joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ago Rinken

Ago Rinken (sündinud 13. juunil 1960 Võrus) on eesti keemik, meditsiinilise ja bioorgaanilise keemia eriteadlane.

Elulugu
Lõpetas 1978 Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli, 1983 Tartu Riikliku Ülikooli bioorgaanilise keemia erialal ja 1986 samas aspirantuuri; keemiakandidaat (1987, Eesti NSV TA Keemia Instituut), väitekiri "Мускариновый рецептор: солюбилизация и ее влияние на химическую модификацию и кинетику связывания лиганда", meditsiinidoktor (1996, Uppsala Ülikool), väitekiri "Studies on the solubilization and characterization of muscarinic receptor subtypes.". Täiendas end Tōkyō ja Uppsala Ülikoolis.

Oli 1986–1989 TRÜ bioorgaanilise keemia labori teadur, 1989–2000 TÜ keemilise füüsika instituudi vanemteadur, 2000–2003 TÜ orgaanilise ja bioorgaanilise keemia instituudi dotsent ja bioorgaanilise keemia õppetooli hoidja, 2003– professor ja instituudi juhataja.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: G-valguga seotud retseptorite (muskariini-, dopaminergiliste, serotonergiliste, melanokortiini-, adenosiiniretseptorite) ja nendega seotud regulaatorite uurimine.

Teoseid
Rinken on avaldanud üle 110 teadusartikli.
 Subtype-specific changes in ligand binding properties following solubilization of muscarinic receptors from baculovirus infected Sf9 insect cell membranes. // J. Pharmacol. Exp. Ther. 272 (1995) 1
 Formation of the functional complexes of m2 muscarinic acetylcholine receptors with GTP-binding regulatory proteins in solution. // J. Biochem. 120 (1996) 1
 Pharmacological characterization of dopamine-stimulated [35S]GTPgS binding in rat striatal membranes (kaasautorid U.-B. Finnman, K. Fuxe). // Biochem. Pharmacol. 57 (1999) 2
 D2 dopamine receptor-G protein coupling. Cross-regulation of agonist and guanosine nucleotide binding site (kaasautor). // Neurosci. Lett. 302 (2001) 1
 Reversible and irreversible components of [3H]-N-propylnorapomorphine interactions with rat brain striatal membranes (kaasautor). // Neurosci. Lett. 325 (2002) 2
 Characterization of M2 muscarinic receptors in activation of different G protein subtypes (kaasautor). // Neurochem. International 46 (2004) 2
 Kinetic and functional properties of [3H]ZM241385, a high affinity antagonist for adenosine A2A receptors (kaasautor).// Life Sci.76 (2005) 13

Tunnustused
1996 Rootsi Kuningliku Teadusühingu Berzeliuse auhind

Isiklikku
Ago Rinkeni abikaasa on Toonika Rinken.

Viited

Kirjandus
EE 14. Lk 429
Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri). Leht 150

Välislingid

 

Eesti keemikud
Eesti biokeemikud
Tartu Ülikooli loodus- ja tehnoloogiateaduskonna professorid
Tartu Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1960
Toonika Rinken

Toonika Rinken (aastani 1988 Toonika Lihu, sündinud 13. novembril 1962 Viljandis) on eesti keemik.

Elulugu
Lõpetas 1980 Tartu 2. Keskkooli ja 1985 TRÜ keemiateaduskonna; keemiamagister (1995, TÜ), väitekiri "Glükoositundliku biosensori konstrueerimine ja uurimine", Ph.D. (kolloid- ja keskkonnakeemia, 2000, TÜ), väitekiri "The Modelling of amperometric biosensors based on oxidoreductases". 

Oli 1985–1998 TÜ anorgaanilise keemia kateedri nooremteadur, 1998–2004 füüsikalise keemia instituudi teadur, 2005– vanemteadur.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: biosensorite uurimine, konstrueerimine ja väljundsignaalide modelleerimine ning sensorite kalibreerimine erisuguste ainete määramiseks; biosensorites kasutatavate ensüümide eraldamine, puhastamine ja immobiliseerimine, immobiliseeritud ensüümide iseloomustamine ning kasutamine biosensorsüsteemide selektiivse elemendina.

Teoseid
Üle 40 teadustrükise, 1 patent (kaasautorlus).
 A model of oximeter-based enzyme electrode (kaasautor). // Anal. Lett. 29 (1996) 6
 Calibration of glucose biosensors by pre-steady state kinetics (kaasautor). // Biosens. Bioelectr. 13 (1998) 7–8
 Dynamic model of amperometric biosensors. Characterisation of glucose biosensor output (kaasautor T. Tenno). // Biosens. Bioelectr. 16 (2001) 1–2
 Determination of kinetic constants and enzyme activity from biosensor transient signal. // Anal. Lett. 36 (2003) 8
 Biosensor and method of its construction (kaasautor). // Est. Patent nr. EE 04250 B1, avaldatud 16.02.2004
 Transient phase calibration of tyrosinase-based carbaryl biosensor (kaasautor E. kuusk). // Enzyme and Microbiol. Technol. 34 
 Determoiation of antibiotic residues and their interaction in milk with lactate biosensor (kaasautor H. Riik). // Biochem. And Biophys. Methods 66 (2006) 1–3

Isiklikku
Toonika Rinkeni abikaasa on Ago Rinken.

Viited

Kirjandus
Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri). Leht 150

Välislingid
 

Eesti keemikud
Miina Härma Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1962
Aime Rinne

Aime Rinne (aastani 1936 Aime Paldrock, 17. aprill 1913 Tartu – 15. aprill 2001) oli Eesti arstiteadlane, pediaater.

Elulugu
Aime Rinne oli  tütar. Lõpetas 1931 Tartu Tütarlastegümnaasiumi ja 1938 TÜ arstiteaduskonna. Täiendas end 1939–41 Humboldti fondi stipendiaadina Ungaris ja Saksamaal. Oli 1938–39 lastearst Debreceni Ülikooli lastekliinikus, 1939–45 Friedrich Wilhelmi Ülikooli kliinikus Charité ja Münchenis Schwabingi Linnahaiglas, 1946–47 United Nations Relief and Rehabilitation Administration'i (UNRRA) Hospital Team First'is. 

Aastast 1947 Rootsis. Töötas mitmel pool haigla- ja jaoskonnaarstina. 1947–48, 1950 ja 1960–61 Stockholmi Karolinska Instituudi lastekliiniku uurimisassistent, aastast 1961 alam- ja ülemarst samas ja mujal.

Maetud Bromma kalmistule.

Viited

Teoseid
 Very Unequal "Identical" Twins (kaasautor G. v. Sydow). // Acta Paediatrica Scand. 74 (1958) 2
 Polyunsaturated Fatty Aids in Serum of Infants Fed Breast Milk or Cow`s Milk (kaasautor). // Acta Paediatrica Scand. 54 (1965) 6.

Kirjandus
 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, III, 77
 Eesti teadlased väljaspool kodumaad: biograafiline teatmik = Estonian scholars and scientists abroad: biographical directory. Stockholm, 1984, 104
 Merila-Lattik, H. Eesti arstid 1947–1997. Tallinn, 1997, 461–462.
  

Eesti arstiteadlased
Eesti lastearstid
Eestlased Rootsis
Sündinud 1913
Surnud 2001
Leo Rinne

Leo Rinne (kuni 1936 Alfred Leopold Rinne, 19. detsember 1892 Pärnu – 22. jaanuar 1976 Carmel, California, USA) oli Eesti põllumajandusteadlane.

Elulugu
Leo Rinne oli postiametniku poeg.

Ta lõpetas 1915. aastal Riia Polütehnilise Instituudi agronoomina. Täiendas end 1921 Saksamaal, Rootsis ja Soomes. Ta väitles end 1927. aastal Tartu Ülikoolis agronoomiadoktoriks (väitekiri "Eesti madalsoode kõlblikkusest põllumajanduslikuks taimekasvatuseks". 

Ta lõpetas Esimese maailmasõja ajal 1916. aastal Peterburis suurtükiväekooli ning teenis aastatel 1916–1917 Vene sõjaväes.

Oli Lätis Petermuiža katsejaamas 1915–16 assistent ja 1917–1920 Kaluuga kubermangus jaoskonnaagronoom. 

Ta töötas aastatel 1921–1940 Eesti Sooparanduse Seltsi Tooma sookatsejaama (aastast 1938 Tooma Soouurimis- ja Katseinstituudi) juhataja, ühtlasi oli ta 1924–1927 TÜ kultuurtehnika ja geodeesia õppetooli (hiljem maaparanduse ja sookultuuri õppetooli) dotsent, 1929–1944 professor ning 1931–1940 Vee- ja Maaparanduse Ühingute Liidu esimees. 

Asus 1944 Saksamaale, oli maaparanduse õppejõud Bonni Ülikoolis ja Hamburgis Balti Ülikoolis. Siirdus 1950 USA-sse, oli 1950–1954 keemik ja 1954–1963 teedeinsener San Franciscos teedeehitusbüroos.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: sooviljelus ja maaparandus, sh Eesti madalsoode kõlblikkus taimekasvatuseks.

Teoseid
Koostanud ja toimetaja 1923–40 Eesti Sooparanduse Seltsi aastaraamatut "Sookultuur" I–XIX. Koostanud esimese eestikeelse maaparanduse õpiku.
"Maaparanduse alused". Tallinn 1931
"Andmeid heinaseemnesegude valikust kultuurniitude sisseseadmiseks madalsool Tooma sookatsejaama 10 a. katsete alusel". // Riigi Katseasjanduse Nõukogu toimetised 30 (1934)
"Lühike sookultuuri õpetus algajaile sooharijaile". // Riigi Katseasjanduse Nõukogu toimetised, rahvalik sari 1. Tallinn 1935
"Sooparandusest Eesti taludes". // Eesti Sooparanduse Seltsi teated 24 (1937)
"Sooniidu kaaliväetis". // Riigi katseasjanduse Nõukogu Toim 76 (1938)

Viited

Kirjandus
EE 14. Lk 429
"Eesti biograafiline leksikon". Täiendusköide. Tartu, Tallinn 1940. Lk 277–278
Richard Toomre. 101–103
Anto Juske. "Leo Rinne personaalnimestik". Tallinn 1991
Elmar Järvesoo. "Professor Leo Rinne sajandaks sünniaastapäevaks". // Agraarteadus (1992) 3. Lk 132–153

Välislingid

Eesti põllumajandusteadlased
Riia Tehnikaülikooli vilistlased
Esimese maailmasõja veteranid Eestis
Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna professorid
Balti Ülikooli professorid
Eestlased Saksamaal
Eestlased Ameerika Ühendriikides
Sündinud 1892
Surnud 1976
Eestistatud nimega inimesed
Simuna kirik

Simuna Siimona ja Juuda kirik ehk Püha Siimoni kirik on kirik Virumaal Simuna alevikus. 

Ajalooliselt oli see Virumaal asunud Simuna kihelkonna keskus. Kirikut kasutab Simuna kogudus.

Simuna kirikul oli pühale Laurentiusele pühendatud abikirik, kabel Paasveres.

Arhitektuur 
Algselt kolmelöövilisest ning kolme traveega kodakirikust on osaliselt ümberehitatuna säilinud pikihoone läänesein torniosaga ja külgseinad, mille paksus on kohati kuni 180 cm. Paksus lääneseinas on võlvidele viiv müüritrepp, see algab lõunalöövist ja suundub läbi torni. Lääneseinaga seotud neljatahuline torn eendub sarnaselt Väike-Maarja kirikuga veidi nii sise- kui ka välisküljel. Ülejäänud osa kirikust on hilisem ümberehitus: vana koori asemele püstitati kolme hulknurkse apsiidiga juurdeehitus, mille idaapsiidis on altariruum ja külgmised moodustavad midagi ristlöövi taolist.

Korduvalt uuendatud tornikiivri barokne kuju pärineb arvatavasti 1760. aastatest.

Sisustus 
Sisekujundus on tallinnapärasest hilisgootikast mõjutatud vormikas uusgooti stiilis (kaarfriisid, fiaaliga tugipiilarid, suured ehisraamistikuga teravkaaraknad).

Simuna kiriku polükroomse altari tegi 1684. aastal puunikerdaja Christian Ackermann, altarimaali tegi Carl Sigismund Walther. Polükroomne barokk-kantsel pärineb 1724. aastast. Kirikus on kaks vaskset laelühtrit 17. ja 18. sajandist.

Orelimeister Gustav Normann ehitas kirikusse oreli. See on üks vanemaid eesti rahvusest orelimeistri töid.

2007. aastal paigutati pärast konserveerimist kiriku interjööri kunagi kirikus kantslijalaks olnud polükroomne puuskulptuur, mis oletatavasti kujutab apostel Siimonat.

Ajalugu

Simuna kirik kuulub koos Tallinna toomkirikuga Eesti vanimate hulka (13. sajand). Katkuküla piirkond (Pudiviru) oli 1219. aastal Taani valduste lõunapiir. Läti Henriku kroonika järgi käis 1226. aastal Riia sakslaste ja Tallinna taanlaste ristimistüli kohapeal lahendamas Rooma paavsti legaat. 14. sajandil annetes Taani kuningas Valdemar IV Simuna kiriku Tallinna toomkirikule.

Sõdades on kirik mitmel korral hävinud. Liivi sõjast (1558–1583) kuni aastani 1622 olevat "kirik täiesti tühja ja mahajäetuna seisnud". Säilinud on osa kaitseotstarvet täitnud tornist. Torni kõrgus on 53,5 meetrit. Kirik hävines Põhjasõjas ja ehitati uuesti üles aastatel 1728–1729. Kirikule ehitati torn, mis hävines 1831. aastal pikselöögist. 1833. aastal ehitati torn uuesti üles. Aastatel 1855–1856 uuendati kirik seest ja ehitati suuremaks.

Viimati hävis Simuna kiriku torn 26. juulil 1951 tulekahju tagajärjel. Tulekahju põhjusena on peetud kõrvalasuva meierei korstnast lennanud sädet. Tulekahju kustutamisel olevat kirikust leitud sinna metsavendade poolt peidetud relvi.

Kiriku torn taastati 1980. aastatel. Külastajatel on võimalik minna tornis asuvale vaateplatvormile.

Vaata ka
Simuna pastoraat

Viited

Välislingid

Kirik
Väike-Maarja vald
Lääne-Viru maakonna kirikud
Lääne-Viru maakonna kultuurimälestised
Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku kirikud‎
Gooti kirikud Eestis
Uusgooti ehitised Eestis
Merike Ristikivi

Merike Ristikivi (sünninimi Merike Soodla, sündinud 9. juulil 1973 Tallinnas) on eesti klassikaline filoloog ja õigusajaloolane.

Tema peamised uurimisteemad on ladina keel ja õigusterminoloogia, õigusajalugu ja Rooma õigus.

Haridustee 
Ristikivi lõpetas 1995. aastal Tartu Ülikooli klassikalise filoloogia eriala, 2006. aastal sai sealsamas magistrikraadi. 2010. aastal kaitses ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas doktorikraadi teemal "Ladina terminid Eesti õiguskeeles: esinemiskuju, tähendus ja mõjutused" (juhendajad Marju Luts-Sootak ja Anne Lill).

Töökäik 
Merike Ristikivi on õpetanud Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas alates 1995. aastast. Aastatel 2006–2010 oli ta õigusteaduskonna õiguse ajaloo (ladina keele ja rooma õiguse) lektor.  

Alates 2010. aastast on ta Tartu Ülikooli õiguse ajaloo dotsent, 2016. aastast õigusteaduskonna doktoriõppe programmijuht ning 2020. aastast õigusteaduskonna asedirektor.

Tunnustus 
 2010 – Eesti üliõpilaste teadustööde riikliku konkursi III preemia doktoritööde kategoorias, väljaandja Haridus- ja Teadusministeerium; konkursitöö "Ladina terminid Eesti õiguskeeles: esinemiskuju, tähendus ja mõjutused" 
 2017 – Tartu Ülikooli aasta programmijuht

Teaduskorralduslik tegevus 
Ristikivi kuulub Eesti Rakenduslingvistika Ühingusse, Õpetatud Eesti Seltsi ja Eesti Akadeemilise Õigusteaduse Seltsi. Lisaks on ta Association of Young Legal Historians'i, European Society for Comparative Legal History ning Law and Society Association’i liige. 

Ta on rahvusvaheliste teadusajakirjade Comparative Legal History ja GLOSSAE. European Journal of Legal History toimetuskolleegiumi. Temalt on ilmunud teaduspublikatsioone.

Teoseid
Ladina keel juristidele. Tallinn, 2000, 2003, 2006, 2009, 2019.
 Studia Latina. Ladina keele õpik humanitaarerialade üliõpilastele (kaasautorid A. Lill, M. Kanter). Tallinn, 2002, 2004, 2015.
Fontes iuris Romani: Rooma õiguse allikate kogumik (kaasautor H. Siimets-Gross). Tartu, 2019.
 Ladina-eesti sõnaraamat. 2. tr (kaasautor). Tallinn, 2002.
 Ladina-eesti õigussõnastik (kaasautorid K. Adomeit, H. Siimets-Gross). Tallinn, 2005.
 Latin terms in the Estonian legal language: form, meaning and influences. Dissertationes Iuridicae Universitatis Tartuensis, 26. Tartu, 20

Viited

Välislingid

Merike Ristikivi Google Scholari veebileht
 Keelesaade "Brexit ja Euroopa õiguskeel". ERR Vikerraadio, 21.05.2017
 Keelesaade "Ladina keel – tuleviku keel?". ERR Vikerraadio, 19.11.2017
 Keelesaade "Ladina keel - antiigist popini". ERR Vikerraadio, 26.11.2017

Eesti klassikalised filoloogid
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna õppejõud
Tartu Ülikooli õppejõud
Õpetatud Eesti Seltsi liikmed
Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1973
Tiina Ristimäe

Tiina Ristimäe (aastani 1987 Tiina Teesalu, sündinud 19. mail 1965 Kuressaares) on Eesti arstiteadlane ja kardioloog.

Elulugu
Tiina Ristimäe on Rein Teesalu tütar.

Lõpetas 1982 Tartu 10. Keskkooli, 1990 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna, 1991 samas internatuuri, 1997 doktorantuuri ja 2001 residentuuri kardioloogias; meditsiinidoktor (1998, TÜ), väitekiri "Heart rate variability in patients with coronary artery disease". Oli 1991–1992 Tartu Ülikooli üld- ja molekulaarpatoloogia instituudi kliinilise füsioloogia labori vanemlaborant, 1993 TÜ kardioloogia kliiniku assistent, 1996–1998 samas vanemlaborant, 1998–2001 TÜ kardioloogia kliiniku teadur ja resident, aastast 2002 samas vanemteadur ja Tartu Ülikooli Kliinikumi kardioloogia kliiniku kardioloog, 2004–2005 ka TÜ farmakoloogia instituudi erakorraline dotsent, aastast 2005 dotsent. Mitmeid Eesti Teadusfondi grante, rahvusvaheliste töörühmade liige. Eesti ja Euroopa Kardioloogide Seltside liige, Eesti Hüpertoonia Ühingu president (2004).

Teadustöö
Uurimisvaldkond: südame-veresoonkonna haigused ja nende kliiniline farmakoloogia. Üle 20 teaduspublikatsiooni.

Teoseid
 Heart rate variability in patients with mild heart failure secondary to coronary artery disease: comparisation of patients with and without prior myocardial infarction (M. Thetloff, R. Teesalu). // J. Electrocardiol. 29, Suppl (1996)
 Heart rate dynamics in patients with stable angina pectoris and utility of fractal and complexity measure (kaasautor). // American J. Cardiol. 81 (1998) 1
 Homocysteine and red blood cell gluthatione as indices for middle-aged untreated essential hypertension patients (kaasautor). // J. Hypertens. 21 (2003) 12
 The relationship between inflammation and arterial stiffness in patients with essential hypertension (kaasautor). // International J. Cardiol. 112 (2006) 1.

Viited

Kirjandus
 Eesti Arst (1999) 2, 184
 Tartu Ülikooli Kliinikum 200. Trt, 2004, 133, 135
 Tartu Ülikooli arstiteaduskond 1982–2007. Trt, 2007, 93, 94, 238, 240.
  

Eesti arstiteadlased
Eesti kardioloogid
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Sündinud 1965
Valdek Ritslaid

Valdek Ritslaid (aastani 1936 Valter Ritsland, 20. juuni 1910 Räpina vald, Võrumaa – 27. september 1990 Tartu) oli Eesti metsateadlane ja töökaitsespetsialist.

Elukäik
Valdek Ritslaid oli talupidaja poeg.

Lõpetas 1929 Tartu Tehnikagümnaasiumi ja 1939 Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna metsaosakonna. Oli 1935–1937 Tartu metskonna metsnik, 1937–1940 AS-i Eesti Metsatööstus instruktor, 1941 ENSV Metsamajanduse ja Metsatööstuse Peavalitsuse sektori juhataja. 1941–1942 mobiliseerituna Nõukogude armees, 1942–1943 Tšeljabinski metsavalitsuse vaneminsener, 1944–1945 Metsamajanduse ja Puidutööstuse Rahvakomissariaadi metsatööstusosakonna juhataja. 

1945–1946 Tartu Riikliku Ülikooli metsakasutuskateedri juhataja, 1946–1950 metsatööstuse mehhaniseerimise ja metsatranspordi kateedri juhataja (aastast 1947 dotsent), 1947–1949 ja 1950–1953 ka Zooloogia ja Botaanika Instituudi metsasektori juhataja, 1947–1950 Tartu Riikliku Ülikooli metsandusteaduskonna dekaan. Vallandati 1950 poliitilistel põhjustel. 1955–1989 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna töökaitse dotsent.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: metsakasutus, puiduteadus, metsatööstuse mehhaniseerimine, töökaitse õppemetoodika, töökaitse psühholoogia ning ökoloogia ja töökaitse seosed. Üle 200 teadustrükise.

Teoseid
 Metsa ülestöötamise organiseerimine raielangil. Tartu, 1947
 Metsatehniline vene-eesti ja eesti-vene sõnastik. Tallinn, 1956
 Eesti NSV kikkapuude gutapertšisisalduse uurimine. Tallinn, 1961
 Töökaitse seadusandlus. Tartu, 1964
 Töökaitse õppetöös. Tartu, 1975
 Aeroionisatsiooni mõjust seemnete idanemisele ja taimede kasvule. // Teaduste Akadeemia Toim. Biol (1960) 2.

Viited

Kirjandus
 EE 14, 430
 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 119
 Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, III, 405
 Nõmmsalu, F. Dots. Valdek Ritslaidi meenutades. 20.06.1910 – 27.09.1990. // MPP (1990), 6, 40–41
 Margus, M., Meikar, T. Metsateadlane Valdek Ritslaid. // Akadeemia Metsaseltsi Toim X. Tartu, 1999, 73–86
 Margus, M., Meikar, T. TÜ põllum-teaduskonna metsaosk 80. Tartu, 2000, 52–53.
  

Eesti metsateadlased 
Tartu Ülikooli metsandusteaduskonna õppejõud
Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna vilistlased
EÜS Põhjala liikmed
Eestistatud nimega inimesed
Vana-Jaani kalmistule maetud
Sündinud 1910
Surnud 1990
Reimo Rivis

Reimo Rivis (sündinud 17. oktoobril 1974 Tallinnas) on eesti geoökoloog.

Elulugu
Lõpetas 1993. aastal Tallinna Reaalkooli, 1998. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli geoökoloogina, 2000. aastal samas magistriõppe ja 2004. aastal doktorantuuri; loodusteaduste magister (2000, Tallinna Pedagoogikaülikool), väitekiri "Formation of landscape diversity of small islands exemplified by Abruka and Vilsandi", Ph.D. (ökoloogia, 2005, Tallinna Ülikool), väitekiri "Shoreline dynamics in Estonia associated with climate change".

Oli aastatel 1997–1998 Tallinna Pedagoogikaülikooli Eesti TA Ökoloogia Instituudi tehnik, 1998–2000 insener-tehnik, 1998–2004 tunnitasuline õppejõud, 2001–2004 teadur, 2004. aastast lektor.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: rannikumaastike areng, rannaprotsessid, rannajoone muutused aktiivsetes randades. Üle 40 teadustrükise.

Viited

Teoseid
 Biophysical impacts of climate change on some terrestrial ecosystems in Estonia (kaasautor). // GeoJournal. 57 (2002) 3
 Increasing Activity of Coastal Processes Associated with Climate Change in Estonia (kaasautor). // J. Coastal Res. West Palm Beach, Florida, 19 (2003) 2
 A landscape-geochemical approach in insular studies as exemplified by islets of eastern Baltic Sea (kaasautor). // Landscape Ecology. 18 (2003) 2
 Coastal dune landscape of Estonia (kaasautor U. Ratas). // Forestry Studies / Metsanduslikud uurimused, XXXIX, 2003
 Changes in shoreline positions on the Harilaid Peninsula, West Estonia, during the 20th century. // Proc. Est. Acad. Sci. Biol. Ecol. 53 (2004) 3
 Diversity of Est. Coastal Landscapes: Past and Future (kaasautorid E. Puurmann, U. Ratas). // Eur. Rural Landscapes: Persistence and Change in a Globalising Environment. Springer. 2004.

Kirjandus

Välislingid
 

Sündinud 1974
Eesti ökoloogid
Eesti geoloogid
Eesti Üliõpilaste Seltsi liikmed
Mati Roasto

Mati Roasto (sündinud 5. veebruaril 1973 Kärdlas Hiiumaal) on Eesti toiduteadlane.

Elulugu
Mati Roasto on talupidaja poeg.

Lõpetas 1991. aastal Kärdla Keskkooli, 1992. aastal Arkna katsesovhoos-kooli ja 1998. aastal Eesti Põllumajandusülikooli veterinaarmeditsiini teaduskonna loomaarstina. Aastatel 1998-2000 oli samas toiduhügieeni ja veterinaarkontrolli magistriõppes (2001, väitekiri "Kampülobakterid Eesti toores linnulihas"), seejärel doktoriõppes (2008, väitekiri "Campylobacter spp, in poultry and raw poultry meat products in Estonia with special reference to subtyping and antimicrobial susceptbility").

Oli 2000–2002 Eesti Põllumajandusülikooli veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituudi assistent, 2002–2006 lektor, õppetooli hoidja, aastast 2006 veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituudi toiduteaduse ja -hügieeni osakonna juhataja.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: toiduohutus (toidupatogeenid), toidu ja keskkonna mikrobioloogia. Umbes 30 teadustrükist.

Teoseid
 Kampülobakterid Eesti toores kanalihas (kaasautor). // Agraarteadus. (2001) 2
 Ravimijäägid keskkonnas. Fluorokinoloonide määramine mullas ja toidutaimedes (kaasautor). // Agraarteadus (2003) 1
 Purification of resveratrol from vine stems (kaasautor). // Proc. Est Acad. Sci. Chem. 52 (2003) 4
 Nitraadid ja nitritid köögiviljades ja toormahlades (kaasautor). // Veterinaarmeditsiin 2003
 Toiduhügieen ja ohutus (kaasautor). Tartu, 2004
 Prevalence of Campylobacter in raw chicken meat of Estonian origin (kaasautor). // Archiv für Lebensmittelhygiene 56 (2005) 3.

Viited

Kirjandus

Välislingid
 

Eesti teadlased
Toiduteadlased
Eesti Maaülikooli õppejõud
Eesti Maaülikooli vilistlased
Sündinud 1973
Kyra Robert

Kyra Robert (ka Kiira Robert; 25. juuli 1916 Petrograd – 8. juuli 1997 Tallinn) oli eesti raamatu- ja raamatukoguteadlane.

Elulugu
Kyra Robert oli kooliõpetaja tütar. Ta lõpetas 1935. aastal Tallinna Pedagoogiumi. Aastatel 1935–1940 õppis ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonna majandusosakonnas ja majandusteaduskonnas ning lõpetas 1962. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kaugõppes raamatukogunduse alal. Raamatuteaduse magister (1993, Tallinna Pedagoogikaülikool), väitekiri "Trükitegevus ja raamatukogud Tallinnas XVIII sajandist 1917. aastani".

Oli aastatel 1937–1952 Tallinn-Nõmme algkoolides õpetaja, 1952–1997 Eesti Teaduste Akadeemia raamatukogu Baltica ja haruldaste raamatute osakonna pearaamatukoguhoidja.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: Tallinna trükikodade, raamatukogude ja raamatute ajalugu. Nõmme ajalugu.

Teoseid
Üle 20 teadustrükise, arvukalt aimeartikleid.
"Nõmme ja Mustamäe". Tallinn 1968
"Tallinn. Mustamäe ja Nõmme". Kaasautor E. Rand. Fotoalbum. Tallinn 1973
Eestikeelne trükisõna NSV Liidus 1918-1940. // KK (1975) 6
Eesti raamat 1525–1975 (kaasautor). Tallinn 1975
Tallinna Oleviste raamatukogu ajaloost. // KK (1979) 4
Инвентарная книга в городском библиотеке в XVII (города Ревеля). // Памятники культуры. Ежегодник 1978. Leningrad 1979
"Tallinna 17. sajandi trükised". // Raamatuloolist. Eesti Rahvusraamatukogu Toimetised 1. Tallinn 1990
Raamatutel on oma saatus. Kirjutisi aastaist 1969–1990. Tallinn 1991
Eestimaa Kirjanduse Ühing (1842–1940) ja tema raamatukogu. // KK (1992) 8–9
"Ühe linna lugu". // Kalender 1993. Tallinn 1992. Lk 74–80
Der Büchernachlass Paul Flemings in der Bibliotheken in Tallinn der Estnischen ADW. // Daphnis 22 (1993) 1
Boktryckarna i Tallinn på 1600 talet. // Den estniska boken genom seklerna. Helsingfors 1995

Tunnustus
1990 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane
1991 Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu aastapreemia
1991 ja 1992 Friedrich Puksoo preemia

Viited

Kirjandus
Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. Kd III. Tartu 1994. Lk 253
EE 14. Lk 430
Eesti kooli biograafiline leksikon. Tallinn 1996. Lk 470
Voldemar Miller. "Kyra Roberti tööst ja elust". // Kyra Robert. "Raamatutel on oma saatus". Tallinn 1991

Välislingid
Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Eesti raamatukogunduse biograafiline andmebaas 
 
Haud Nõmme Hiiu kalmistul

Eesti raamatukoguteadlased
Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna vilistlased
Korporatsioon Indla liikmed
Eesti NSV teenelised kultuuritegelased
Hiiu kalmistule maetud
Sündinud 1916
Surnud 1997
Toomas Rodima

Toomas Rodima (sündinud 7. aprillil 1940 Tartus) on eesti keemik.

Elulugu
Lõpetas 1958 Tartu 3. Keskkooli, 1963 Tartu Riikliku Ülikooli keemiaosakonna ja 1971 samas aspirantuuri; keemiakandidaat (1972, TÜ), väitekiri "Исследование основности и коэффициентов активности некоторых слабых органических оснований в системах H2O-H2SO4 и H2O-HClO4". Oli 1966–1968 TÜ orgaanilise keemia kateedri stažöör, 1968–1971 aspirant, 1971–1975 assistent ja nooremteadur, 1975–1978 vanemteadur, 1978–1992 orgaanilise peensünteesi harulabori juhataja ja vanemteadur, 1992–1994 vanemteadur, 1994–1997 keemik, 1998– keemilise füüsika instituudi teadur. Täiendas end 1996–1998 Freiburgi Ülikoolis, 2001 ja 2004 Bremeni Ülikoolis.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: happe-alustasakaalu uurimine mittevesilahustes; orgaanilise superaluste (fosfaseenid, fosfori üliidid jne) ja superhapete süntees ja aluselisuse või happelisuse uurimine; ioonsete vedelike süntees, feromoonide süntees. Eesti NSV Ministrite Nõukogu preemia (1987). Üle 50 teadustrükise.

Teoseid
 Self-Consistent Spectrophotometric Basicity Scale in Acetonitrile Covering the Range between Pyridine and DBU (kaasautor). // J. Org.Chem. 65 (2000) 19
 Acid-Base Equilibria in Nonpolar Media 3. Expanding the Spectrophotometric Acidity Scale in Heptane, (kaasautor). // J. Org. Chem. 68 (2003) 20
 Acid-Base Equilibria in Nonpolar Media 4. Expanding the Self-consistent Basicity Scale in THF Medium. Gas-phase Basicities of Phosphazenes (kaasautor). // J. Org. Chem. 68 (2003) 26
 Self-consistent acidity and basicity scales in nonaqueous solvents (kaasautor). // Proc. Est. Acad. Sci., Chem. 54 (2005) 2
 Guanidinophosphazenes: Design, Synthesis,and Basicity in THF and in the Gas Phase (kaasautor). // J.Amer Chem. Soc.127 (2005) 50
 Extension of the Self-consistent Spectrophotometric Scale in Acetonitrile to a Full Span of 28 pKa Units
 Unification of Different Basicity Scales (kaasautor). // J. Org. Chem. 70 (2005) 3.

Viited

Kirjandus
 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 301
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 151.
 

Eesti keemikud
Sündinud 1940
Arno Rohlin

Arno Rohlin (sündinud 26. mail 1941) on Eesti muusikateadlane.

Elulugu
Lõpetas 1961 Tallinna Muusikakeskkooli muusikateooria ja 1966 Tallinna Riikliku Konservatooriumi muusikateaduse erialal. 1962–66 õpetas Tallinna Muusikakoolis, 1969–72 Tallinna Muusikakeskkoolis ja 1988–99 EELK kirikumuusikakoolis muusikateoreetilisi aineid. Aastast 1969 on Eesti Raadios arvutuskeskuse grupijuht, 1993– fonoteegi toimetaja. Rakendanud muusikaesteetilistes ja -teoreetilise uurimustes matemaatilis-statistilisi meetodeid (võrrelnud muusikastiile mikroanalüüsi abil). Avaldanud ajakirjanduses artikleid muusikamaitse ja -stiili kohta, teinud raadiosaateid. Eesti Heliloojate Liidu liige (1971), Eesti NSV muusika aastapreemia (1978).

Isiklikku 
Tema vend oli eesti keraamik Leo Rohlin.

Viited

Teoseid
 Intonatsioonide sõnastik tonaalses muusikas. // Muusikalisi lehekülgi II. Tallinn, 1979
 Raalikontserdid Eesti Raadios. // Teater. Muusika. Kino (1984) 8
 Levimuusika kolm tahku. // Teater. Muusika. Kino (1985) 10
 Raga – finesside kunst. // Teater. Muusika. Kino (1988) 2
 Väärtusprobleem tõsises ja kerges muusikas. // SV (1977) 18–19
 Muusika kui keel. // SV (1978) 41
 Praktilise harmoonia algkursus. 1993 (käsikiri).
  

Eesti muusikateadlased
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia vilistlased
Sündinud 1941
Antu Rohtla

Antu Rohtla (sündinud 17. aprillil 1938 Sangaste vallas Valgamaal) on Eesti põllumajandusteadlane ja mesinik.

Elulugu
Antu Rohtla on talupidaja poeg.

Lõpetas 1956 Antsla Põllumajandustehnikumi, 1964 EPA agronoomina ja 1971 Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Teadusliku Uurimise Instituudi (EMMI) aspirantuuri; põllumajanduskandidaat (1971, Teaduste Akadeemia), väitekiri "Juhtivate töötajate tööaja kasutamisest ja töö tasustamisest Eesti NSV kolhoosides ja sovhoosides". Oli 1965–67 Türi sovhoostehnikumi peaagronoom, 1972–75 Olustvere sovhoostehnikumi direktor, 1975–90 EMMI Polli katsebaasi puuviljandusosakonna vanemteadur, 1990–94 Viljandi Talupidajate Liidu esimees, 1994–96 aseesimees.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: põllumajandusökonoomika ja mesindus. Kaardistanud 1975–85 Eesti meetaimestikku. Üle 60 teadustrükise.

Viited

Teoseid
 Punase ristiku seemnepõldude tolmeldamine mesilaste abil. 1988
 Mõnede tehnoloogiliste võtete efektiivsusest mesinduses. Tallinn, 1988
 Mesilaste pidamine (kaasautor). Tallinn, 1997
 Meetaimed ja mesi. Tallinn, 2001
 About the use of natural honey-producing areasi n Estonia. // Proc. Nordic-Baltic Apicultural Research Symposium at Jäneda. Tallinn, 2004
 Mesindusalane nõuandekogumik küsimuste ja vastuste vormis I–III. Tallinn, 2007.

Kirjandus
 Eesti aianduse biograafiline leksikon. Tallinn, 1998, 117.
  

Eesti põllumajandusteadlased
Eesti mesinikud
Sündinud 1938
Hanno Rohtla

Hanno Rohtla (sündinud 6. märtsil 1954 Otepääl) on Eesti informaatikateadlane.

Elulugu
Hanno Rohtla on arstide poeg.

Lõpetas 1972 Tallinna 1. Keskkooli, 1977 Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna ja 1982 samas aspirantuuri; tehnikakandidaat (1986, Küberneetika Instituut), väitekirjas käsitles süntaksi vigade töötlemist translaatorite loomise süsteemis. Täiendas end 1989–1990 Toronto Ülikoolis. Töötas 1977–1997 TTÜ-s: arvutuskeskuse vaneminsener, informaatika ja arvutustehnika täiendusõppe teaduskonna vanemõpetaja ja dekaan, informaatikainstituudi informaatika aluste õppetooli dotsent. 1997–1999 AS Majandustarkvara projektijuht ja juhataja, 1999–2000 AS Novo BCS projektijuht, 2000– Coda Eesti OÜ arendusdirektor.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: translaatorite koostamine, süsteemianalüüs, täiskasvanute koolitus. 14 teadustrükist.

Teoseid
 Towards an Estonian Inservice Postgraduate Awards Structure (kaasautor). // 21. annual ATEE Conference. Glasgow, 1.–5.09.1996
 Information Technology in Estonian Teacher Education (kaasautor). // The First International Conference on Pan-European Collaborative Projects in Teacher Education. Česky Krumlov, Czech Republic, July 1996
 Estonia: Information Technology in Teacher Education (kaasautor). // The First International Conference on Pan-European Colla­bo­rative Projects in Teacher Education. Česky Krumlov, Czech Republic, July 1996.

Viited

Kirjandus
  

Eesti informaatikud
Gustav Adolfi Gümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1954
Ülo Rooma

Ülo Rooma (4. detsember 1929 Tartu – 16. oktoober 2008 Valga) oli Eesti majandusteadlane.

Elulugu
Ülo Rooma oli sõjaväelase poeg.

Lõpetas 1948 Tallinna Polütehnilise Instituudi ettevalmistusosakonna ja 1961 TÜ majandusteaduskonna; majanduskandidaat (1969, Eesti Teaduste Akadeemia), väitekiri "Normaalne fonditaotlus ja fondimaksu diferentseerimine ehituses (Eesti NSV ehitusorganisatsioonide baasil)". 1949–54 represseerituna vangilaagris. Oli TÜ-s normeerija ja kapitaalehituse insener ning Tartu Ehitusvalitsuses vanemökonomist. 1965–70 Eesti NSV TA Majanduse Instituudi nooremteadur ja vanemteadur, 1970–74 Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudi uurimislabori juhataja, 1974–92 TTÜ ehituse ökonoomika ja organiseerimise kateedri vanemõpetaja, dotsent, 1982–92 ka ehitusökonoomika kateedri juhataja, 1992–97 TTÜ ehitustootluse instituudi dotsent. 2006– TTÜ emeriitdotsent.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: ehituse majandusanalüüs, tootmispõhivara ja investeeringute kasutamise efektiivsus. 86 teadustrükist.

Viited

Teoseid
 Ehitusökonomisti käsiraamat (kaasautor). Tallinn, 1987
 Ehitusettevõtte tootmisprogrammi täitmise analüüs. Tallinn, 1987
 Ehitusressursside kasutamise analüüs. Tallinn, 1988
 Ehitusökonoomika sõnastik (inglise-eesti-vene, vene-eesti-inglise) (kaasautor). Tallinn, 1993
 Reaalinvesteeringute efektiivsuse arvutamine. Tallinn, 1997.

Kirjandus
 Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn, 1986, 333, 350–351, 501
 Eesti majanduse biograafiline leksikon. Tallinn, 2000, 428.
  

Eesti majandusteadlased
Tallinna Tehnikaülikooli õppejõud
Eesti represseeritud isikud
Sündinud 1929
Surnud 2008
Jaan Olav Roos

Jaan Olav Roos (22. jaanuar 1937 Tartu – 3. august 2021) oli Eesti arstiteadlane.

Elulugu
Jaan Olav Roos on juristi poeg.

Ta lõpetas 1955 Torontos Himberside'i Kolledži ja 1963 Toronto Ülikooli arstiteaduskonna. 1963–64 oli ta Toronto St. Michaeli haigla arst, 1964–68 Toronto Scarborough' eeslinnas perearst, hiljem Vancouveri St. Pauli haiglas, Toronto General Hospitalis, Toronto Sunnybrooki haiglas, Stockholmi Karolinska Instituudi haiglas ja Uppsala Ülikooli haiglas. Aastast 1975 on ta Ontario provintsivalitsuse osakonna juhataja, aastast 1976 kopsuhaiguste eriarst. Ühtlasi oli ta 1973–77 Toronto Ülikooli lektor, aastast 1977 dotsent.

Roos oli Kanada Meditsiini Assotsiatsiooni, Kanada ja Ameerika Rindkere Seltside, Ameerika Kopsuarstide Kolledži, Kanada Kuningliku Arstide ja Kirurgide Kolledži, Eesti Arstide Seltsi Põhja-Ameerikas liige. Aastast 1956 kuulus ta Eesti Üliõpilaste Seltsi.

Teadustöö
Jaan Olav Roosi peamised uurimisvaldkonnad on olnud sise- ja kopsuhaigused, tööstus- ja kutsehaigused.

Viited

Teoseid
 "Occupationaly-induced sclerodermia" (kaasautorid P. L. Pelmear, W. M. Maehle). // J. Occup. Med. 34 (1992) 1
 "Classification of chest radiographs for pneumoconiosis: a comparision of two methods of reading" (kaasautor). // Br. J. Ind. Med. 49 (1992) 12
 "Assesment of risk factors for IgE-mediated sensitization to tetrachlorophthalic anhydride" (kaasautor). // Journal of Allergy and Clinical Immunology 92 (1993) 2
 "Classification of radiographs for pneumoconiosis: the Canadian Pneumoconiosis Reading Panel" (kaasautor). // Am. J. Ind. Med. 24 (1993) 2
 "Desquamative interstitial pneumonitis and diffuse alveolar damage in textil workers. Potential role of mycotoxins" (kaasautor). // Chest 108 (1995) 5.

Kirjandus
 "Eesti teadlased väljaspool kodumaad: biograafiline teatmik = Estonian scholars and scientists abroad: biographical directory". Stockholm, 1984, lk 105
 Meie Elu, 29. jaanuar 1987
  
Nekroloog

Eesti arstiteadlased
Eesti pulmonoloogid
Eesti Üliõpilaste Seltsi liikmed
Sündinud 1937
Surnud 2021
Peeter Roosaar

Peeter Roosaar (5. detsember 1938 Tartu – 6. detsember 2009) oli eesti arstiteadlane ja histoloog.

Elulugu
Roosaar oli käsitöölise poeg.

Lõpetas 1957 Tartu 2. Keskkooli ja 1965 TÜ arstiteaduskonna; meditsiinikandidaat (1982, TÜ), väitekiri "О репаративной регенерации костной ткани в условиях нарушенной иннервации". Oli 1965–72 TÜ meditsiinilise kesklabori eksperimentaalse kirurgia sektori nooremteadur, 1967–74 juhataja, 1977–82 histoloogia kateedri (praegu histoloogia ja embrüoloogia õppetooli) assistent, 1982–84 vanemõpetaja, aastast 1984 dotsent.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: kliiniliste probleemide uurimine mikroskoopilist metoodikat rakendades: luukoe reparatiivne regeneratsioon normi ja perifeerse närvisüsteemi kahjustuse korral, kõõluste transplantatsioon, veresoonte kirurgia küsimused seoses mitmesuguste transplantaatide väljatöötamise ja kliinikus rakendamisega, aju mikrotsirkulatsiooni küsimused, kaasasündinud suuõõnevigade kirurgiline ravi, seedetrakti neurohumoraalse regulatsiooni ja medikamentoossete mõjustuste uurimine seoses mao ja kaksteistsõrmiku haavandtõvega. 127 teadustrükist.

Viited

Teoseid
 Morfoloogilised hilistulemused pärast kõvasuulae kudede traumaatiliste defektide tekitamist (kaasautor M. Lõvi). // Nõukogude Eesti Tervishoid (1977) 4
 Histological studies of bone regeneration in experimental metaphyseal distraction. // Suomen Ortopedia ja Traumatologia. 12 (1989)
 Recurrent ulceration after proximal gastric vagotomy. // Acta Chir. Scand. 156 (1990) 9
 Morfologische Veränderungen in Gaumengewebe bei experimentaler Anwendung des Lasers auf Kupfer-Bromid-Dämpfen. // TÜ Toim 931 (1991)
 Effect of truncal vagotomy and pyloroplasty on rat gastric mucosal H,K-ATPase and HCO3-ATPase activities. // Acta Chir. Hungarica, 33 (1992/93) 3–4
 Helicobacter pylori substantially increases oxidative stress in indomethacin-exposed rat gastric mucosa (kaasautor). // Medicina (Kaunas) 41 (2005) 4

Kirjandus
 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 120
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 152
 Tartu Ülikooli arstiteaduskond 1982–2007. Trt, 2007, 72, 74, 75, 78.

  

Eesti arstiteadlased
Eesti histoloogid
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna õppejõud
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Sündinud 1938
Surnud 2009
Mihkel Roosaare

Mihkel Roosaare (aastani 1936 Rosenthal, 26. juuli 1920 Simferopol – 10. oktoober 1995 Tartu) oli eesti arstiteadlane, neuroloog ja kurortoloog.

Elulugu
Mihkel Roosaare oli veterinaariavelskri poeg ja Jüri Roosaare isa.

Lõpetas 1941 Paide Keskkooli ja 1950 TÜ arstiteaduskonna; meditsiinikandidaat (1967, Eesti Teaduste Akadeemia), väitekiri "Haapsalu ravimuda ja sellest valmistatud preparaadi humisool terapeutilisest toimest lumbosakraalse radikuliidiga haigetesse kliiniliste ja kliinilis-füsioloogiliste uurimiste andmetel". Oli 1941–42 Järva Teataja ajakirjanik, 1950–51 Osula jaoskonnaarst, 1951–54 Tartu Vabariikliku Kliinilise Haigla neuroloogia kliiniline ordinaator, 1955–57 Pärnu polikliiniku neuroloog, 1957–73 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi reumatoloogia ja kurortoloogia osakonna teadur, 1974–1981 vanemteadur, 1981–91 Pärnu Kiirabihaigla arst.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: humisooli kasutusvõimalus, radikuliitide kuurordiravi. 50 teadustrükist.

Viited

Teoseid
 О центральнорефлекторных изменениях белой и красной крови при энцефалографии (kaasautor E. Raudam). // Вопр. нейрохир. 17 (1953) 3
 Kroonilise lumbosakraalse radikuliidi haigete ravist Haapsalu meremudaga. // Kurortoloogilised uurimused 2. Tallinn (1963)
 О санаторном лечении гумизолем больных хроническим пояснично-кретцовым радикулитом. // Тр. курортол. 3, Tallinn (1966)
 Humisoolravi kogemusi lumbosakraalse radikuliidi puhul. // Nõukogude Eesti Tervishoid (1968) 2
 Миотонометрия как метод исследования больных пояснично-кретцовым радикулитом в период курортного лечения. // Курортол. ревматол. Tallinn, 1973
 О связи ассиметрий температуры кожи больных лумбосакральным радикулитом с результатами санаторного лечения. // Курортол. ревматол. 3. Tallinn (1980).

Kirjandus
 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, III, 424
 Nõukogude Eesti Tervishoid (1967) 5, 395
 Nõukogude Eesti Tervishoid (1980) 1, 457
 Merila-Lattik, H. Eesti arstid 1947–1997. Tallinn, 1997, 966–967.
  

Eesti arstiteadlased
Eesti neuroloogid
Eesti kurortoloogid
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1920
Surnud 1995
Ants Roosalu

Ants Roosalu (kuni 1935 Rosmann; 18. juuni 1930 Vaivara vald, Virumaa – 20. oktoober 1999 Saku, Harju maakond) oli Eesti põllumajandusteadlane ja teadusorganisaator.

Elulugu
Ants Roosalu oli kooliõpetajate poeg.

Lõpetas 1949 Kilingi-Nõmme Keskkooli, 1954 EPA agronoomina ja oli 1961–1963 Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Teadusliku Uurimise Instituudi (EMMI) aspirantuuris; põllumajanduskandidaat (1967, Eesti Teaduste Akadeemia), väitekiri "Valge ristiku õhulämmastiku sidumisvõime sõltuvus mulla happesusest, niiskusesisaldusest ja õhutemperatuurist". 

Oli 1954–1958 Kilingi-Nõmme masina-traktorijaama peaagronoom, 1958–1960 Abja Rajooni Põllumajanduse Inspektsiooni juhataja, 1964–1968 Saku Näidissovhoosi osakonnajuhataja, 1969–1972 EMMI katsemajandite ja eliitseemnekasvatuse osakonna juhataja, 1972–1980 asedirektor katsemajandite alal, 1980–1990 patendi- ja informatsiooniosakonna juhataja, 1990–1993 majandusdirektor.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: valge ristiku õhulämmastiku sidumise võime ja selle kasutamise võimalused mulla lämmastikurežiimi parandajana.

Teoseid
8 teadustrükist.
Valge ristiku õhulämmastiku sidumisvõimest sõltuvalt kasvutingimustest. // Rohumaaviljelus IV. Tallinn 1965
Happeliste muldade lupjamine suurendab valge ristiku lämmastiku kogumise võimet. // Sotsialistlik Põllumajandus (1965) 18
Kultuurkarjamaade niisutamise tulemusi Saku näidissovhoosis. // Sotsialistlik Põllumajandus (1969) 13

Viited

Kirjandus
Eesti Maaviljeluse Instituut 1946–2006. Saku 2006. Lk 22

Välislingid
 

Eesti põllumajandusteadlased
Eesti teadusorganisaatorid
Eesti Maaülikooli agronoomiateaduskonna vilistlased‎
Eestistatud nimega inimesed
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1930
Surnud 1999
Meeli Roosalu

Meeli Roosalu (aastani 1970 Meeli Puuraid, sündinud 21. oktoobril 1948 Viljandis) on eesti füsioloog.

Elulugu
Meeli Roosalu on arhitekti ja lasteaedniku tütar.

Lõpetas 1967. aastal C. R. Jakobsoni nimelise Viljandi 1. Keskkooli ning 1972. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia erialal ja 1982. aastal samas aspirantuuri. Bioloogiakandidaat (1987, TRÜ), väitekiri "Деятельность слюнных желез и ее изменения у студентов в различных периодах учебного процесса". 

Oli aastatel 1981–1990 Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonna vanemõpetaja, 1986–1987 nooremteadur, 1987–1990 vanemteadur ja aastast 1990 dotsent.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: funktsionaalne anatoomia, inimese füsioloogia, kooli kehaline kasvatus. 48 teadustrükist.

Tunnustus
 2019 – Tallinna Ülikooli teenetemärk

Teoseid
 Mixed salivary glycose and other carbohydrates levels and their changes in emotional stress and in physical activity (kaasautor). // Baltic/Scandinavian physiology meeting P80. Tartu, 1993
 Psühhoemotsionaalse pinge hindamise võimalusi üliõpilastel (kaasautor). // Eesti Arst (1991) 3
 Sportimisaktiivsusega seostuvaist tegureist (kaasautor). // Teadus ja Sport, 21.–22. oktoober 1993
 Nutrional Factors and Lifestyle in Prevention of Osteoporosis Among Yong Women (kaasautor). // J. of the Federation of European Sociates of Nutrition and Metabolism 47 (2003).
 2006 – "Inimese anatoomia", Kirjastus Koolibri, Tallinn, 262 lk, ISBN 9985-0-1707-2
 2010 – "Inimese anatoomia", 2. parandatud trükk, Kirjastus Koolibri, Tallinn, 263 lk, ISBN 978-9985-0-2606-9.

Viited

Kirjandus
 
M. Roosalu, Kuidas on saanud minust õpetaja ja õpiku autor?, Koolibri uudised Õpetajate Lehe vahel 10. märts 2006 Nr 7, veebiversioon (vaadatud 27.06.2014)

Välislingid
 

Eesti füsioloogid
Sündinud 1948
Elle Roosaluste

Elle Roosaluste (sündinud 12. jaanuaril 1948 Pärnus) on eesti bioloog.

Elulugu
Lõpetas 1966 Pärnu 4. Keskkooli ja 1971 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogina; bioloogiakandidaat (1988, Vilnius, Leedu Teaduste Akadeemia Bioloogia Instituut), väitekiri "Изменение растительного покрова на территориях Вийдумяеского и Нигулаского заповедников". Oli 1971–1974 Pärnu 2. Keskkooli õpetaja, 1974–1976 Zooloogia ja Botaanika Instituudi (ZBI) insener, 1976–1979 TRÜ aspirant, 1979–1989 ZBI vanemlaborant, 1989–93 TRÜ/TÜ botaanika ja ökoloogia instituudi vanemteadur, 1993–2005 lektor, aastast 2005 ökoloogia ja maateaduse instituudi taimeökoloogia lektor.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: erinevate majandamisviiside mõju niitude taimkattele. 20 teadustrükist.

Teoseid
 The diversity of flora and plant communities of Estonian salt grasslands. // Schriftenreihe der Fachhoch: Neubrandenburg. Reihe A. Fachbereich Agrarwirtschaft und Landschaftsarchitektur, 2002
 Grouping and prioritization of vascular plant species for conservation: combining natural rarity and management need (kaasautor). // Biol. Conservation 123 (2005) 3
 Long-term dynamics of breeding birds in broad-leaved deciduous forest on Hanikatsi Island in the West-Estonian archipelago (kaasautor). // Ornis Fennica 83 (2006) 4
 Monitoring of biolocigal diversity. A common-ground approach (kaasautor). // Conservation Biol. X (2006) 10.

Viited

Kirjandus

Välislingid
 

Eesti bioloogid
Sündinud 1948
Ants Roose

Ants Roose (sündinud 17. augustil 1946 Tallinnas) on eesti matemaatik ja arvutiteadlane.

Elulugu
Lõpetas 1964 Tallinna 2. Keskkooli, 1969 Tallinna Polütehnilise Instituudi elektriinsenerina ja 1974 Küberneetika Instituudi aspirantuuri; füüsika-matemaatikakandidaat (1975, Eesti Teaduste Akadeemia), väitekiri "О некоторых алгоритмах численного решения задач, зависящих от параметра". Oli 1966–77 Küberneetika Instituudis insener-programmist ja sidusjuhtimissüsteemide osakonna grupijuht, 1977–92 NSVLArvutustehnika ja Informaatika Riikliku Komitee  Teadus-Tootmiskoondise "Algoritm" Tallinna Teadus-Õppekeskuse matemaatika tarkvara osakonna juhataja, 1992 teadusdirektor, 1992–96 AS Systest Plus asutaja ja tegevjuht. Aastast 1996 ICL Data OÜ, ICL Invia OÜ, Fujitsu Invia OÜ, Fujitsu Services OÜ ja Fujitsu Estonia AS tegevdirektor/juhatuse liige. Aastatel 1985–90 pidanud loenguid TÜ matemaatikateaduskonnas.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: keemilise tehnoloogia süsteemide matemaatiline modelleerimine, mittelineaarsete võrrandisüsteemide lahendamise numbriliste meetodite uurimine, sidusjuhtimissüsteemide väljatöötamine, matemaatika tarkvara ja selle testimise meetodid. 70 teadustrükist.

Viited

Teoseid
 Об использовании методов Рунге-Кутта для решения нелинейных уравнений. // Изв. АН ЭССР, Физика-мат. 4 (1973)
 Свойства одного класса алгоритмов для решения нелинейных уравнений. Изв. АН ЭССР, Физика-мат. 4 (1974)
 On numerical methods for chemical process flowsheeting (kaasautor). // 5th Symp. "Computers in chemical engineering", High Tatras, Czechoslovakia, 1977
 Асинхронный итерационный метод решения уравнений с применением параллельной аппроксимации обратного оператора. // Ж. вычисл. mат. и мат. физ. (1986) 8
 Применение машинной графики при сравнительном анализе многомерных объектов (kaasautor). // Управляющие системы и машины (1986) 3
 Comparative testing of Numerical Software (kaasautor). // Numerical Methods and Optimization. Tallinn, 1992.

Kirjandus
 

Eesti matemaatikud
Eesti informaatikud
Sündinud 1946
Tallinna Reaalkooli vilistlased