas on palju hotelle, mis olid algusaastatel mängurluse keskmeks.

Kui varem oli Las Vegas hasartmängudega tegelevatele ettevõtetele aastakümneid suur tuluallikas, siis nüüdseks on trend muutunud. 2013. aastal jäid kasiinod 1,35 miljardi USA dollariga kahjumisse ning pole seni enam kasumisse jäänud.

Sport 
Las Vegase linnastus tegutseb kolm Põhja-Ameerika suurliigades mängivat klubi. NHL-is mängiv jäähokiklubi Vegas Golden Knights alustas Las Vegases tegevust 2017. aastal. Ameerika jalgpalli klubi Las Vegas Raiders kolis Las Vegasesse 2020. aastal California osariigist Oaklandist. Naiste korvpalli kõrgliigas WNBA mängiv Las Vegas Aces kolis Las Vegasesse 2018. aastal.

Sõpruslinnad

Viited

Välislingid 

 https://www.lasvegasnevada.gov/
 "Viva Las Vegas! Miks trügib tippsport kasiinomekasse?". sport.postimees.ee. 20.4.2022

Nevada linnad
Clarki maakond (Nevada)
Salvatore Adamo

Salvatore Adamo, tuntud ka kui lihtsalt Adamo (sündinud 1. novembril 1943 Itaalias Comisos) on itaalia päritolu Belgia laulja ja helilooja.

Ta on äriliselt edukas: tema laule on müüdud üle 100 miljoni albumi. Põhiliselt laulab ta prantsuse keeles.

Tema isa Antonio oli kaevukaevaja ja ema Concetta koduperenaine. Isa emigreerus 1947. aasta veebruaris Belgiasse ja hakkas tööle Marcinelle'is kaevanduses. Ema sõitis sama aasta juunis talle järele ja võttis lapsed kaasa. Nad hakkasid elama Monsi lähedal, algul Ghlinis ja pärast Jemappesis. 1960. aastaks oli neil sündinud juba 7 last. Kuigi Salvatore Adamo on praktiliselt kogu elu Belgias elanud, on ta säilitanud Itaalia kodakondsuse ning Belgias on tal üksnes alaline elamisluba, sest Belgia ei luba topeltkodakondsust.

Isa ei tahtnud, et Salvatorest saaks kaevur nagu temast. Sellepärast püüdis ta anda lastele hea hariduse. Salvatore õppis kohalikus katoliiklikus koolis ja oli püüdlik õpilane. Eriti paistis ta silma oma musikaalsete võimetega.

1960ndatel sai Salvatore Adamo lauljana kuulsaks. Tema debüüt toimus juba 1960, kui ta osales Radio Luxembourgi korraldatud lauluvõistlusel omaloodud lauluga "Si j'osais" ja tunnistati 14. veebruaril 1960 lauluvõistluse finaalis Pariisis võitjaks.

Kui ta oli kuulsuse tipul, suri tema isa 7. augustil 1966 uppumise tagajärjel. Varsti pärast seda Salvatore abiellus. Tema esimene laps, poeg Anthony, sündis 1969. 1980. aastate algul sündis poeg Benjamin ja seejärel tütar Amélie.

2001 lõi Belgia kuningas Albert II Salvatore Adamo rüütliks.

Albumid
 1998 "Regards"
 2001 "Par les temps qui courent"
 2002 "Les mots de l’âme" (kogumikplaat)
 2003 "Zanzibar"
 2004 "Un soir au Zanzibar" (live, kogumikplaat) + DVD
 2005 "Platinum Collection" (kogumikplaat)
 2007 "La part de l'ange"
 2008 "Le bal des gens bien - Duets"
 2014 "Adamo chante Bécaud"

Välislingid
Salvatore Adamo ametlik sait (inglise, prantsuse keeles)
Adamo itaalia sait (itaalia keeles)

Itaalia lauljad
Belgia lauljad
Sündinud 1943
Kelmė

Kelmė () on linn Leedus, Kelmė rajooni halduskeskus.
Asub Kražantė jõe kaldal merepinnast 128 meetri kõrgusel. Linna vana saksakeelne nimetus on Kelm, poolakeelne aga Kielmy.

Vaatamisväärsusteks on Kelmė mõisa hoonetekompleks, uusgooti siilis katoliku kirik (1901–1912), aastal 1615 valminud kalvinistide kirik ja luteri kirik.

Elanike arv
 10 600 (2005)
 10 100 (2009)

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kelmė elanikest leedulasi 98,44% ja venelasi 1,03%.

Ajalugu 

Esmakordse mainimise aeg on teadmata Oletatakse, et asulat mainitakse 1295. aastal nimega Kymel või Kimel. Teise teooria järgi mainiti asualt aastal 1386 nime all Stabuncaln, Stabekalne, aastal 1395 ka Stabekalmen. Kindlamalt saab asulaga seostada mainimist aastal 1410.

Aastal 1416 püstitati sinna esimene kirik. Aastal 1511 tekkis selle juurde turuplats. XVI sajandil mainitakse esimest korda ka sealset mõisa. Aastal 1526 sai Kelmėst alev. Aastal 1615 valmis sealse kalvinistide koguduse kirik, selle juures hakkas tegutsema ka kool. Aastail 1655 ja 1701 rüüstasid alevit Rootsi väed.

Aastal 1830 rajati linna piiritusevabrik, aastal 1860 aga õllevabrik. Alevi kasvule aitas kaasa aastal 1858 avatud Riia ja Tilsiti vaheline postimaantee, alevisse rajati postijaam, selle juurde tekkis aga väike turulaks. XIX sajandil kujunes Kelmė juutide asulaks; aastal 1897 olid Kelmė 3914 elanikust 2710 juudid. Esimese maailmasõja ajal, aastal 1915, põles suurem osa alevist maha.

Teise maailmasõja ajal hukkasid saksa okupatsiooniväed 450 linnas elanud juuti. Peale sõda tegutsesid linna ümbruses Leedu metsavennad. Linnaõigused sai aastal 1947.

Tuntud elanikke 

Simcha Zissel Ziv – juudi rabi
Aryeh Leib Frumkin – juudi rabi
Morris Ginsberg – Leedu sotsioloog
Boriss Bazarov – Nõukogude spioon
Juozas Grybauskas – Leedu režissöör
Nachum Zev Dessler – juudi rabi
Icchokas Meras – juudi kirjanik
Eimantas Grakauskas – Leedu jurist ja poliitik
Rimas Tuminas – Leedu teatritegelane
Šenderis Giršovičius – Leedu jalgpallur
Kęstutis Masiulis – Leedu ühiskonnategelane
Nijolė Medvedeva – Leedu kaugushüppaja
Ramūnas Vyšniauskas – Leedu tõstja
Vaidas Šilėnas – Leedu jalgpallur
Vladas Putvinskis – Leedu kirjanik, raamatusmugeldaja
Konstanty Kurnatowski – Leedu-poola kalvinistlik teoloog
Elyah Lopian – juudi rabi
Alexander Ziskind Maimon – juudi kirjanik
Zvi Yaakov Oppenheim – juudi rabi

Pilte

Viited

Välislingid 

 Linna koduleht
 Linn Poola geograafilises sõnastikus
 Linn portaalis vietoves.Lt

Leedu linnad
Kelmė rajoon
Konstanzi Ülikool

Konstanzi Ülikool (Universität Konstanz) on Saksamaa lõunaosas Baden-Württembergi liidumaal Konstanzi linnas asuv ülikool. 

Konstanzi Ülikool asutati 21. juunil 1966. 

Ülikoolis õpib üle 9000 üliõpilase, kes on pärit rohkem kui 80 riigist. 

Kõik ülikooli teaduskonnad asuvad ülikoolilinnakuna ühes suures hoonetekompleksis Bodeni järve ääres. 

Tudengitel on võimalik valida loodus-, filosoofia- ja sotsiaalteaduste seast ligikaudu 40 eriala vahel.

Eestlased Konstanzi Ülikoolis
 Konstanzi Ülikooli juures tegutsesid pikemat aega Margit ja Urmas Sutrop. 
 2001–2007 oli Bruno Mölder Konstanzi Ülikooli doktorant ning kaitses doktoritöö, milles ta kaitseb vaimuseisundite interpretivistlikku teooriat (omistusteooriat).

Tuntud vilistlasi
 Martin Beneke (* 1965), füüsik, Leibnizi auhinna saaja 2008
 Roland Benz (* 1943), Ordinarius Universität Würzburg biotehnoloogias
 Ekin Deligöz (* 1971), Saksamaa parlamendi liige roheliste fraktsioonis
 Zoran Djindjić (1952–2003), Serbia poliitik ja filosoof
 Gerdt Fehrle (* 1961), kirjanik
 Peter Friedrich (* 1972), parlamendi liige SPD fraktsioonis
 Werner Fröhlich (* 1953), ülikooli Donau-Universität Krems president aastatel 1999–2006
 Petra Gerster (* 1955), teleajakirjanik ja moderaator
 Birgit Homburger (* 1965), parlamendi liige FDP fraktsioonis
 Bas Kast (* 1973), menukirjanik ja ajakirjanik
 Asha-Rose Migiro (* 1956), ÜRO asepeasekretär (alates 2007)
 Ernst Mohr (* 1955), Sankt Galleni Ülikooli rektor alates 2005
 Axel A. Weber (* 1957), Deutsche Bundesbanki direktor

Tuntud eesti rahvusest vilistlasi 
 Margit Sutrop

Viited

Välislingid 

 Koduleht

Saksamaa ülikoolid
Tom Parker Bowles

Thomas Henry Parker Bowles (s. 18. detsembril 1974) on Cornwalli krahvinna ja tema esimese abikaasa, Andrew Parker Bowlesi poeg. Tomil on ka noorem õde Laura. Tema ristiisa ja nüüdne kasuisa on kuningas Charles III. 

Tom on õppinud Etoni Kolledžis ja Oxfordi ülikoolis ning on praegu väljaannete Mail On Sunday ja Tatler kokandusrubriigi autor. Tema esimene kokandusraamat, "E Is For Eating - An Alphabet Of Greed", avaldati 2004.

10. septembril 2005 abiellus Tom St. Nicholase kirikus Sara Buysi, Harpers & Queeni moetoimetajaga. Laulatusel olid kohal Andrew ja Rosemary Parker Bowles (Tomi isa ja kasuema), tema ema, kasuisa ja viimase pojad, prints William ning prints Harry.

Tomi ja Sara esimene laps, tütar Lola Rosalind Parker Bowles sündis 9. oktoobril 2007.

Välislingid 
 Aristocracy anecdotes: Camillast saab vanaema (inglise keeles)
 International Herald Tribune: Camilla, prints Charlesi abikaasa, on saanud vanaemaks (inglise keeles)

Briti kuninglik perekond
Sündinud 1974
Hemer

Hemer on linn Saksamaal Nordrhein-Westfaleni liidumaal. 

Hemerit mainitakse esmakordselt 1072. aastal (Hademare).  Linnaõigused sai 1936. aastal.

Välislingid 

Hemeri koduleht

Nordrhein-Westfaleni linnad
Alupka

Alupka on linn Ukrainas Krimmi lõunarannikul. Asub Jaltast 17 km edelas 1234 meetri kõrguse Ai-Petri mäe lõunajalamil.

Alupka on kuurortlinn. Valitseb vahemereline kliima: augusti keskmine õhutemperatuur on 24,6 °C, veebruari keskmine õhutemperatuur +3 kuni +4 °C, aasta keskmine sademete hulk 400 mm. Keskmine veetemperatuur on suvel 22 kuni 28 °C.

Vanimad inimasustuse jäljed Alupka alal pärinevad 8. aastatuhandest eKr.

Alupka oli algselt kreeklaste koloonia. Väidetavalt tuleb neilt ka linna nimi: "alōpex" tähendab vanakreeka keeles 'rebane'.

Seejärel läks Bütsantsi võimu alla. 960. aastal mainitakse Alupkat esmakordselt ühes keisri Romanus II dokumendis.

14. ja 15. sajandil kuulus asula genovalastele ja kandis Lupico nime.

1475–1774 kuulus Alupka Krimmi khaaniriiki.

Pärast Krimmi sõda liideti asula 1783 Venemaaga ja kuulus vürst Grigori Potjomkinile, 1823. aastast vürst Mihhail Vorontsovile. 1789. aastal oli Alupka 211 elanikuga küla.

1828–1846 lasi Mihhail Vorontsov ehitada endale Alupkasse Vorontsovi palee. Jalta konverentsi ajal elas seal Winston Churchill.

20. sajandi hakul sai Alupka tuntuks kuurordina, kus on puhanud hulgaliselt kuulsusi. Esimene sanatoorium rajati 1902. 1938 sai Alupka linnaks. Kahe maailmasõja vahel ehitati korralik infrastruktuur ja 24 mitut tüüpi ravilat. Tänapäeval on Alupkas 13 ravilat, nende seas sanatoorne kool tuberkuloosi põdevatele lastele.

1987 valmis tõstuk, mis viib reisijaid Ai-Petri mäe otsa ja tagasi. Tõstuki tee on jagatud kahte ossa. Tõstukist avaneb suurepärane vaade ümbrusele ja Mustale merele.

Tänapäeval hõlmab linn 4,5 km pikkuse rannariba. Linnas elab 8700 inimest (2005).

Linnas ühistranspordi moodustab üks rõngakujuline bussiliin.

Alupka järgi on nimetatud asteroid 2508 Alupka.

Vaatamisväärsused
 Vorontsovi palee
 Ai-Petri

Viited

Välislingid 

Krimmi linnad
Justament

Justament on eesti ansambel, mis tegutseb alates 28. oktoobrist 1980. 

Ansambel kasvas välja ansamblitest Miks JUTITA ja Salong.

Justament alustas rahvaliku ja kantrimuusikaga, viljeles bluegrassi ja country rocki, pöördus siis beat-muusika radadele ja nüüd esitab segu sellest kõigest.

Alates 1990. aastatest on kavas peamiselt omalooming. Põhilised lugude meloodia autorid on läbi aegade olnud Vello Toomemets, Indrek Kalda, Toomas Lunge, Viktor Vassiljev. Tekste on kirjutanud Juhan Sütt, Hando Runnel, Villu Kangur, Anzori Barkalaja, Katrin Pärn, Heldur Karmo.

Eesti Muusikaauhinnad 2016 auhinnatseremoonial, 28. jaanuaril Nordea Keskuses, anti Justamendile auhind panuse eest Eesti Muusikasse.

Koosseis 

Jaan Elgula (akustiline kitar, laul)
Viktor Vassiljev (elektrikitarr)
Alari Piispea (basskitarr)
Indrek Kalda (viiul)
Tiit Kikas (viiul)
Tiit Kevad (trummid)
Toomas Lunge (laul, klahvpillid)

Endised liikmed 
Tiit Nikopensius – laul, viiul
Ivo Peetso – laul, basskitarr
Andres Dvinjaninov – laul, trummid
Urmas Helin – laul, bandžo
Ott Kask – laul, bandžo
Kuno Rääsk – trummid
Art Hansberg – trummid
Aavo Valtna – trummid
Teet Saviauk (1963–2009) – laul, bandžo, suupill, torupill
Andy Marder – Andrei Marder; laul, kitarr
Vladimir Aleksejev – trummid
Kaido Soobik – basskitarr
Jüri Rosenfeld – kitarr
Ivar Kannelmäe – kitarr
Ove Maidla – trummid
Margus Tammemägi – trummid
Andres Kuut – basskitarr
Meelis Sütt – trummid

Albumid
1990: "Justament"
1992: "Murumängud Munamäel"
1994: "Mõnus ja soe" koos Silvi Vraidiga, 	BGM Records
1995: "Kaua sa kannatad"
1996: "1996"
1999: "Kuld" Records 2000
1999: "Kaua sa kannatad", "1996" 2CD HyperElwood
2000: "Teadjamees" HyperElwood
2010: "Kuuskümmend seitse" 3CD Elwood
2012: "Karmovõlg"
2015: "Hea"

Välislingid

Koduleht

Eesti ansamblid
Jäääär

Jäääär on Eesti ansambel, mis on tegutsenud 1991. aastast.

Koosseis
Jaan Sööt (laul, kitarr)
Tarvo "Tarz" Jaaksoo (basskitarr)
Tõnu "Tõun" Timm (laul, kitarr, steel-kitarr)
Teet Velling (1992–1994, taas alates 2008. aasta sügisest; iiri viled, kitarr, perkussioon)

Ansamblis on tegutsenud veel Andrus Rootsmäe, Aivar Otsing, Riho Sibul, Indrek Kalda, Arvo Urb.

Albumid
1991 "Jäääär I" MC Theka
1992 "Jäääär II" MC Theka
1992 "Jää-hääl" MC X-Music
1996 "Parimad"
1998 "Tartu – väike puust linn"
2003 "Oota:"
2004 "Väikesed raamatud"
2005 "Juubeliplaat: ei Üle ega Ümber" (2 CD)
2006 "Vaaaata" (CD+DVD; kontsert 7. augustil 2006 Tartus Antoniuse õuel)
2007 "Viis (4+1)" (valik palasid 2005 juunis kontsertidelt koos Bonzoga)
2008 "Jää-hääl" 1992. aastal salvestatud helikasseti järgi
2009 "Pojaga restoranis"
2009 "Öö on öö 2009" (Heikki Kalle lauludega Tõnis Mägi, Kärt Johansoni ja Tuuli Tauli osalusel)
2011 "Juuuubel" Jäääär
2012 "Jääorel" Jäääär
2014 "Öö armastab sind" Jäääär
2015 "Jäääär 25" 2CD Jäääär
2016 "4 päeva Tartus" Jäääär + Stas
2018 "Pojaga restoranis" Lisalugudega uudisväljaanne

Vaata ka
Jääboiler
InBoiler
Jaan Sööt
Bonzo
Külm Mai

Välislingid
Jääääre koduleht

Eesti ansamblid
Eesti Popmuusika Aastaauhinnad
Mahavok

Mahavok on eesti ansambel. 

Ansambel alustas tegevust progressiivse roki grupina Spiraal ja seda Padisel. Ansambli liider Heini Vaikmaa on nimelt sealt pärit. Lavale astuti esimest korda Mahavoki nime all 1982 koos ansambliga Radar.

Koosseis
Praegune koosseis:

Heini Vaikmaa (soolokitarrist)
Raul Arras (basskitarrist)
Sven Himma (trummar)
Roland Puusepp (trummar)
Kalev Aas (klahvpillimängija)
Kare Kauks (laulja)
Anet Vaikmaa (laulja)
Ketter Orav (laulja)
Keir Orav (laulja)

Ansambli koosseisu on kuulunud veel

Kristjan Kirme (soolokitarrist)+
Oleg Komissarov (trummar)
Madis Lepasoo (klahvpillimängija)
Karl Madis (laulja)
Marju Länik (laulja)
Pearu Paulus (laulja)
Peeter Oronen (viiuldaja)+

Plaadid
1984 "Ansambel "Mahavok""
1987 "Ansambel "Mahavok"" Melodia, LP 12"
1992 "Mahavok"
2002 "Mahavok 82-02" Hitivabrik, 2CD MC
2010 "Galaktikad"

Välislingid
 
 "Tartu levimuusikapäevad: Mahavok" (Eesti Televisioon 1987)

Eesti ansamblid
Göppingen

Göppingen on linn Baden-Württembergi liidumaal Saksamaal, Göppingeni kreisi keskus. Asub Švaabi Juura servas Filsi jõe ääres, Stuttgardist 40 km idas.

Vanim viide Göppingenile kroonikas on 1110. aasta kohta, säilinud kirjalik esmamaining pärineb aastast 1154. 

1784. aastal hävitas tulekahju pea kogu linna, kuid see ehitati uuesti üles.

Göppingenis on sündinud Jürgen Klinsmann.

Viited

Välislingid 

Göppingeni koduleht

Baden-Württembergi linnad
Baden-Württembergi vallad
Kemi (Soome)

Kemi on linn Soomes Lapi maakonnas Põhjalahe kaldal Kemijoki suudmes.

Linna pindala on 102,59 km², sh sisevete pindala 7,32 km². Koos merealadega (644,85 km²) on pindala 747,44 km² (1. jaanuari 2008 seisuga Soome valdade seas 158. koht).

Kemi asutati Vene keisri Aleksander II korraldusega 5. märtsist 1869 looduslikku sadamakohta. Kemist sai tähtis puidutööstuse keskus. 1902. aastal sai linn raudteeühenduse ja 1939. aastal lennuvälja.

Talvesõda ja Jätkusõda läksid Kemist mööda, aga Lapi sõjas õhkisid sakslased kõik Kemijoe sillad ja üritasid õhku lasta ka 51 meetri kõrgust linnahalli, mille ülemised korrused töötasid veetornina. Maja jäi püsti, sest vesi oli tornist välja lastud. Sakslased seda ei teadnud ja arvasid, et ülemiste korruste raskuse tõttu ei ole palju lõhkeainet tarvis. Majale paigaldati mälestustahvel.

18. augustil 1949 toimus Kemis mitme tuhande osavõtjaga tööliste meeleavaldus, mida politsei tulistas. Kaks inimest sai surma.

Tänapäeval on linna suurimad tööstusharud paberi- ja puidutööstus. Kemi lähedal on Euroopa ainus kroomikaevandus.

Kemis on polütehniline instituut.

Kemis on Euroopa suurim vääriskivigalerii.

Väidetavalt on Kemis maailma suurim lumeloss. Igal talvel alates 1996. aastast ehitatakse see uuesti erineva arhitektuuriga.

Kemis on läbi kogu ajaloo olnud tugeval positsioonil vasakpoolsed poliitilised jõud. Praegu on Kemi ainus Soome linn, mille volikogus on esindatud kõik neli registreeritud vasakerakonda. Kõige rohkem kohti on Vasakliidul (14) ja Soome Sotsiaaldemokraatlikul Parteil (12).

Kemis ilmub ajaleht Lapin kansa.

Linnaosad 

Ajos, Hepola, Karihaara, Karjalahti, Kivikko, Koivuharju, Nauska, Paattio, Peurasaari, Ritikka, Rytikari, Sauvosaari, Syväkangas, Takajärvi, Tervaharju

Sõpruslinnad 

  Luleå vald, Rootsi
  Tromsø, Norra
  Wismar, Saksamaa
  Newtownards, Põhja-Iirimaa
  Ringkøbing, Taani
  Liptovský Mikuláš, Slovakkia
  Volgograd, Venemaa
  Nacala, Mosambiik
  Székesfehérvár, Ungari

Viited

Välislingid 

 Kemi koduleht

Soome linnad
Lapi maakonna vallad
Kuldne Trio

Kuldne Trio oli Pärnus tegutsenud eesti ansambel.  

Algselt tegutses ansambel nimega Hõbedased Kaksikud, kuna liikmeid oli kaks – Jüri Vlassov ja Mihkel Smeljanski. Pärast Vello Toomemetsa liitumist ansambliga sai Hõbedastest Kaksikutest Kuldne Trio (1975). Ka hiljem on trio koosnenud põhiliselt Jüri Vlassovist ja Mihkel Smeljanskist, kuna kolmas liige on tihti vahetunud. 

Kuldne Trio on esinenud ka dueti ja kvartetina.

Koosseis
2016. aasta seisuga esines Kuldne Trio duetina.
Mihkel Smeljanski 
Jüri Vlassov

Endised liikmed  
Raoul Joao
Mati Murumaa  
Peeter Oja
Evald Raidma
Sepo Seeman
Vello Toomemets
Aare Laanemets
Tõnu Rein
Jaan Rekkor
Liisa Aibel
Margus Oopkaup

Albumid
1988: "Kuldne Trio 15" MC (Kuldnokk)
1990: "Parseldame Eesti maha!" MC
1993: "Pese mu selga! ehk Jüri Vlassov 100!" MC
1994: "Väga vana roosa 1974–1989" MC
1994: "Kuldne Trio 20 – Metsateel" MC
1995: "Perekonnatola" CD MC
1996: "Kõik müügiks!" CD MC
1997: "Vana Hea Kuldne Trio" CD MC
1997: "Uni" CD
1997: "Elmar Tura esitleb: Mina ja 'Kuldne Trio'" CD MC
1999: "Hõbepulm – 25 aastat koos" CD  
2002: "Eesti kullafond" CD
2003: "Vene värk (Vlassov & Smeljanski omas mahlas)" CD
2003: "Vana hea Kuldne Trio, 1" CD
2003: "Vana hea Kuldne Trio, 2" CD
2006: "Laule ja muinasjutte kogu perele" CD
2008: Audioraamat "Kuldne Trio: Ausalt ja avameelselt" CD
2008: "Gigamix" CD
2009: "Megamix 'Kuldsed Eesti Shlaagrid'" CD

Viited

Kirjandus
Kuldne Trio. Ausalt ja avameelselt. Tallinn, Eesti Ekspressi Kirjastus, 2008.
Kuraditosin kodukirjandit teemal "Kuldne Trio". Pärnu, Juks, 1995.

Eesti ansamblid
Led R

Led R on 2003. aastal alustanud Eesti rokkansambel. 

Ansambel esitab peamiselt Led Zeppelini lugusid.

Koosseis
 
Indrek Patte (laulja)
Jaanus Nõgisto (kitarr)
Igor Garšnek (klahvpillid)
Priit Kuulberg (basskitarr)
Andrus Lillepea (trummid)

Endised liikmed
Peeter Jõgioja (trummid)

Välislingid

Ametlik koduleht

Eesti rock-ansamblid
Margus Kappel

Margus Kappel (sündinud 7. septembril 1956) on eesti klahvpillimängija. 

Ta lõpetas 1971. aastal Nõmme Lastemuusikakooli ja 1975. aastal Tallinna Muusikakeskkooli. 1980. aastal lõpetas Tallinna Riikliku Konservatooriumi klaveri eriala dotsent Ada Kuuseoksa õpilasena. 

Ta on mänginud rokkansamblites Ruja (1974–1979), Kaseke ja Rock Hotel. 

Džässi on ta mänginud muu hulgas Lembit Saarsalu ansamblis (1978–1980) ning trios, millesse peale tema kuulusid kitarristid Ain Varts  ja Riho Sibul. Trio esines 1984 Tallinnas ja Tartus. 

Anne Ermi hinnangul on Margus Kappel "emotsionaalne ja tehniliselt suutlik pianist".

Tunnustus 

 2015 Valgetähe V klassi teenetemärk.

Isiklikku 
Margus Kappel on olnud 14 aastat abielus Merle Talvikuga, neil on poeg Karl Olaf.

Viited

Välislingid 

 
 Margus Kappel saates "Kukul külas", 27 jaanuar 2002, 1. osa, 2. osa

Eesti pianistid
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Ruja
Sündinud 1956
Nemo

''See lehekülg räägib eesti ansamblist; muude tähenduste kohta vaata lehekülge Nemo (täpsustus)

Nemo oli Eesti ansambel, mis tegutses 1972–1991. 

Ansambli tuntumate laulude hulgas on "Tuhk ja teemant", "Figaro", "Petlik õnn", „Oo, kaunis naine”, "Armastus on see", "Reis ümber maailma", "Tahan sulle laulda", "Saatus".

Koosseis
Ain Tammesson (vokaal, klahvpillid)
Tiit Talisoo (basskitarr)
Kersti Rosenberg (vokaal)
Peeter Prints (soolokitarr)
Anne Veski (laulja)
Mati Rea (laulja)
Peeter Malkov (flööt)
Kalle Tetsmann (basskitarr)
Indrek Tetsmann (trummid)
Ivo Varts (trummid)
Olev Künnap (laulja)
Arne Luht (klahvpillid)
Riho Lilje (kitarr)
Hindrek Kallast (klahvpillid)
Priit Pihlap (trummid)
Ilmar Ruustalu (trummid)
Peeter Annikve (kitarr)

Välislingid

Lehekülg Eesti Ansamblite Andmebaasis

Eesti ansamblid
Eesti Entsüklopeediakirjastus

Eesti Entsüklopeediakirjastus (Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS; lühend: EEK) oli Eestis tegutsenud teatme- ja aimekirjanduse väljaandmisele spetsialiseerunud kirjastus. Kirjastus andis välja eesti rahvusentsüklopeediat "Eesti entsüklopeedia".

Eesti Entsüklopeediakirjastuse eelkäija oli Eesti Riikliku Kirjastuse juurde 1963. aastal moodustatud "Eesti Nõukogude Entsüklopeedia" (ENE) peatoimetus. 1965. aastal läks ENE peatoimetus üle kirjastuse Valgus koosseisu. Ning 18. jaanuaril 1991 moodustati ENE peatoimetuse õigusjärglasena Eesti Entsüklopeediakirjastuse Aktsiaselts.

Ettevõtte konsolideeritud müügitulu oli 2006. aastal 16,3 miljonit krooni ning 2007. aastal 25,4 miljonit krooni, 2006. aastal oldi kahjumis 2,89 miljoni krooniga ning 2007. aastal kasumis 2,12 miljoni krooniga.

Ettevõtte suuraktsionärid olid 2009. aasta jaanuari alguse seisuga Hardo Aasmäe (osalus 25,6%), Jüri Ott (osalus 20,4%) ja Ülo Kaevats (osalus 12,0%).

2. juunil 2011 kuulutas Harju maakohus välja Eesti Entsüklopeediakirjastuse AS-i pankroti. Pankrotimenetlus aga takerdus, sest kirjastuse viimase kontori omanik Ülemiste City konfiskeeris 9000-eurose üürivõla katteks firma kontoris olnud vara ja müüs maha. Pankrotihaldur Tiina Mitt hindas selle väärtuseks üle 4,3 miljoni euro. Mahamüüdud dokumentide, autorilepingute ja toimetamisel olnud raamatute asukoht on teadmata. Kaotsis on ka osa EE arhiivist, algatati kriminaaluurimine.

Vaata ka 

"Suur maailma atlas" – ilmus aastal 2005
"Maailma atlas" – ilmus aastal 2000
"Väike entsüklopeedia 2002" – ilmus aastal 2001
"Väike entsüklopeedia" – ilmus aastal 2006
 "A ja O" taskuteatmik

Viited

Välislingid 
 Eesti Entsüklopeediakirjastuse koduleht
 Infopäring Äriregistrist
 Mihkel Kärmas, K-tehing koolientsüklopeediaga, Eesti Ekspress, 28. august 2008
 Entsüklopeediakirjastus võlgneb Krediidipangale üle miljoni, e24.ee, 17. november 2009 
 Entsüklopeediakirjastus tegutseb kuristiku serval, Delfi, 11. mai 2010
 Askur Alas, "Eesti Entsüklopeedia iduneb internetis" Eesti Ekspress, 30. august 2012

Eesti kirjastused
2 Quick Start

2 Quick Start on Eesti ansambel, mis loodi 1992. aastal Mikk Targo eestvedamisel. 

Idee sündis toonase välismaise popgrupi Undercover eeskujul, kes coverdas 70/80ndate muusikat n-ö moodsas tantsumuusika võtmes.

Koosseis
Pearu Paulus – vokaal
Ilmar Laisaar – klahvpillid 
Alar Kotkas – bass
Urmas Kahk – kitarr
Jüri Mazurcak – trummid

Albumid
1994 "1994" Sounder PLK, MC
1995 "Olen loobuda sust proovinud" Aidem Pot, CD MC
1997 "Poolel teel su juurde" Aidem Pot, CD MC
1999 "Teine pool, The Very Best of Vol. 1" 2QS Productions, CD MC
2001 "Ühega miljoneist" 2QS Productions, CD
2010 "2010" 2QS Production, CD

Singlid
 1996 "Nii kuum on tunne" 2QS Production/Aidem Pot
 1997 "Poolel teel su juurde" 2QS Production/Aidem Pot
 1999 "Sõnad viid mu suult" 2QS Production
 2001 "Ühega miljoneist" 2QS Production
 2001 "Sa oled laul" 2QS Production 
 2002 "Sa tead mis teed" 2QS Production
 2011 "Saladus" 2QS Production
 2011 "Kolm Soovi" 2QS Production

Suuremad hitid
"Naerata"
"Neiu mustas kleidis"
"Nii kuum on tunne"
"Ühega miljoneist"
"Kas tuled kui saad"
"Pole lootust mul pääseda su käest"
"Siis veel ei tundnud sind"
"Kingitus"

Eesti ansamblid