Simmental

Simmentali veis on Šveitsi päritolu veisetõug, mis on ka üks vanemaid teadaolevaid tõuge. Simmental on tuntud ka kui kaheotstarbelise veisena, ehk teda aretatakse nii piimaveiseina kui ka lihaveisena.  Teiste nimedena kutsutakse teda ka kui Fleckvieh Simmental, Fleckvieh, Simmental, Simmentaler ja mitmete teiste kohalike hüüdnimede järgi.

Ajalugu 
Simmentali tõug on pärit Šveitsist, Simme orust, kus teda hakati aretama 18.sajandil. Teda peetakse üheks vanemaks lihaveise tõuks.   Arvatakse, et Simmental sai oma nime just Simme oru järgi. Simme tuleb oru nimest ja tal tähendab saksa keeles orgu, otsetõlkes ongi Simmental Simme org. Saksamaal kutsutakse Simmentali Fleckvieh ja Prantsusmaal Pie Rouge. Algselt kasutati neid lisaks piima-ja liha saamise eesmärgile ka veoloomadena. Esimene tõuraamat ilmus 1806.aastal. 1890.aastal asutati Šveitsi Puna- ja Valgetähniliste Simmentali Veiste Ühing.  Skandinaaviasse toodi Simmental alles 1970.aastatel. Eestisse saabusid esimesed Simmentalid 2003. aastal Rootsist.  Maailmas on umbes 40 miljonit Simmentali veist ja oma arvukuselt on nad lihaveiste seas teisel kohal.

Leviala 
Arvukuse kohaselt on Simmentalid levinud kõigil kuuel mandril. Arvatakse olevat, et kokku on Simmentale üle maailma 40 kuni 60 miljonit. Üle poole nendest elab Euroopas. Laia leviku põhjustab Simmentalide hea kohanemisvõime erinevates kliima tingimustes.

Välimik 
Simmentalid on tavaliselt punase-valgekirjud, aga esineb ka muid värvuse kombinatsioone: helekollasest tumekollaseni, pruunist punakaspruunini, heledas karvkattes võib esineda tumedamaid laike. Silmaümbruses on valged laigud selleks, et kaitsta silmi erinevate silmaproblemide eest. Silmalaud ja nina on roosad. Simmentalil on pikk ristkülikukujuline keha, tugev luustik ja lühikesed ning tugevad jalad.  Jalad ja pea on tavaliselt valged.. Kael on lühike ja läheb üle laiaks rinnakuks, selg on sirge. Udar on tugevasti kinnitunud ning see on suur ja ümar. Udar on hea tervise juures ja udarahaiguseid esineb vähe. Lehmad kaaluvad 550-800 kg ja pullid kuni 1200 kg. Lehma turja kõrgus on kuni 150 cm ja pullil kuni 160 cm kõrgune. Välimuselt meenutavad nad Herefordi lihaveiseid ja sellepärast aetakse neid pidevalt segamini. On nii sarvedega, kui ka nudisid veised.

Toitumine 
Toitumise poolest sobib Simmentalile kõige paremini intensiivne söötmisskeem. Sobilik on ka ainult rohusööda ratsioon, kuid sellisel juhul pole jõudlustulemused ka kõige paremad. [9] Oluline on joogivee kättesaadavus, külmematel aegadel eelsoojendusega nõudes.

Head omadused 

 Head emaomadused
 Kaheotstarbelised (liha- ja piimaveis)
 Kohaneb hästi igasuguses kliimas
 Lihaseline
 Hea tervis
 Vasikate kõrge kasvuintensiivsus
 Hea temperamendiga, rahulik
 Tõug sobib hästi ristamiseks
 Väga viljakad
 Poegimine kerge .

Jõudluskontrolli näitajad 
Jõudluskontrolli andmed pärinevad 06.12.2021 aastast. Eestis Simmentali karjasid on kokku 140, kus veiseid on 4811, lehmi 2268 ja lehmikuid 1644. Puhtatõulistest Simmientalidest on veiseid 1777, lehmi 892 ja lehmikuid 550. Ristandeid veiseid on 3034, lehmi 1376 ja lehmikuid 1094.

Pidamistingimused 
Pidamistingimuste all peetakse tavaliselt silmas talvist aega, sest suvel elavad nad karjamaal. Saab pidada ka suvisel ajal laudas või lauda kõrval jalutuskoplis, aga siis peab söötmise lahendama haljassööda ettevedamisega. Laudas võiks rakendada sügavallapanu. Lautadena sobivad ka kergehitised, aga sellisel juhul peab loomal olema ka vaba väljapääs jalutusalasse. Veised taluvad hästi nullilähedast temperatuuri kui 15 kraadist külma. Laudas tuleb arvestada iga vasikaga lehma kohta 6-7 m ². Laudas tuleks eraldada ka lehmade poegimisala, mille mõõtmed on 2,5x3,0 m ². Täistsüklilise tootmise korral on soovitatav jagada veised rühmadesse: lehmad koos vasikatega, tiined mullikad, lehmikud, nuumpullid, sugupullid. Kui karjas on vähe loomi võib kahte esimest gruppi pidada koos.

Viited