joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Referendum Eesti Vabariigi iseseisvuse taastamise küsimuses

Referendum Eesti Vabariigi iseseisvuse taastamise küsimuses toimus 3. märtsil 1991.

Nõukogude Liidu juhtkond otsustas 1991. aasta jaanuaris korraldada sama aasta 17. märtsil üleliidulise referendumi Nõukogude Liidu säilitamise küsimuses (vastava määruse võttis NSV Liidu Ülemnõukogu vastu 16. jaanuaril 1991). See seadis Balti vabariigid teataval määral sundseisu, vastukaaluks hakati korraldama oma referendumeid. Rahvahääletuse läbiviimise idee tekitas poliitiliste jõudude seas vastakaid arvamusi (õigusliku järjepidevuse küsimus, mittekodanike osalemine).

31. jaanuaril otsustas Eesti Vabariigi Ülemnõukogu korraldada referendumi 3. märtsil 1991. Küsimus oli formuleeritud nii: "Kas teie tahate Eesti Vabariigi riikliku iseseisvuse ja sõltumatuse taastamist?" Referendumil oli õigus osaleda Eesti alalistel elanikel. Referendumist osavõtuks ei antud õigust Eesti territooriumil viibivatele NSV Liidu relvajõudude tegevteenistuses olevatele isikutele. Valijate nimekirjadesse oli kantud 1 144 309 isikut. Hääletussedeli sai 949 354 isikut, hääletas 948 130 (82,86%). Poolt hääletas 737 964 osalenut (77,83%), vastu oli 203 199 (21,43%) ja kehtetuks tunnistati 6967 hääletussedelit. Tallinnas oli poolthääletajate osakaal 65,75%, Tartus 85,61% ja Pärnus 85,79%. Narvas aga ainult 25,49% ning Kohtla-Järvel 46,11%.

Eesti rahvahääletused
1991. aasta Eestis
Eesti poliitilised sündmused
Narva-Jõesuu Niguliste kogudus

EELK Narva-Jõesuu Niguliste kogudus on luterlik kogudus Narva-Jõesuus.

Kogudus kuulub Viru praostkonda. 

Koguduse hooldajaõpetaja on Avo Kiir, organist Ahto Kleius. Juhatuse esimees on Silvia Remmel.

Jumalateenistused toimuvad kaks korda kuus kell 14.00 kogudusemajas Koidu tänav 19.

Ajalugu 
Narva-Jõesuu Narva-Jõesuu Nikolai kirik pühitseti 1900. aastal, kirik oli ehitatud suvitajatele ning allus alalise adjunktuurina Vaivara kogudusele.

Narva-Jõesuu iseseisev kogudus moodustati 1903. aastal, esimene õpetaja oli Jakob Jalajas, kes oli ametis kuni 1910. aastani. Aastatel 1910–1917 oli õpetaja Julius Schmidt, 1917–1919 Egon Leonhard Pallon ja seejärel 9 aasta jooksul Georg Frithjof Slöör. 1931. aastast kuni kiriku hävimiseni 1944 oli koguduse õpetaja Oskar Pastik.

Narva-Jõesuu koguduse taastamise algus toimus 1992. aastal, kui diakon Ralf Alasoo algatusel taastati Narva-Jõesuu kogudus. 17. jaanuaril 1993.a toimus täiskogu koosolek, kus otsustati taastada Narva-Jõesuu kogudus ja esitada vastav taotlus EELK Konsistooriumile. 9. märtsil 1993.a otsustas EELK Konsistoorium lugeda koguduse taastatuks ja võtta kogudus Viru praostkonna koosseisu.

Vaata ka

Narva-Jõesuu Nikolai kirik

Viited

Välislingid
 Kodulehekülg

EELK Viru praostkond
Narva-Jõesuu
Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku kogudused
Michael Haneke

Michael Haneke (sündinud 23. märtsil 1942 Münchenis) on Austria filmirežissöör, teatrilavastaja ja stsenarist. Samuti on ta Viini filmiakadeemia õppejõud.

2009. aasta Cannes'i filmifestivalil pälvis ta film "Valge pael" Kuldse Palmioksa ning järgmise aasta algul parima võõrkeelse filmina Kuldgloobuse. 2012. aasta Cannes'i filmifestivalil sai ta teise Kuldse Palmioksa filmi "Armastus" eest.

Haneke sündis Münchenis saksa näitleja ja lavastaja Fritz Hanekese ja austria näitlejanna Beatrix von Degenschildi pojana. Ta kasvas üles Wiener Neustadtis. Õppis Viini ülikoolis filosoofiat, psühholoogiat ja dramaturgiat. Ülikooli lõpetamise järel töötas ta toimetaja ja dramaturgina Saksamaa telejaamas Südwestfunk. Telerežissöörina debüteeris ta 1974. 

Esimene Hanekese lavastatud kinofilm oli 1989. aastal valminud "Seitsmes kontinent", tuntuks sai ta aga kolm aastat hiljem valminud vastuolulise filmiga "Benny video". 2001. aastal pälvis ta senini kriitikutelt enim kiita saanud prantsuskeelne film "Klaveriõpetaja" 2001. aasta Cannes'i filmifestivali Grand Prix'. 

Ta film "Valge pael" debüteeris 2009. aasta Cannes'i filmifestivalil. Film on must-valge ning räägib sündmustest Esimese maailmasõja eelsel Põhja-Saksamaal. Film on pälvinud lisaks Kuldsele Palmioksale ja Kuldgloobusele ridamisi muid auhindu (näiteks San Sebastiáni festivalil FIPRESCI Grand Prix' aasta parima filmina) ning ka kaks Oscari nominatsiooni. Samuti pälvis film kolm Euroopa filmiauhinda.

Hanekese seni viimane film "Armastus" tõi talle 2012. aasta Cannes'i filmifestivalil samuti Kuldse Palmioksa. 2013. aasta Oscari auhinnagalal tunnistati film aasta parimaks võõrkeelseks filmiks ning Haneke ise nomineeriti Oscarile parima režissööri kategoorias (selle võitis aga Ang Lee). Aastal 2014 pälvis ta Sonningi auhinna.

Kinofilmid

Välislingid 

Austria filmilavastajad
Austria teatrilavastajad
Austria kirjanikud
Sündinud 1942
Stsenaristid
Eesti Ema monument

Eesti Ema monument on 26. juunil 2010 Rõuges avatud mälestusmärk, mis väärtustab eesti naist emana ja väljendab tänutunnet. Eesti Ema on tehtud Udmurtiast toodud hallist graniidist ja on 3,6 meetrit kõrge ning kaalub ligikaudu 6 tonni.

Kuju idee autor on Hans Sissas. Kavandi autorid on kunstnikud/skulptorid Ilme ja Riho Kuld ning selle raiusid välja skulptorid-kiviraidurid Margus Kurvits ja Kristjan Kittus.

Monumendi maksumus oli ligikaudu 1,7 miljonit krooni, millest umbes 60% moodustasid rahvalt ja asutustelt saadud annetused.

Viited

Välislingid 
 Hans Sissas: "Eesti Ema monument kannab kindlat sõnumit" Võrumaa Teataja, 12. mai 2007
 Rein Sikk: "Lumivalge Eesti Ema vajab veel paarsada tuhat krooni" Eesti Päevaleht, 1. aprill 2010
 "Eesti ema monument jõudis Rõugesse" Postimees, 22. juuni 2010 
 "FOTOD: Rõuges pandi üles Eesti Ema monument" Eesti Päevaleht, 22. juuni 2010

Eesti mälestusmärgid
Rõuge vald
Gianfranco Fini

Gianfranco Fini (sündinud 3. jaanuaril 1952 Bolognas) on Itaalia poliitik, Itaalia parlamendi alamkoja esimees aastatel 2008–2013. 

Aastatel 1995–2008 juhtis Fini parteid Rahvuslik Allianss. 2007. aastal anti teada kavatsusest liita Rahvuslik Allianss ja Silvio Berlusconi juhitav Forza Italia. 2008. aasta valimistele läksid parteid ühise nimekirjaga, milles kolmanda suurema osapoolena osales Põhja Liiga. Koalitsioon saavutas valimisvõidu (344 alamkoja 630 kohast). Fini valiti parlamendi alamkoja esimeheks ja ta loobus parteijuhi kohast. 2009. aastal ühinesid Fini ja Rahvuslik Allianss ametlikult Forza Italiaga uueks parteiks, mille nimeks sai Il Popolo della Libertà (Vabaduse Rahvas, lühendatult PdL).

2010. aasta 29. juulil visati Berlusconiga tülli läinud Fini PdList välja. Järgmisel päeval rajast ta koos liitlastega uue 33-liikmelise alamkoja fraktsiooni Futuro e Libertà per l'Italia (FLI). Fraktsiooni kuulub ka valitsuse ministreid. Ka senatis loodi 10-liikmeline FLI fraktsioon. Economisti andmetel oli Berlusconi eeldanud, et Finil on alamkojas vaid 26 toetajat, mis jätnuks nende lahkulöömisel Berlusconile kontrolli parlamendi üle. Fini ise jäi nominaalselt PdLi fraktsiooni liikmeks. Alamkoja esimehe ametis ta üldiselt hääletustel osaleda ei saa. 

Aastatel 2001–2006 oli Fini Berlusconi valitsuses asepeaminister ja välisminister.

Viited 

Itaalia välisministrid
Sündinud 1952
Suurkivi

Suurkivi on rändrahn Harjumaal Lääne-Harju vallas Keibu külas, endise Vihterpalu metskonna Suurekivi metsavahikoha lähedal. Kivi mõõtmed: 7,8 × 5,1 × 3,4 m, ümbermõõt 20,8 m. Suurkivi on kaitse all aastast 1959.

Suurkivi keskkonnaregistri kood on KLO4000944. Objektile on kehtestatud piiranguvöönd 10 m (0,03 ha).

Viited

Välislingid 
 
 

Eesti rändrahnud
Kaitstavad looduse üksikobjektid
Lääne-Harju vald
Ungru oja

Ungru oja (ka Ungru jõgi) on oja Läänemaal Haapsalu linnas ja Haapsalu linnas Kiltsi ja Nõmme külas. Oja alamjooksu idakaldale jääb kaitsealune puistu Paralepa ja Pullapä mets.

Oja on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.

Ungru oja keskkonnaregistri kood on VEE1105600.

Välislingid 

 

Lääne maakonna jõed
Haapsalu
Haapsalu linn
Matsalu alamvesikond
Tuulevaiksel ööl

"Tuulevaiksel ööl" on laul, mille meloodia ja sõnade autor on Jaan Tätte. Laul avaldati esmakordselt 2009. aastal Jaan Tätte albumil "Tulemine".

"Tuulevaiksel ööl" oli Eesti 2009. aasta tantsupeo "ÜhesHingamine" tunnuslaul. Siis esitasid seda laulu Marko Matvere ja Liisi Koikson. 

"Tuulevaiksel ööl" valiti Raadio Elmar 2009. aasta hitiks. 

2010. aasta suvel korraldas Aarne Valmis kontserditurnee "Tuulevaiksel ööl", kus esinesid Jaan Tätte, Marko Matvere, Maarja-Liis Ilus, Liisi Koikson ja ansambli Udupasun liikmed.

Laulu "Tuulevaiksel ööl" kasutati projekti "Eesti tantsib" ühe tantsu, eesti tantsu saateloona.

Viited

Välislingid
Laulu sõnad kitarrifoorumi kodulehel 
Tauri Tallermaa ja Merlyn Uusküla – "Tuulevaiksel ööl"

Eesti laulud
2009. aasta Eestis
Paralepa ja Pullapä mets

Paralepa ja Pullapä mets on mereäärne kaitsealune puistu Läänemaal Haapsalu linna lääneservas ja Haapsalu linnas Nõmme külas. 

Kaitsealuse puistu pindala on 211 ha ja geograafilised koordinaadid on . Ala läänepiiril voolab Ungru oja.

Paralepa ja Pullapä metsa keskkonnaregistri kood on KLO1200047.

Välislingid 

Haapsalu rajooni RSN TK otsus nr 267 Looduskaitse objektide nimekirja täpsustamine, lk 4

Haapsalu
Haapsalu linn
Paldiski Nikolai kogudus

EELK Paldiski Nikolai kogudus on luterlik kogudus Paldiskis.

Kogudus kuulub Lääne-Harju praostkonda.

Koguduse õpetaja on Merle Prass-Siim, organist Olga Gams. Juhatuse esimees on Evi Prass.

Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11.00 Paldiski Nikolai kirikus.

Õpetajad 
Vt. Paldiski Nikolai koguduse vaimulikud

Algselt kasutas Paldiski Nikolai kogudus esimese kirikuna kirikuks kohandatud kroonumaja. Luterlikke jumalateenistusi peeti Paldiskis 1770. aasta kevadest, algul renditud kahekorruselises puumajas, mille kogudus ostis 1775. aasta sügisel.  1840. aasta juunis pandi nurgakivi Johann Schellbachi projekteeritud klassitsistlikule Paldiski Nikolai kiriku kirikuhoonele, mis sai Nikolai nime Myra piiskopi Nikolause ja Venemaa keisri Nikolai I auks. Paldiski Nikolai kiriku ühelöövine kirikuhoone valmis 1841. aastal.

Kirjandus 
Merle Prass-Siim, Piiskopi ja keisri kaitse all. Paldiski Nikolai kogudus 1769-2012. Kirjastus: EELK Paldiski Nikolai kogudus, 2012, ISBN: 9789949305940, 232 lk
EELK Lääne-Harju praostkond
Paldiski
Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku kogudused
Johannes Brasche

Johannes Brasche (21. jaanuar 1877 Paide – 8. mai 1960 Potsdam) oli Eesti vaimulik.

Õppis Paides erakoolis ja aastatel 1890–1894 Tallinna Kubermangugümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1897–1904. Oli prooviaastal Karusel, Tallinnas ja Paides. Ordineeriti õpetajaks 11. juunil 1906 Tallinnas.

Oli aastal 1906 Tallinna Toompea Kaarli koguduse vikaarõpetaja, aastal 1907 oli Eestimaa vikaarõpetaja. Aastatel 1908–1927 oli ta Harju-Madise koguduse õpetaja. Jäi 1. mail 1928 emerituuri. Emerituuris olles elas Kloogal.

Lahkus aastal 1939 Saksamaale. Suri aastal 1960 Potsdamis.

Isiklikku 
Tema onu Johann Heinrich Brasche oli Saarde- ja Tallinna Toompea Kaarli koguduse õpetaja, onupoeg Christfried Brasche oli Juuru Mihkli koguduse õpetaja, onupoeg Arvid Leopold Brasche oli Kullamaa Püha Johannese koguduse õpetaja. Äi Immanuel Rinne oli Reigi- ja Karuse koguduse õpetaja.

Viited 

Harju-Madise koguduse vaimulikud
Tallinna Toompea Kaarli koguduse vaimulikud
Eestimaa vaimulikud
Tartu Ülikooli usuteaduskonna vilistlased
Gustav Adolfi Gümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1877
Surnud 1960
Wild Ones

Wild Ones on Eesti rockabilly-ansambel, mis loodi 2002. aastal.

Ansambli nimi on võetud filmi 1953. aasta filmi "The Wild One" järgi.

2004 osalesid nad üritusel Valga Cruising ainsa Eesti bändina 9 bändi hulgas.

Koosseis
Pavel Ponomarjov (vokaal, kitarr)
Viktor Harrik (kitarr)
Roman Effanov (kontrabass)
Sergei (trummid)

Välislingid 
Wild Onesi veebileht Wild Catsi kodulehel

Eesti ansamblid
Rockabilly ansamblid
Historism

Historismi all mõeldakse (eriti ajaloo puhul) teaduslikku lähenemist, mis vaatleb uurimisobjekti oma arengus ning suhestab seda konkreetsete ajalooliste tingimustega. Sõnale on sugenenud üsnagi erinevaid tähendusvarjundeid. 

Algselt tähendas historism sellist lähenemist ajaloonähtustele, mis nõuab nende olemusliku eripära tabamist. Selleks on tarvis sisse elada nende taga olnud inimeste elutingimustesse. 

Laiemas tähenduses nõuab historism, et mingi nähtuse loomuse mõistmiseks leitaks üles selle koht ajaloolises arengus. Niiviisi mõistetud historismi kiputakse pidama relativistlikuks.

Vaata ka
Historitsism

Kirjandus
Friedrich Meinecke. Die Entstehung des Historismus, 1936. Inglise keeles: Historism: the rise of a new historical outlook, 1972. Google'i raamat 
Friedrich Jaeger, Jörn Rüsen. Geschichte des Historismus, C.H.Beck 1992. Google'i raamat 
Annette Wittkau, Annette Wittkau-Horgby. Historismus: zur Geschichte des Begriffs und des Problems, Vandenhoeck & Ruprecht 1992. Google'i raamat
Otto Gerhard Oexle. Geschichtswissenschaft im Zeichen des Historismus, Vandenhoeck & Ruprecht 1996. Google'i raamat
Gunter Scholz. Historismus am Ende des 20. Jahrhunderts: eine internationale Diskussion, Akademie Verlag 1997. Google'i raamat

Filosoofia
Piirsalu kogudus

EELK Piirsalu kogudus on luterlik kogudus Piirsalus, mis kasutab Piirsalu kirikut.

Kogudus kuulub Lääne praostkonda.

Koguduse hooldajaõpetaja on Kari Tynkkynen, juhatuse esimees Maie Hinno ja organist Iivi Küla.

Jumalateenistused toimuvad Piirsalu kirikus iga kuu 1. ja 3. pühapäeval algusega kell 13.00. 

EELK Lääne praostkond
Lääne-Nigula vald
Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku kogudused
Rosatom

Aatomienergia Riiklik Korporatsioon Rosatom (vene keeles Государственная корпорация по атомной энергии «Росатом»; lühinimi Rosatom Росатом) on Venemaa riiklik korporatsioon, mis valitseb kogu Venemaa Föderatsiooni tuumasektorit – nii tsiviilotstarbelist kui ka tuumarelvastusega seonduvat. 

Rosatom tegeleb aatomienergia ja tuumkütuse tootmisega, tuumarelvastusega, rakendus- ja baasuuringutega, tuuma- ja kiirgusohutuse tagamisega. Rosatom toodab üle 40% Venemaa Euroopa-osas toodetavast elektrienergiast. Rosatomi kontrolli all on ka aatomijäälõhkujate laevastik. Rosatom ühendab enam kui 360 aatomitööstuse ettevõtet riigis. 

Riiklik korporatsioon Rosatom loodi 2007. aastal Föderaalse Aatomienergia Agentuuri Rosatom ümberkujundamise tulemusena. Agentuur Rosatom (eksisteeris 2004–2007) moodustati Venemaa Aatomienergia Ministeeriumi reorganiseerimise tulemusena. Nõukogude Liidus oli Rosatomi eelkäijaid NSV Liidu Keskmise Masinaehituse Ministeerium. 

Korporatsiooni peakorter asub Moskvas aadressil ulitsa Bolšaja Ordõnka 24. Korporatsiooni peadirektor on 2016. aastast Aleksei Lihhatšov (nimetati ametisse Venemaa presidendi Vladimir Putini seadlusega). Aastatel 2005–2016 juhtis Rosatomit Sergei Kirijenko. Korporatsiooni kõrgeim juhtimisorgan on järelevalve nõukogu. Selle eesotsas on 2016. aastast Kirijenko.

Korporatsiooni keskaparaadis ning korporatsiooni struktuuri kuuluvates ettevõtetes ja instituutides töötas 2015. aastal üle 256 000 inimese.

Välislingid

Rosatomi koduleht

Venemaa ettevõtted
Tuumaenergeetika
Julm maa

"Julm maa" (algupärase pealkirjaga "Badlands") on 1973. aasta Ameerika Ühendriikide mängufilm.

Film räägib süüdimatust noorest mehest, kes leiab samasuguse süüdimatu tüdruksõbra, kellega koos seigeldes pannakse toime mõrvu.

Film põhineb reaalse hullumeelse mõrvari Charles Starkweatheri ja tema tüdruksõbra Caril Ann Fugate'i lool.

Peaosatäitjad
Martin Sheen (Kit)
Sissy Spacek (Holly)
Warren Oates (Holly isa)
Ramon Bieri (Cato)
Alan Vint
Gary Littlejohn (šerif)
John Carter (rikkur)
Bryan Montgomery (poiss)

Ameerika Ühendriikide filmid
1973. aasta filmid
The Sadist

"The Sadist" (tuntud ka kui "Profile of Terror" ja "Sweet Baby Charlie") on 1963. aasta USA mängufilm.

Film räägib süüdimatust noorukist ja tema tüdruksõbrast, kes võtavad pantvangi juhuslikud teelised.

Film põhineb reaalsel hullumeelsel mõrvaril Charles Starkweatheril ja tema tüdruksõbral Caril Ann Fugatel.

Peaosatäitjad
Arch Hall juunior (Charles A. Tibbs)
Richard Alden (Ed Stiles)
Marilyn Manning (Judy Bradshaw)
Don Russell (Carl Oliver)
Helen Hovey (Doris Page)

Ameerika Ühendriikide filmid
1963. aasta filmid
Arch Hall seenior

Arch Hall seenior (pärisnimega Archibald Williams Hall, tuntud ka kui Archie Hall, Arch Hall, Nicholas Meriwether, Nicholas Merriweather, Nicholas Merriwether ja William Watters; 21. detsember 1908 Saint Louis, Missouri osariik – 28. aprill 1978 Los Angeles, California osariik) oli filminäitleja, stsenarist ja filmiprodutsent.

Enne filmimaailma jõudmist oli Arch Hall seenior lennukipiloot USA õhujõududes. Seejärel sai temast kaskadöör Hollywoodi filmides, tihtipeale vesternites. 

Ta tegi oma filmistuudio Fairway Productions, kus väntas hulga B-kategooria filme, milles näitles ise koos ainsa poja Arch Hall juunioriga, kõrvalosades mängis ka abikaasa Addalyn Faye Pollitt.

Ameerika Ühendriikide filminäitlejad
Ameerika Ühendriikide filmiprodutsendid
Ameerika Ühendriikide stsenaristid
Sündinud 1908
Surnud 1978
Kraaviotsa pettai

Kraaviotsa pettai on looduskaitse alune põlispuu, mänd Põlvamaal Põlva vallas Aarna külas.

Puu kõrgus on 17 m, ümbermõõt 3,2 m.

Välislingid
Kraaviotsa pettai Keskkonnaregistris

Põlva vald
Eesti põlispuud
Kaitstavad looduse üksikobjektid
Albert Enno Aaviksaar

Albert Enno Aaviksaar (kuni 1936 Albert Enno Seimann; 9. veebruar 1914 Vana-Vändra vald – 31. jaanuar 2002 Leicester) oli eesti vaimulik.

Ta lõpetas Vändras algkooli ja aastal 1936 Tartu Kommertsgümnaasiumi. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1936–1940, kuni usuteaduskonna sulgemiseni punavõimude poolt. Lahkus aastal 1944 Saksamaale Brandenburgi, sõja lõpus oli Flensburgis. Jätkas õpinguid Göttingeni Ülikooli usuteaduskonnas kuni Inglismaale asumiseni septembris 1947.

Inglismaal asus ta töökohuslasena tööle Yorkshire'i krahvkonna Bradfordi tekstiilivabrikus töölisena ja õpingud jäid jälle pooleli. Alles kolme aasta pärast määrati talle stipendium Minneapolisesse Nortwestern Lutheran Theological Seminarysse, kus ta aastaks 1952 sooritas puuduvad ülikooli lõpueksamid. Prooviaastaks määrati ta dr. Jaak Tauli käsutusse. Tema ülesandeks sai Šotimaal elavate eestlaste (u 200 hinge) teenimine. Kandidaadiaeg venis pikale, kuna ta pidi perekonna (abikaasa kolme väikese lapsega) elatamiseks aastani 1960 töötama tekstiilitöölisena. Nelipühal, 5. juunil 1960 ordineeriti ta Londonis Peetri kirikus praost Jaak Tauli (keda assisteerisid Läti ja Soome õpetajad koos Einar Kivistega) õpetajaks.

10. veebruaril 1961 valiti ta E.E.L.K. Kesk-Inglismaa koguduse õpetajaks. Alates 1978 aastast oli ta ka E.E.L.K. Põhja-Inglismaa koguduse hooldajaõpetaja. Samuti teenis ta aastatel 1978–1989 2-3 korda aastas Belgia ja Hollandi eestlasi. Aaviksaar valiti 16. aprillil 1983 Londonis Inglismaa praostkonna sinodil Inglismaa praostkonna praostiks. Praostiametis oli ta maini 2001.

Tunnustus 
Kuldametirist 13. detsember 1970

Viited

Välislingid 

Kesk-Inglismaa koguduse vaimulikud
Eestistatud nimega inimesed
Eestlased Suurbritannias
Sündinud 1914
Surnud 2002
Pavel Ponomarjov

Pavel Ponomarjov (vene Павел Пономарёв; sündinud 30. jaanuaril 1980 Leningradis) on Eestis elav vene näitleja ja muusik.

Pavel Ponomarjov on näidelnud muusikalides "Hüljatud" ja "Miss Saigon" ning filmis "Lilja 4-ever". Ta on lõpetanud Georg Otsa muusikakooli pop-jazz'''i laulu erialal. 2002 kuni 2006 on laulnud rockabilly''-ansamblis Wild Ones. Aastast 2013 on solist 70-80'te cover-bändis VIA Baltika

Filmograafia
"Lilja 4-ever" (2002; näitleja)

Ponomarjov, Pavel
Ponomarjov, Pavel
Ponomarjov, Pavel
Ponomarjov, Pavel
Ponomarjov, Pavel
Oskar Heine

Oskar Heine (29. september 1892 Kuressaare – 28. aprill 1956 Toronto) oli eesti klaverimeister, klaveri- ja mööblivabriku tegevjuht ja omanik.

Oskar Heine õppis tisleriks aastatel 1907–1911 isa mööblitööstuses Kuressaares ja klaveriehitust aastatel 1911–1914 "Schröderi" klaverivabrikus Peterburis. Aastatel 1914–1916 oli ta Riias. Osales Esimeses maailmasõjas. 1918. aastal Eestisse naastes ostis ta  üles Johannes Moritza klaverivabriku Tartus, mis hakkas 1922. aastast tööle O. Heine Klaverivabriku nime all. 1928. aastal omandas ta Tartus veel Pressi mööblitööstuse, kuhu viis üle ka oma klaverivabriku. Klaverite tootmine laienes kiiresti, sest ehitatud pillid olid hea kõlakvaliteediga ja pälvisid Tallinna ja Tartu näitustel mitmeid kõrgema ja esimese järgu auhindu. 1939. aastal oli Oskar Heinel oma kauplus Tartus Karlova tänaval ja Tallinnas Rataskaevu tänaval. Oskar Heine klaverivabrikus valmistati peamiselt pianiinosid, vähemal määral ka tiibklavereid. Pianiinosid eksporditi isegi Soome, Lätisse ja Leetu. Heine oli Eestis esimene, kes hakkas klaverite sisemehhanisme ja klaviatuure ise valmistama, varem telliti need välismaalt. Nii mööbli kui ka klaverite valmistamise alal pälvis ta Tartu Töösturite Keskühingult ja hiljem ka Tartu Tööstusliku Kutseoskuse Ametilt meistridiplomi. O. Heine Klaverivabrik tegutses 1941. aastani, mil Heine lahkus ümberasujana Saksamaale.

Oskar Heine osales Vabadussõjas 2. jalaväepolgu koosseisus sõjaväeametniku ja ohvitseri asetäitjana.

Ta abiellus 1918. aastal Margarethe Kuusikuga. Nende poeg Eerik Heine oli Saksa sõjaväelane, Nõukogude sõjavang ja metsavend, Arved Viirlaiu romaanide "Vaim ja ahelad", "Kustuvad tuled", "Sadu jõkke", "Kes tappis Eerik Hormi" ja "Surnud ei loe" peategelase Eerik Hormi kirjanduslik prototüüp.

Oskar Heine suri 28. aprillil 1956 Torontos

Viited

Välislingid
"Eestis vajatakse 200 pianiinot ja klaverit aastas." (intervjuu Oskar Heinega) – Postimees, 8. november 1936, lk 3.

Eesti klaverimeistrid
Eesti ettevõtjad
Kaubandus-Tööstuskoja liikmed
2. Üksiku Jalaväepataljoni koosseis
Vabadussõja veteranid
Eestlased Kanadas
Sündinud 1892
Surnud 1956
Zbigņevs Stankevičs

Zbigņevs Stankevičs (poola keeles Zbigniew Stankiewicz; sündinud 15. veebruaril 1955 Lejasciemsis) on alates 2010. aastast katoliiklik Riia peapiiskop, rahvuselt poolakas.

Ta lõpetas 1978. aastal Riia Polütehnilise Instituudi ja töötas merekeskuses ning pangas. 

1990. aastal otsustas ta aga pühenduda teoloogiale, õppides seda esialgu Lublinis ja hiljem Roomas Paavstlikus Lateraani Ülikoolis. 2008. aastal sai ta viimasest fundamentaalteoloogia alal doktorikraadi.

1996. aastal pühitseti Stankevičs Riia peapiiskopi Jānis Pujatsi poolt preestriks. Seejärel töötas ta mitmetel vaimulikel ametikohtadel Riias ja Roomas, kuni 19. juunil 2010 ta peapiiskop Pujatsi järglaseks sai. Stankevičs ordineeriti 8. augustil kardinal Pujatsi, Luigi Bonazzo (paavstlik nuntsius Balti riikides) ja Gniezno peapiiskopi Józef Kowalczyki poolt. 21. augustil järgnes tema ametissepühitsemine. Viimasel osalesid kardinal Jānis Pujats, peapiiskop Bonazzo ja Kölni peapiiskop, kardinal Joachim Meisner.

Tegevus Läti poolakate kultuurielus
Ta on olnud Läti Poolakate Ühenduse (poola Związek Polaków na Łotwie; läti Latvijas Poļu savienība) asepresident.

Tunnustused
2011 Aasta eurooplane Lätis

Riia peapiiskopid
Läti inimesed
Riia Tehnikaülikooli vilistlased
Sündinud 1955
NTV

Telekompanii NTV (kirillitsa НТВ) on ülevenemaaline telekanal, mis alustas tegevust 1993. aastal. NTV andmetel on kanalil üle 120 miljoni vaataja. Saateid tehakse Ostankino telekeskusest.

Kanali esimeseks faktiliseks omanikuks oli Vladimir Gussinski. Saadete edastamist alustati 1993. aasta 10. oktoobril.

Vladimir Putini tõusmisel presidendiks oli Gussinski sunnitud kanalist loobuma ja eksiili siirduma.

Venemaa telekanalid
Jakob Pontus Haller

Jakob Pontus Haller (29. juuni 1763 Käina – 28. november 1816 Haapsalu) oli Eesti vaimulik.

Immatrikuleerus Jena Ülikooli 20. septembril 1782, oli kohal veel aastal 1784. Oli koduõpetajaks Järvamaal. Ordineeriti õpetajaks 21. jaanuaril 1795.

Kutsuti Käina Martini koguduse adjunktõpetajaks 17. oktoobril 1794, õpetajaks sai 21. jaanuaril 1798, Saarte-Lääne praostkonna praostiks sai aastal 1814.

Isiklikku 
Tema isa Albert Magnus Haller oli Käina Martini koguduse õpetaja, äi Johann Christoph Paucker oli Järva-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja, poeg Eduard Pontus Haller oli Rapla Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja.

Viited 

Käina Martini koguduse vaimulikud
Saarte-Lääne praostid
Eestimaa vaimulikud
Sündinud 1763
Surnud 1816
Albert Magnus Haller

Albert Magnus Haller (29. oktoober 1730 Karlstad – 7. oktoober 1798 Käina) oli Eesti vaimulik.

Õppis Karlstadi koolis. Immatrikuleeriti 13. märtsil 1752 Uppsala Ülikooli. Tuli aastal 1756 Eestimaale krahvinna Stenbocki teenistusse. Ordineeriti 7. märtsil 1761 õpetajaks.

Oli aastatel 1761–1798 Käina Martini koguduse õpetaja, sai 30. juunil 1774 Saarte-Lääne praostkonna praostiks, aastal 1775 sai Eestimaa Konsistooriumi assessoriks, ülem-apellatsioonikohtu liikmeks sai 21. veebruaril 1778.

Trükkal Lindfors trükkis Tallinnas aastal 1772 tema ladinakeelse traktaadi Examen justum quaestions an creatio et conservatio mundi ceteraeque operationes des transeuntes mutationem quandam in deo essiciant (Reval 1772. 4o). Tegi kaastööd Hupeli perioodilisele väljaandele Topographische Nach richten. Aastal 1779 ilmunud jutluseraamatus on ka üks tema eestikeelne jutlus.

Isiklikku 
Tema poeg Jakob Pontus Haller oli Käina Martini koguduse õpetaja, pojapoeg Eduard Pontus Haller oli Rapla Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja.

Viited 

Käina Martini koguduse vaimulikud
Saarte-Lääne praostid
Eestimaa konsistooriumi vaimulikud assessorid
Sündinud 1730
Surnud 1798
Juhan Suurkivi

Juhan Suurkivi (kuni 1936. aastani Johannes Steinberg; 5. oktoober 1915 Pilistvere – 16. september 2004 Clearwater) oli eesti vaimulik.

Lõpetas aastal 1934 Viljandi poeglaste gümnaasiumi. Õppis aastatel 1936–1940 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Tunnistati aastal 1942 usuteaduskonna lõpetanuks. Oli prooviaastal Pilistvere Andrease koguduses. Ordineeriti õpetajaks 16. mail 1943 Tallinna Toomkirikus (ordineerijaks piiskop Johan Kõpp, assisteerijaks oma isa Bernhard Steinberg).

Aastal 1943 määrati ta teenima Narva Aleksandri kogudust. Ent jaanuaris 1944 pidi ta Narvast lahkuma Tallinna. Pool aastat hiljem tuli jälle lahkuda ja asuda sõjapõgenikuna Saksamaale. Pärast sõja lõppu teenis ta aastatel 1946–1950 Eesti vahikompaniis vaimulikuna. Aastal 1950 asus ta Saksamaalt USA-sse, kus ta asus United Lutheran Church in America teenistusse Philadelphias (Ameerika Luteriusu Kiriku teenistuses oli ta aastatel 1952–1982), teenides 1950–1952 E.E.L.K. Philadelphia ja Seabrooki kogudust. Uuesti teenis ta Philadelphia kogudust aastatel 1966–1982. 12. jaanuaril 1986 introdutseeris Konrad Veem ta Lõuna-Florida Pauluse koguduse õpetajaks ja 14. jaanuaril 1986 vastasutatud Kesk-Florida koguduse õpetajaks. Aastatel 1996–2001 oli ta E.E.L.K. USA Chicago praostkonna praost.

Isiklikku 
Tema isa oli Pilistvere Andrease koguduse õpetaja Bernhard Steinberg, õemees Hans Rebane oli Kirbla, Halliste ja Jõhvi Mihkli koguduse õpetaja. Õepoeg Priit Rebane on Kesk-Florida koguduse õpetaja.

Viited

Välislingid 
TÜ üliõpilased

Narva Aleksandri koguduse vaimulikud
Rakvere Kolmainu koguduse vaimulikud
Eesti praostid
Eestistatud nimega inimesed
Eestlased Saksamaal
Eestlased Ameerika Ühendriikides
Sündinud 1915
Surnud 2004
Shane Dawson

Shane Dawson (sünninimega Shane Lee Yaw; sündinud 19. juulil 1988) on tuntud YouTube'i koomik ja näitleja. Tema karjäär algas juba keskkoolis, kui tema ja mõned ta sõbrad hakkasid õpetajatele kodutööde asemel meisterdama videoid. Tema esimesed YouTube'i videod olidki sellised kodused ülesanded. Tema esimene tõeline video tuli välja 25. juunil 2008.

Eraelu
Dawson elab Hollywoodis Los Angeleses (USA). Dawson on oma videos rääkinud nii oma noorpõlve ülekaalulisusest ja sellega kaasnenud koolivägivallast kui ka sellest, kuidas alkohoolikust isa teda peksis ja lõpuks pere maha jättis.

Tal on kaks koera (Honey ja Uno) ja üks kass (Cheeto).
Shane töötas kunagi koos ema ja vennaga Jenny Craigi firmas, kuid kui firma nägi tööl filmitud postitantsuvideot, mille Shane YouTube'i postitas, ta vallandati. Samuti lasti lahti ta ema, vend ja veel kuus töötajat.

Dawson avaldas 7. juulil 2015 oma YouTube'i kanalil video, kus ta ütles, et on biseksuaalne. 2019. aasta märtsis kihlus ta oma elukaaslase, Ryland Adams'iga.

YouTube'i kanalid ja saated
Dawsonil on neli YouTube'i kanalit: ShaneDawsonTV, ShaneDawsonTV2, Shane ja ShaneGlossin:

 ShaneDawsonTV – igal reedel laes ta üles ühe video. 2010. aasta septembris alustas ta uut videoseriaali "Shane and Friends" ("Shane ja sõbrad"), kus iga tegelane jagas elutarkusi ja nõuandeid. Praegu seda videoseriaali ei jätkata.
 ShaneDawsonTV2 – igal esmaspäeval ilmus uus video "Ask Shane" ("Küsi Shane'ilt"), kus Dawson vastab oma vaatajate esitatud küsimustele. Samale kanalile lisas ta ka kaadritaguseid ja muid videoid. Kanal pole enam aktiivne.
 Shane – 2010. aasta mais pani Shane tööle oma kolmanda kanali, kuhu ta laadis üles videoid oma igapäevaelust. Hetkel laeb ta kanalile üles peamiselt dokumentaalfilme.
ShaneGlossin – 2019. aastal avas Shane oma neljanda kanali, ShaneGlossin.

2011. aasta aprillis oli Shane'i YouTube'i kanal läbi aegade jälgijate arvult kolmandal kohal.

YouTube'i tegelased ja koostööd
Dawson on teinud koostööd mitmete YouTube'i kasutajatega, näiteks Take180, BrittanyLouiseTaylor, TheFineBros, JoeNationTV ja ijustine.

Mitmed Dawson'i tegelased põhinevad vähemal või rohkemal määral reaalsetel inimestel, samuti on ta kehastanud Miley Cyrust, Sarah Palini ja Paris Hiltonit.
 
Tema tegelased on Shanaynay (getotüdruk), Nerd Ned (nohik, kes tahab tüdrukutele meeldida), S-Deezy (räppar), Shane's mom (ei põhine Shane'i emal) ja Aunt Hilda (väljamõeldud tädi, põhineb ühel juudi proual).

Tema venna Jaredi kanal on GoolGuyWithGlasses. Nad on postitanud ka ühe video, kus Shane mängis Shanaynayd ja tema vend Jerquani.

Auhinnad

Välislingid
 Shane Dawsoni YouTube'i kanal
 
 https://www.youtube.com/user/shane Shane Dawsoni igapäevane YouTube'i kanal, kuhu ta postitab igapäevaselt

Ameerika Ühendriikide koomikud
Youtube'i-kuulsused
Sündinud 1988
Guido de Marco

Guido de Marco (22. juuli 1931 Valletta – 12. august 2010 Msida) oli Malta poliitik ja õigusteadlane.

Ta kaitses õigusteaduse doktori kraadi 1955. aastal ja oli hiljem Malta Ülikooli kriminaalõiguse professor. 1966 valiti ta Malta parlamendi, Esindajatekoja, liikmeks.

Ta oli Malta asepeaminister aastatel 1987–1996 ja 1998–1999. 1990 oli ta Malta välisminister. 1990–1991 oli ta ühtlasi ÜRO Peaassamblee president.

4. aprillist 1999 kuni 4. aprillini 2004 oli ta Malta president.

Tunnustused
2001 Maarjamaa Risti ketiklassi teenetemärk
2003 Valgetähe ketiklassi teenetemärk

Malta presidendid
Maarjamaa Risti ketiklassi teenetemärgi kavalerid
Valgetähe ketiklassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1931
Surnud 2010
ÜRO Peaassamblee presidendid
Jaak Peeter Reesalu

Jaak Peeter Reesalu (sündinud 17. novembril 1947 Tranemos Rootsis) on eesti vaimulik

Jaak Reesalu lõpetas gümnaasiumi Göteborgis ning sooritas aastal 1974 sealses ülikoolis filosoofiakandidaadi eksami keemia ja teoreetilise füüsika alal. Hiljem õppis ta usuteadust ja sooritas aastal 1978 teoloogiakandidaadi eksami Lundi Ülikoolis. Viibis stipendiaadina seitse kuud Iisraelis Jeruusalemmas. Ordineeriti 8. aprillil 1979 peapiiskop Konrad Veemi poolt Stockholmi Klaara kirikus õpetajaks.

Introdutseeriti 21. aprillil 1979 Göteborgis Kristiine kirikus Göteborgi ja Lääne-Rootsi koguduse õpetajaks. Aastast 1989 on ta E.E.L.K. Rootsi praostkonna praost.

Isiklikku 
Tema isa oli soomepoiss, ettevõtja ja eesti aktivist Rootsis Kalju Reesalu (1924–2015). Jaak Reesalu on abielus ning peres neli tütart ja kolm poega.

Tunnustused 
 Kuldametirist, 10. aprill 2005

Viited

Välislingid 

Eesti praostid
Eestlased Rootsis
Sündinud 1947
Alejandra Ávalos

Alejandra Ávalos (õieti Alejandra Margarita Ávalos Rodríguez; sündinud 17. oktoobril 1968 Méxicos) on Mehhiko lauljanna ja näitlejanna.

Diskograafia
 Viva México '86 (1986)
 Ser o no ser (1988)
 Amor Fascíname (1990)
 Amor Sin Dueño (1991)
 Mi Corazón Se Regala (1997)

Osatäitmised

Seebiooperid
 Te amo (1984; Cecilia)
 Abandonada (1985; Alicia)
 Martín Garatuza (1986)
 El Padre Gallo (1986; Ray)
 Nosotros los Gomez (1986)
 Tiempo de amar (1987; Mercedes)
 Tal como somos (1987; Delia)
 Tenias que ser tu (1992–1993; Gabriela Beltrán)
 Perdóname Todo (1993; Alejandra)
 Amor y venganza (1994)
 Morir dos veces  (1996; Martha Luján)
 La antorcha encendida (1996; Ángela)
 Soñadoras (1998–1999; Fernanda de De La Peña)
 Siempre te amaré (2000; Gilda Gómez / Martha Laura Izaguirre)
 Apuesta por un amor (2004–2005; Casandra Fragoso)
 Esperanza del corazón (2011; Gladys Guzmán de Figueroa)

Telesaated
 Big Brother VIP  (2005)
 La Rosa de Guadalupe (2009)
 Un tigre en la cama (2009)
 Humor a quien humor merece: El Padre Ramón (2010)

Viited 

Mehhiko lauljad
Mehhiko näitlejad
Sündinud 1968
Raigo Haabu

Raigo Haabu (sündinud 25. mail 1969) on Eesti politseiametnik.

Töökohad 
1991–1993 töötas Politseiametis
1993–2007 töötas Kaitsepolitseiametis
2007–2009 Politseiameti politseipeadirektori asetäitja
2009–2009 Politseiameti politseipeadirektori asetäitja Keskkriminaalpolitsei direktori ülesannetes
2010–2011 Politsei- ja Piirivalveameti kriminaalpolitseiosakonna juht (PPA peadirektori asetäitja kriminaalpolitsei alal)
2012– Politsei- ja piirivalveameti keskkriminaalpolitsei juht (PPA peadirektori asetäitja kriminaalpolitsei alal)
 1. märtsist 1. maini 2013 Politsei- ja piirivalveameti peadirektori kohusetäitja

Tunnustused
2000 Kotkaristi kuldrist
2009 Kotkaristi IV klassi teenetemärk

Allikad
 Politsei- ja Piirivalveameti juhtkond 
 http://www.postimees.ee/1153966/ppa-peadirektori-kohuseid-hakkab-taitma-raigo-haabu 
 http://www.epl.ee/news/eesti/paranoia-voi-tegelikkus-kas-toesti-koigi-inimeste-koned-salvestatakse.d?id=62795254
 http://www.epl.ee/news/eesti/igauhel-on-oigus-elule.d?id=51296636
 http://www.epl.ee/news/eesti/morvu-ja-tapmisi-on-tanavu-mullusest-margatavalt-rohkem.d?id=59458882
 http://etv.err.ee/index.php?15629907&video=2514
 http://uudised.err.ee/index.php?06242938
 http://uudised.err.ee/index.php?06271445

Eesti politseinikud
Kotkaristi kuldristi kavalerid
Kotkaristi IV klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1969
Adik Levin

Adik Levin (ristinimi Haskel Adik Levin, sündinud 17. augustil 1940 Valgas) on Eesti lastearst ja toitumisspetsialist.

Ta lõpetas 1959. aastal Pärnu 1. Keskkooli. Aastal 1968 lõpetas ta Leningradi Pediaatria Instituudi ning töötas seejärel seitse aastat Kasahstanis.

Aastatel 1979–2004 oli ta Tallinna Lastehaigla vastsündinute osakonna juhataja. Ta rajas uue suuna vastsündinute ravimises, lubades emadel haiglas ravi vajavate vastsündinute juures viibida. See oli tollal harukordne terves maailmas.

Tunnustused
2005 Eesti Punase Risti I klassi teenetemärk
2017 Tallinna teenetemärk

Raamatud
 Adik Levin, "Dr Levini toitumistarkused. Ülevaade õigest toitumisest, toitumisteraapiast ja varjatud toidutalumatusest", Pilgrim, 2015, ISBN 9789949529940

Viited

Kirjandus
 Riina Lõhmus. "Doktor Levini tee. Humaanne meditsiin ja õige toitumine" (2010)

Välislingid
 Humane Neonatal Care Initiative 
 Andrus Nilk. Doktor Adik Levin õpetab toitumise abil ravima, Postimees, 17. august 2005 
 Ede Schank. Dr Levini imedieet, Eesti Ekspress, 17. november 2005
 Adik Levin: Last sünnitab ikka ema, Maaleht, 18. oktoober 2007 
 Silja Paavle. «Adik Levin on klassikaline näide vedur-inimesest.», Õhtuleht, 19. august 2010
 Anna Põld. Seeniorarst Adik Levin: «Kuulge, inimesed, mõelge!», Tarbija24, 10. august 2013
 Adik Levin: "Minu arust on väga kurb, et mitmetel toitumisalastel seminaridel tsiteeritakse pidevalt ameeriklasi", Dr Levini tervisenõuanded 2. osa , 12. detsember 2014
 Adik Levin, Kas ühe uuringu alusel saab teha nii radikaalseid soovitusi?, 17. juuli 2015
 PALJU ÕNNE, ADIK LEVIN! Pediaatria revolutsionäär ja armastatud seeniorarst tähistas 75 juubelit!, 18. august 2015
 Doktor Adik Levin: Lahustoitumisest ehk millised toidud omavahel kokku sobivad ja millised mitte?, 5. oktoober 2015
 Inge Pitsner, Adik Levin: Püüan kõikuma panna monopoliseeritud tõe süsteemi, Elutark, 9. oktoober 2015
 Adik Levin, "Lapsi tuleb kindlasti vaktsineerida". Õhuleht, 15. detsember 2015

Eesti lastearstid
Eesti Punase Risti I klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1940
Francesco Cossiga

Francesco Maurizio Cossiga (26. juuli 1928 – 17. august 2010) oli Itaalia kristlik-demokraatlik poliitik.

4. augustist 1979 kuni 18. oktoobrini 1980 oli ta Itaalia peaminister ja 3. juulist 1985 kuni 28. aprillini 1992 Itaalia president.

Aastatel 1976–1978 oli ta siseminister ja aastatel 1983–1985 senati esimees.

Pärast ametiaja lõppu presidendina sai Cossigast eluaegne senaator.

Ta oli ka õigusprofessor Sassari ülikoolis.

Isiklikku
Itaalia Kommunistliku Partei kauaaegne liider Enrico Berlinguer oli Francesco Cossiga nõbu.

Itaalia presidendid
Itaalia peaministrid
Sündinud 1928
Surnud 2010
Mati Martin

Mati Martin (sündinud 27. septembril 1951 Elvas) on eesti entomoloog.

Ta on olnud Eesti Looduseuurijate Seltsi asepresident.

Teoseid
Martin, Mati 2013. Eesti kiilide määraja. Tallinn: Keskkonnaamet.

Välislingid
Intervjuu Mati Martiniga Eesti Looduses
Mati Martin. Pajulembesed putukad. Eesti loodus 2006/6
Mati Martin. Lepp loomade toidulauana. Eesti loodus 2004/08

Eesti entomoloogid
Sündinud 1951
Skalica

Skalica (saksa Skalitz, ungari Szakolca) on linn Slovakkias Trnava maakonnas. Asub Tšehhi piiri lähedal.

Ajalugu 
1217. aastal mainitakse linna esmakordselt kirjalikes allikates (Zaculcza).

Välislingid 

Skalica koduleht

Slovakkia linnad
Trnava maakond
Dunajská Streda

Dunajská Streda (ungari Dunaszerdahely, saksa Niedermarkt) on linn Slovakkias Trnava maakonnas. Elanike arv on 2021. aasta seisuga 23 044.

Linn on Slovakkia ungarlaste keskus. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli linna elanikest ungarlasi 74,53% ja slovakke 19,46%.

Ajalugu 
1250. aastal mainitakse linna arvatavalt esmakordselt kirjalikes allikates (Zerda). 

1918. aastani kuulus linn Ungari Kuningriiki, seejärel Tšehhoslovakkiale. 1938–1945 kuulus taas Ungarile. 1947–1948 sunniti osa linna ungarlastest elanikest Ungarisse lahkuma.

Sport 
Linnas tegutseb jalgpalliklubi Dunajská Streda FC DAC 1904, mis mängib riigi kõrgliigas.

Viited

Välislingid 

Dunajská Streda koduleht

Slovakkia linnad
Trnava maakond
Martin

Martin (saksa Turz-Sankt Martin, ungari Turócszentmárton) on linn Slovakkias Žilina maakonnas, Martini ringkonna keskus. Asub Turieci jõe ääres.

95% elanikest on slovakid.

Ajalugu 
1264. aastal mainitakse asulat esmakordselt kirjalikes allikates (Zenthmarton). 1340 sai linnaõigused. 19. sajandil kujunes linn slovaki kultuuri keskuseks. 1951. aastani oli linna nimi Turčiansky Svätý Martin.

Sõpruslinnad 
  Fargo

Välislingid 
Martini koduleht

Slovakkia linnad
Žilina maakond
Ilmar Süda

Ilmar Süda (sündinud 21. juulil 1963) on eesti entomoloog.

Ta on tegelenud eriti mardikate uurimisega.

Ta töötab Eesti Maaülikoolis.

Välislingid

Eesti entomoloogid
Sündinud 1963
Steven Tyler

Steven Tyler (õieti Steven Victor Tallarico; sündinud 26. märtsil 1948) on USA muusik ja näitleja, rokkansambli Aerosmith laulja. 

Aastatel 2011–2012 oli ta talendikonkursi American Idoli üks kohtunikest.

Isiklikud suhted 
Lühiajalisest suhtest modelli Bebe Buelliga on tal tütar Liv Tyler (sündinud 1977; sünninimega Liv Rundgren). 

Aastail 1978–1987 oli ta abielus ta modell Cyrinda Foxe'iga, kellega on tal tütar Mia Tyler (õieti Mia Tallarico; sündinud 1978). Foxe suri ajuvähki 2002. aastal. 

1988. aastal abiellus Steven Tuler moedisainer Teresa Barrickiga. Temaga on tal tütar Chelsea Anna Tallarico (sündinud 1989) ja poeg Taj Monroe Tallarico (sündinud 1991). 2005. aastal läks paar lahku, tuues põhjuseks isiklikud probleemid. Lahutus jõustus ametlikult 2006. aastal.

2006. aastast oli ta suhtes Erin Bradyga, kellega Tyler ka kihlus 2011. aastal, kuid see suhe lõppes 2013. aastal.

Ameerika Ühendriikide lauljad
Sündinud 1948
Räägi temaga

"Räägi temaga" (hispaania "Hable con ella") on 2002. aasta Hispaania draamafilm.  

Selle režissöör ja stsenarist on Pedro Almodóvar. 

Film võitis 2002. aastal Oscari parima originaalstsenaariumi eest ja 2003. aasta Kuldgloobuse parima võõrkeelse filmi kategoorias. Samuti pälvis see 2002. aastal Euroopa parima filmi filmiauhinna.

Osatäitjad
Javier Cámara – Benigno Martín
Darío Grandinetti – Marco Zuluaga
Leonor Watling – Alicia
Rosario Flores – Lydia González
Mariola Fuentes – Rosa
Geraldine Chaplin – Katerina Bilova
Pina Bausch – Bailarina 'Café Müller'
Malou Airaudo – Bailarina 'Café Müller' (tantsija)
Caetano Veloso – Laulja peol - "Cucurrucucú Paloma"
Roberto Álvarez – Doktor
Elena Anaya – Ángela
Lola Dueñas – Matilde
Adolfo Fernández – Niño de Valencia
Ana Fernández – Hermana de Lydia
Chus Lampreave – Portera
Paz Vega – Amparo

2002. aasta filmid
Hispaania filmid
New Scientist

New Scientist on Inglismaal välja antav, 1956. aastal asutatud interdistsiplinaarne laiale lugejaskonnale suunatud teadusajakiri, kus ilmuvad peamiselt teadusajakirjanike kirjutatud artiklid uutest suundadest, avastustest ja aruteludest teaduses.

Välislingid
Ajakirja koduleht

Teadusajakirjad
Saab Automobile

Saab Automobile AB on Rootsis registreeritud autotootja, mis kuulus Hollandi autotootjale Spyker Cars NV. Algselt oli ettevõtte puhul tegemist Svenska Aeroplan Aktiebolageti (hilisema Saab AB) autotootmisüksusega, mis asutati 1945. aastal. Esimeseks müügile tulnud autoks oli Saab 92, mis toodi turule 1949. aastal. Firma kuulus algselt Rootsi kapitalile, kuid ühines 1968. aastal Scania-Vabise kontserniga. 

Seitsmekümnendate aastate lõpus toodi turule läbi ajaloo parima läbimüügiga Saab 900. Saabist sai turvalisuse etalon autotootmise maailmas. Saab spetsialiseerus turbomootorite kasutamisele, olles esimene auatotootja, kes tõi turbomootorid masstootmisse.

1990. aastal omandas General Motors 50% ettevõtte aktsiatest õigusega ülejäänud aktsiad kümne aasta jooksul välja osta. Need osteti välja 1998. aastal. 2010. aastal müüs General Motors enda finantsraskuste tõttu ettevõtte Spyker Cars NV-le. Vahetult enne müüki jõudis Saab aga autotootmise peatada. 2010. aastal tehas siiski taaskäivitati ja turule tuli lisaks Saab 9-3 seeriale ka uus Saab 9-5. 

2011. aastal alustas Spyker Cars läbirääkimisi Hiina firmadega Youngman ja Pang Da Saab Automobile AB müümiseks. 2011. aasta 28. oktoobril allkirjastati vastastikuse mõistmise memorandum, mille kohaselt nõustusid hiinlased tasuma umbes 100 miljonit eurot pankrotiohtu sattunud autotootja omandamiseks. Müügiprotsess peatus 7. novembril, kui Saab Automobile AB endine omanik General Motors vetostas tema poolt Saabi kasutusse antud tehnikapatentide edasiandmise Hiina ettevõtetele. Seejärel peatus autode tootmine uuesti ja firma pankrotistus.

2012. aastal ostis ettevõtte autotootmisosa (varuosi tootnud Saab Parts müügivara hulka ei kuulunud ja jäi laenu tagatisena Rootsi riigi omandisse) osaliselt Hiina kapitalile kuuluv firma National Electric Vehicle Sweden (NEVS). 

2014. aastast toodab Saab Rootsis Trollhättanis taas autosid (Saab 9-3 Aero), kuid neid müüakse esialgu vaid Rootsis ja Hiinas. NEVS-i eesmärk on muuta Saab edukaks elektriautode tootjaks. NEVS-il on selleks häid eeldusi, sest NEVS-i emafirma omab Hiinas tegutsevaid elektrisõidukite akude tehaseid. Saab töötab välja uuel Saab 9-3 platvormil elektriautot. Enne plaanitakse aga elektriauto luua senise Saab 9-3 (GM-i ajastul välja töötatud mudeli) baasil.

Mudelid

Veebiviited 
 National Electric Vehicle Sweden AB (NEVS, ka Nevs)

Rootsi ettevõtted
Autotootjad
Rootsi kuninglikud õukonnavarustajad
Tata

Tata on linn Ungaris Komárom-Esztergomi komitaadis. Asub 6 km Tatabányast loodes.

Tatas asub Öregi järv, mille kaldal asub Tata kindlus. Linna kõrgeim koht on 166 m kõrge kaitsealune Kálvária küngas.

Asulat on mainitud esmakordselt 1221. aastal (Tota).

Viited

Välislingid 

 Tata koduleht 

Ungari linnad
Kärdla kirik

Kärdla Püha Ristija Johannese kirik on Kärdla linnas asuv luterlik kirik, mis valmis 1863. aastal.

Kirik asub Kärdla linnapargi põhjaosas, aadressil Posti tänav 2.

Praegune kivikirik ehitati aastatel 1861–1863 Kärdla Kalevivabriku tööliste jaoks peamiselt annetuste toel. Kirik ehitati kuna Nuutri jõe ääres asunud vanakabel ehk saksa kabel jäi kasvava rahvaarvuga Kärdla jaoks väikseks. Vanakabelile eelnes pühale Olavile pühendatud rootslaste puukabel praeguses Rannapargis, endises rootslaste surnuaias.

Kirik on rajatud uusgooti stiilis. Kirik on ehitatud paekivist, ning on seest ja väljast krohvitud ja lubjatud. Tüübilt on tegemist kodakirikuga. Sissepääsu kohal asub Eestis ainulaadne lahtine kellatorn, mille ümber ehitati 1929. aastal puidust kellatorn. Ilmselt oli puittorni ehitamine seotud kirikule annetatud uue kellaga. Kärdla kiriku kell võeti maha I maailmasõja ajal ning valati ümber. Uue kella kinkis kirikule 1920. aastate lõpul Tallinna "Kuldse lõvi" võõrastemaja omanik Richard Devid, kes oli pärit Kärdlast.

Kirikut restaureeriti põhjalikult aastatel 2018–2020. Seejuures sai kirik uue katuse, uksed ja aknad ning küttesüsteemi. Korrastati ka interjöör.

Kirikut kasutab Kärdla Johannese kogudus.

Vaata ka 
 Kärdla baptistikoguduse palvela

Viited

Välislingid

Hiiu maakonna kirikud
Kärdla ehitised
Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku kirikud‎
Hiiu maakonna kultuurimälestised
S-300

S-300 () (NATO klassifikatsioon SA-10 Grumble) on Venemaa maa-õhk-tüüpi raketikompleks, mida toodab praegu Venemaa sõjatööstusettevõte VKO Almaz-Antei ().

Üldandmed 
Raketikompleksi seeriatootmine algas 1975. aastal ning võeti NSV Liidus relvastusse 1978. aastal. Süsteem oli mõeldud suurte tööstus- ja haldusehitiste ning sõjaväebaaside kaitseks õhurünnakute eest ja õhuruumi kontrollimiseks. S-300 võimaldab alla tulistada hävituslennukeid ja tiibrakette, selle hilisemad modifikatsioonid ka ballistilisi rakette.  Süsteemi S-300 edasiarendatud versioon on S-400 (NATO klassifikatsioon SA-21 Growler), mis võeti kasutusele 28. aprillil 2007.

Süsteem on täielikult automatiseeritud, kuid võimaldab ka manuaalset jälgimise ja juhtimise korraldamist. Jälgimisseadmed (radarid) võivad asuda juhtimispunkti lähedal või kuni 40 km kaugusel.

Modifikatsioonid:
S-300PT (SA-10A Grumble), võimaldab jälgida mitut sihtmärki ühe tulejuhtimissüsteemi kaudu, kasutuselevõtt 1978. aastal.
S-300PS/S-300PM (NSA-10D/E Grumble), arvatavasti suudab kanda tuumalõhkepead, kasutuselevõtt 1985. aastal.
S-300PMU, (A-10F Grumble), suurem lõhkepea ja juhtimiskiirus, toodi eksporditurule 1992. aastal.
S-300PMU-1 (SA-20 Gargoyle), suurem lennukiirus ja -ulatus, uus radarisüsteem, kasutuselevõtt 1993. aastal.
S-300PMU-2 (SA-20B), mõeldud keskmise lennuulatusega ballistiliste rakettide vastu, kasutuselevõtt 1997. aastal.

Kasutajaid 
Raketikompleksi kasutatakse peamiselt Aasias ja Ida-Euroopas, sealhulgas NATO liikmesriikides Bulgaarias ja Kreekas.

Vaata ka
 S-75
 S-125
 S-200
 S-350
 S-400

Viited

Välislingid

Iraan täiustas nõukogudeaegset raketikompleksi, Postimees, 18. november 2010.
 Asjatundjad: Poolas plahvatas Ukraina õhutõrjesüsteemi S-300 rakett.
 Pevkur: Poolat tabanud rakett võis olla S-300 õhutõrjerakett err.ee 16.11.2022.

Juhitavad õhutõrjeraketid
Nõukogude Liidu relvad
Venemaa relvad
Gomorra (film)

"Gomorra" on 2008. aasta Itaalia film, mille lavastajaks oli Matteo Garrone. Film põhineb Roberto Saviano raamatul "Gomorra".

Film pälvis viis Euroopa filmiauhinda.

Välislingid
 Gomorra - che cazzo film verita? Kertukese blogi, 9. märts 2009
 Gomorra. PÖFF, 2008

2008. aasta filmid
Draamafilmid
Kriminaalfilmid
Itaalia filmid
Ngô Bảo Châu

Ngô Bảo Châu (sündinud 28. juunil 1972 Hanois) on vietnami päritolu Prantsusmaa matemaatik.

Aastal 2010 sai ta Fieldsi medali.

Viited 

Vietnami inimesed
Sündinud 1972
Prantsusmaa teadlased
Matemaatikud
Ursus (Varssavi)

Ursus on linnarajoon Varssavi lääneosas. 

14. sajandil oli Ursuse kohal kolm küla: Czechowice, Skorosze ja Szamoty. 1952 liideti külad Czechowice linnaks, mis 1954 sai nimeks Ursus ja 1977 liideti Varssavi Ochota linnaosaga. 1993. aastast oli eraldi omavalitsus Varssavi koosseisus, 2002. aastast linnarajoon.

19. sajandi lõpus rajati Czechowice külla masinatehas Ursus, mille järgi linn hiljem nime sai.

Välislingid 

 Ursuse koduleht

Varssavi
Tappev lähedus

"Tappev lähedus" (inglise "Bangkok Dangerous") võib olla

"Tappev lähedus" (tai บางกอกแดนเจอรัส เพชฌฆาตเงียบ อันตราย), Tai krimifilm aastast 1999, lavastajateks vennad Oxide Pang Chun ja Danny Pang Phat
"Tappev lähedus", eelmise filmi ameerika remake aastast 2008, lavastajateks samuti vennad Pangid, peaosas Nicolas Cage
Ochota

Ochota on linnarajoon Varssavis.

Ochota jaguneb Stara Ochota, Filtry, Rakowieci ja Szczęśliwice linnaosaks.
 
Ochota sõpruslinn on Ivano-Frankivsk.

Välislingid 

 Ochota koduleht

Varssavi