joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Mothibistad

Mothibistad on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Põhja-Kapimaa provintsis John Taolo Gaetsewe ringkonnas, Joe Morolongi valla halduskeskus.

Kuni 1994. aastani kuulus Mothibistad Bophuthatswana bantustani koosseisu ja seejärel kuni piirimuudatusteni 2006. aastal Loodeprovintsi koosseisus.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Mothibistadi elanikest mustanahalisi aafriklasi 98,86%, värvilisi 0,59%, India või Aasia päritolu inimesi 0,35%, valgeid 0,01% ja teisi 0,19%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 88,00% inimesi, inglise keelt 3,04%, ndebele keelt 1,68%, suulu keelt 1,44%, afrikaani keelt 1,36%, koosa keelt 1,31% ja sotho keelt 1,03%.

Viited

Põhja-Kapimaa provintsi linnad
Rein Saukas

Rein Saukas (snd 23. mail 1947 Kadrinas) on eesti rahvaluuleteadlane, folkloori lühivormide spetsialist. On uurinud vanasõnade ja mõistatuste autentsusproblemaatikat.

Eluloolist 
Pärit talupidajate perest, kolmest pojast vanim. Õppis Kadrina Keskkoolis, 1965. aastal asus Tartu Riiklikku Ülikooli õppima eesti filoloogiat. Osales Üliõpilaste Teaduslikus Ühingus, sh uuris Jakob Hurda folkloristlikku tegevust,  kaasüliõpilase Tiiu Ojanurmega kahasse tehtud töö eest "Jakob Hurda folkloristlik tegevus" pälvis esimese auhinna vabariiklikul üliõpilastööde konkursil. Lõpetas 1970. aastal ülikooli eesti keele ja kirjanduse osakonna eesti rahvaluule erialal.

Teaduslik tegevus 
Pärast ülikooli lõpetamist asus Saukas tööle toonasesse F. R. Kreutzwaldi nim. Kirjandusmuuseumi, juba 1964. aastal loodud lühivormide töörühma, mille ülesandeks oli akadeemilise väljaande "Eesti vanasõnad" koostamine. Kavandatav väljaanne oli osa Soome-Eesti ühisprojektist läänemeresoome ühisvanasõnadest. Kollektiivne töö ilmus viieköitelisena J. Hurda algatatud rahvaluulepublikatsioonide sarjas "Monumenta Estoniae Antiquae" aastail 1980–1988.

1988.–2001. aastail töötas Saukas Tartu Riikliku Ülikooli raamatukogus  toimetajana ja raamatukoguhoidjana. Osales koostajana ja toimetajana "Tartu Ülikooli Raamatukogu aastaraamatute 1997–2001" (ilmusid aastail 1998–2002) väljaandmisel, samuti koostas koos Mart Laari ja Ülo Tedrega juubelialbumi "Jakob Hurt 1839–1907". Samal ajal aitas ta koostada "Monumenta Estoniae Antiquae" sarja uut, eelmisega sarnast väljaannet "Eesti mõistatused".

Alates 2002. aastast töötab Rein Saukas uuesti Kirjandusmuuseumis. Temalt on ilmunud kaks osa neljaosalisest monograafiast "Eesti mõistatuste allikalugu" (sarjas "Reetor"), töölaual ja arvutis ootavad lõpusirgele jõudnud kolmas ja neljas köide. Praegu on Saukasel vabatahtliku tööna käsil mahukas Jakob Hurda umbes 1400 kirjasaatja-kaastöölise elulugude uurimine.

Rein Saukas on Emakeele Seltsi, Neeruti Seltsi ja Akadeemilise Rahvaluule Seltsi tegevliige.

Tunnustus 

 2018 Jakob Hurda rahvuskultuuri auhind

Viited

Välislingid 
Rein Saukas Eesti Teadusinfosüsteemis

Eesti folkloristid
Akadeemilise Rahvaluule Seltsi liikmed
Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna vilistlased
Sündinud 1947
Pampierstad

Pampierstad on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Põhja-Kapimaa provintsis Frances Baardi ringkonnas Phokwane vallas.

Pampierstad on asutatud 1960. aastate lõpus. Kuni 1994. aastani kuulus linn Bophuthatswana bantustani koosseisu.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Pampierstadi elanikest mustanahalisi aafriklasi 98,91%, värvilisi 0,49%, India või Aasia päritolu inimesi 0,31%, valgeid 0,02% ja teisi 0,26%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 83,35% inimesi, inglise keelt 4,74%, koosa keelt 3,97%, afrikaani keelt 1,91%, suulu keelt 1,78%, ndebele keelt 1,51% ja sotho keelt 1,09%.

Viited

Põhja-Kapimaa provintsi linnad
Adelaide (LAV)

Adelaide on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis Amathole ringkonnas, Nxuba valla halduskeskus.

Adelaide on asutatud Briti sõjalise tugipunktina 1834. aastal, linnaõigused sai 1896. aastal.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Adelaide'i elanikest mustanahalisi aafriklasi 76,5%, värvilisi 18,8%, valgeid 3,5%, India või Aasia päritolu inimesi 0,5% ja teisi 0,8%. Koosa keelt pidas emakeeleks 72,3% inimesi, afrikaani keelt 22,6%, inglise keelt 3,0% ja teisi keeli 2,1%.

Viited

Ida-Kapimaa provintsi linnad
Lennujaamade loend reisijate arvu järgi

Lennujaamade loendis reisijate arvu järgi on lennujaamad loendatud liites kokku kõik reisijad, kes teatud lennujaamast lendasid, sinna maandusid või tegid seal ümberistumise. Andmed pärinevad Rahvusvaheliselt Lennujaamade Nõukogult (Airports Council International). Alates 2000. aastast on igal aastal olnud kõige rohkem reisijaid Hartsfieldi-Jacksoni Atlanta rahvusvahelises lennujaamas; kui liita kokku kõikide ühe linna lennujaamade statistika, on kõige tihedam lennureisijate liiklus Londonis. 2017. aastal oli seitsmel riigil maailma esiviiekümnes üle ühe lennujaama: Ameerika Ühendriikidel oli 15, Hiinal 10, Suurbritannial, Jaapanil, Saksamaal, Indial ja Hispaanial kõikidel kaks.

2017. aasta andmed
Airports Council Internationali andmete järgi oli 2017. aasta loend järgmine:

Viited

Lennunduse loendid
Heckler & Koch

Heckler & Koch GmbH (HK) on 1948. aastal asutatud Saksa kaitsetööstusettevõte, mis tegeleb püstolite, lahingvintpüsside, püstolkuulipildujate ja granaadiheitjate tootmisega. Firma asub Oberndorf am Neckari linnas Baden-Württembergi liidumaal, kuid sellel on tütarfirmad Suurbritannias, Prantsusmaal ja Ameerika Ühendriikides.

HK poolt toodetud tuntuimate tulirelvade hulka kuuluvad näiteks püstolkuulipildujad MP5 ja UMP, lahingvintpüssid G3, HK417, HK33, G36 ja HK416, üldotstarbelised kuulipildujad MG5 ja HK21, enesekaitserelv MP7, püstoliseeria USP ja snaiperrelv PSG1.

Välislingid 
 
 Ametlik koduleht

Saksamaa ettevõtted
Tulirelvad
1949
Eesti NSV Riiklik Põllumajanduse Tootmistehnika Komitee

Eesti NSV Riiklik Põllumajanduse Tootmistehnika Komitee (enne 1978 Eesti Põllumajandustehnika, täisnimega Eesti NSV Ministrite Nõukogu Koondis Eesti Põllumajandustehnika, lühendatult EPT) oli põllumajandustehnikaga seotuga tegelev koondis Eesti NSV-s. EPT ülesannete seas oli varustada majandeid põllumajandustehnikaga, väetistega, teha maaparandustöid, toota turvast.

EPT asutati 1961. aastal. EPT alluvuses oli 14 rajoonikoondist, 11 osakonda ning Tartus, Kuusalus ja Raasikul asuvad remonditehased.

1978. aastal nimetati EPT ümber Eesti NSV Riiklikuks Põllumajanduse Tootmistehnika Komiteeks.

Vaata ka
MTJ
TREV

Viited

Eesti põllumajandus
George A. Romero

George Andrew Romero (4. veebruar 1940 – 16. juuli 2017) oli Ameerika-Kanada filmirežissöör, -stsenarist ja monteerija. 

Ta on tuntud eeskätt oma zombiapokalüpsist kujutavate satiiriliste õudusfilmide sarja poolest, millest esimene ja kuulsaim oli "Elavate surnute öö" (1968). Film lisati 1999. aastal Ameerika Ühendriikide Kongressi raamatukogu poolt Riiklikku Filmiregistrisse "kultuurselt, ajalooliselt või esteetiliselt" olulise filmina. Sama sarja filmidest on rohkem tuntud ka "Surnute koidik" (1978) ja "Surnute päev" (1985).

Romerot peetakse tihti üheks õudusfilmide žanri pioneeriks ja eriti zombide populariseerijaks popkultuuris, olenemata asjaolust, et ta polnud esimene zombifilmide tegija. Teda on tihti nimetatud "õudusfilmide ikooniks" ja "zombifilmide isaks".

Biograafia 
Romero sündis 1940. aasta veebruaris New Yorgi Bronxi linnaosas leedulanna Ann (neiupõlvenimega Dvorsky) ja kuubalasest kommertskunstnik George Romero pojana.

Surm 
Romero suri 77-aastaselt 2017. aasta 16. juulil kopsuvähki.

Isiklikku 
Romero oli kolm korda abielus. 1971. aastal abiellus ta Nancyga, kellest lahutas 1978. aastal. Abielust sündis poeg Cameron. Näitlejanna Christine Forrestiga tutvus ta õudusfilmi "Season of the Witch" (1973) võtetel ja nad abiellusid 1980. aastal. Christine mängis mitmes Romero filmis pisirolle. Abielust Christine'iga sündisid tütar Tina ja poeg Andrew. Romero ja Christine lahutasid 2010. aastal. Suzanne Desrocheriga tutvus Romero filmi "Surnute maa" (2005) võtetel ja nad abiellusid 2011. aasta septembris, asudes elama Torontosse.

2009. aastal võttis Romero Kanada kodakondsuse, omades seega USA-Kanada topeltkodakondsust.

Filmograafia 

 I Tiitrites nimetatud filmi produtsendiks.
 II Tiitrites nimetatud filmitegijaks.
 III Märgib tema filmide uusversioone, mille tiitrites on kirjas "põhineb George A. Romero stsenaariumil".

Viited

Välislingid 

 George A. Romero Encyclopædia Britannicas (inglise keeles)
 George A. Romero IMDb-s
 Ra Ragnar Novod (17. juuli 2017). Suri zombifilmide žanri looja, õudusfilmide ikoon George A. Romero. Delfi

Ameerika Ühendriikide filmilavastajad
Sündinud 1940
Surnud 2017
Kaufland

Kaufland on Saksa hüpermarketikett, mis kuulub ettevõttele Schwarz Gruppe; samale firmale kuuluvad ka poeketid Lidl ja Handelshof. 

Esimene Kauflandi pood avati 1984. aastal Neckarsulmis, pärast seda sai Kauflandi ketist kiiresti omaaegsel Ida-Saksamaal turuliider. 2017. aastal oli Saksamaal, Tšehhis, Slovakkias, Poolas, Rumeenias, Bulgaarias ja Horvaatias kokku juba üle 1200 Kauflandi poe, kavatseti avada poed ka Austraalias ja Moldovas.

Poed

Viited

Saksamaa ettevõtted
Kaubandusettevõtted
Avižieniai

Avižieniai on küla Leedus Lazdijai rajoonis, Šlavantai valla halduskeskus. Külas on postkontor, kultuurimaja, raamatukogu ja Seirijai kooli filiaal.

Küla rajati XVIII sajandil, algselt kuulus see Trakai vojevoodkonda ja Grodno maakonda. mainiti esmakordselt aastal 1685. Aastal 1922 rajati sinna algkool. Nõukogude perioodil oli see kohaliku sovhoosi keskasulaks.

Viited

Välislingid 

Küla portaalis vietoves.Lt

Lazdijai rajoon
Leedu külad
Lotte World Tower

Lotte World Tower (korea keeles: 롯데월드타워) on 123-korruseline, 554,5 meetri kõrgune pilvelõhkuja, mis asub Lõuna-Koreas Soulis. 

Pilvelõhkuja avati avalikkusele 3. aprillil 2017 ning on seni Lõuna-Korea kõrgeim hoone ja kõrguselt viies hoone maailmas.

Soul
Lõuna-Korea ehitised
Pilvelõhkujad
Long Island City

Long Island City (LIC) on kõige läänepoolseim elamu- ja kommertsrajoon New Yorgi Queensi linnaosas. 

Long Island City on tuntud New Yorgis oma kiiresti kasvava elanike ja elamute arvu poolest. Long Island Citys elab 2017. aasta andmetel 68 117 elanikku.

Queens
Kourtney Kardashian

Kourtney Mary Kardashian Barker (sündinud 18. aprillil 1979 Los Angeleses) on Ameerika Ühendriikide ettevõtja, modell ja tõsielustaar.

Ta sai tuntuks tõsieluseriaalis "Keeping Up with the Kardashians".

Perekond 
Tema isa on Robert Kardashian, ema Kristen Jenner (tuntud kui Kris Jenner), õed Kim Kardashian ja Khloé Kardashian, vend Robert Kardashian ning poolõed Kendall Jenner ja Kylie Jenner.

Isiklikku 
Kardashian alustas suhet Scott Disickiga 2006. aastal. 14. detsembril 2009 sündis neil poeg Mason Dash Disick. 8. juulil 2012 sündis tütar Penelope Scotland Disick. 14. detsembril 2014 sündis poeg Reign Aston Disick. 6. juulil 2015 teatas E! News, et paar otsustas lahku minna.

Ameerika Ühendriikide modellid
Sündinud 1979
Pavel Datsjuk

Pavel Valerjevitš Datsjuk (vene keeles Па́вел Вале́рьевич Дацю́к; sündinud 20. juulil 1978 Sverdlovskis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib keskründajana KHL-i klubis Jekaterinburgi Avtomobilist.

Datsjuk alustas karjääri hooajal 1996–97 Venemaa kõrgliiga klubis Jekaterinburgi Spartakis, kus mängis kokku kolm hooaega.

1998. aastal valiti ta NHL-i draftis Detroit Red Wingsi poolt 171. valikuna.

Hooajad 1999–00 ja 2000–01 mängis ta Kaasani AK Barsis. Detroit Red Wingsiga liitus ta hooajal 2001–02. Kokku mängis ta aastatel 2001–2016 Red Wingsis 14 hooaega; hooajal 2004–05 mängis Moskva Dinamos, tulles Venemaa meistriks, ja 2012–13 Moskva CSKAs.

Red Wingsi meeskonnas võitis ta Stanley karika aastatel 2002 ja 2008. Aastatel 2008, 2009 ja 2010 pälvis ta NHL-i parimale kaitsvale ründajale antava Frank J. Selke Trophy. Lisaks pälvis ta neljal korral Lady Byng Memorial Trophy. NHL-i tähtede mängule valiti ta kokku neljal korral.

2016. aastal sõlmis ta Peterburi SKA-ga kahe aasta pikkuse lepingu. Hooajal 2016–17 võitis ta klubiga Gagarini karika. 2018. aasta aprillis pikendas ta lepingut Peterburi SKA-ga aasta võrra. 2019. aasta juunis sõlmis ta aastase lepingu Jekaterinburgi Avtomobilistiga.

Aastatel 2011 ja 2013 on ta pälvinud Venemaa parimale jäähokimängijale antava Kharlamovi trofee.

Venemaa jäähokikoondise koosseisus on ta tulnud 2012. aastal maailmameistriks. Olümpiamängudelt on ta Venemaa meeskonnaga võitnud pronksi (2002) ja kulla (2018). Venemaa koondisse kuulus ta ka veel 2006., 2010. ja 2014. aasta taliolümpiamängudel. 2018. aastal võidetud olümpiakullaga sai ta üheks vähetest mängijatest, kes on võitnud karjääri jooksul olümpiakulla ja Stanley karika ning tulnud maailmameistriks.

2017. aastal valiti ta NHL-i saja kõigi aegade parima mängija hulka.

Välislingid 
 Pavel Datsjuk veebilehel hockeydb.com
 Pavel Datsjuk veebilehel eliteprospects.com

Venemaa jäähokimängijad
Detroit Red Wingsi mängijad
Kaasani AK Barsi mängijad
HK Moskva Dinamo mängijad
HK Moskva CSKA mängijad
Peterburi SKA mängijad
Jekaterinburgi Avtomobilisti mängijad
Sündinud 1978
Ida-Virumaa Rahvuskultuuriseltside Ümarlaud

Ida-Virumaa Rahvuskultuuriseltside Ümarlaud on Ida-Viru maakonnas tegutsev infokeskus, mis koondab Ida-Virumaal tegutsevaid rahvuskultuuriseltse. Keskuse kontor asub Jõhvis aadressil Keskväljak 1. Ümarlaua juhatuse esinaine on Margarita Ostroumova.

Ümarlaud asutati märtsis 1995.

Viited

Kirjandust
Rahvusvähemuste kultuuriseltsid Eestis. Tallinn, Eesti Keele Sihtasutus, 2001. Lk 24-27

Diasporaade organisatsioonid Eestis
Ida-Viru maakond
Tarvi Sits

Tarvi Sits (16. märts 1975) on eesti riigiametnik, alates 2018. aasta juunist Kultuuriministeeriumi kantsler.

Haridus ja töö
Tarvi Sits lõpetas 1993. aastal Lihula Keskkooli ja 2001. aastal Tartu Ülikooli ajaloo erialal. 

Sits töötab alates 2013. aastast Kultuuriministeeriumis, esmalt oli ta kultuuriväärtuste asekantsleri ametikohal, alates 11. juunist 2018 ministeeriumi kantsler. Varasematel aastatel on ta muu hulgas olnud Muinsuskaitseameti peadirektori asetäitja, omavalitsustegelane ning üldhariduskooli ajalooõpetaja. 

Kuulumine nõukogudesse ja nõukodadesse:
2020-... Eesti Kunstimuuseum, nõukogu esimees
2020-... RO Estonia, nõukogu aseesimees
2013-... SA Eesti Vabaõhumuuseum, nõukogu esimees
2013-... Eesti Rahvusraamatukogu, nõukogu liige
2013-... Eesti Rahva Muuseum, nõukoja liige
2014-... Arhiivinõukogu liige
2018-... Rahvusooper Estonia, nõukogu liige
2015-2017 SA Pärnu Muuseum, nõukogu esimees
2015-2018 SA Virumaa Muuseumid, nõukogu esimees
2013-2018 SA Narva Muuseum, nõukogu liige
2016-2019 Eesti Spordi- ja Olümpiamuuseum, nõukogu liige
2013-2019 Eesti Ajaloomuuseum, nõukoja liige

Isiklikku
Tarvi Sits on abielus, peres on kaks last. 

Eesti riigiametnikud
Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1975
Bossanoova

Bossanoova (portugali keeles bossa nova, 'uus suundumus'), ka bossa, on Brasiiliast pärit muusikastiil, mis alates 1950. aastate lõpust levis laiemalt kogu maailmas, algul džässmuusika stiilina, hiljem ka popmuusikas.

Bossanoova tuntumad esindajad on Antonio Carlos Jobim, Stan Getz, Joao Gilberto ja Astrud Gilberto, Brasil '66 jt.

Eestis on bossanoovat esitanud Uno Loop jt.

Viited

Brasiilia muusika
Muusikastiilid
Ladina-Ameerika muusika
Eddy Arnold

Richard Edward Arnold (15. mai 1918 – 8. mai 2008) oli Ameerika Ühendriikide kantrilaulja.

Üks tuntumaid tema esitatud laule on "Make the world go away" (1965).

Ameerika Ühendriikide lauljad
Sündinud 1918
Surnud 2008
Brasiilia muusika

Brasiilia muusika

Tuntud Brasiilia muusikastiil on samba.

Bossanoova (portugali k. bossa nova) on teine Brasiiliast pärit muusikastill, mis alates 1950ndate lõpust levis laiemalt kogu maailmas, alguses džässmuusika stiilina, hiljem ka popmuusika stiilina.

Tuntud heliloojaid  
 Ary Barroso ("Acuarelo do Brasil" ehk "Brazil", 1939)
 Antonio Carlos Jobim, 
 Heitor Villa-Lobos ("Bachianas brasileiras", 1930-1945),
jt.

Tuntud muusikuid 
 Brasil '66 koos Sérgio Mendes'ega,
 Jorje Ben,
 Astrud Gilberto,
 Joao Gilberto,
 Sérgio Mendes, Sérgio Mendes e Brasil '66,
 Carmen Miranda,
jt,

Brasiilia lauljate loend.

Tuntud muusikateoseid ja laule 
- "Bachianas brasileiras. No. 5" (Heitor Villa-Lobos, 1938/45), 
- "Acuarelo do Brasil" ehk "Brazil" (Ary Barroso, 1939), 
- "Girl from Epanema", 
- "Manha do carnaval", 
- "Mas que nada", 
- jt.

Viited
Karklė

Karklė (saksa keeles  läbi aegade Karkelbeck, Karkelbeek) on küla Leedus Klaipėda rajoonis Kretingalė vallas. Küla asub Läänemere kaldal, seal asub Mereäärse regionaalpargi halduskeskus. Küla on etnograafiline kaitseala.

Karklė kuulub Väike-Leedu etnograafilisse piirkonda. Küla territooriumile jääb Olando kepurė nime kandev pank.

Ajalugu 

Karklėt mainitakse esimest korda aastal 1253. XV sajandil hakkas seda läbima Königsbergist Riiga viiv maantee. XVI sajandil tekkis sinna kõrts. Aastal 1778 asutati sealne kool. XIX sajandi keskpaigas ühendati sellega ümbruskonna väiksemad külad, kujunenud asula leedukeelne nimekuju oli Karklininkai.

XX sajandi alguseks tegutses külas kaks kõrtsi ja kolm kooli. Aastal 1910 ehitati sinna ka luteri kirik. Aastal 1912 oli seal 906 elanikku. Pärast Leeduga liitmist kandis küla aastani 1938 Karklininkai nime, seejärel sai see tänapäevase nimekuju.

Aastal 1954 läks suur osa külast nõukogude sõjaväe kasutusse ja sinna rajati polügoon. Polügoonile jäänud vanad majapidamised hävitati, hävis ka sealne kirik. Aastal 1959 oli külas veel 321 elanikku, ent aastaks 2001 oli neid sinna jäänud vaid 112.

Viited

Välislingid 

Küla portaalis vietoves.Lt

Leedu külad
Klaipėda rajoon
Rietbron

Rietbron on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis Sarah Baartmani ringkonnas Dr Beyers Naudé vallas.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Rietbroni elanikest värvilisi 87,58%, mustanahalisi aafriklasi 7,77%, valgeid 3,38%, India või Aasia päritolu inimesi 0,42% ja teisi 0,84%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 96,19% inimesi ja inglise keelt 1,65%.

Viited

Ida-Kapimaa provintsi linnad
Mqanduli

Mqanduli on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis OR Tambo ringkonnas.

Mqanduli kuulus kuni 1994. aastani Transkei bantustani koosseisu.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Mqanduli elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,06%, India või Aasia päritolu inimesi 0,34%, värvilisi 0,26%, valgeid 0,23% ja teisi 0,08%. Koosa keelt pidas emakeeleks 94,71% inimesi, inglise keelt 2,51%, viipekeelt 0,88% ja afrikaani keelt 0,65%.

Viited

Ida-Kapimaa provintsi linnad
Bakerville (LAV)

Bakerville on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Loodeprovintsis Ngaka Modiri Molema ringkonnas Ditsobotla vallas.

Alates 1920. aastatest on Bakerville'is tegeldud teemantide kaevandamisega.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bakerville'i elanikest mustanahalisi aafriklasi 94,02%, värvilisi 5,04%, India või Aasia päritolu inimesi 0,29%, valgeid 0,04% ja teisi 0,57%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 91,85% inimesi, inglise keelt 2,01%, afrikaani keelt 1,76% ja sotho keelt 1,47%.

Viited

Loodeprovintsi (LAV) linnad
Adelebsen

Adelebsen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Göttingeni kreisis.

Valla pindala on 75,85 km². 31. detsembril 2015 elas seal 6370 inimest. Valda kuuluvad paikkonnad Adelebsen, Barterode, Eberhausen, Erbsen, Güntersen, Lödingsen ja Wibbecke. Adelebseni loss asub Adelebsenis kõrgemal kohal.

Ernst Gräfenberg, arst, kes kirjeldas esimesena g-punkti, sündis seal.

Ajalugu 

Paikkonda on esimest korda mainitud 990. aastal nimega Ethelleveshusen maa kinkimise kontekstis: keiser Otto III kinkis selle oma õele Sophiale. Aadliperekond von Wichbike (Wibbecke) kolis 1234. aastal Adelebsenisse ja ehitas sinna liivakiviastangule lossi. Lossi – Burg Adelebsen – on esimest korda mainitud 1295. aastal, ja perekond on sealt alates koha järgi tuntud kui von Adelebsen.

14. sajandist kuni 19. sajandi keskpaigani säilitasid von Adelebseni aadlikud seal päruskohtu (Patrimonialgericht). Adelebseni isandad andsid 1543. aastal välja kohtumääruse (Gerichtsordnung) ja 1550. aastal haldusmääruse (Polizeiordnung), pannes aluse õiguslikule menetlusele ja haldusnormidele nende kohtualluvuses, samuti rikkumiste eest trahvide hankimisele. Nad ammutasid oma tulu peamiselt maksudest, trahvidest ja litsentsitasudest, mida nõudsid näiteks õllepruulijatelt, võõrastemajade või kõrtside pidajatelt, kaupmeestelt ja teatud käsitöölistelt. 1859. aastal Hannoveri kuningriigi halduses allutati päruskohus äsjaloodud kuningliku valitsuse ametile lähedases Uslaris. 1866. aastal sai Hannoverist Preisi kuningriigi osa, mille alluvuses oli see tuntud kui Hannoveri provints.

Adelebsen ja loss põletati 1466. aastal piirkondliku vaenu ajal Hildesheimi piiskopi Ernst I von Schauenburgi poolt osaliselt maha. Algselt linnusena püstitatuna ehitati loss 1596. aastal ümber muljetavaldava fassaadiga ja arvukate suurte akendega tubadega, mis oleks sobiv teenima aadlikoduna.

Linn ja loss purustati peaaegu taas Kolmekümneaastase sõja ajal. Loss ehitati 1650. aastal taas üles; ning 1740. aastal seda renoveeriti ja laiendati barokkpalee stiilis.

Adelebseni juudi kogukond sai alguse 17. sajandi lõpus, esimene dokumenteeritud juudi perekond ilmus maksuloendisse 1675. aastal. 1796. aastal oli linnas 20 juudi perekonda. 19. sajandil kasvas juudi kogukond üheks suuremaks piirkonnas. 1848. aastal moodustasid 149 juudi elanikku 13% linna rahvastikust. Kuid kogukonna suurus kahanes kindlalt 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses, nii et 1925. aastal elas Adelebsenis vaid 46 juuti, moodustades 3% rahvastikust. Natsirežiimi ajal purustati kogukond küüditamise, väljarände ja tapmistega. Kohalik sünagoog purustati 9.–10. novembril 1938 Kristalliööl Göttingeni SS-i liikmete poolt, kellega ühinesid Adelebseni SS liikmed.

Sõpruslinn 
 Wieluń, Poola

Viited

Välislingid 
 www.adelebsen.de

Alam-Saksi vallad
Göttingeni kreis
Tartu Ingerisoomlaste Selts

Tartu Ingerisoomlaste Selts on Eesti ingerisoomlaste organisatsioon. Organisatsiooni kontor asub Tartus aadressil Veski tänav 35. Organisatsiooni juhatuse esimees on Ester Pruul.

Organisatsioon asutati 20. oktoobril 1998.

Organisatsiooni juures tegutseb segakoor Kiuru ja kirikukoor Maarja.

Viited

Kirjandust
Rahvusvähemuste kultuuriseltsid Eestis. Tallinn, Eesti Keele Sihtasutus, 2001. Lk 52

Diasporaade organisatsioonid Eestis
Maclear

Maclear on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis Joe Gqabi ringkonnas, Elundini valla halduskeskus.

Asula on rajatud 1876. aastal Briti sõjalise tugipunktina. Linnaõigused sai Maclear 1916. aastal. Linn on saanud nime astronoomi Sir Thomas Macleari (1794–1879) järgi.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Macleari elanikest mustanahalisi aafriklasi 93,1%, värvilisi 4,3%, valgeid 2,0%, India või Aasia päritolu inimesi 0,2% ja teisi 0,4%. Koosa keelt pidas emakeeleks 88,3% inimesi, afrikaani keelt 5,1%, inglise keelt 2,7%, sotho keelt 2,1% ja teisi keeli 1,8%.,

Viited

Ida-Kapimaa provintsi linnad
Komga

Komga on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis Amathole ringkonnas.

Komga on saanud alguse 1854. aastal rajatud sõjalisest tugipunktist. Asula on Komga alates 1877. aastast, linnaõigused sai 1904. aastal.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Komga elanikest mustanahalisi aafriklasi 90,98%, värvilisi 4,71%, valgeid 3,72%, India või Aasia päritolu inimesi 0,25% ja teisi 0,35%. Koosa keelt pidas emakeeleks 88,63% inimesi, afrikaani keelt 5,04%, inglise keelt 4,43% ja viipekeelt 0,66%.

Viited

Ida-Kapimaa provintsi linnad
Néo kýma

Néo kýma (Kreeka k. νέο κύμα ehk uus laine) on Kreeka muusikas entechno (või entehno, Kreeka k. έντεχνο) ja laika-muusika edasise arengu tulemusena 1960. aastatel tekkinud muusikastiil, milles on kasutatud ka Kreeka rahvaliku muusika ja rebetika elemente.

Esimesed silmapaistvad neo kyma heliloojad olid juba 1950ndatel entechno-stiilis alustanud Manos Hatzidakis ja 1960ndate alguses selles muusikat looma asunud Mikis Theodorakis, kes mõlemad olid klassikalise muusika alase hariduse saanud, nagu ka veidi hiljem liitunud Stavros Xarchakos, 

1960ndatel lisandusid mitmed heliloojad, kellel klassikalise muusika tausta ei olnud, ja keda peetakse pigem populaarmuusikalikuma neo kyma kui entechno viljelejateks, nagu Stavros Kougioumtzis, Giannis Spanos, Manos Loizos, Dionysois Savvopoulos, Dimos Moutsis jt.

Kreeka muusika
Muusikastiilid
AB Kindlustuse Grupp

AB Kindlustuse Grupp oli Eesti kindlustusettevõte, mis tegutses aastail 1997–2010.

Ettevõtte ajalugu ulatub aastasse 1992, kui asutati Leonid Apananski suurosalusega AB Elukindlustus ja ASA Kindlustus. 1997 liideti need ettevõtted AB Kindlustuse Gruppi.

Viited

Välislingid
http://arileht.delfi.ee/news/uudised/ab-kindlustuse-grupp-plaanib-uhinemist?id=50763229
https://www.postimees.ee/2002519/apananski-aride-teekond-krahhini

Eesti kindlustusettevõtted
Eesti endised ettevõtted
Sajandi 100 arukülalast

"Sajandi 100 arukülalast" oli 2018. aastal läbi viidud kodulooline aktsioon Eesti Vabariigi 100. aastapäeva raames, millega koguti kokku aastatel 1918-2018 Aruküla alevikku Harjumaal mõjutanud isikuid ja nende lugusid. Kogutud nimed pandi avalikule hääletusele ning selgitati välja 100 populaarsemat isikut Aruküla ajaloos. Need 100 avaldati kogumikus, mille väljaandmist toetati EV100 kogukondade taotlusvoorust.

Sajandi 100 arukülalase hulka hääletati:

 Peter Paul Alexander von Baranoff
 Andrei Jegorov
 Aleksander Jegorov (Nassi Sass)
 Tõnis Orgussaar
 Jüri-Rajur Liivak
 Kaarel Eenpalu
 Linda Eenpalu
 Johannes Trump
 Meeme Loik
 Valdur Peegel
 Vaike Kärner
 Andres Tarand
 Alide Sooster
 Heino Ojasoo
 Enn Kalle
 Peep Iher
 Tiiu Liiv
 Kaido Kaurit
 Helga Kohv
 Helvi Vilippus
 Anne Vilberg
 Aino Paumets
 Erika-Johanna Nõmmik
 Ester Niidas
 Raul Sepper
 Meeta Heinla
 Elgainu Hert
 Kaupo Hert
 Julius Misler
 Endla Koitla
 Arved Tammaru
 Olev-Jaan Varres
 Eve Saare
 Valdeko Kulvere
 Kadri Viira
 Veera Saar
 Nordheim Vilberg
 Tiina Rühka
 Evi Eelrand
 Astrid Kokk
 Elviira Väli
 Heino Puuste
 Jaanus Rahumägi
 Toivo Veenre
 Villu Vilberg
 Mai Erbe
 Kaja Arusalu
 Are Kaurit
 Meeli Teder
 Mairi Piir
 Ester Ilmets
 Rein Haasma
 Ivar Vilberg
 Helgi Adamson
 Ljubov Aljasmäe
 Maia-Reta Trampärk
 Reet Hänikene
 Silvia Luts
 Harri Aljasmäe
 Rein Koch
 Jaak Turro
 Olavi Uuemaa
 Tiit Reeder
 Karin Reiska
 Laili Pallon
 Malle Jaako
 Alari Kruusvall
 Eda Neeme
 Vaido Niinesalu
 Angela Allik
 Marju Rähni
 Olev Rähni
 Tiit Saare
 Henry Kari
 Regina Teino
 Meeli Veskus
 Garina Toomingas
 Ingrid Teino
 Age Imala
 Henri Reeder
 Vello Teder
 Ülo Udumäe
 Helgi Vain
 Juhan Trump
 Mae Trump
 Anne Eenpalu
 Juri Želobetski
 Avo Möls
 Leena Möls
 Mari Möls
 Andre Sepp
 Janno Trump
 Kaspar Aren
 Maarja-Ly Teino
 Eve Vendt
 Otto-Karl Vendt
 Ardo Niinre
 Cristina Kaska
 Külli Ovir
 Raivo Uukkivi

Viited 

Aruküla
2018. aasta Eestis
Eesti Vabariik 100
Sajandi 100 arukülalast
Joe Quimby

Joseph Fitzgerald O'Malley Fitzpatrick O'Donnell The Edge Quimby, hüüdnimega Diamond Joe, on tegelane Ameerika Ühendriikide joonissarjas "Simpsonid", täpsemalt Springfieldi linnapea.

Quimby tegelaskuju parodeerib USA senaator Ted Kennedyt ja Kennedyte perekonda üleüldisemalt, kuuludes muuhulgas - nagu Kennedygi - Demokraatlikusse Parteisse.

Quimbyle on hääle andnud näitleja Dan Castellaneta.

Viited 

Simpsonite tegelased
ET Teater

ET Teater on Soome eestlaste teater, mis asutati 2. oktoobril 2015 Helsingis.
Teatrile pani aluse eesti näitleja ja filmitegija Mait Lepik. 

Teatri repertuaar koosneb eestikeelsetest ja peamiselt eestlaste kirjutatud näidenditest. Algajad näitlejad on saanud nõu ja õpetust oma ala proffidelt ning karastunud paljudes tele- ja filmirollides.

Lavastused ja lavastajad

2021
 Pikapäkk kadus ära – Ana Lepik
 Taevaredel – Ana Lepik

2020
 Kohting – Rein Kübarsepp
 Martin Leipä – Mait Lepik
 Whistleri Ema – Rein Kübarsepp
 Tuuliku Mäed – rühmatöö
 Pisuhänd (kuuldemäng) – Ana Lepik

2019
 Väike Nõid – Ana Lepik
 Nali naljaks feat. Meelejahutaja – rühmatöö
 Mõistuse avantüür – Mait Lepik

2018
 Naksitrallid – Ana Lepik
 Lennujaama lutikad – Mait Lepik
 Täitsa Mihkel – Mait Lepik
 Nali naljaks – rühmatöö
 Jänesepoeg otsib sõpra – Elo Lammi

2017
 Peeter, sõpradele Peetrike – Mait Lepik
 Seitse venda – Mait Lepik
 Koera pulm – Mait Lepik
 Nu pogodi – rühmatöö
 Siin me oleme – Mait Lepik
 Sasipäiste printsesside saar – Elo Lammi

2016
 Memme musi – Elo Lammi
 Mardileib – Mait Lepik

Välislingid
https://www.etteater.fi/
https://www.facebook.com/etteater/
https://www.instagram.com/etteater/

Meedia
https://saartehaal.postimees.ee/7298191/lugeja-kiri-ei-ole-siin-paris-ilma-imeta-ehk-taevaredel
https://maaleht.delfi.ee/uudised/eestlaste-karantiiniteater-lendab-1-mail-soomest-laia-ilma?id=89617933

Eesti kultuur Soomes
Väliseesti teatrid
Eestlased Soomes
Himeville

Himeville on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis KwaZulu-Natali provintsis Harry Gwala ringkonnas Dr Nkosazana Dlamini-Zuma vallas.

Himeville on asutatud 1905. aastal. Linna on saanud nime Natali asumaa peaministri Sir Albert Hime'i auks.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Himeville'i elanikest mustanahalisi aafriklasi 83,56%, valgeid 15,03%, värvilisi 1,12%, India või Aasia päritolu inimesi 0,06% ja teisi 0,29%. Suulu keelt pidas emakeeleks 72,36% inimesi, inglise keelt 16,66%, koosa keelt 4,68%, sotho keelt 2,43% ja afrikaani keelt 1,12%.

Galerii

Viited

KwaZulu-Natali provintsi linnad
Femke Verschueren

Femke Verschueren (sündinud  8. Mai 2000 Verschueren) on Belgia laulja. 2011. aasta Laste Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Belgiat lauluga "Een kusje meer". 

Belgia lauljad
Laste Eurovisioonil osalejad
Sündinud 2000
Friedrich Wilhelm von Lohmann

Friedrich Wilhelm von Lohmann (Venemaal tuntud kui Fjodor Jakovlevitš, vene keeles Фёдор Яковлевич Ломен) (26. mai (vkj) 1753 Taagepera − 11. juuni 1822 Tallinn) oli Venemaa mereväelane (viitseadmiral) ja Tallinna eskaadri komandör aastatel 1809−1822.

Elulugu
Põlvnes XVIII sajandi algul Saksimaalt Lüneburgist Venemaale elama asunud aadlisuguvõsast. Tema isa oli polkovnik ja polgukomandör Jakob von Lohmann (1723−1758) ja ema Justina Elisabeth von Anrep (1725−?). Õppis alates aastast 1766 Kroonlinnas merekadetikorpuses, mille lõpetas 1769. aastal gardemariini auastmes. Ohvitseriauastme sai 1771. aastal. 1772−1775 teenis Vahemere laevastikus. 1777. aastaks oli ta tõusnud leitnandiks. Järgmisel aastal komandeeriti ta Inglismaale ja ta teenis kuni 1780. aastani Inglise mereväes. Seejärel naasis Venemaale ja oli mitme sõjalaeva komandör. Osales 1788−1790 fregatikomandörina sõjas Rootsiga. 1803. aastal tõusis kontradmiraliks. 1809. aastal määrati Tallinna eskaadri komandöriks, kellena oli ametis surmani.

1803. aasta 5. veebruaril (vkj) võeti ta Eestimaa rüütelkonna matriklisse.

Mõisavaldused
1801. aastal sai ta ukaasiga 12 aastaks tasuta rendile Eži mõisa (Eschenhof). Lepingu tähtaeg oli 1807−1819, tema nimel oli see veel 1818. aastal. 1817. aastal sai ta 12 aastaks tasuta rendile ka Pati (Pattenhof) ja Suigu (Suick) mõisad. Leping pidi jõustuma 1820. aastal ja kehtima 1832. aastani. Tema nimel olid need veel 1825. aastal, ehkki ta oli siis juba surnud.

Sõjaväeline karjäär

Autasud
 Püha Georgi ordeni IV klass (26. november 1783)
 Püha Vladimiri ordeni IV klass (1790)
 Püha Anna ordeni II klass (1797)
 Püha Anna ordeni I klass (1800)
 Püha Jeruusalemmaa Johannese orden (1800)

Viited

Kirjandus
Erik Amburgeri andmebaas. Nr 71985 .

Baltisaksa sõjaväelased
Püha Georgi IV klassi ordeni kavalerid
Venemaa sõjaväelased
Sündinud 1753
Surnud 1822
Jaan Põldra

Jaan Põldra (kuni 1936. aastani Jaan Peterson; 26. mai (vkj)/ 7. juuni 1877 Viisuküla, Holstre vald, Paistu kihelkond, Viljandimaa – 3. juuni 1942 Põltsamaa) oli eesti õpetaja, koolijuht, pangajuht ja ühiskonnategelane.

Haridus
Ta õppis Holstre külakoolis (teistel andmetel Holstre külakooli asemel Pirmastu vallakoolis, Õpetajate Lehe andmetel õppis ka Vasila abikoolis), Paistu kihelkonnakoolis ja Tartu õpetajate seminaris, mille lõpetas 1896. aastal.

Töökäik ja ühiskondlik tegevus
Pärast õpetajate seminari lõpetamist asus 1906. aastal tööle Pilistvere kooli juhatajana. Aastatel 1909–1936 töötas ta Põltsamaa algkooli juhatajana.

1917. aastal oli ta üks Põltsamaa Gümnaasiumi asutajatest ja oli selle esimene juhataja.

Tema juhtimisel asutati 1910. aastal Põltsamaa Ühispank, mille juht oli ta aastaid.

Kuulus Põltsamaa Põllumeeste Seltsi juhatusse ja oli hiljem selle esimees. Oli aastaid Viljandi maakonnanõukogu esimees, Põltsamaa alevi- ja hiljem Põltsamaa linnavolikogu juht, Eesti Rahvapanga, Ühistegelise liidu nõukogu ja Ühistegevuskoja liige, asutas ja oli juhtiv tegelane Põltsamaa piimaühingus ning majandusühingus. Osales kaitseliidu ja isamaaliidu töös. Oli aastakümneid Põltsamaa segakoori juhataja, juhtiv tegelane laulupäevade ja muude muusikaliste ettekannete korraldamisel. Laulis Põltsamaa meeskooris, osales Põltsamaa Õpetajate Ühingu ja Õpetajate Kooperatiivi asutamisel ja tegutses neis revisjonikomisjoni liikmena.

1940. aasta jaanuaris valiti ta koos Karl Jürmanniga Põltsamaa linna vabatahtliku tuletõrjeühingu auliikmeks.

Jaan Põldra maeti 7. juunil 1942 Põltsamaa kalmistule.

Tunnustus
1937 – Haridusministeeriumi teenetetunnistus

Viited

Välislingid
Foto: Jaan Põldra 1930. aastatel
Haud Põltsamaa uuel kalmistul

Eesti õpetajad
Eesti koolijuhid
Põltsamaa Ühisgümnaasiumi direktorid
Põltsamaa linnavolikogu liikmed
Ühistegevuskoja liikmed
Kaitseliidu Sakala maleva liikmed
Eesti tuletõrjujad
Eestistatud nimega inimesed
Põltsamaa kalmistule maetud
Sündinud 1877
Surnud 1942
Rein Murakas

Rein Murakas (sündinud 5. märtsil 1961) on eesti sotsioloog, noorsoouurija  ja andmeteadlane. Ta töötab Tartu Ülikooli sotsioloogia õppetooli lektorina. Tema peamisteks uurimisteemadeks on longituuduuringud, haridus, noorsootöö, ettevõtlus ja sotsiaalteaduslike andmestike taaskasutus.

Kirjandus
 Beilmann, Mai; Linno, Merle; Murakas, Rein; Rämmer, Andu; Soo, Kadri; Veltmann, Vello; Veski, Lauri; Visnapuu, Uku; Paasmäe, Peeter (2010). Eesti noorsootöötaja, tema pädevused ja koolitusvajadused: kokkuvõte uuringutulemustest. Tartu: Tartu Ülikool.
 Dsiss, H.; Eiche, I.-E.; Leppik, Ü.; Lille, R.; Lutter, K.; Merilain, M.; Murakas, R.; Nestor, A.; Rämmer, A.; Veski, L. (2011). Tartu ettevõtlus 2010. Sotsioloogilise uuringu kokkuvõte. Tartu: Tartu Ülikooli sotsioloogia ja sotsiaalpoliitika Instituut.
 Helemäe, J., Murakas, R., Saar, E., Titma, M.,Trapanziere I. (1995). Paths of a generation: a profile of age cohort in late twenties in successor states of USSR. Minsk: Academy of Sciences.
 Murakas, Rein (2006). Tartu ettevõtlus 2006: hetkeseis ja arengusuunad. Sotsioloogilise uurimuse kokkuvõte. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus.
 Murakas, R., Kõiv, Kersti (2003). Tartu ettevõtlus 2002: sotsioloogiliste uurimuste kokkuvõte. Tartu: Tartu Ülikooli Narva Kolledž.
 Murakas, R. (2003). Tartumaa ettevõtlus 2003: sotsioloogilise uurimuste kokkuvõte. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus.
 Murakas, R. Tartu ettevõtlus 2000. Sotsioloogiliste uurimuste kokkuvõte. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus.
 Murakas, R.; Rämmer, A. (2010). Social Science Data Archiving and Needs of the Public Sector: the case of Estonia. IASSIST Quarterly (IQ), 34 (2), 6−8.
 Titma, M.; Murakas, R. (2004). Income Inequalities in the Baltic States. International Journal of Sociology, 34 (2), 11−38.
 Murakas, R.; Trapido, D. (2004). Eri teed tulevikku? Kolmekümneaastaste põlvkonna sissetulekuallikate struktuur ja selle muutused üleminekuperioodil postsotsialistlikes maades. Akadeemia, 7-8, 1542-1561; 1764-1791.

Välislingid
Rein Muraka loeng

Eesti sotsioloogid
Tartu Ülikooli õppejõud
Sündinud 1961
Indrek Ude

Indrek Ude on eesti ajakirjanik.

Ta lõpetas 1985. aastal Tartu Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna žurnalistika erialal.

Ta töötab ajakirja Akadeemia tegevtoimetajana.

Teoseid
2008 "Eesti Akadeemilise Orientaalseltsi aastaraamat 2007". Toimetaja Indrek Ude. Tartu: Eesti Akadeemiline Orientaalselts

Eesti ajakirjanikud
Tartu Ülikooli filoloogiateaduskonna vilistlased
EYS Veljesto liikmed
Krista Kallis

Krista Kallis (sündinud 2. novembril 1946) on eesti tõlkija ja inglise filoloog.

Ta on töötanud Tartu Ülikooli õppejõuna. 

Tartu Ülikooli õppejõud
Sündinud 1946
Kellamees

Kellamees (ka kellalööja) on kirikukellade helistaja. Minevikus, harvem ka tänapäeval, on see olnud ka eraldi amet. Kellade helistamiseks tuleb enamasti köit või köisi tõmmata, ent on ka teisi mehhanisme.

Viited

Ametid
Religioon
Robert Hanssen

Robert Hanssen (sündinud 18. aprillil 1944 Chicagos) on endine FBI ning NSV Liidu ja Venemaa luureteenistuste agent.

Hanssen kannab Florence'i vanglas seitsetteistkümmet järjestikust eluaegset vanglakaristust.

Lisalugemist
 Cherkashin, Victor; Feifer, Gregory (2005), Spy Handler: Memoir of a KGB Officer – The True Story of the Man Who Recruited Robert Hanssen and Aldrich Ames, Basic Books, ISBN 0-465-00969-7
 Havill, Adrian (2002), The Spy Who Stayed Out in the Cold: The Secret Life of FBI Double Agent Robert Hanssen, St. Martin's Paperbacks, ISBN 0-312-98629-7
 Schiller, Lawrence (2004), Into The Mirror: The Life Of Master Spy Robert P. Hanssen, Diane Pub Co., ISBN 0-7567-7435-7
 Shannon, Elaine; Blackman, Ann (2002), The Spy Next Door: The Extraordinary Secret Life of Robert Philip Hanssen, the Most Damaging FBI Agent in U.S. History, Little, Brown and Co., ISBN 0-316-71821-1
 Vise, David A. (2001), The Bureau and the Mole: The Unmasking of Robert Philip Hanssen, the Most Dangerous Double Agent in FBI History, Grove Publishers, ISBN 0-641-57998-5
 Wise, David (2003), Spy: The Inside Story of How the FBI's Robert Hanssen Betrayed America, Random House Publishers, ISBN 0-375-75894-1
 Fine, Glenn A. (2003), A Review of the FBI's Performance in Deterring, Detecting, and Investigating the Espionage Activities of Robert Philip Hanssen, U.S. Department of Justice, Office of the Inspector General; PDF Version (Archive)
 Vise, David A. (January 6, 2002), "From Russia With Love...", The Washington Post
 Lynch, Christopher (2010), The C. I. Desk: FBI and CIA Counterintelligence As Seen From My Cubicle, Dog Ear Publishing, ISBN 978-1-60844-739-8

Viited

Välislingid

Luurajad
Topeltagendid
Sündinud 1944
Esimene Juurdeveoraudteede Selts

Esimene Juurdeveoraudteede Selts (ka Esimene Juurdeveoraudteede Selts Venemaal) oli Venemaa raudteeorganisatsioon. Selts ehitas juurdeveoraudteid, peamiselt kitsarööpmelisi raudteid. 

Selts omas ka mitmeid raudteid: peale Venemaa ka näiteks Leedus, Lätis ja Eestis. Eestis oli seltsi omanduses Tallinna–Viljandi rongiliin ja Valga–Ruhja–Pärnu raudtee. 1925. aastal ostis Eesti riik AS "Esimene Juurdeveo Raudteede Selts Venemaal" raudtee.

Selts asutati 1892. aastal insener Fjodor Jenakijev koos poola päritolu Boleslaw Jalowiecki ja teiste eestvedamisel.

Viited

Venemaa transport
Raudteetransport
Venemaa organisatsioonid
Venemaa Keisririigi ettevõtted
Kaitseväe keskhaigla

Kaitseväe keskhaigla oli Tallinnas, Liivalaia tänav 110 tegutsenud Eesti kaitseväe haigla. Juhkentali sõjaväehospidali hoonetes.

Haigla asutati 1918 nime all Sõjaväe haigemaja. Aastast 1927 kandis haigla nime Kaitseväe keskhaigla.

Peale kaitseväelaste raviti haiglas tasu eest ka tsiviilisikuid.

Viited

Eesti haiglad
Eesti kaitsevägi
Juhkentali
Spitzeri kosmoseteleskoop

Spitzeri kosmoseteleskoop, varasem Space Infrared Telescope Facility (SIRTF), oli NASA kosmoseobservatoorium, mis saadeti orbiidile 2003. aastal. 

Spitzeri missioon pidi esialgsete plaanide kohaselt kestma 2 ja pool aastat, võimalusega pikendada seda kuni viie aastani. 15. mail 2009 lõppes kosmoseteleskoobil vedela heeliumi varud ning seetõttu polnud enamik selle seadmeid enam kasutatavad. Kaks kaamerat olid siiski töökorras ning missioon jätkus. Spitzeri kosmoseteleskoobi pikendatud missiooni nimi on Spitzeri Soe Missioon. Teleskoop deaktiveeriti lõplikult 30. jaanuaril 2020.

Vastavalt NASA traditsioonidele nimetati kosmoseteleskoop pärast töökorda seadmist ümber ning avalikul nimevõistlusel nimetati kosmoseteleskoop astronoom Lyman Spitzeri järgi Spitzeri kosmoseteleskoobiks.

Spitzeri kosmoseteleskoop asub geotsentrilise orbiidi asemel heliotsentrilisel orbiidil. Kosmoseteleskoop liigub Maa järel, kuid eemaldub sellest umbes 0,1 astronoomilise ühiku võrra aastas. Teleskoobi peapeegli diameeter on 85 cm ja see on valmistatud berülliumist. Peegel oli põhimissiooni ajal jahutatud 5,5 kelvinini (−268 °C).

Viited

Kosmoseteleskoobid
Leo Kunman

Leo Kunman (sündinud 5. augustil 1950 Tallinnas) on Eesti jurist, endine kohtunik.

Kunman töötas 1987–1993 Prokuratuuris prokuröri vanemabina. Ta lõpetas 1989. aastal õpingud Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonnas.

Vabariigi President Lennart Meri nimetas Riigikohtu üldkogu ettepanekul ta 29. detsembril 1993 esimese astme kohtunikuks Tallinna Linnakohtusse.

Ta vabastati kohtuniku ametikohalt seoses teenistusvanuse ülemmäära saabumisega alates 5. augustist 2018.

Tema vend on ettevõtja Vello Kunman.

Viited 

Eesti juristid
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Eesti kohtunikud
Sündinud 1950
Aštrioji Kirsna mõis

Aštrioji Kirsna mõis (leedu Aštriosios Kirsnos dvaras) on endine mõis Leedus Lazdijai rajoonis Būdvietise vallas Aštrioji Kirsna külas.

Aštrioji Kirsna mõisa on esmakordselt mainitud 1536. aastal, mil sealsed Kirsna jõe ääres asuvad maad eraldati Bogdan Bielkale, seejärel kuulus see Beneš Mlinskile. Aastal 1592 sai mõisa omanikuks Paweł Sapieha, kes müüs mõisa edasi Praževskitele. Edaspidi kuulus see Lukoševičiustele, Bankauskastele ja Zakševskitele. Tol ajal põles mõisakompleks maha, alles jäid ait, tall, kolm lauta ja aia juures asunud küün.

Aastal 1755 koostati mõisa inventari nimestik, toona kuulus see Karengadele. Aastal 1787 põles mõisa peahoone taas maha (vana peahoone kohal asub praegu köögihoone). XIX sajandi keskpaigas läks valdus üle Gavronskitele. Toona allus mõisale viis karjamõisa. Aastal 1864 oli see üks piirkonna suuremaid mõisasid ning sellele kuulus toona 6428 hektarit maad. 1910 läks mõis üle Krinskitele ja aastal 1912 Balinskitele. Maareformi ajal aastal 1922 mõis tükeldati, omanikule jäi mõisast 150 hektarit maad. Aastal 1927 oli mõisa omanikuks agronoom Kriaučiūnas, kes andis mõisakompleksi kohaliku põllumajanduskooli tarbeks. Nõukogude perioodil mõis natsionaliseeriti ja seal asus kohaliku sovhoosi kontor. Aastal 1992 tagastati mõisakompleks selle õigusjärgsetele omanikele. Aastast 2001 on see Leedu losside ja mõisade liidu juhatuse liikme Naglius Narauskase valduses.

Mõisa häärber valmis kas XIX sajandi keskpaiku või siis restaureerisid Gavronskid varasema Hektor Karenga ehitatud klassitsistliku U-kujulise peahoone nii, et see omandas täiesti uue välimuse. Häärber on uusklassitsistlikus stiilis kahekorruseline hoone, mille sissepääsu juures on neli joonia sammast, mis toetavad kolmnurkset frontooni. Sajandi teisel poolel ehitati ka mõisa praegused tootmishooned. Mõisa juures on ka park (18,9 hektarit), kus neli kanalit ühendavad sinna kaevatud tiike. Vee saavad need Kirsna jõest.

Mõisakompleks on muinsuskaitse all. Sellest on lisaks peahoonele säilinud ja kaitse all veel kontorihoone, jääkelder, köök, kolm lauta, sepikoda, piirituseladu, viinaköögi varemed, kaks teenijatemaja, viljaait, torniga maja, tall, rehi, aednikumaja, väike maja, väravapostid ja park. Kompleksi kuuluvad veel teinegi kontorihoone, saekaater, veski, küün. Tegemist on Nemunasest lõuna poole jäävate Leedu alade suurima mõisakompleksiga.

Viited

Lazdijai rajoon
Leedu mõisad
Udmurdi Ühing Ošmes

Udmurdi Ühing Ošmes (udmurdi keeles 'allikas') on Eesti udmurtide organisatsioon. Organisatsiooni kontor asub Tallinnas Eestimaa Rahvuste Ühenduse kontoris Pärnu mnt 8. Alates 2020. aasta sügisest on ühingu juhatuse esimees Elena Kirt.

Organisatsioon asutati 28. detsembril 1995.

Organisatsioonil on osakond ka Tartus, kus muu hulgas tegutseb udmurdi laulusõprade ring.

Viited

Kirjandust
Rahvusvähemuste kultuuriseltsid Eestis. Tallinn, Eesti Keele Sihtasutus, 2001. Lk 97

Diasporaade organisatsioonid Eestis
Soome-ugri maailm
Vene ääremaad

"Vene ääremaad" (originaalpealkirjaga "Окраины России") on 1868-1876 ilmunud Juri Samarini 6-köiteline sari Venemaa keisririigi ääremaade (see tähendab Baltikumi) kohta.

1. köites "Русское Балтийское поморье в настоящую минуту" kritiseeris Samarin Balti erikorda ja privileege, nõudes nende kaotamist ja pooldades Baltimaade tugevamat sidumist Venemaaga.

3. köites käsitles Samarin Liivimaa talupoegade astumist õigeusku (usuvahetusliikumine).

4. ja 5. köites käsitles Samarin võitlust õigeusklike talupoegade õiguste eest Baltikumis. 

6. köites käsitles Samarin Liivimaa talurahvaküsimust laiemalt.

Vaata ka
Balti ajakirjandussõda

Viited

Teosed Eesti ajaloost
Baltimaad
Raamatusarjad
UPA

UPA või Upa võib tähendada järgmist:
Ukraina Ülestõusuarmee (Українська повстанська армія)
Upa, küla Saare maakonnas
Välja-safiirlind

Välja-safiirlind (Halcyon albiventris) on jäälindlaste sugukonda kuuluv linnuliik, kes elutseb Sahara-taguses Aafrikas.

Taksonoomia 
Selle liigi kirjeldas teaduslikult Itaalia ornitoloog Giovanni Antonio Scopoli 1786. aastal, pidades teda üheks jäälinnuliigiks ja andes tema teaduslikuks nimeks Alcedo albiventris. Jäälindlaste sugukonnas jäälinnu perekonnast eraldi safiirlinnu perekonna kirjeldas 1821. aastal Inglismaa ornitoloog William John Swainson, pärast mida sai välja-safiirilinnu teaduslikuks nimeks Halcyon albiventris.

Alamliigid 
Välja-safiirilinnul on kirjeldatud nelja alamliiki:
 H. a. albiventris (Scopoli, 1786)
 H. a. prentissgrayi (Bowen, 1930)
 H. a. orientalis (Peters, 1868)
 H. a. vociferans (Clancey, 1952)

Lisaks eristatakse H. a. prentissgrayi puhul kaht varieteeti: H. a. p. (prentissgrayi) ja H. a. p. (hylophila), ning H. a. orientalis puhul samuti kaht varieteeti: H. a. o. (orientalis) ja H. a. o. (erlangeri).

Kirjeldus 
Välja-safiirlinnu keha on umbes 22 cm pikk. Emaslinnud kaaluvad 54–58 ja isaslinnud 48–53 grammi. Neil on pruun, tumedate vöötidega pea. Silmad on tumepruunid ning nokk punane, tumepruuni otsaga. Lõuaalune on valge, rind kollakaspruun ja mõne tumeda vöödiga ning kõht tuhmkollane. Tiibade kattesuled on üldiselt pruunikasmustad ja lennusuled türkiissinised. Sabaosa on asuursinine ja jalad karmiinpunased.

Emaslinnud erinevad isastest tumepruuni ülaosa ja vöödlisema kõhualuse poolest. Noorlinnud erinevad täiskasvanutest tuhmima sulestiku ja valge kõhualusega. Alamliigid erinevad oma sulestiku värvitoonidelt ja vöötide mustrilt.

Levila 
Liik elutseb Sahara-taguses Aafrikas, täpsemalt Gabonis, Kongo Vabariigis, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Angolas, Keenias, Tansaanias, Sambias, Somaalias, Mosambiigis, Malawil, Zimbabwes, Botswanas, Namiibias, Lõuna-Aafrika Vabariigis ja Svaasimaal.

Välja-safiirilinnud eelistavad elupaikadena tihedaid metsi ja metsaääri, puudega rohtlaid, tihnikuid ja põõsastikke, aga ka istandusi, kultuurmaid, harvemini parke ja suuri aedu.

Liik on üldiselt paikne, kuid mõnes piirkonnas võivad populatsioonid sõltuvalt aastaajast elukohti vahetada.

Toitumine 
Nad toituvad enamasti putukatest, näiteks ritsikatest, rohu- ja kõrbetirtsudest, kuid samuti roomajatest (gekod, kameeleonlased), selgrootutest (ämblikulaadsed), närilistest ja väikestest lindudest. Harva toituvad nad ka kaladest.

Pesitsemine 
Välja-safiirlindude pesitsusaeg on tavaliselt septembrist detsembrini. Pesitsemiseks kaevavad emas- ja isaslind koos umbes 1 meetri pikkuse uru, mille lõpus on 25–30 cm lai pesatunnel. Urg kaevatakse enamasti jäärakusse. Kurnas on 2–5 muna ja haudumisperiood kestab 14 päeva. Poegade toitmisega tegeleb peamiselt emaslind.

Seisund 
Rahvusvahelise Looduskaitseliidu punase nimistu järgi on liik soodsas seisundis.

Viited 

Siniraalised
Aafrika linnud
1786
Solo: Tähesõdade lugu

"Solo: Tähesõdade lugu" on 2018. aastal valminud Ameerika Ühendriikide ulme- ja seiklusfilm, mille lavastajaks on Ron Howard. Tegemist on teise eraldiseisva "Star Warsi" filmiga Rouge One'i järel. Filmi tegevus toimub umbes 10 aastat enne saaga neljandat filmi.

Film keskendub noore Han Solo (Alden Ehrenreich) seiklustele "Star Warsi" universumis.

Näitlejad 

 Alden Ehrenreich – Han Solo
 Woody Harrelson – Tobias Beckett
 Emilia Clarke – Qi'ra
 Donald Glover – Lando Calrissian
 Thandie Newton – Val
 Phoebe Waller-Bridge – L3-37
 Joonas Suotamo – Chewbacca
 Paul Bettany – Dryden Vos

Viited 

Ameerika Ühendriikide filmid
Ulmefilmid
Seiklusfilmid
2018. aasta filmid
Star Warsi filmid
Rein Kipper

Rein Kipper on Eesti elektroonikainsener ja teadlane.

Lõpetas Tallinna Polütehniise Instituudi (TPI) Automaatika ja telemehhaanika erialal 1970. aastal cum laude.

Tehnikateaduste kandidaat.

Töötas Tallinna Raadio-Elektroonika Konstrueerimisbüroos (TREKB-s) alalispinge mikrovoltmeetrite alal.
Eesti elektroonikainsenerid
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased

Eesti tehnikateadlased
Eesti elektroonikateadlased