Helle Gans

Helle Gans (sündinud 30. novembril 1940) on eesti sisearhitekt.

Haridus ja töökäik 
1959 lõpetas ta Tallinna 2. Keskkooli. 

1966 lõpetas Eesti Riikliku Kunstiinstituudi sisearhitektuuri eriala.

Peale kooli lõpetamist läks ta aastaks tööle mööblikunstnikuna MEV Standardisse. 1967-1976 töötas sisustusarhitektina EKE Projektis, seejärel kuni 1992 kunstnikuna Kunstikombinaadis ARS.

1991 asutasid nad koos abikaasa Taevo Gansiga büroo Stuudio GaDIS.

Hiljem võttis Stuudio GaDISe juhatuse üle nende tütar Riia Oja, kes on samuti sisearhitekt.

Ta on Eesti Sisearhitektide Liidu liige.

Looming
Diplomitööna valmis 1966. aastal Leila Pärtelpoja juhendamisel Tõravere observatooriumi külalistemaja kolmetoaline korter, mis mööblitootja Standard abiga ka ellu viidi. Gans pakkus toona nõukogude kontekstis värsket avatud köögiga elutuba. Mööblivabrikust Standard sai aastaks Gansi tööandja. Tema keskseks ülesandeks oli töö Toompea lossis tegutsenud Eesti NSV Ministrite Nõukogu Valge saali tammepuidust ja nahkkattega toolidega, mis kuulusid Riigikogu aegadest pärit Artur Perna ja Johann Ostrati kavandatud laudade juurde. Edasi liikus Gans 1976. aastani EKE Projekti.

Taasiseseisvunud Eestis oli Gansidel perefirma Stuudio GaDIS. Kuigi Gansid tegid juba nõukogude perioodil mõned objektid koos, kulges nende loometöö siiski küllaltki erinevalt. Suurimaks ühistööks võib pidada läbi aastakümnete kestnud Pärnu sanatooriumi Tervis, mis vajas pidevat ajakohastamist ja ümbertegemist. Helle Gansi loomingut on kõige paremini tajuda sealses kultuurikeskuses, eriti just modernistlikus võtmes ehk siis funktsionaalselt asises saalis.

Gans oli üks neist noortest autoritest, kelle teoste pärast saab rääkida 1969 alguse saanud näitusesarja “Ruum ja vorm” fenomenist. Näiteks 1972. üllatasid vaatajaid Gansi kollaseks värvitud metallist valmistatud, pjedestaaljalgadel seisvate kerajate tabloodega kellad, kus peale tavalise numbrilaua oli juures kas baromeeter või kalender ning mis mõjusid ootamatult rõõmsameelse tehnitsistliku ulmena.

Gansi “ihuarhitektiks” võiks pidada EKE Projekti kolleegi Toomas Reinu. Gans lisas Reinu valgetele majadele ning hiilgavatele rütmidele pehmust ja sisemist nõtkust. Üks tuntumaid töid on Sverlovi-nimelise kolhoosi keskusehoone Tsoorus (1977), mis kujutas endast hämmastavalt mõjusat kompositsiooni. Väga menukaks sai aga Toomas Reinu poolt Pärnu KEKi elamusse kavandatud eesrindlik kodu. Selles olid ära jäetud ruumi jagavad vaheseinad, et pakkuda terviklikku ruumi pikkade vaadetega läbi koridori. Sisearhitekt tsoneeris ruumi hoopis eri kõrgustes kappidega ning pani magamistubadele lükanduksed. Valgusrikkus, kandilise mööbli rütmid, kappide lakke riputamine ning Estoplasti kerajad valgustid muutsid kodu tol ajal suisa eksootiliseks.

Üheks Gansi silmapaistvamaks interjööriks oli lasteaed Trall Pärnus(1975–1978). Popipärase atmosfääriga lastesõbralikult avaras, valgusrikkas ja värvikirevas supergraafikaga kompleksis pakkus Gans esimesena välja senisest paindlikuma lahenduse, liites rühmaruumi ja muidu vaid lõunauinaku ajal tarvitatava magamsiruumi, kasutades pimedamas ruumiosas ka ülalt tulevat valgust.

Pärnu KEKi elamukompleksi eest pälvisid Gans koos Toomas Reinuga üleriigilise arhitektuuripreemia. Hiljem on Gansi ja Reinu kokku viinud näiteks Otepää Gümnaasiumi juurdeehitis (1998) ja spordihoone (2003) ning Munamäe vaatetorni kohviku (2005) kujundus. 

1976–1992 töötas Gans ARSis. Tol ajal tegeles ta mitme näituse kujundusega (Eesti NSV ekspositsioon NSV Liidu rahvusnäitusel Helsingis, Bulgaarias Plovdivis Eesti ekspositsioon rahvusvahelisel messil, mõlemad 1987).Ta oli ka ajaloomuuseumi Maarjamäel asunud lähiajaloo filiaali ruumide üldkujunduse (1987) autor.

Stuudio GaDISe kõrvalt jätkas Helle Gans 1980.–1990. aastatel ka autoridisainiga, kavandades ekstravagantseid peegleid, kelli, toole, kappe, laudu, nagisid.

Helle Gansi looming demonstreerib, et keerukate poliitiliste olukordade kiuste oli Eesti sisearhitektuur ja unikaaldisain julge, eksperimentaalne ning kommunikatiivselt avatud. Suletud süsteemist hoolimata suutis Gans kavandada ruume, mis pakkusid ärksaid lahendusi ja tundlikkust.

Tunnustus
1988 Eesti NSV teeneline kunstnik
1977 NSV Liidu Arhitektide Liidu diplom loominguliste saavutuste eest arhitektuuris Pärnu KEKi elamukompleksi Kuldne Kodu autorite kollektiivis
1979 Eesti Kunstnike Liidu interjööri aastapreemia – Võru rajooni Sverdlovi-nimelise kolhoosi keskusehoone sisekujundus ja mööbel
1980 Eesti Kunstnike Liidu interjööri aastapreemia – Tallinna Näidislinnuvabriku söökla ja olmeruumide interjöör ja mööbel (koos Taevo Gansiga)
1986 Eesti Kunstnike Liidu interjööri aastapreemia – Rahvusvahelise Teadus- ja Kultuurikeskuse kujundus XII ülemaailmsel noorsoo- ja üliõpilasfestivalil Moskvas (koos Taevo Gansi, Tiit Jürna, Reet Jürna ja Taimi Sooga)
1986 ELKNÜ preemia
1986 XI üleliidulise parimate ehitiste konkursi medal Valgevene lasteaia Vikerkaar interjööri ja mööbli eest
1988 Eesti Kunstnike Liidu interjööri aastapreemia – näitus “Peegeldused” Tarbekunstimuuseumis
2016 Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali elutööpreemia (koos Taevo Gansiga)
2018 Valgetähe IV klassi teenetemärk

Töid (interjöörid) 
 1967 Eesti NSV Ministrite Nõukogu Valge saale toolid Toompeal Tallinnas
 1968 NSV Liidu Põllumajanduse Ministeeriumi pansionaat Moskva oblastis (koos Taevo Gansiga)
 1972 EKE VN pioneerilaager Pärlseljal
 1973 Eesti NSV Ministrite Nõukogu pansionaat Kuressaares
 1975 Harju KEK-i elektroonikatsehh Keilas
 1976 EKE Projekti kohvik Tallinnas
 1977 Sverdlovi-nimelise kolhoosi keskusehoone sisekujundus ja mööbel Tsoorus
 1977 Korter kompleksis Kuldne Kodu Pärnus
 1977–1983 sanatooriumi Tervis II etapp Pärnus (koos Taevo Gansi, Loomet Raudsepa ja Aet Maasikuga)
 1978 Pärnu KEK-i lasteaed Trall
 1979 Tallinna Näidislinnuvabriku söökla ja degusteerimiskompleks Saha-Lool (koos Taevo Gansiga)
 1981 Haidarkani lasteaed Kirgiisi NSVs
 1985 lasteaed Vikerkaar Valgevene NSVs
 1986–1987 Ajaloomuuseumi Maarjamäe filiaali üldkujundus Tallinnas
 1991 G-galerii Tallinnas Narva maanteel (hävinud)
 1995 hotelli Central numbritoad ja mööbel Tallinnas (koos Taevo Gansiga)
 1997 Eesti Hoiupank Sillamäel
 1997 sanatooriumi Tervis söökla Pärnus (koos Taevo Gansiga)
 1998 Otepää Gümnaasiumi juurdeehitis
 1998 sanatooriumi Tervis kultuurikompleksi uuendus Pärnus (koos Taevo Gansiga)
 1998 reisilaeva Vana Tallinn laste mänguruum
 1999 sanatooriumi Tervis kohvikud, sisetänava planeering ja haljastus Pärnus
 2003 Otepää Gümnaasiumi spordihoone
 2005 Suure Munamäe vaatetorni kohvik Võrumaal
 2007 Viimsi Tervis Spa Hotelli juurdeehitise sisearhitektuuriprojekt (koos Taevo Gansiga)

Viited

Välislingid
Fotod
Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Sisekujundusarhitektid Helle ja Taevo Gans kodus Hiiul (1986)
https://register.muinas.ee/public.php?menuID=architecture&action=view&id=1728
http://foto.etdm.ee/avaleht/search/oid-11612/?searchtype=complex&author_ids=99&offset=2
https://www.e-varamu.ee/item/CEQD4DSOTCXS4MLS247FRGBOHMQCQUGE
https://www.muis.ee/museaalview/1470642
https://www.muis.ee/museaalview/2219730
Artiklid
https://www.president.ee/et/eesti-tanab/teenetemarkide-kavalerid-2018/13941-helle-gans/layout-decoration.html
https://www.kodus.ee/artikkel/arhitektuurist-ajendatud-ja-ajaproovile-vastu-pidanud-kodu-koik-algas-kaptenisilda
http://www.sirp.ee/s1-artiklid/arhitektuur/too-ei-raagi-alati-iseenda-eest

Eesti sisearhitektid
Tallinna Reaalkooli vilistlased
Eesti Kunstiakadeemia vilistlased
Eesti NSV teenelised kunstnikud
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1940