joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Loogilised uurimused (Frege)

"Loogilised uurimused" (saksa keeles "Logische Untersuchungen") on Gottlob Frege teos.

Raamat koondab kolm Frege loogika-alast teksti, mis valmisid 1918–1923. Algselt eraldi ilmunud tekstid kavatses Frege avaldada ühiste kaante vahel, kuid saksa keeles jäi raamat ilmumata. Inglise tõlkes avaldati see pealkirja all "Logical Investigations" toimetaja Peter Geachi käe all kirjastuses Blackwell's 1975. aastal.

"Loogilised uurimused" koosneb järgmistest osadest:
 "Der Gedanke: Eine logische Untersuchung" ("Thought: A Logical Investigation"; "Mõte: üks loogiline uurimus", eesti keeles kogumikus eesti keeles kogumikus Tähendus, tõde, meetod, Tartu 1999, lk 54–77, tõlkinud Jaan Kangilaski) ilmus 1918–19 väljaandes "Beiträge zur Philosophie des Deutschen Idealismus I" lk 58–77;
 "Die Verneinung" ("Negation") ilmus samas lk 143–157;
 "Gedankengefüge" ("Compound Thought") ilmus 1923 kogumikus "Beiträge zur Philosophie des Deutschen Idealismus III" lk 36–51.

Kirjandus
 Rainer Stuhlmann-Laeisz "Gottlob Freges Logische Untersuchungen: Darstellung und Interpretation" Wiss. Buchges., Darmstadt 1995 (Werkinterpretationen), ISBN 3-534-10513-3

Filosoofiateosed
Loogika
Tirdilised

Tirdilised (Auchenorrhyncha, varem ka Cicadinea) on nokaliste seltsi kuuluv alamselts putukaid.

Alamselts koondab sugukondi, nagu näiteks tirtlased (Cicada), lehetirtlased (Cicadellidae), küürtirtlased (Membracidae).

Eesti tirdilisi on uurinud Juhan Vilbaste.

Nokalised
Rush (telesari)

Rush on Austraalia krimiaalsari, mis räägib Melbourne´i politsei kiirreageerijate tööst. Sari läks esmakordselt eetrisse kanalil Network Ten, septembris 2008. Seda toodab John Edwards ja Southern Star.

10. novembril 2011 teatati, et Rush lõpetab pärast 4. hooaega.

Sisu

Rush jälgib Taktikalise Reageerimise(TR) rühma liikmete elusid. Taktikalise Rageerimise rühm baseerub Victoria politsei Critical Incident Response Teamil, mobiilsel üksusel, mis täidab tühimiku tavalise politsei ja eriüksuse vahel. Rühm reageerib sarjas vägivaldsetele juhtumitele nagu autoärandamised, enesetapud ja relvastatud seaduserikkumised. Kuueliikmeline rühm on jagatud kahe auto peale: TR01 ja TR02.

Rühm on tegevusaja jooksul kaotanud kolm liiget: Grace Barry sai pommiplahvatuses viga ja suri ootamatult haiglas. Dominic Wales hukkus, kui üritas pommi demineerida ja Michael Sandrelli sai kurjategijate käe läbi üliraskelt viga ja suri haiglas saadud vigastustesse.

Osatäitjad

Viited

Välislingid
 http://ten.com.au/rush.htm Ametlik lehekülg Network Ten leheküljel

Kriminaalsarjad
Austraalia telesarjad
Aasta eurooplane

Aasta eurooplane on Eesti Euroopa Liikumise antav aunimetus. Eesti Euroopa Liikumise antava aasta eurooplase nimetusega tunnustatakse neid eestlasi ja organisatsioone, kes on andnud väärika panuse Eesti ja Euroopa suhete kujundamisse, toetanud kodanikuühiskonna arengut ning aidanud suurendada Eesti ühiskonna teadlikkust Euroopast.

Nimetuse saajad
 2005 Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet
 2006 Jaan Kross
 2007 Arnold Rüütel
 2008 Veiko Õunpuu
 2009 Kersti Kaljulaid
 2010 Mall Hellam
 2011 Aare Järvan
 2012 Allar Jõks
 2013 Julia Laffranque
 2014 Henrik Hololei
 2015 Siim Kallas
 2016 Matti Maasikas
 2017 Marju Lauristin
 2018 Tiit Salumäe
 2019 Andres Metspalu
 2022 Johanna-Maria Lehtme

Vaata ka
Aasta eurooplane Lätis

Viited

Välislingid
 Koduleht

Eesti aunimetused
Wallace Shawn

Wallace Michael Shawn (sündinud 12. novembril 1943 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide filmi-, tele- ja teatrinäitleja ning näitekirjanik.

Välislingid
 

Ameerika Ühendriikide näitlejad
Ameerika Ühendriikide näitekirjanikud
Sündinud 1943
Joel McHale

Joel Edward McHale (sündinud 20. novembril 1971 Roomas) on Ameerika Ühendriikide näitleja.

Välislingid
 Ametlik koduleht
 

Ameerika Ühendriikide näitlejad
Ameerika Ühendriikide koomikud
Sündinud 1971
Samuel Taylor Coleridge

Samuel Taylor Coleridge (21. oktoober 1772 – 25. juuli 1834) oli inglise luuletaja, romantik, kirjanduskriitik ja filosoof, kes koos oma sõbra William Wordsworthiga oli romantilise liikumise asutaja Inglismaal ja üks järvepoeete. 

Coleridge on tuntud luuletuste "The Rime of Ancient Mariner" ja "Kubla Khan" ning suure proosatöö "Biographia Literaria" järgi. Tema kriitiline töö, eriti Shakespeare'i kohta, oli väga mõjukas ning aitas tutvustada saksa idealistlikku filosoofiat inglise keelt kõnelevale ühiskonnale. 

Kogu oma täiskasvanuelu kannatas Coleridge kurnavate ärevushoogude ja depressiooni käes. Arvatakse, et ta kannatas bipolaarse häire all, mida ei osatud tema eluajal tuvastada.

Inglise luuletajad
Inglise filosoofid
Sündinud 1772
Surnud 1834
Autostumine

Autostumine on järjest suurenev autode tootmine ja nende kasutamine transpordivahendina. Autostumistase näitab sõiduautode arvu 1000 elaniku kohta. Kasvava autostumisega kaasnevad mitmesugused linnageograafilised, ökoloogilised ja sotsiaalsed probleemid: suurenev õhusaaste ja müra, parkimiskohtade nappus, liiklusummikud, sagenevad liiklusõnnetused jms. 

Autostumist tugevdavad ühistranspordi nõrkus, kergliiklusteede vähesus, eeslinnastumine jt ühiskondlikud protsessid. Säästvas transpordipoliitikas püütakse autostumist vähendada, eelistades linnaplaneerimises ühistransporti ja kergliiklust.

Probleemid
Autostumise ja transpordi kasvuga on seotud sotsiaalsete, majanduslike ja ökoloogiliste probleemide suurenemine. Järjest rohkem avaldatakse maailmas analüüse, millest ilmneb, et osa otsestest avaliku ja erasektori kuludest ning suurem osa väliskuludest ei peegeldu transpordi hinna sees. Väliskulude hulka loetakse keskkonnamõjud, liiklusõnnetused, müra, ummikud ja elukeskkonna häirimise tõttu langev elukvaliteet ning need ei kajastu transpordi hinna sees.

Autostumine eri maades
Hõreda asustusega ja autokasutusele orienteeritud USA linnad nagu Los Angeles ja Denver kulutavad transpordile ligikaudu 5 korda rohkem energiat kui mitmekesise ja tiheda asustusega Euroopa linnad nagu Stockholm, Helsingi, Strasbourg ja Tallinn.

Neile ühistele kuludele lisanduvad puhtalt autostumisest tingitud kulud: teede laiendamine, ristmike ümberehitus ning uued ümbersõidud ja läbimurded, mille ainuke eesmärk on rohkem autosid linna ära mahutada.

Autostumise tipp ehk küllastumise aste. Euroopa riikides nö küllastumisaste on ca 600-700 autot 1000 elaniku kohta.

Autostumine numbrites 
Eesti autostus 1990. aastatel kiiremini kui mis tahes Euroopa riik oma ajaloo jooksul. Tallinnas on viimase 10 aastaga sõiduautode arv kasvanud 2,5 korda. Samal ajal on ühistranspordi osakaal oluliselt langenud.

Autos sõitja hingab sisse 30% rohkem saasteaineid kui samas keskkonnas liiklev jalakäija või jalgrattur.

Maailma teedel liigub igapäevaselt 555 miljonit liiklusvahendit, neile lisandub igal aastal autotehastest 40 miljonit autot, maailma autod kasutavad ära sama palju hapnikku kui miljard inimest.

Autode arv 1000 elaniku kohta maailma riikides 2005. aasta andmetel on kiirelt kasvanud: USA-s oli sel ajal 826, Jaapanis 581, Euroopas keskmiselt 400-600 autot. Samas oli Hiinas 15 autot, Aasias 14 ja vähem autot.

Vaata ka
 Autovaba päev

Viited 

Transport
Sotsiaalprobleemid
Elerin Velling

Elerin Velling (sündinud 7. veebruaril 1985) on eesti poplaulja. 

Ta lõpetas 2009. aastal Eesti Kunstiakadeemia stsenograafia erialal.

2007–2009 oli ta mitme tudengifilmi kunstnik.

Ta on ansambli Mantra Gora solist koos Marilyn Jurmaniga. Samuti laulab ta ansamblis Sädelev Kass.

Viited
 

Eesti lauljad
Sündinud 1985
Endel Noor

Endel Noor (5. veebruar 1935, Pöide vald, Saaremaa) on eesti kasvatusteadlane.

Noor on talupidaja poeg.

Lõpetas 1953 Haapsalu Pedagoogilise Kooli, 1961 TPedI matemaatika-füüsikateaduskonna, 1977 kaugõppeaspirantuuri NSV Liidu Pedagoogilise Akadeemia Õpetamise Sisu ja Meetodite Instituudis Moskvas, kasvatusteaduste magister (1993, Tallinna Pedagoogikaülikool), väitekiri "Algklasside matemaatikadidaktika süsteemse analüüsi objektina". Oli 1961–65 PTUI teadur, 1965–75 teadussekretär, 1975–91 Eesti pedagoogikauuringute nõukogu teadussekretär, ühtlasi 1961–93 TPedI (Tallinna Pedagoogikaülikooli) pedagoogikateaduskonna osalise koormusega õppejõud, 1991–93 TPÜ kasvatusteaduste instituudi algõpetuse labori juhataja, 1993–99 kasvatusteaduste teaduskonna lektor, dotsent ja prodekaan, 1999–2001 TPÜ Haapsalu Kolledži dotsent; lugenud matemaatika, matemaatika didaktika ja kasvatusteadusliku uurimistöö kursusi.

Uurimisvaldkond: lasteaia ja algklasside matemaatika didaktika (õppesisu ja õpetamise teoreetilised alused, õpetamise metoodika). Koostanud lasteaia ja I–IV klassi õppekirjandust. 1976–86 oli sarja "Pedagoogikateaduselt koolile" (10 artiklite kogumikku) koostaja ja toimetaja. Üle 40 teadustrükise.

Tunnustus
 Gerhard Rägo medal (2005).

Teoseid
 Esimesed sammud matemaatikas, 1–2. Tallinn, 1985
 Matemaatika. // Kuueaastaste laste katselisest õpetamisest Eestis. Tallinn, 1990
 Matemaatika. // Esimesse klassi 7-aastaselt: õppesisu tegevuslikust suunitlusest. Tallinn, 1992
 Matemaatika I–II klassis: õpetajaraamat. Tallinn, 1998
 Matemaatika koolieelikutele: õpetajaraamat (kaasautor I. Rohtla). Tallinn, 2004

Viited

Kirjandus
 Virkus, R. Tallinna Pedagoogikaülikool läbi aegade. Tallinn, 1998, 112, 113, 167
 Tallinna Ülikooli Akadeemilise raamatukogu andmebaas (tööde täielik loetelu)
 Eesti Rahvusbibliograafia andmebaas
 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Eesti kasvatusteadlased
Tallinna Ülikooli õppejõud
Sündinud 1935
Joe Noormets

Joe Noormets (11. jaanuar 1966 Kunda) on eesti sporditeadlane.

Noormets on tööliste poeg.

Lõpetas 1984 Kunda Keskkooli, 1991 Tallinna Pedagoogikaülikooli kehakultuuriteaduskonna; sporditeaduse magister (1998, TPÜ), väitekiri "Mõningatest 12- ja 15-aastaste Eesti koolinoorte sportimisaktiivsust mõjutavatest faktoritest". Oli 1991–93 TPÜ vanemõpetaja ja assistent, 1998–2001 lektor, 2001– sotsioloogia doktorant, 2001–2006 rekreatsioonikorralduse õppetooli lektor. Loengukursused: spordisotsioloogia, vaba aja sotsioloogia.

Uurimisvaldkonnad: kehasotsioloogia, spordi- ja vaba aja sotsioloogia. Käsitlenud spordiorganisatsiooni toimimis- ja arenguprotsesse. Üle 10 teadustrükise.

Teoseid
 Abiks jõusaalis harjutajale: lihasvormi parandamine jõu- ja venitusharjutustega. Tallinn, 1999
 Celebration of the male body in and through ancient and modern olympics. I.O.A report, Athens, 2004
 The origin of athletic nudity in Ancient Greece. // Acta Academiae Olympiquae Estoniae 12 (2004) 1
 Corporeal olympics: the male body and the body politic. // Acta Academiae Olympiquae Estoniae 12 (2004) 2
 On the way to the European sport family (kaasautorid M. Arvisto, K. Paju). // European Integration and Sport. LIT Verlag, 2004
 Suveräänne võim ja vastupanu osutav keha: õpetaja ja õpilase suhted klassiruumis. // Estonian Social Science Online 3 (2005)

Tunnustus 

 2004 stipendium "Ela ja sära"

Viited

Kirjandus
 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Välislingid 
 

Eesti sporditeadlased
Tallinna Ülikooli õppejõud
Sündinud 1966
Ampère'i seadus

Ampère'i seadus on üks esimesi magnetilise jõu seadusi. André-Marie Ampère avastas selle aastal 1826, uurides jõudu, mida ühe vooluga juhtme ümber tekkiv magnetväli avaldab teisele voolujuhtmele. Hiljem on seadust esitatud üldistatult: magnetväljas asuvale vooluga juhtmelõigule mõjuv jõud  on võrdeline juhet läbiva voolu tugevusega  ja juhtmelõigu pikkusega  ning sõltub nurgast  voolu suuna ja magnetvälja suuna vahel:

kus võrdetegur  on magnetvälja poolt esilekutsutud magnetinduktsioon.

Magnetinduktsiooni tekkepõhjus pole siin oluline; magnetvälja võib luua üksik vooluga juhe (vt Ampère'i jõud), juhtmekeerud (näiteks elektrimootori mähis) või püsimagnet.
 

Magnetväljas vooluga juhtmele mõjuva jõu suund on võimalik määrata vasaku käe reegliga: kui kujutada ette, et magnetinduktsiooni B vektor on suunatud vasaku käe peopessa ja voolu I suund juhtmes ühtib väljasirutatud sõrmede suunaga, siis näitab väljasirutatud pöial juhtmelõigule mõjuva jõu F suunda.

Kuna magnetväli ja jõud on omavahel risti, siis ei mõjuta magnetväli vooluga juhet mitte magnetvälja jõujoontega samas sihis, vaid risti jõujoontega. Kui magnetinduktsiooni suund on ka voolu suunaga risti (), siis jõud 

kus  on jõud njuutonites,  magnetinduktsioon teslades,  vool juhtmes amprites ja  magnetväljas oleva juhtmelõigu pikkus meetrites.

Ampère'i seadust diferentsiaal- ja integraalkujul vt artiklis Maxwelli võrrandid.

Viited

Välislingid 
Kalev Tarkpea, Henn Voolaid. Elektromagnetismi õpik (1.4. Ampère'i seadus) 

Elektromagnetism
 Füüsikaseadused
Jean Gerson

Jean Charlier de Gerson (13. detsember 1363 Champagne – 12. juuli 1429 Lyon) oli prantsuse teoloog.

Ta sündis Gersoni külas Champagne'is talupoeg Arnulphe Charlieri peres. Tal oli üksteist õde-venda. Jean saadeti 14-aastaselt Pariisi Navarra kolledžisse. Viie aasta pärast sai temast kunstide litsentsiaat, misjärel alustas teoloogiaõpinguid. Üks tema õpetajatest oli Pierre d'Ailly, kes oli ka Gersoni hilisem kauaaegne hea sõber.

Prantsuse teoloogid
Sündinud 1363
Surnud 1429
Õhkrelv

Õhkrelv ehk pneumorelv on laskerelv, mille rauast läheb kuul lendu surugaasi jõul.

Relva survekambrisse võib surugaasi tekitada vedru või pump. Kasutatakse ka eelsurvestatud gaasiballoone. Lask toimub päästikule vajutamisel survekambri (ballooni) ventiili avamisega.

Vaata ka

õhupüss
õhupüstol
Moderniseerimine

Moderniseerimine ehk nüüdisajastamine (ka ajakohastamine, nüüdistamine, uuendamine) on traditsioonilise ühiskonna ja selle majanduse nüüdisajastamine. Moderniseerimist on 20. ja 21. sajandil seostatud peamiselt industrialiseerimise ja urbaniseerumisega.

Teoreetiliste vaadete kompleksi, mis käsitleb traditsioonilise ühiskonna muutumist oluliselt uuemaks, kas industriaal- või infoühiskonnaks, nimetatakse moderniseerimisteooriaks.

Vaata ka
Moderniseerimisinvesteering
Moderniseerimisteooria
Modernism

Viited

Kasutatud kirjandus
U. Mereste, 2003. Majandusleksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Köide I (A–M).

Ühiskond
Najib Razak

Najib Razak (sündinud 23. juulil 1953) on Malaisia poliitik, ta oli alates 3. aprillist 2009 kuni 10. maini 2018 Malaisia peaminister. 

1Malaysia Development Berhadi skandaali tagajärjel 2015. aastal kaotas Najib oma populaarse kuvandi. Skandaal mõjus dramaatiliselt tema poliitilisele karjäärile ja mitu avaliku elu tegelast nõudsid tema tagasi astumist. Ühe sellise skandaali tagajärjel oli Najib sunnitud 2018. aastal tagasi astuma.

12. mail 2018 keelati Najibil ja tema naisel Rosmah Mansoril riigist lahkuda.

3. juulil 2018 vahistasid Malaisia korruptsioonivastased uurijad korruptsioonikahtlustusega Najibi. 

28. juulil 2020 mõisteti Najib süüdi võimu kuritarvitamises ja korruptsioonis ning talle määrati 12-aastane vangistus.

1MDB skandaal 
 
28. juulil 2020 mõisteti Najib süüdi kõigis seitsmes süüdistuses esimesel mitmetest kümneid miljoneid dollareid hõlmavatest korruptsiooniprotsessidest.

"Pärast kõigi tõendite kaalumist sellel protsessil leian ma, et süüdistus on edukalt tõestanud oma väiteid ilma põhjendatud kahtlusteta," ütles kohtunik Mohamad Nazlan Mohamad Ghazali Kuala Lumpuri kõrges kohtus.

Otsused puudutavad 42 miljonit ringgitit (8,4 miljonit eurot), mis kanti üle 1MDB fondist tollase peaministri erakontodele.

Najib eitab igasugust kuritegu ja väidab, et finantsnõunikud viisid ta eksiteele, eriti tagaotsitav finantsist Jho Low. Viimasele on esitatud süüdistus nii USA-s kui ka Malaisias, aga ta ise väidab, et on süütu.

Ling Liong Siki laimamise juhtum
27. oktoobril 2015 esitas Najib Ling Liong Siki vastu hagi au teotamises. Ta väitis kaebuses, et Ling Liong Sik süüdistas teda sama aasta 3. oktoobril 1MDB vahendite väärkasutamises ja muudes valedes ja pahatahtlikes laimavates avaldustes ning avaldas need uudiste veebisaitidel. 22. mail 2018 võttis Najib hagi tagasi ja nõustus tasuma 25 000 RM-i.

Jagage tervise saladusi
22. veebruaril 2018 õpetas Najib enda tugevana püsimise saladust: "Ma ei söö riisi, vaid ainult Peruus kasvavat kinoad." "Mulle ei meeldi väga sport. Minu probleem on see, et mulle meeldib väga toit... Kuid (dieeti) tuleb kontrollida, näiteks riisi ma ei söö, söön kinoad." See märkus tekitas Malaisias poleemikat. Najibi kritiseeriti selle eest, et ta elab tavainimestega võrreldes liiga ekstravagantselt. Malaisia ​​endine peaminister Mahathir Mohamad narris Facebookis: "Ma söön kohalikku riisi." DAP-i veteran Lim Kit Siang juhtis tähelepanu sellele, et kinoa, mida Najib sööb, on 23 korda kallim kui valge riis, mida söövad 30 miljonit malaisialast.

Viited 

Malaisia peaministrid
Sündinud 1953
Essence Atkins

Essence Uhura Atkins (sündinud 7. veebruaril 1972 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide tele- ja filminäitlejatar.

Välislingid
 

Ameerika Ühendriikide näitlejad
Sündinud 1972
Karlová

Karlová on kohaliku omavalitsuse üksus (vald) Põhja-Slovakkias Žilina maakonna Martini ringkonnas.

Esmakordselt mainiti küla 1272. aastal.

Karlová vallas elab 114 inimest, selle pindala on 1,833 km² ning keskmine kõrgus merepinnast 468 meetrit.

Viited 

Slovakkia vallad
Žilina maakond
Marlon Dumas

Marlon Dumas (täisnimega Marlon Gerardo Dumas Menjivar; sündinud 22. augustil 1975 Hondurases) on Hondurase päritolu Eesti arvutiteadlane, Tartu Ülikooli tarkvaratehnika professor. 

1993–1996 õppis Dumas Pariisi Ülikoolis informaatikat (bakalaureusekraad), 1996–2000 Grenoble'i Ülikoolis informaatikat (magistri- ja doktorikraad). 

Varem on ta töötanud Queenslandi tehnikaülikoolis Austraalias lektori, dotsendi ja tarkvaratehnoloogia professorina. 2007. aastast töötab ta Tartu Ülikoolis. Tartus juhib Dumas rahvusvahelist tarkvaratehnika magistriõppekava. 

Dumas on avaldanud ligi 150 teaduslikku publikatsiooni, neid on kokku tsiteeritud enam kui 10 000 korda. Ta on juhendanud 28 magistri- ja 24 doktoriväitekirja, 2022. aasta kevade seisuga on tema juhendada veel 11 doktoriväitekirja. Ta on paljude IT-konverentside programmikomitee liige. 

Marlon Dumas on üks tsiteeritumaid teadlasi Eestis, tema juhtida on ka Tartu Ülikoolis tarkvaratehnika magistriõppe ingliskeelne õppekava.

Tunnustus
 2004 – Queenslandi uurimisstipendium (Queensland "Smart State" Research Fellow)
 2006 – parima tarkvaraalase uurimistöö auhind 
 2010 – rahvusvahelise äriprotsesside korralduse konverentsi teaduspreemia. 
 2021 – TÜ medal

Isiklikku
Marlon Dumas on abielus eestlanna Inga Saarega, neil on tütar Maia (sündinud 2009).

Viited

Välislingid

 
 "Hondurasest pärit Eesti teadlane" Universitas Tartuensis, 14.05.2012
 "Marlon Dumas: unustage promomine, õppige aluseid!" Arvutimaailm, 9/10
 Marlon Dumas and computer science  YouTube

Eesti informaatikud
Tartu Ülikooli loodus- ja täppisteaduste valdkonna professorid
Sündinud 1975
Thea Normet

Thea Normet (aastani 1968 Thea Heinrichson; sündinud 24. oktoobril 1942 Tartus) on Eesti bioloog.

Elulugu
Thea Normet on trükitöölise tütar.

1961. aastal lõpetas ta Ahja Keskkooli, 1967. aastal Tartu Riikliku Ülikooli. 1994. aastal sai Eesti Põllumajandusülikoolist loodusteaduse magistri kraadi väitekirjaga "Tallinna puittaimede lehtede parasiitseened".

Normet oli 1968–1991 Tallinna Botaanikaaia botaanik, 1991–2000 nooremteadur.

Teadustöö
Thea Normeti uurimisvaldkond on puittaimede seenhaigused ja saastekahjustused. Üle 50 teadustrükise ja aimeartikli.

Teoseid
 Puude seisundist. // Tallinna taimestik. Tallinn 1986
 Parasiitseentest Tallinna Botaanikaaia introdutseeritud taimedel. I. Puu- ja põõsaliikidel (kaasautor H. Karis). // Iluaiandus. Tallinn 1986
 Parasitic micromycetes on trees and shrubs introduced to the Tallinn Botanical Garden from the Russian Far East (kaasautor H. Karis). // Teaduste Akadeemia Toimetised. Bioloogia 43 (1994) 1
 Looduse õpperada. Tallinn 1999
 Mürgiseid taimi meie ümber. Tallinn 2004

Viited

Välislingid
 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Eesti bioloogid
Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1942
Eugen Johann Alexander von Nottbeck

Eugen Johann Alexander von Nottbeck (4. august (vkj 23. juuli) 1842 Tallinn – 8. detsember (vkj 26. november) 1900 Tallinn) on Eesti baltisaksa jurist ja ajaloolane.

Elulugu
Eugen von Nottbeck oli Eestimaa kubermanguvalitsuse sekretäri poeg.

1856–60 õppis Nottbeck Tallinna Toomkoolis ja Tallinna kubermangugümnaasiumis, 1861–64 Tartu ülikoolis majandust ja õigusteadust.

Eugen von Nottbeck oli 1865 Tallinnas Eestimaa Ülemmaakohtu advokaat, 1865–77 Eestimaa kubermanguvalitsuse sekretär ja 1881–86 nõunik, 1877–81 Peterburis Venemaa Siseministeeriumi ametnik, 1888–89 Läänemaa meeskohtu assessor, aastast 1890 Tallinna Linnavolikogu liige.

Teadustöö
Eugen von Nottbeck uuris Tallinna ajalugu, samuti kohaliku kunsti ja õiguse ajalugu. Osales Eestimaa Kirjandusliku Ühingu tegevuses, oli 1891–1900 selle abiesimees ja auliige, Õpetatud Eesti Seltsi auliige, Kuramaa Kirjanduse ja Kunsti Seltsi, Moskva Arheoloogiaseltsi, Riia Ajaloo- ja Muinasteaduste Seltsi liige. TÜ ja Rostocki Ülikooli audoktor (1891). Üle 30 teadustrükise.

Teoseid
 Siegel aus dem Revaler Rathsarchiv nebst Sammlung von Wappen der Revaler Rathsfamilien. Lübeck, 1880
 Die Alte Criminalchronik Revals. Reval, 1884
 Der alte Immobilienbesitz Revals. Reval, 1884
 Die alten Schragen der grossen Gilde zu Reval. Reval, 1885
 Der Revalsche Gerichtsvogt und seine Protokolle von 1436 und 1437. // Beiträge zur Kunde Est-, Liv- und Kurlands 3 (1887)
 Das zweiälteste Erbebuch der Stadt Reval. Reval, 1890
 Das drittälteste Erbebuch der Stadt Reval. Reval, 1892
 Fragment einer Revaler Chronik. Reval, 1894
 Geschichte der Familie Zöge von Manteuffel ehstländischer Linie (kaasautor H. Zoege von Manteuffel). Reval, 1894
 Geschichte und Kunstdenkmäler der Stadt Reval (kaasautor W. Neumann). I–III. Reval, 1896, 1899, 1904

Viited

Kirjandus
 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
 Eesti biograafiline leksikon. Tartu, 1926–1929, 348–349
 Eesti entsüklopeedia 14, 328
 Deutschbaltisches biographisches Lexikon 1710–1960. Köln, Wien, 1977, 553
 Album Academicum der Kaiserlichen Universität Dorpat. Dorpat, 1889, 357
 Album doctorum honoris causa sociorumque honorariorum Universitatis Dorpatensis/Tartuensis (1803–1997). Tartu, 1997, 35
 Album Estonorum. Tallinn, 1939 (4. trükk), 182
 Hausmann, R. Eugen von Nottbeck. (Nekroloog). // Sitzungsberichte der Gelehrten Estnischen Gesellschaft zu Dorpat. Dorpat, 1900, 152–156
 Diederichs, H. Eugen von Nottbeck. Nekrolog. // Sitzungsberichte der Kurlandischen Gesellschaft Für Literatur und Kunst, 1900, 35–36

Välislingid

Eugen Johann Alexander von Nottbeck
Baltisakslased
Eesti ajaloolased
Eesti juristid
Tartu ülikooli audoktorid
Eestimaa Kirjanduse Ühingu liikmed
Tallinna linnavolikogu liikmed
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Korporatsioon Estonia liikmed
Sündinud 1842
Surnud 1900
Pedro Calderón de la Barca

Pedro Calderón de la Barca, täisnimega Pedro Calderón de la Barca y Barreda González de Henao Ruiz de Blasco y Riaño (17. jaanuar 1600 Madrid – 25. mai 1681 Madrid), oli hispaania kirjanik, kes on tuntud eelkõige oma näidendite poolest.

Calderón de la Barca kuulsaim näidend on "La vida es sueño" (eesti keeles "Elu on unenägu", tõlkinud Jüri Talvet; Tallinn: Kunst, 1999). Eesti keeles on ilmunud veel "El gran teatro del mundo" ("Suur maailmateater", tõlkinud Jüri Talvet; Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2006).

Hispaania näitekirjanikud
Sündinud 1600
Surnud 1681
Peeter-Roland Nuiamäe

Peeter-Roland Nuiamäe (6. november 1926 Albu vald, Järvamaa – 18. juuni 1990 Tartu) oli Eesti arstiteadlane, traumatoloog.

Elulugu
Peeter-Roland Nuiamäe oli talupidaja poeg.

1947. aastal lõpetas Nuiamäe Tallinna 9. Täiskasvanute Keskkooli, 1953 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. 1968. aastal kaitses ta Riia Traumatoloogia ja Ortopeedia TUI-s meditsiinikandidaadi kraadi väitekirjaga "Сравнительная оценка методов лечения сложных повреждений в области голено-стопного сустава".

Nuiamäe oli 1953–1963 Kiviõli Haigla kirurg, 1963–1975 Kohtla-Järve I Linnahaigla traumatoloogia osakonna juhataja, 1975–1984 Tartu Riikliku Ülikooli hospitaalkirurgia kateedri dotsent, 1984–1990 traumatoloogia, ortopeedia ja välikirurgia kateedri dotsent.

Teadustöö
Peeter-Roland Nuiamäe uurimisvaldkond oli jalaluude murrud. Üle 50 teadustrükise.

Teoseid
 Ülemise hüppeliigese tüsilike luumurdude konservatiivsest ravist. // TÜ Toimetised 249 (1969)
 Sääreluu distaalse osa tagumise metaepifüsaarosa murrud. // Nõukogude Eesti Tervishoid (1978) 5
 Отдаленные результаты при сложных повреждениях в области голенотопного сустава // Ортоп. травматол. протезиров. (1979) 7
 Sääreluu distaalotsa eesmise ja tagumise serva luufragmendi reponaastor. // Nõukogude Eesti Tervishoid (1980) 4
 Kalnbersi aparaadi kasutamise võimalustest puusanapamurdude puhul (kaasautor A. Lenzner). // Nõukogude Eesti Tervishoid (1984) 5
 30 aastat tagasi kujunenud küünarvarreluu ebaliigese eduka ravi juht (kaasautor A. Lenzner). // Eesti Arst (1989) 2

Viited

Kirjandus
 Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Tartu, 1987, 105; II, 115
 Tartu Ülikooli arstiteaduskond 1982–2007. Tartu, 2007, 402, 404, 408
 Kaas, L. Uusi teaduste kandidaate. // Nõukogude Eesti Tervishoid (1969) 2, 133–134
 Peeter-Roland Nuiamäe 60-aastane. // Nõukogude Eesti Tervishoid (1986) 6, 458
 Peeter-Roland Nuiamäe. // Eesti Arst (1990) 5, 414
 Merila-Lattik, H. Eesti arstid 1947–1997. Tallinn, 1997, 871.

Eesti traumatoloogid
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna õppejõud
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Sündinud 1926
Surnud 1990
Urmas Kõljalg

Urmas Kõljalg (sündinud 24. veebruaril 1961) on eesti bioloog, Eesti Teaduste Akadeemia liige, Tartu Ülikooli professor ja Tartu Ülikooli Loodusmuuseumi direktor.

Teadustöö peasuunad on seente süstemaatika ja fülogeneetika, seente ja taimejuurte vaheline sümbioos (mükoriisa) ning elurikkuse informaatika.

Ta kuulub Tartu Ülikooli 50 enim viidatud teadlase hulka ja oma valdkonnas maailmas enim viidatud teadlaste hulka.

Haridus
Lõpetanud 1979. aastal Paide 3. Keskkooli, 1988. aastal Tartu Riikliku Ülikooli botaanika eriala. 1996. aastal sai doktorikraadi botaanika alal Helsingi Ülikooli juures, väitekirja teema oli "Tomentella (Basidiomycota) ja lähedased seente perekonnad parasvöötme Euraasias".

Töökäik
 1988–2004 Zooloogia ja Botaanika Instituudi vanemlaborant, teadur, vanemteadur ja mükoloogia osakonna juhataja
 1999–2001 Tartu Ülikooli dotsent ja mükoloogia õppetooli hoidja
 2001–… Tartu Ülikooli ökoloogia ja maateaduste instituudi mükoloogiaprofessor
 2003–2004 Carl ja Tecla Lambergi nimeline külalisprofessuur Rootsis Göteborgi Ülikoolis
 2005–… Tartu Ülikooli loodusmuuseumi direktor

Tunnustus
 1997 – Eesti Vabariigi teaduspreemia geo- ja bioteaduste alal
 2001 – Valgetähe V klassi teenetemärk
 2020 – Eesti Eluteaduse Hoidja

Viited

Välislingid

 Urmas Kõljalg Teaduste Akadeemia kodulehel

Eesti bioloogid
Tartu Ülikooli loodus- ja täppisteaduste valdkonna professorid
Göteborgi Ülikooli õppejõud
Eesti Teaduste Akadeemia liikmed
Eesti Looduseuurijate Seltsi presidendid
Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna vilistlased
Eesti Üliõpilaste Seltsi liikmed
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1961
Tehnikafilosoofia

Tehnikafilosoofia on inimese ja tehnika, tehnika ja kultuuri ning tehnika ja moraali seoste filosoofiline uurimine. 

Tehnikafilosoofia kujunes välja 19. sajandil Saksamaal, kus oli tekkinud kaks tehnilis-filosoofilist maailmavaadet: tehniline optimism ehk tehnitsism ja tehniline pessimism ehk antitehnitsism. Tehniline optimism pidas inimühiskonna arenguks tehnikat väga oluliseks, seevastu tehniline pessimism nägi tehnikas ohtu kogu inimühiskonna kestmajäämisele.

Vaata ka
Tehniline esteetika
Tehnoloogia sotsiaalne konstrueerimine

Viited

Kasutatud kirjandus
Meos, I., 2002. Filosoofia sõnaraamat. Tallinn, kirjastus Koolibri. 288 lk.

Filosoofia
Tehnika
Ants Nummert

Ants Nummert (9. oktoober 1934 Vana-Antsla vald, Võrumaa – 20. mai 2017) oli eesti loomaarstiteadlane.

Elulugu
Ants Nummert oli talupidaja poeg.

1954. aastal lõpetas Nummert Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli, 1959 Eesti Põllumajanduse Akadeemia veterinaariateaduskonna, 1967 samas aspirantuuri, veterinaariakandidaat (1967, EPA), väitekiri “Veiste udara ja nisade kirurgiliste haiguste esinemine ENSV-s, nende tekkepõhjused, profülaktika ja ravi”, veterinaarmeditsiini doktor (füsiol, 1998, EPMÜ), väitekiri “Toitumise adaptatsioon koduloomadel ning selle mõjutamine ensüümpreparaatidega”.

Nummert stažeeris 1993 Taani Kuninglikus Veterinaariaülikoolis, 1994 Soomes, 1995 Rootsis. Oli 1968–1972 Valga sovhoosi peaveterinaararst, 1972–1977 Balti Tsonaalse Teadusliku Uurimise Veterinaarialabori vanemteadur, 1977–1984 EPA sisehaiguste kateedri assistent ja vanemõpetaja, 1984–1994 dotsent, 1994–1997 EPMÜ teraapiainstituudi dotsent ja sisehaiguste õppetooli juhataja, 1998–2000 professor, aastast 2000 emeriitprofessor. Õpetanud kliinilist diagnostikat, sisehaigusi ja lindude haigusi.

Teadustöö
Ants Nummerti uurimisvaldkonnad on udara- ja nisakirurgia, koduloomade seedefüsioloogia, adaptatsioon biotehnoloogias ja ensüümpreparaatide kasutamine farmakoteraapias. Eesti NSV riiklik preemia (1987; kollektiivi juht). 70 teadustrükist, 35 aimeartiklit.

Teoseid
 Рекомендации по скармливанию ферментных препаратов амилосубтилина ГЗх и протосубтилина ГЗх птице и молодняку сельскохозяйственных животных в Эстонской ССР. // Рекомендации Госагропрома СССР по внедрению достижений науки и практики в производсто. М., 1988
 About using of enzymatic preparations in veterinary medicine. // Int. Sci. Conf. "Enzyme preparates, probiothics, biological means in ensiling". Kaunas, 1991
 A survey of the loss of calves, their treatment and prophylaxis with enzyme preparations in Estonia. // Middle-European Buiatrics Congr. 1–3 May, 1998, Siófoc
 Instrumentaaluuringute võimalik rakendamine veterinaarias. // Agraarteadus (1998) 4
 Libediku paigaltnihkumine veistel. // Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi Toimetised 10 (1999)
 Koduloomade hingamisteede obstruktsioonid. // Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi Toimetised 12 (2000)

Viited

Kirjandus
 Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu bio-bibliograafiline teatmeteos 1951–1981. Tartu 1981. Lk 202–203
 Eesti Põllumajanduse Akadeemia töötajad ja vilistlased 1981–1990. Tartu 1991. Lk 204–205
 Eesti Loomaarstlik Ringvaade (1994) 2
 Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Tartu 1996. Lk 162
 Eesti entsüklopeedia 14. Lk 329

Välislingid

Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

Eesti loomaarstiteadlased
Eesti Maaülikooli professorid
Eesti Maaülikooli veterinaariateaduskonna vilistlased
Uspenski kalmistule maetud
Sündinud 1934
Surnud 2017
Vilve Nummert

Vilve Nummert (aastani 1971 Vilve Maremäe; 30. jaanuar 1938 Uue-Põltsamaa vald, Viljandimaa – 27. juuli 2019) oli eesti sportlane ja keemik.

Elulugu
Vilve Nummert on talupidaja tütar.

1956. aastal lõpetas ta Tartu 2. Keskkooli, 1961 Tartu Riikliku Ülikooli keemiaosakonna, 1961–1964 TRÜ aspirant, keemiakandidaat (1966, TRÜ).

Nummert oli 1964–1993 TRÜ/TÜ keemilise kineetika ja katalüüsi labori noorem- ja vanemteadur, 1993–1999 TÜ keemilise füüsika instituudi vanemteadur, 1999–2006 teadur, 2006. aastast erakorraline teadur.

Teadustöö
Tema  teadustöös oli kesksel kohal orgaaniliste keemiliste ühendite reaktsioonivõime ning struktuuri ja reaktsioonitingimuste omavahelise sõltuvuse kvantitatiivne uurimine. Juhendanud magistri- ja doktoriväitekirjade koostamist.

Sportlasena
Vilve Maremäe oli Fred Kudu õpilane.

Oli edukas sportlane, tuli kergejõustikus nii sise- kui ka välisaladel 29 korral Eesti NSV meistriks. Mitmel korral tuli ta NSV Liidu üliõpilas- ja noortemeistriks, saanud NSV Liidu meistrivõistlustel pronksmedali (1959) ning III ülemaailmsetel noorsoomängudel (1957) kuld- ja hõbemedali.

Teoseid
Üle 70 teadustrükise.
Study of solvent dependence of poeg. 3. Influence of solvent parameters. // Org. Reactivity 18 (1981)
Kinetic study of alkaline hydrolysis of substituted phenyl tosylates, XX: Influence of temperature on ortho effect. Isokinetic dependence in the case of additional ortho inductive effect (kaasautor). // Org. Reactivity 28 (1993)
Kinetic study of hydrolysis of benzoates. XIX: Influence of temperature on ortho effect for water solution. Isokinetic dependence in the case of additional ortho induction effect (kaasautor M. Piirsalu). // Org. Reactivity 30 (1996)
Kinetic study of hydrolysis of benzoates. XXI: Influence of temperature on ortho effect for 80% aqueous dimethyl sulfoxide solution. // Org. Reactivity 31 (1997)
Kinetic study of benzoates. XXIII: Influence of the substituents and the temperature on kinetics of the alkaline hydrolysis of the alkyl benzoates in aqueous 2.25 M Bu4NBr and 80% DMSO (kaasautor M. Piirsalu). // Phys. Org. Chem. 15 (2000)
Separation of ortho inductive, resonance and steric terms in alkaline hydrolysis of substituted phenyl benzoates and phenyl tosylates (kaasautor M. Piirsalu). // Coll. Czech. Chem. Comm. 67 (2002) 12
Influence of substituents on the infrared stretching frequencies of carbonye group in esters of benzoic acid (kaasautor). // J. Phys. Org. Chem 19 (2006) 10

Tunnustused
1957 NSV Liidu meistersportlane

Viited

Kirjandus
Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 298; II, 116
Eesti spordi biograafiline leksikon, lk 365

Välislingid

Eesti keemikud
Eesti kergejõustiklased
Miina Härma Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna vilistlased
Pauluse kalmistule maetud
Sündinud 1938
Surnud 2019
Per Olov Enquist

Per Olov Enquist (kirjanikunimena sageli P. O. Enquist; 23. september 1934 Hjoggböle – 25. aprill 2020 Vaxholm) oli rootsi kirjanik.

Tunnustus
 1969 – Põhjamaade Nõukogu kirjandusauhind
 1997 – Selma Lagerlöfi auhind
 2003 – Nelly Sachsi auhind
 2009 – Austria riiklik Euroopa kirjanduse auhind

Eesti keeles ilmunud teosed
 "Magnetisööri viies talv" (tõlkinud Ülev Aaloe; Tallinn: Eesti Raamat, 1975; originaal "Magnetisörens femte vinter", 1964).
 "Vihmausside elust: perekonnapilt 1856. aastast" (näidend, tõlkinud Arnold Ravel; Loomingu Raamatukogu 25, 1984; originaal "Från regnormarnas liv", 1981).
 Filmijutustus "Hamsun" (tõlkinud Ülev Aaloe; Loomingu Raamatukogu 37–38, 1998; originaal "Hamsun", 1996). 
 "Tribaadide öö. Pildimeistrid" (näidendid, tõlkinud Ülev Aaloe; Loomingu Raamatukogu 25–27, 2002; originaalid "Tribadernas natt", 1975; "Bildmakarna", 1998).
 "Ihuarsti visiit" (tõlkinud Anu Saluäär; Tallinn: Eesti Raamat, 2004; originaal "Livläkarens besök", 1999).
 "Kolme koopa mägi" (tõlkinud Kaja Kaldmaa; Tallinn: Hotger, 2007; originaal "De tre grottornas berg", 2003).
 Lühiromaan "Allatõugatud ingel" (tõlkinud Mati Sirkel; Loomingu Raamatukogu 19–20, 2009; originaal "Nedstörtad ängel", 1985).

Rootsi kirjanikud
Põhjamaade Nõukogu kirjandusauhinna laureaadid
Sündinud 1934
Surnud 2020
Teguri tänav

Teguri tänav on tänav Tartus Karlova linnaosas.

Tänav saab alguse Võru tänavalt, seejärel ristub vasakult Bengt Gottfried Forseliuse tänavaga ja risti Tähe tänavaga ning lõpeb Turu tänaval. Teguri tänava pikkus on umbes 1340 meetrit.

Ajalugu 
Teguri tänav 26/28 tegutses enne teist maailmasõda "Estico" kammivabrik. Albert Laretei  "Tartu Kammivabrik" alustas kammide tootmist veiste naturaalsetest sarvedest, hiljem juba kunstsarvest 1918. aastal. 1927.-1928. aastal ostis Saksa tööstur Herbert Blumenthal Albert Laretei asutatud kammivabriku ja Peeter Munna 1923. aastal loodud kammitööstused Tartus ja ühendas need.  1930. aastal "Tartu Kammivabrik" vahetas nime "Eesti Comb Factory", lühendatult "Estico". 1940. aastal ettevõte natsionaliseeriti. 1972. aastal nimetati „Tartu Kammivabrik” - „Tartu Plastmasstoodete Katsetehaseks”. Tartu Plastmasstoodete Katsetehase järeltulija on AS „Estiko”.  Teguri 26 asub Kammivabriku klubi ja Tartu Kammivabriku sündmuskeskus.

Viited 

Tartu tänavad
Karlova
Jevgeni Vutšetitš

Jevgeni Viktorovitš Vutšetitš (vene keeles Евгений Викторович Вучетич; 28. detsember 1908 Jekaterinoslav – 12. aprill 1974 Moskva) oli vene skulptor.

Tema sotsialistlikku realismi esindavad skulptuurid kujutasid eelkõige kangelaslikkust.

Venemaa skulptorid
Novodevitšje kalmistule maetud
Sündinud 1908
Surnud 1974
August Kitzbergi tänav

August Kitzbergi tänav on tänav Tartus.

See on umbes 80 meetri pikkune umbtänav, mis algab Eha tänavalt, kulgeb paralleelselt Tähe tänavaga ja suundub Pargi tänava poole.

Tartu tänavad
Karlova
MusicBrainz

MusicBrainz on vaba sisuga veebipõhine muusikaentsüklopeedia. Algselt sarnaselt freedb-ga pelgalt CD-de metaandmete kogumiseks loodud projektist on välja kasvanud vaba juurdepääsuga struktureeritud muusikaandmekogu.

MusicBrainz kogub infot artistide, helisalvestiste ja nendevaheliste seoste kohta. Kui minimaalselt on salvestise sissekandeks vajalik info artisti, albumi ja albumi lugude nimede kohta, siis andmeid saab talletada ka fonogrammi väljaande aja ja päritolumaa kohta, CD puhul salvestada CD ID-sid, üksikloo tasandil talletada audio-"sõrmejälgi" jne. Neid sissekandeid ja seoseid haldavad vabatahtlikud toimetajad, kes järgivad ühiselt kirjutatud stiilijuhiseid.

16. juuli 2013 seisuga sisaldas MusicBrainzi andmebaas infot ühtekokku 769 516 esineja, 72 096 plaadifirma, 1,17 miljoni fonogrammi, 12,5 miljoni helisalvestise ja 403 526 teose kohta, sh Eestist 6509 esinejat, 2843 fonogrammi (neist 2238 valdavalt eesti keeles) ja 344 plaadifirmat, eestikeelseid teoseid oli 1252.

MusicBrainzi andmebaasi kasutavad näiteks BBC muusika veebileht, Universal Musicu Artist Gateway ja Last.fm.

Tavatarbijail on võimalus mitmesuguse tarkvara abil korrektselt sildistada digitaalseid helifaile MP3-, FLAC-, AAC- või Ogg Vorbise vormingus.

Audioidentifitseerimine
MusicBrainz kasutab helifailide identifitseerimiseks, s.o identsete salvestiste tuvastamiseks audio-"sõrmejälgi" ehk audio identifitseerimist. 2011. aastal võeti kasutusele avatud lähtekoodiga AcoustID, et aja jooksul loobuda osaliselt suletud lähtekoodiga MusicDNS-i teenusest.

Tarkvara
 Amarok
 Banshee
 Clementine
 CDex
 iEatBrainz
 Jaikoz
 Max
 Mp3tag
 MusicBrainz Picard
 MusicBrainz Tagger
 Sound Juicer

Lisaks on kõigil freedb-d toetavatel klientidel võimalik freedb protokolli vahendusel ligi pääseda MusicBrainzi andmetele, kasutades selleks FreeDB Gateway teenust.

Viited

Välislingid
Ametlik koduleht

Veebisaidid
Muusika
Entsüklopeediad
Digitaalne signaalitöötlus
Georg Liidja

Georg Liidja (4. august 1933 Tallinn – 12. juuni 2017) oli eesti füüsik, Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 1987).

Haridus
1952. aastal lõpetas ta Tallinna 1. Töölisnoorte Keskkooli ja 1957. aastal Tartu Riikliku Ülikooli. Õpinguaastatel valis ta kitsamaks erialaks optika ning selle kaudu sattus ta rektor Feodor Klementi luminestsentsikoolkonda. Füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi kaitses ta 1962. aastal Tartu Riikliku Ülikooli juures ja füüsika-matemaatikadoktori kraadi 1980. aastal ENSV TA Füüsika Instituudi juures.

Teenistuskäik
Pärast ülikooli lõpetamist asus tööle TA Füüsika ja Astronoomia Instituudis (nüüd TÜ Füüsika Instituut), kus hakkas uurima eksitonseisundeid ja nendega seotud nähtusi leelishalogeen-kristallides. 1967 valiti ta madalate temperatuuride sektori juhatajaks. Aastatel 1982–2016 töötas ta Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudis vanemteadurina.

Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks valiti 1987. aastal füüsika alal. Kuulus akadeemia astronoomia ja füüsika osakonda. Oli kauaaegne teaduste akadeemia üliõpilastööde konkursikomisjoni esimees ja välisvahetuse fondi nõukogu liige.

Teadustöö
Georg Liidja uurimistöö märksõnadeks oli luminestseerivate kristallide füüsika, krüogeeniatehnika optilises spektroskoopias ja kiiritatud bioapatiitide raadiospektroskoopia. Tahkisefüüsikas on ta selgitanud kiirguse toimet kristallidesse, selle mikroprotsesse ja -mehhanisme. Ta osales footonite paljunemisnähte avastamisel kristallfosfooride fotoluminestsentsis. Ta on arendanud vaakumultraviolett-spektroskoopiat vedela heeliumi temperatuuridel ja sooritanud esmakordselt luminestsentsiuuringuid ülimadalale temperatuurile (alla 1 kelvini) jahutatud kristallidega.

Ta on avaldanud üle 150 teaduspublikatsiooni. Tema juhendamisel on füüsika alal kaitstud kuus kandidaadiväitekirja ja üks filosoofiadoktori väitekiri.

Liikmesus

Ta oli Eesti Looduseuurijate Seltsi liige (1957), Eesti Füüsika Seltsi asutajaliige (1990), Eesti Vabariigi teaduspreemiate komisjoni liige (2000-2006). Ta oli ka Inglise Füüsikaühingu liige (2000).

Tunnustused
1975 Eesti NSV riiklik teaduspreemia
1994 Eesti Füüsika Seltsi aastapreemia
2001 Valgetähe V klassi teenetemärk
2003 Eesti Teaduste Akadeemia medal

Viited

Kirjandus 
Eesti Teaduste Akadeemia liikmeskond II : 1938–1998. Tallinn, 1998, lk 72–73

Margus Maidla. Akadeemik Georg Liidja – külmutab ja kiiritab. – Teaduste Akadeemia – Eesti kollektiivne aju. Tallinn, 2014, lk 217–224

Välislingid
Suri akadeemik Georg Liidja

Fotod Georg Liidjast

Eesti füüsikud
Eesti NSV Teaduste Akadeemia liikmed
Eesti Teaduste Akadeemia liikmed
Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna vilistlased
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1933
Surnud 2017
Johann Pallo

Johann Pallo (vene keeles Палло Иоган Генрихович); 1891 Riia –  1938 NSV Liit) oli eestlasest Venemaa keisririigi (porutšik) ja Nõukogude Liidu sõjaväelane (polkovnik) ning sõjaväeluuraja. 

Johann Pallo teenis Vene SFNV Punaarmees aastatel 1918–1924 Petrogradi Moskva kordoni sõjakomissarina, roodukomandöri ja pataljonikomandörina. 

Aastatel 1924–1927 oli ta nõukogude sõjaline nõunik Hiinas, aastatel 1927–1929 õppis ja lõpetas M. Frunze nim. Sõjaväeakadeemia Idamaade teaduskonna, aastatel 1929–1934 oli ta Punaarmee sõjaväeluure käsutuses, aastatel 1934–1938 teenis laskurpolgu komandörina.

Johann Pallo vallandati Punaarmeest 1938. aasta veebruaris vähemusrahvuste vastu suunatud poliitiliste repressioonide ajal NSV Liidus ning represseeriti (hukati 22. mail 1938. a).

Viited 

Venemaa keisririigi sõjaväelased
Nõukogude Liidu sõjaväelased
Nõukogude Liidu luurajad
Sündinud 1891
Surnud 1938
Ülo Sirk

Ülo Sirk (4. aprill 1935 Haapsalu – 15. detsember 2011 Moskva) oli eesti orientalist ja keeleteadlane, indoneesia keelte spetsialist.

Sirk lõpetas 1958 Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas geoloogia eriala. Aastatel 1958–1960 töötas ta Eesti geoloogiaekspeditsioonis geoloogina.

Aastatel 1961–1963 õppis ta Teaduste Akadeemia Orientalistikainstituudis Moskvas aspirantuuris indoneesia keele alal, 1964. aastast töötas samas instituudis (1975. aastani noorem-, hiljem vanemteadur). 1965. aastal kaitses ta samas kandidaadiväitekirja indoneesia keele lauseõpetuse alal. 

Teadustöös on Sirk tegelenud peamiselt bugi keele kirjeldamisega ja austroneesia võrdlev-ajaloolise keeleteadusega.

Teoseid
1975 "Бугийский язык". Nauka. Moskva 1975. Vene keeles
1979 "La langage bugis". Association Archipel. Paris 1979. Tõlge prantsuse keelde 
1983 "The Buginese language". Nauka Pub. House' Central Dept. of Oriental Literature. Moscow 1983. Tõlge inglise keelde
1993 "Indoneesia keel ja indoneesia keeled". Akadeemia 7/1993 (lk 1491–1507), 8/1993 (lk 1626–1635)
Samuti on ta avaldanud artikleid Indoneesia ajakirjas NUSA, Hollandi ajakirjas Bijdragen tot de Taal-, Land- en Volkekunde, Austraalia artiklikogumike seerias "Pacific Linguistic" jms.

Tunnustused
Eesti Akadeemilise Orientaalseltsi auliige
2001 Valgetähe IV klassi teenetemärk

Välislingid
On Ülo Sirk and His Work

Eesti orientalistid
Eesti keeleteadlased
Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna vilistlased
Eestlased Venemaal
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1935
Surnud 2011
Ülo Lille

Ülo Lille (sündinud 16. septembril 1931 Pärnumaal) on eesti keemik, Eesti Teaduste Akadeemia liige (1983).

Haridus
Lõpetas Lelle 7-kl Kooli 1947, Rapla Keskkooli 1950 (kuldmedaliga), Tallinna Polütehnilise Instituudi keemia-mäeteaduskonna kütuste keemilise tehnoloogia erialal 1955 (cum laude). Oli Kohtla-Järve Põlevkivi Instituudi aspirant 1957–1959. On end täiendanud Helsingi Ülikoolis ja Müncheni Tehnikaülikoolis.

1960. aastal kaitses Ülo Lille Teaduste Akadeemia juures tehnikakandidaadi väitekirja teemal "Küllastamatute süsivesinikgaaside saamine põlevkivi pürolüüsil" ja 1973. aastal samas keemiadoktori väitekirja teemal "Uurimised alküülresortsiinide vallas"(kinnitatud 1976). Professori kutse anti talle 1984. aastal orgaanilise keemia alal.

Töökäik
Pärast Tallinna Polütehnilise instituudi lõpetamist töötas Kiviõli Keemiakombinaadi vahetusemeistri ja tehnoloogina 1955–1957, Kohtla-Järve Põlevkivi Instituudi teadurina 1959–1962, vanemteadurina 1963–1975, ENSV/Eesti TA Keemia Instituudi labori- ja osakonnajuhatajana 1975–1992, professorina 1984–1992. Alates 1992 töötas Tallinna Tehnikaülikooli keemiainstituudis:  orgaanilise keemia professor 1992–1997, õppetooli juhataja 1992–1997, bioorgaanilise keemia vanemteadur 1997–2013. Alates 1997. aastast on ta TTÜ emeriitprofessor.

Aastatel 1992–1998 töötas periooditi Amsterdami, Exetery ja Liverpooli ülikoolides ning esines loengutega Euroopa, USA ja Kanada ülikoolides.

Teadustöö
Peamiseks uurimisvaldkonnaks oli esmalt prostaglandiinide keemia ning selle rakendused humaan- ja veterinaarmeditsiinis. Tema initsiatiivil 1970ndate aastate lõpul alustatud prostanoidide biokeemilise ja keemilise sünteesi alastest uurimustest kujunes Eestis viljakas teadussuund. Hiljem on ta huvitunud taas eesti kukersiidi kerogeeni struktuurist ja tekkest, kuid nüüd juba molekulaarse simulatsiooni tasandil. Ta on andnud oma panuse ka materjaliteadusesse, modelleerides elektronjuhitavaid polümeere, mis nn „orgaanilise elektroonika“ kõrval võivad olla olulise tähtsusega tulevikumeditsiinis.   

Avaldanud üle 380 teaduspublikatsiooni, omab 7 autoritunnistust. Tema juhendamisel on kaitstud 11 doktoritööd. 

Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks valiti 1983. aastal biotehnoloogia alal. Ta kuulub akadeemia bioloogia, geoloogia ja keemia osakonda. Ta on olnud Eesti TA Toimetiste keemia seeria toimetuskolleegiumi esimees (1993–2007), Eesti TA Kirjastusnõukogu liige (1993–...).

Tunnustus
1983 Eesti NSV Teaduste Akadeemia akadeemik (biotehnoloogia)
1987 Eesti NSV teaduspreemia (kollektiivi juht)
1987 Paul Kogermani nimeline mälestusmedal 
1991 Eesti Teaduste Akadeemia medal
2001 Valgetähe V klassi teenetemärk
2011 Eesti Vabariigi teaduspreemia pikaajalise tulemusliku teadus- ja arendustöö eest

Harrastused
Tervisesport, maatöö, klassikaline muusika.

Viited

Kirjandus 
 EE 2000, 14 
 EMajBL 2003
 Ülo Lille: bibliograafia. Tallinn 2006

Välislingid
 
 Ülo Lille TA kodulehel

Eesti keemikud
Tallinna Tehnikaülikooli professorid
Eesti NSV Teaduste Akadeemia liikmed
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1931
Mart Meier

Mart Meier (vene keeles Март Борисович või Мартин Георгиевич  Мейер; 1902 Pärnu – 14. aprill 1939) oli eestlasest nõukogude sõjaväelane (major). 

Ta töötas kuni vahistamiseni 2. oktoobril 1937 Taga-Baikali Sõjaväeringkonna luureosakonna jaoskonnaülemana. 

Ta mõisteti 13. aprillil 1939 NSV Liidu Ülemkohtu Sõjakolleegiumi poolt süüdi spionaažis ja hukati 14. aprillil 1939. Rehabiliteeriti 12. augustil 1958. 

Nõukogude Liidu sõjaväelased
Luurajad
Eestlased Venemaal
Sündinud 1902
Surnud 1938
Danny Jacobs

Daniel Charles "Danny" Jacobs, Jr. (sündinud 7. juulil 1968 Detroitis Michigani osariigis) on Ameerika Ühendriikide näitleja.

Välislingid
 

Ameerika Ühendriikide koomikud
Ameerika Ühendriikide näitlejad
Sündinud 1968