joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Jüri Linnus

Jüri Linnus (19. jaanuar 1926 Tartu – 12. juuni 1995 Tartu) oli eesti etnoloog.

Ta lõpetas 1945. aastal Tartu 1. Keskkooli ja 1950. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna. Ta sai 1993. aastal ajaloodoktori kraadi.

1953. aastast alates oli ta vaheaegadega ühtlasi Tartu Riikliku Ülikooli/Tartu Ülikooli mittekoosseisuline õppejõud, sealjuures 1953–1970 ülikooli ainus etnoloogiaõppejõud.

Aastatel 1956–1986 oli ta ENSV Riiklikus Etnograafiamuuseumis juhtiv teaduslik töötaja, 1987. aastast TÜ Klassikalise Muinasteaduse Muuseumi direktor.

1988. aastal algatas Jüri Linnus koos Herbert Ligi, Ott Kursi, Harald Peebu ja Tiit Rosenbergiga Õpetatud Eesti Seltsi taaskäivitamise, olles koos nendega 1988. aastal seda korraldava komisjoni liige. 1993. aastal valiti ta ÕES-i esimeheks ning ta jäi selleks kuni oma surmani.

Teoseid
1975 "Maakäsitöölised Eestis 18. sajandil ja 19. sajandi algul" 
1993 "Maakäsitöölised Eestis 16. sajandist 19. sajandi alguseni"

Isiklikku
Ta oli ajaloolase Ferdinand Linnuse poeg ja Tanel Linnuse isa.

Kirjandus 
"Eesti Entsüklopeedia 14. Eesti elulood". Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2000. Lk 250
"1000 tartlast läbi aegade". Tartu 2003. Lk 231

Välislingid
Jüri Linnus: Tartu--minevik, tänapäev

Eesti ajaloolased
Eesti etnoloogid
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna vilistlased
Tartu Ülikooli õppejõud
Õpetatud Eesti Seltsi esimehed
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1926
Surnud 1995
Maarja kalmistule maetud
Meriveiselised

Meriveiselised ehk sireenilised  (Sirenia) on vee-eluliste imetajate selts.

Meriveiselised on taimtoidulised. Nad asustavad jõgesid, estuaare, rannikualasid ja merelisi sooalasid. 

Meriveiselised arvatakse olevat põlvnevat londilistest.

Morfoloogia 
Meriveiselistel on mitmeid vee-eluks kohastumusi: nende esijäsemed on muundunud loibadeks, tagajäsemed on peaaegu täielikult redutseerunud, tagajäsemete luulised rudimendid asuvad sügaval nahaaluses lihaskoes. Saba on muutunud sabauimeks. 

Meriveiseliste keha meenutab mõneti hüljeste oma.

Sugukonnad 
Dugonglased (Dugongidae) (1 retsentne liik)
Lamantiinlased (Trichechidae) (3–4 liiki)
†Prorastomidae
†Protosirenidae
Varem eristati ka meriõhvlaste (Hydrodamalidae) sugukonda (välja surnud; nüüd dugonglaste alamsugukond Hydrodamalinae).

 
Imetajad
Brasiilia jiu-jitsu

[[Pilt:Omoplata armlock.jpg|thumb|200px|Brasiilia jiu-jitsule omane omoplata õlalukk]]Brasiilia jiu-jitsu''' [] on jujutsu'st pärinev võitlussport, kus keskendutakse eelkõige maasvõitlusele. Pearõhk on domineeriva asendi saavutamisel ning vastase alistamisel läbi liigeselukkude või kägistuste. Löögid ei ole lubatud.

Spordialale panid aluse Brasiilias 1920. aastatel vennad Carlos Gracie ja Hélio Gracie, lähtudes Mitsuyo Maedalt õpitud judotehnikatest.

BJJ maaletoojaks Eestis võib pidada Priit Mihkelsoni. Eestis alustasid BJJ treeninguid Indrek Reiland ja Jorgen Matsi 2003. aasta sügisel Tartus.

2021. aastal toimuvad Eestis Brasiilia jiu-jitsu treeninguid spordiklubides: Estum jiu-jitsu (kasvanud välja klubist 3D treening), Brazilian Top Team (Kevin Renno Võitlusspordi Akadeemia juures), Võimla (Tartus), Alistamise Akadeemia (Tartus), BJJ Hapsal (Haapsalus), Invicta (Pärnus), Hilti BJJ Pärnu, TapaGym ja Tokon.

Treeningud toimuvad ka lastele ja noortele.

 Liisi Vaht 
Eesti edukaim jijtsikas on Liisi Vaht (must vöö), kes on saanid no-gi MM-il hõbemedali, no-gi Euroopa meistrivõistluste kuldmedalile.

2017. aastal USA-s Dallases peetud NAGA (North American Grappling Association) maailmameistrivõistlustel Brasiilia jiu-jitsu's tuli Liisi Vaht kahekordseks maailmameistriks (nii kimonoga kui ka no-gi arvestuses).

2019. aastal võitis Liisi Vaht Rootsis Stockholmis põhjamaade meistrivõistlustel Brasiilia jiu-jitsu's (Nordic BJJ Open) naiste pruunide ja mustade vööde arvestuses avatud kaalu kuldmedali ja krooniti põhjamaade absoluutseks meistriks.

 Brasiilia jiu-jitsu's musta vööd omavad eestlased 

 Martin Aedma (3 triip) (15.08.2010 John Kavanagh, FX Jiu Jitsu, Soome)
 Priit Mihkelson (2 triipu) (01.12.2012 Matt Thornton, 3D Treening)
 Robert Tomingas (1 triip) (21.09.2014 Pedro Duarte, Hilti BJJ Pärnu)
 Ronald Stimmer (1 triip) (24.05.2017 Priit Mihkelson, 3D Treening)
 Harto Vallimägi (24.05.2017 Priit Mihkelson, 3D Treening)
 Mardo Männimägi (29.05.2017 Priit Mihkelson, 3D Treening)
 Harry-Anton Talvik (16.12.2017 Martin Aedma, Võimla)
 Marek Merisalu (22.05.2018 Mikko Rouvali, Hardknocks Training Centre)
 Jorgen Matsi (09.05.2019 Martin Aedma, Võimla)
 Andrei (Andy) Manzolo (05.06.2019 Amaury Bitetti & Roberto Almeida, Bitetti Team / Predators MMA)
 Kristjan Mäe (07.02.2020 Sammy Hämäläinen, GB Gym Helsingi, Soome)
 Liisi Vaht (28.07.2021, Priit Mihkelson, Estum jiu-jitsu). Esimene Brasiilia jiu-jitsu'' musta vööd kandev naine Eestis.
 Tõll Simson (25.06.2022, Martin Aedma)

Viited

Välislingid 

 Eestis Brasiilia jiu-jitsu Liit

Võitluskunstid
Henrik Raave

Henrik Raave (sündinud 21. jaanuaril 1979 Tartus) on turundusjuht ja muusik.

Henrik Raave on Raavede hoovi peremees Tenerifel. Töötas aastaid Renault' müügi- ja turundusdirektorina. Kuni 2008. aasta lõpuni pidas Eesti Ekspressi turundusjuhi ametit. 2009. aastast töötas Raave City Motorsi tegevjuhina.

Henrik Raave abikaasa Triin Raave on kirjutanud nende elust Tenerifel raamatu "Tenerifel tegelikult. Elust laste ja koertega, mehest rääkimata".

Muusika
1990. aastate teises pooles osalenud mitmes ansamblis: Up'n Down, 6-Pack ja Rumal Noorkuu (praegune Noorkuu). Osalenud Eurovisiooni Eesti eelvoorus.

1999. aastal taandus teadlikult muusikast, sai kahe poja isaks ja tegi karjääri turundusvaldkonnas. 

2008. aasta kevadel pöördus ta tagasi vana armastuse – muusika juurde. Esimene singel "Reaalsus" ilmus mais 2008 ja teine singel "Täna on hea" augustis 2008.

Diskograafia

Soolosinglid
 "Ookean laeb mind täis" (2022)
 "Manitsus" (2012)
 "Siis süsi" (2011)
 "Iga päev" (2009)
 "Täna on hea" (2008)
 "Reaalsus" (2008)

Stuudioalbumid
Up 'n Down (1994–1996)
 "Naeratus" (1996)
Koosseis: Henrik Raave, Meelis Niinepuu, Hanna-Liina Võsa

6-Pack (1997–1998)
 "6-Pack" (1998)
Koosseis: Rein Kahro, Henrik Raave, Andrus Raissaar, Märt Tarn

Rumal Noorkuu (1996–1999) (praegune Noorkuu)
 "Võrratu öö" (1997)
 "Võib-olla" (1999)
Koosseis: Rein Kahro, Henrik Raave, Martti Meumers

Isiklikku
Tema vanaisa oli Kalev Raave, ema on Heli Vahing, isa Raivo J. Raave ja onu Riho Raave ning tädid Rita Raave ja Anneli Raave-Sepp.

Välislingid
Ilmub Triin Raave raamat "Tenerifel tegelikult". Oktoober 2022
Ilmub Henrik Raave kolmas singel "Iga päev". Õhtuleht 26. märts 2009
Pärnumaa tänas kultuuritegijaid: „Viru laulik ja Koidula“, Kidise Tiigimuusika kultuur.err.ee 2. jaanuar 2014
Up'n Down tuleb juubeliks taas kokku ja teeb kunagisest diskohitist rokk-konservi menu.err.ee 10. mai 2014

Eesti lauljad
Eesti 200 poliitikud
Korporatsioon Sakala liikmed
Sündinud 1979
Junus-bek Jevkurov

Junus-bek Jevkurov (sündinud 23. juulil 1963 Tarskojes, Prigorodnõi rajoonis Põhja-Osseetias) on Inguššia sõjaväelane ja poliitik, 30. oktoobrist 2008 kuni 26. juunini 2019 Inguši Vabariigi juht, alates 8. juulist 2019 Venemaa kaitseministri asetäitja. 

Jevkurov teenis õhudessantvägedes ja juhtis 1999. aastal NATO vägesid ennetavat Priština lennuvälja hõivamist Venemaa rahuvalvejõudude poolt, 2000. aastal võttis osa sõjategevusest Tšetšeenias ja teenis välja Venemaa kangelase aunimetuse.

2004. aastal määrati Jevkurov Volga-Uurali sõjaväeringkonna luurevalitsuse asejuhatajaks.

Seoses Inguššia presidendi ametikohale asumisega anti seni polkovniku paguneid kandnud Jevkurovile 2008. aastal kindralmajori auaste.

2021. aastal andis Venemaa president Vladimir Putin talle kindralpolkovniku auastme. 

22. juunil 2009 sai Jevkurov autopommiplahvatuses tõsiselt vigastada ja toimetati ravile Moskvasse. 22. augustil naasis ta pärast ravikuuri Nazrani ja teatas, et on valmis tööd jätkama. Lahkus ametist juunis 2019 pärast mitu päeva kestnud protestimeeleavaldusi.

Tunnustus
2009 – Rahvusvaheline auhind "Usk ja ustavus"

Välislingid 
 Евкуров, Юнус-Бек Lentapedias.
 Jevkurovi blogi

Inguššia inimesed
Venemaa sõjaväelased
Sündinud 1963
Allar Levandi

Allar Levandi (sündinud 28. detsembril 1965 Tallinnas) on eesti endine kahevõistleja ja endine treener.

Saavutused
Nõukogude Liidu noortemeister kahevõistluses 1981–1983
Juunioride maailmameister Nõukogude Liidu meeskonnas 1985; pronksmedal 1984 
Maailmameistrivõistluste pronksmedal meeskondlikus kahevõistluses Nõukogude Liidu meeskonnas 1987
1988. aasta Calgary olümpiamängude individuaalne pronksmedal kahevõistluses

Tunnustus
1988 – Eesti parim meessportlane
2001 – Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk

Isiklikku
Ta isa Anti on kuulunud aerutamises ja sõudmises Eesti koondisse ja olnud suusatreener. Ema Agnes kuulus omal ajal Eesti paremikku murdmaasuusatamises. 

Allar Levandi abikaasa on Anna Levandi. Neil on pojad Anders, Armand ja Arlet.

Allar Levandi on Pirjo Levandi onupoeg.

Kirjandus
Paavo Kivine, Allar Levandi. "Hüvasti, sõbrad!". Olympia 1994. ISBN 9985818060

Välislingid

Allar Levandi Eesti Suusaliidu kodulehel

Ants Põldoja. Allar Levandi ootab läbimurret, Õhtuleht, 23. november 2000
Elo Odres. Allar Levandi kinkis naisele õnne, Kroonika, 9. juuli 2003

Eesti kahevõistlejad
Nõukogude Liidu kahevõistlejad
Eesti treenerid
Eesti Punase Risti III klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1965
Paltamo

Paltamo (varem Kiehimä) on küla Soomes Oulu läänis Kainuu maakonnas, Paltamo valla kirikuküla.

Paltamo asub Kiehimänjoe suudmes Oulujärve kaldal.

Raudteejaam
Paltamos on 1926. aastal avatud raudteepeatus Oulu–Kontiomäki raudteel. Kõik Iisalmi–Kajaani–Oulu suunal sõitvad reisirongid peatuvad Paltamos. Raudteepeatuses on üks perrooniga rada, lisaks kaks haruteed ja üks rada kaubarongide laadimiseks. Puidust jaamahoones ei toimu piletimüüki ega ole muid töötajaid.

Kirik
Paltamo koguduse vana kirik asub Paltaniemi külas. Praegusesse kirikukülla hakati kirikut kavandama 19. sajandi lõpul. Ehitama saadi hakata alles 1939. aasta suvel ning Talvesõda lükkas nurgakivi paneku 1941. aastasse. Jätkusõda takistas ehitust veelgi. Kirik pühitseti lõpuks 4. augustil 1946. Valgeks krohvitud telliskirik on tüübilt kolmelööviline kodakirik.

Paltamo vald
Soome külad
Joanna Ellmann

Joanna Ellmann (sündinud 11. juulil 1988 Tallinnas) on eesti luuletaja. 

Ta on lõpetanud Tallinna Pääsküla Gümnaasiumi aastal 2007, kus käis kõik 12 aastat. Praegu õpib Tartu Ülikoolis kirjandust ja kultuuriteadusi. Alates aastast 2003 on ta ansambli Ultramelanhool mänedžer.  

Joanna Ellmann kirjutab sümbolistlikku, müstilise varjundiga luulet. 

Tema luuledebüüt "Liivaterade lend" (kirjastus Ilmamaa) ilmus sügisel 2008 ning teine kogu "Kõrbenud galaktikad" sügisel 2009. Kolmas kogu "Kriipimisi kookonist" ilmus 2010 sügisel, neljas luulekogu "Sulgunud ruum" kevadel 2015 (kirjastus ;paranoia), viies kogu "Olemise maa" suvel 2017, proosapoeem "Kõrbest" 2018, luulekogu "Peegeldused tundmatust" 2020. On avaldanud luulet ka ajakirjades Looming, Vikerkaar ja Värske Rõhk. Samuti Müürilehes.

Arvustusi  
Merilyn Merisalu, "Sõbranna tõi noore autori sahtlist välja" (Tartu Ülikooli ajaleht, 14. november 2008)
Pilt
Maarja Kangro ülevaade Eesti luulest aastal 2008 ajakiri Looming 3/2009
Laura-Madleen Vaarik "Ja liivateri lendas..." arvustus (Värske Rõhk 1/2009)
Maia Tammjärv "Fantasy-luule (aga mitte ainult)" arvustus (Värske Rõhk 1/2010)
luulekogust "Kõrbenud galaktikad" lugemissoovituste blogis
Joanna Ellmanni blogi
 Marite H. Butkaite "Impressionistlik teisipäevane portree luuletajast" (Müürileht, sügis 2010, nr 12)

Isiklikku 
Tema isa oli luuletaja Andres Allan ja tema onu on kunstnik Raoul Kurvitz. 

Eesti luuletajad
Sündinud 1988
Tõnu Tepandi

Tõnu Tepandi (sündinud 4. juulil 1948 Tallinnas) on eesti näitleja, laulja, teatripedagoog ja ühiskonnategelane.

Haridus  
Tõnu Tepandi õppis aastatel 1955–1966 Tallinna 2. Keskkoolis ning 1966–1970 Tallinna Konservatooriumi lavakunstikateedris, mille lõpetas näitleja erialal.

Töökäik
 1968–... vabakutseline laulja ja laulude autor
 1970–1983 Vanemuise teatri näitleja
 1983–1987 Eesti NSV Riikliku Noorsooteatri näitleja
 1985–... hääletehnika õppejõud, Eesti Muusika- ja Teatriaakadeemia lavakunstikool
 1987–1992 juhtis huumoriühendust Aara
 1987–... vabakutseline näitleja  
 1994–1997 Eesti Kultuurkapitali aseesimees ja Eesti Kultuurkapitali näitekunsti sihtkapitali esimees
 1997–2008 õppejõud Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias, Eesti Humanitaarinstituudis, Eesti Kunstiakadeemias
 1996 ja 1998 Eesti Draamafestivali žürii esimees
 1992–1999 VII ja VIII Riigikogu liige
 1994–2000 Eesti Teatriliidu esimees
 2006 –... Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli professor

Teosed

Raamatud
Alguses on hääl 

Kirik keset linna

Lauluõhtud
 "Mu kodu on punaste pihlade all" (1977 Vanemuine) 
 "Süda on mul vaevas" (1980 Vanemuine) 
 "Tepandi ja Vanapagana lood" (1985 Eesti NSV Riiklik Noorsooteater)

Filmimuusika
 "Lõppematu päev" (1971, režii Virve Aruoja ja Jaan Tooming, muusika Tõnu Tepandi ja Olav Ehala)

Albumid
 LP "Tõnu Tepandi laulud" (1982) 
 CD "Kõlakoda" (2003)

Olulisemad rollid
 Romulus (Friedrich Dürrenmatt "Romulus Suur", Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateeder 1970)
 Ullike (Evald Hermaküla "Üks ullike läks rändama" , Vanemuine 1973)
 Andrei Buslai (Aljaksei Dudarav "Üle läve", Ugala 1984)
 George (John Steinbeck "Hiirtest ja inimestest", Ugala 1993)
 Horace Vandergelder (Jerry Herman "Hallo, Dolly!", Rahvusooper Estonia 1996)
 Henry Higgins (George Bernard Shaw "Pygmalion", Ugala 2000)
 Domenico Soriano (Eduardo de Filippo "Abielu Itaalia moodi", Ugala 2001) 
 Juut Fellbom (Max Lundgren "Unistus Mallorcast", Ugala 2001)
 Isa ja Äi (Vaino Vahing "Suvekool", Rakvere teater 2003) 
 Juhan Luiga (Katri Kaasik-Aaslav ja Vaino Vahing "Teatriromanss" (Rahvusooper Estonia, 2004) 
 Olovernes (Anton Hansen Tammsaare "Juudit" (Rahvusooper Estonia 2006) 
 President Konstantin Päts (Katri Aaslav-Tepandi ja Tõnu Tepandi "President 1939", Rahvusooper Estonia 2008)

Tunnustus
 2002 – Valgetähe V klassi teenetemärk
 2014 – Priit Põldroosi nimeline auhind

Isiklikku
Tema isa oli majandusteadlane ja Eesti NSV toiduainete tööstuse minister Jaan Tepandi, vend on matemaatik ja informaatik Jaak Tepandi.

Ta oli aastast 1969 abielus Tiiu Tepandiga. Aastast 2004 on ta abielus Katri Aaslav-Tepandiga.

Viited

Välislingid
 Artikkel Tõnu Tepandi hääletööst: "Suluseis"

Eesti näitlejad
Eesti lauljad
VII Riigikogu liikmed
VIII Riigikogu liikmed
Eesti teatripedagoogid
Tallinna Reaalkooli vilistlased
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1948
KT361

KT361 - on p-n-p bipolaartransistor, mis oli laielt levinud NSV raadiotehnikas. 

Transistorid

ru:КТ361
Valter Lemberg

Valter Lemberg (ka Walter Lemberg; 18. oktoober 1888 – 24. september 1950 Legnica) oli eesti fotograaf.

Valter Lemberg oli üks Tallinna tuntumaid fotograafe, tema ateljee asus Suur-Karja tänav 4. 1922. aasta talvel korraldas ta oma ateljee aknal näituse, kus olid välja pandud graafikatehnikas Tallinna südalinna motiivid ja fotod Eesti rannamaastikest. Alates 1922. aastast oli Lembergi õpilane Walter Zapp. 1926. aastal tegutses tema ateljees õpipoisi ja laborandina Nikolai Nyländer. Lembergi kunstfotograafia ja suurenduste ateljees olid klientideks põhiliselt välismaalased, diplomaadid, aga ka Eesti riigimehed, näitlejad ja teised väljapaistvad tegelased, teiste hulgas Konstantin Päts, Raimond Valgre, Milvi Laid.

1941. aasta märtsis sõitis Lemberg perega Saksamaale ning viis kaasa ka fotoateljee sisustuse ja isikliku mööbli. Kuus kuud veetsid nad Wernecki põgenikelaagris, siis leidsid töövõimaluse erafotograaf Leo Grundermanni juures Würzburgis. Mõne aja pärast kolisid Lembergid Königshüttesse.

Pärast sõja lõppu läksid nad Poola Legnicasse ja avasid seal fotoäri. 1948. aastal Walter Lemberg haigestus ja suri 24. septembril 1950 maovähki. Ta on maetud Legnica kalmistule.

Isiklikku 
1922. aastal suri Lembergi esimene abikaasa Anna Laura. Tütar Erda oli siis 17-aastane. 19. juulil 1924 tutvus Lemberg oma tulevase teise abikaasa Elvine Marie Liventhaliga (Evi), kes oli siis 20-aastane. 16. detsembril 1924 abiellusid nad Tallinnas Kaarli kirikus. Abielludes lahkus Evi kontoritöölt ja hakkas õppima fototehnikat. Temast sai abikaasa abiline, muu hulgas raamatupidaja. Lapsi neil ei olnud.

Viited

Eesti fotograafid
Käsitööstuskoja liikmed
Sündinud 1888
Surnud 1950
Rainer Jancis

Rainer Jancis (hüüdnimega Herzog; sündinud 19. aprillil 1969) on muusik, helilooja ja produtsent.

Haridus 
Ta on õppinud aastatel 1976–1978 Tallinna Muusikakoolis ja 1984–1986 Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis.
Tema õpetajad on olnud Sven Kullerkupp (klaver), Leelo Kõlar (klaver), Kristjan Kirme (kitarr), Jon Catler (kitarr), La Monte Young (vokaal), Johnny Reinhard (kompositsioon).

Looming
Lisaks heliloojatööle on ta olnud kaastegev performance-kunstis ja muudes interdistsiplinaarsetes koostööprojektides nii Eestis kui ka Saksamaal, Portugalis ja USA-s. Tema helilooming on aastate jooksul täiendanud videokunstiteoseid, filme ("Mina olin siin"), etendusi, telesaadete ja seriaalide helikujundusi. Tegutsenud ansamblites Metro Luminal, Ükskõik, Modern Ethic. 

2014. aastal ilmus tema sulest ansamblist Metro Luminal rääkiv raamat "Valgus tunneli lõpus. Unenägu Metro Luminalist".

Albumid

Sooloalbumid 
"All" (2009) CD 
"Looper" (2012) MC
"Greedy Shopping Disaster" (2015) LP, CD
"Hibernatus" (2016) CD

Ansambliga Metro Luminal 
"Metro Luminal" (1991) MC
"Ainult rottidele" (1994) MC
"Sinus" (1998) CD
"Art is everywhere" (1998) singel
"Ainult..." (2003) CD
"Coca Cola" (2004) CD
"Reboot" (2004) CD
"Sassis" (2008) CD
"Üheksast viieni" (2018) LP, CD
"Ajaja" (2019) LP, CD

Ansambliga Modern Ethic 
"Modern Ethic" (1995) MC
"Modern Ethic 2" (1995) MC

Ansambliga The Spinning-Wheels Drive Band 
 "100% Totally Free Ringtones" (2011) CD

Andrea Belfi / Rainer Jancis 
 "Szczyz" (2015) MC

Filmimuusika 
"Antikörper" (2005), mängufilm (palad "Firefly Queen", "Birds Crushing Into Windows")
"Mina olin siin" (2008), mängufilm
"Must Peeter" (2008), lühimängufilm
"Buratino" (2009), mängufilm
"Ballettmeister" (2014), dokumentaalfilm
"Impromptu" (2015), dokumentaalfilm
"Alateadvuse maja" (2015), animafilm
"Keti lõpp" (2017), mängufilm

Raamatud
 "Valgus tunneli lõpus. Unenägu Metro Luminalist" (Menu Kirjastus, 2014)

Isiklikku
Tema isa oli pianist Valdis Jancis, ema on ballettmeister Mai Murdmaa ning vend on animaator ja muusik Kaspar Jancis. Filmirežissöör Helle Karis (Murdmaa) on Rainer Jancise tädi. Tema abikaasa on Signe Jancis.

Viited

Välislingid
 Koduleht
 
 Valner Valme. "Rainer Jancis: küsi selgeltnägija Nastjalt!" Postimees, 6. detsember 2008
 Mart Niineste. "Helilooja Rainer Jancise jaoks on iga lugu uus stiil ja uus lähenemine" EPL.ee, 4. juuni 2009
 Erkki Hõbe. "Rainer Jancis on harjunud üllatamisega", Postimees, 9. juuni 2009
 Rainer Jancis Eesti Filmi Andmebaasis

Eesti muusikud
Sündinud 1969
Moldova jõgi

Moldova on jõgi Euroopas Rumeenias. Algab Ida-Karpaatidest, ülemjooksul voolab mägijõena valdavalt itta, seejärel pöördub kakku. Suubub paremalt Siretisse.

Jõe pikkus on 237 km ja valgala 4315 km².

Rumeenia jõed
Doonau jõgikond
Lil Wayne

Lil Wayne (õigesti Dwayne Michael Carter Jr.; sündinud 27. septembril 1982) on USA räppar. 

Ta kasvas üles Hollygrove'i piirkonnas New Orleansis.

Oma esimese räpilaulu kirjutas ta kaheksa-aastasena. 11-aastasena tutvus Lil Wayne räppari ja Cash Money Recordsi omaniku Bryan Williamsiga.

13-aastasena tulistas ta end kogemata Tauruse 9 mm käsirelvast. Aastal 2018 tunnistas ta Carter V albumis olevas laulus  " Let it all work out", et tahtis sooritada enesetappu.

Lil Wayne'il on 4 last. Esimese lapse, tütar Reginae sai ta Antonia "Toya" Carteriga (neiupõlvenimega Johnson). Wayne ja Johnson abiellusid 2004. aasta valentinipäeval ning lahutasid 2006. aastal. 2008. aasta augustis hakkasid internetis ringlema kuulujutud, et Wayne'i tütar hukkus autoõnnetuses. Wayne hajutas kahtlused kiiresti avaldusega: "Lubage mul hajutada kuulujutud ja teatada, et mu tütar on elus, terve ja ümbritsetud perekonnast, kes hoolib temast ja armastab teda väga. Kuulujutud on täiesti valed ja põhjendamatud: ei Reginae ega ükski teine minu perekonnaliige ei ole autoõnnetusse sattunud."

Mehe teine laps, Dwayne III on sündinud 22. oktoobril 2008 suhtest raadiosaatejuhi Sarah Vivaniga. Kolmanda lapse, Cameron Carteri sai Lil Wayne näitlejanna Lauren Londonga 9. septembril 2009. Neljas laps, Neal, sündis 30. novembril 2009 suhtest lauljanna Niveaga.

24. septembril 2008 avaldas Lil Wayne oma esimese, ajakirja ESPN tellitud blogipostituse. Wayne on blogis öelnud, et ta huvitub tennisest ning on jalgpallimeeskonna Green Bay Packers, jäähokiklubi Boston Bruins, korvpalliklubi Los Angeles Lakers ja pesapalliklubi Boston Red Sox fänn. Wayne kirjutab siiani ESPN-ile.

Diskograafia 
Lil Wayne'il on ilmunud 12 stuudioalbumit:
1999: Tha Block Is Hot
2000: Lights Out 
2002: 500 Degreez 
2004: Tha Carter 
2005: Tha Carter II 
2006: Like Father, Like Son (koos Birdmaniga) 
2008: Tha Carter III 
2010: Rebirth 
2010: I Am Not A Human Being
2011: Tha Carter IV
2013: I Am Not a Human Being II
2015: Free Weezy Album
2018: Carter V

Ameerika Ühendriikide räpparid
Sündinud 1982
Hans Martinson

Hans Martinson (26. august 1872 Vana-Vändra vald, Pärnumaa – 25. jaanuar 1935 Rapla) oli III, IV ja V Riigikogu liige, kuhu ta valiti Harjumaalt.

Sotsialistlikust liikumisest võttis Martinson osa juba noorpõlves, olles sunnitud 1905. aasta sündmuste tagajärjel lahkuma Eestist. Ta elas siis pikemat aega Rootsis. Hiljem töötas Peterburis tuntud saapavabrikus "Skorohodis" meistrina. Hiljem Eesti iseseisvuse ajal oli ta ametis samal alal Tallinnas ühes nahavabrikus.

Hans Martinson valiti algselt valiti ta Eesti Töölispartei  nimekirjast III Riigikogusse (1926–1929), kuid 12. jaanuaril 1929. aastal heitis ta ETP-st välja koos Eduard Pesuri, August Sprenki, Theodor Maureriga ja  ta läks üle Eesti Sotsialistlikusse Töölisparteisse, mida seejärel esindas IV (1929–1932) ja V Riigikogus (1932–1935). Tema surma järel kutsuti Riigikogu töist osa võtma Stepan Leidtorp.

Välislingid

Viited 

Eesti Sotsiaaldemokraatliku Tööliste Partei poliitikud
Eesti Tööliste Partei poliitikud
Tallinna linnavolikogu liikmed
III Riigikogu liikmed
IV Riigikogu liikmed
V Riigikogu liikmed
Sündinud 1872
Surnud 1935
Liiva kalmistule maetud
Kalmistu tee

Kalmistu tee on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Liiva asumis.

Kalmistu tee saab alguse Viljandi maantee raudteeülesõidu lähedalt ning lõpeb Liiva kalmistu kabeli juures.

Tänav kandis varem Liivakalmistu tee nime, praeguse nime sai Tallinna Linna Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomiteelt 8. juulil 1966.

Viited
  

Nõmme linnaosa tänavad
Sümistor

Sümistor ehk triiak (ingl TRIAC, sõnadest TRIode for Alternating Current) on sümmeetriline türistor, mis on toimelt võrdväärne kahe vastassuunas rööbiti ühendatud türistoriga. Erinevalt türistorist saab sümistori tüürimpulsiga sisse lülitada nii päri- kui ka vastusuunas pingestatult, mis võimaldab seda kasutada pinge reguleerimiseks vahelduvvoolu elektriahelates. Sümistori kasutatakse peamiselt tüüritava lülitina vahelduvvooluahelas.

Struktuur ja toimimine 
Kahe türistori vastassuunalise ühenduse realiseerimisel ühes seadises kujuneb nelja siirdega npnpn- (või pnpnp-) struktuur, kusjuures kolm keskmist kihti on mõlemale türistoriosale ühised. Sümistori läbiva voolu reguleerimine toimub siiski teisiti kui tavaliste türistoride vasturööpühenduses.

Sümistoril pole kindlat anoodi ja katoodi nagu tavalisel türistoril, vaid mõlemad põhielektroodid (A1, A2) toimivad anoodi ja katoodina vaheldumisi, olenevalt pinge polaarsusest. Kokkuleppeliselt nimetatakse sümmeetrilise türistori katoodiks tüürelektroodipoolset põhielektroodi. 

Sümistor töötab vahelduvpinge faasi järgi reguleeritava lülitina, mis ühendatakse vooluahelasse koormusega järjestikku. Sümistor lülitub sisse (muutub juhtivaks) tüürimpulsi andmise hetkel ja välja pinge suuna vahetumisel. Olenevalt sellest, millisel pinge poolperioodi hetkel tüürimpulss saabub, lõikab sümistor teatava osa võnkeperioodist ära ja vastavalt väheneb tarvitile rakenduva pinge keskväärtus ja seega ka võimsus.

Kasutamine 
Sümistori kasutatakse laialdaselt elektrimootorite pöörlemiskiiruse reguleerimiseks, hämardites (dimmerites) valgustite heleduse muutmiseks, samuti reguleeritava väljundpingega alaldites ja mujal elektrivõimsuse kaovabaks reguleerimiseks. 

Sümistoril tekib sisselülitatud olekus teatud pingelang, näiteks 1 volt. Seetõttu seadis kuumeneb ja võib vajada jahutust, näiteks radiaatorit.

Sümistoride kaitseks ülekoormuse eest kasutatakse varistori, mis piirab voolu sisselülitamise ajal.

Vaata ka 
Türistor

Viited 

 

Jõuelektroonika
Donald Rumsfeld

Donald Henry Rumsfeld (9. juuli 1932 Chicago – 29. juuni 2021) oli Ameerika Ühendriikide poliitik ja ärimees. Rumsfeld oli USA kaitseminister president Gerald Fordi (1975–1977) ja president George W. Bushi ajal (2001–2006). Ta on USA kestuselt teise ametiajaga kaitseminister Robert McNamara järel.

Rumsfeld oli neli ametiaega Kongressi Esindajatekoja liige (1963–1969) ja oli Ameerika Ühendriikide saadik NATO juures (1973–1974). Rumsfeld oli ka Gerald Fordi personaliülem (1974–1975) ja pidas mitmesuguseid ameteid Richard Nixoni administratsioonis.

Pärast 2001. aasta 11. septembri terrorirünnakuid juhtis Rumsfeld Iraagi ja Afganistani sõja ettevalmistamist ja käiku. Sealjuures kasutas ta põhimõtet, mida nimetatakse Rumsfeldi doktriiniks: välismaale tuleb saata võimalikult väike ja võimalikult tõhus väeüksus. See tähendab, et USA võttis endale eesmärgiks välksõja. Kummaski sõjas õigustas see end esialgu: vajalikud sõjalised sihtmärgid hõivati kiiresti ja ilma eriliste kaotusteta. Seejärel ilmnes aga, et nende enese käes hoidmine on üsna kulukas ning vaenlase võitlejad suudavad ka ilma keskse juhtimiseta tsiviilisikuteks maskeerununa võõrvägedele suuri kaotusi tekitada.

Rumsfeld astus ametist tagasi 6. novembril 2006. Üks tema tagasiastumise põhjustest oli avalikuks tulnud skandaal, et USA sõjavägi piinas Abu Ghraibi ja Guantanamo vanglas sõjavange. Neid sunniti tundide viisi seisma või istuma ebamugavas asendis ja neil ei lastud piisavalt magada. Avalikustati memo, milles kirjeldati tingimusi, milles Guantanamo vanglas vange hoitakse, ja kus oli kirjas, et vange hoitakse ühel kohal seismas kuni 4 tundi. Rumsfeld oli sellele käsitsi juurde kirjutanud: "Mina seisan 8–10 tundi päevas. Miks on vangide seismise aeg piiratud 4 tunniga?" ÜRO inimõiguste komisjoni eriesindaja piinamise alal Manfred Nowak kutsus sellest lähtudes 2009. aasta jaanuaris üles George Bush nooremat ja Donald Rumsfeldi sõjakuritegude toimepaneku eest kohtu alla andma.

Rumsfeld oli Princetoni Ülikooli maadlusmeeskonna kapten.

Rumsfeldi on nimetatud USA kõige halvemaks kaitseministriks.

Viited

Ameerika Ühendriikide kaitseministrid
Ameerika Ühendriikide Esindajatekoja liikmed
Valge Maja personaliülemad
Ameerika Ühendriikide diplomaadid
Ameerika Ühendriikide maadlejad
Sündinud 1932
Surnud 2021
Wilhelm Lander von Sponheim

Wilhelm Lander von Sponheim (ka Lander von Spanheim) oli Saksa ordu liige Preisimaal 14. sajandil.

Wilhelm pärines Reinimaalt, tema arvatav vennapoeg Siegfried Lander von Sponheim oli Liivi ordu maameister.

Wilhelmi kohta on teada, et ta oli Preisimaal mitmelpool majandusametnikuks. 1349. aastal on teda esmakordselt märgitud rüütelvennana Danzigis, kümme aastat hiljem oli ta samas veinikeldri ülem (Kellermeister), seejärel hobustemarssal, metsnik (Waldmeister) ja uuesti veinikeldri ülem. 1370. aastal oli ta aga kalameistriks Putzigis (Puckis), 1375–1394 aga jahumeister Danzigis. 1395. aastal no märgitud teda veel metsnikuna Elbingis (Elblag), seejärel teated temast lõppevad.

Kirjandus
Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens. Köln: Böhlau, 1993. Lk 398.

Saksa ordu rüütelvennad
Signaal

Signaal (ladina keeles signum märk) on tavatähenduses akustilise või optilise märguande kujul esitatud kokkuleppelise sisuga informatsioon. Näiteid: helisignaal (autol), valgussignaal (signaalraketi abil), õige aja signaal (raadios), hoiatussignaal, ohusignaal, hädasignaal (nt SOS). Visuaalselt edastatakse signaale ka erisuguste signaallippude abil. (vt  Rahvusvaheline signalisatsioonikood)

Tehnikas ja Infotehnoloogias mõistetakse signaali all peamiselt andmeid, s.o tekst-, graafika-, audio- ja videoandmeid esitavaid infoüksusi, mida saab edastada, töödelda ja salvestada. Signaali esitab/kannab  ajas muutuv füüsikaline suurus, milleks on peamiselt elektripinge. Neid signaale edastatakse elektrijuhtide kaudu või raadisignaalina elektromagnetlainete vahendusel.

Vaata ka 
 Elektrisignaal
 Audiosignaal
 Videosignaal
 Signaal (tehnika)

 Tehnika
Mustakivi

Mustakivi on asum Tallinnas Lasnamäe linnaosas. Asum piirneb Priisle, Seli, Väo, Tondiraba ja Kuristiku asumiga. Mustakivi asumi pindala on 1,16 km2.

Mustakivi asum on saanud nime endise Mustakivi talu järgi, mis on omakorda nimetatud kunagise kultuskivi järgi. See rändrahn, mis oli keskajal linna piirikiviks, asub Tondi raba serval, Mahtra 12 majast umbes 50 meetrit loodes. Nõukogude ajal oli praegune Mustakivi asum tuntud Lasnamäe IV mikrorajoonina.

Ajalugu 
Tänapäevase Mustakivi asumi põhjapoolsetele aladele ulatus kunagine Kuristiku küla, mille järgi on nime saanud ka Kuristiku asum. Selle küla noored tavatsesid koguneda endise Ruhi talu kõrval asunud kiigeplatsile, kuhu tuli noori ka mujalt. Jaanipäeval võis kogunemisele ilmuda ligi sada noort. Kiige juurde loodi võrkpalliplats, Saueaugu talu maadele kergejõustikuväljak, tühjaksjäänud moonakamajas käidi aga tantsimas.

4. Lasnamäe mikrorajoon ehitati aastatel 1982–1984.

1984. aastal rajati asumisse Tallinna 60. Keskkool, mis tänapäeval kannab Tallinna Kuristiku Gümnaasiumi nime. See kool oli aastaid nii Lasnamäe kui ka kogu Eesti suurimaid eestikeelseid koole. Kool on tegelenud 1989. aastast saati Lasnamäe laulu- ja tantsupidude korraldamisega.

Elanikkond 

2016. aastal moodustasid 0–17aastased asumi elanikkonnast 18–22%, üle 68aastased moodustasid 10–19%. Samal aastal jäi eestlaste osakaal asumi elanikkonnas 18–49% vahele.

Territoorium 
Mustakivi asum on hoonestatud valdavalt 9-korruseliste suurpaneelelamutega, asumi territooriumile jääb Tondiloo park. Mustakivis asuvad Mustakivi Keskus ja Mustakivi turg.

Mustakivi asumi tänavad 
Asumis asuvad Kivila tänav, Kristjan Kärberi tänav, Laagna tee, Mahtra tänav, Mustakivi tee, Osmussaare tänav ja Raadiku tänav. Seal asuvad ka Moskva puiestee ja Tasuja puiestee.

Haridus ja kultuur 
Mustakivi asumis asuvad Tallinna Mahtra Põhikool ja Tallinna Kuristiku Gümnaasium.

Galerii

Viited

Välislingid 

Tallinna asumid
Lasnamäe linnaosa
Slaavi vürstiriikide loend

Slaavi vürstiriikide loend on loetelu tänapäeva Venemaa, Ukraina, Valgevene ja Poola territooriumitel kuni Moskva suurvürstiriigi tekkimiseni 15. sajandil eksisteerinud vürsti- ja suurvürstiriike.

Pihkva vürstiriik (862–1612)

Novgorodi vürstiriik ja vabariik
 (9. sajand–1478)

Kiievi suurvürstiriik (882–12. sajand)
Kiievi suurvürstiriigi koosseisu kuulusid maa-alad tänapäeva Ukrainas, Kiievi ümbruses ja Tšerkassõst loodes, Žõtomõrist lõunas. Pealinn Kiiev.

Połacki vürstiriik (960–1307/1399)
Połacki vürstiriigi koosseisu kuulusid maa-alad tänapäeva Valgevenes, Viciebski, Minski ja Hrodna piirkonnad. Pealinn Połack.

Turaŭ-Pinski vürstiriik (ca 998–1168)
Turaŭ-Pinski vürstiriigi koosseisu kuulusid maa-alad tänapäeva Valgevenes, Gomelist lõunas ja Brestist ida pool; tänapäeva Ukraina Žõtomõrist ja Rivnest põhja pool. Pealinn Turaŭ.

Smolenski vürstiriik (ca 990—1404)

Tšernigovi vürstiriik (1024–1330)

Perejaslavli vürstiriik (1054–1239)
Perejaslavli vürstiriigi koosseisu kuulusid maa-alad tänapäeva Ukrainas, Tšernigivist lõunas, Donetskist põhja pool, Kiievist ida pool, Tšerkassõst ida pool ja Dniprost, Poltavast ja Harkivist ida pool.
 (1054–1239)

Novgorod-Severski vürstiriik (ca 1096–1494)

Muromi-Rjazani vürstiriik
, keskus Murom
, keskus Rjazan

Kiievi vürstiriik (1132–1471)
Kiievi vürstiriigi koosseisu kuulusid tänapäeva Ukrainas, Lääne-Kiievimaa, Loode-Tšerkassõ, Ida-Žitomiri maa-aladel, riigi pealinnaks oli Kiievi linn. 

Vürstiriik oli iseseisev kuni 1362. aastani, mil liitus Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigiga ning moodustas 2/3 Leedu suurvürstiriigi territooriumist oma lääneslaavi päritolu elanikkonnaga; aastatel 1471–1654, kuulus ta Leedu, Vene ja Žemaitija Suurvürstiriigi koosseisu ning suurvürstiriigi liitumisel personaaluniooniga Rzeczpospolitaga oli Rzeczpospolita koosseisus; 1654. aastal pärast Moskva tsaaririigi ja Rzeczpospolita sõda liideti tänapäeva Ukraina territoorium lõplikult Moskva tsaaririigiga.

Vladimir-Suzdali vürstiriik (1168–1389)

, keskus Tver

 (ru) (1341–1392, 1395 ja 1411–1414, 1425)

 (1175–1302), keskus Pereslavl-Zalesski
 (ca 989 – 1474), keskus Rostov
 (1218–1463), keskus Jaroslavl
 (1216–1591), keskus Uglitš
  (1238–1486), keskus Belozersk
 (1238–1460), keskus Starodub
 (1246–1453), keskus Galitš
  (ca 1212–1345), keskus Jurjev-Polski, 1344. aastal liideti Moskva vürstiriigiga
 (1246–1303), keskus Kostroma
 (1238–1569), keskus Dmitrov
 (1247–1490), keskus Tver
 (1276–1340), keskus Moskva

Vjatkamaa (1181–1489)
, keskus Vjatka

Galiitsia-Volõõnia vürstiriik (1199–1349)

Suurpermi vürstiriik (1323–1505)

Leedu, Vene ja Žemaitija Suurvürstiriik (1236–1795)

Moskva suurvürstiriik

Vaata ka
Lääneslaavlaste varased riigid: Samo riik, Suur-Määri riik, Poola vürstiriik, Poola kuningriik, Tšehhi kuningriik
Lõunaslaavlaste varased riigid: Suur Bulgaaria, Esimene Bulgaaria tsaaririik, Teine Bulgaaria tsaaririik, Bulgaaria vürstiriik
Mongolite invasioon Venemaale
Mongoli ike
Kuldhord

Venemaa keskaeg
13. sajand Venemaal
14. sajand Venemaal
15. sajand Venemaal
 
Venemaa loendid
Patriarhaat

Patriarhaat (kreeka keeles πατριαρχία, sõnadest πατήρ patér 'isa' ja αρχή arché 'valitsema'), ka androkraatia, on valitsemisvorm, kus valitsejad on peamiselt mehed, tavaliselt vanemad mehed (gerontokraatia). Sõna patriarhaat kasutatakse (näiteks antropoloogias ja feminismis) selleks, et viidata olukorrale, kus meestel on peamine vastutus mingi kogukonna heaolu eest ja nad teostavad seda läbi oma esindatuse erinevates valitsusasutustes.

Patriarhaadi feminiinne vorm on matriarhaat, kuid pole tõendatud, et matriarhaalseid ühiskondi oleks eksisteerinud.
Encyclopædia Britannica ütleb, et matriarhaat on "hüpoteetiline sotsiaalne süsteem".

Antropoloog Margaret Mead on öelnud: "Väited, nagu oleks mõnda ühiskonda juhtinud naine, on nonsenss. Meil pole mingit põhjust uskuda, et midagi sellist oleks eksisteerinud ... mehed on alati vastutanud kogu vaatemängu toimumise eest. Mehed on juhtivad nii avalikus sfääris kui ka kodus."

Seotud mõisteid

Patriarh on mees, kes omab tugevat mõju oma perekonnas või ühiskonnas. mitmed ajaloolised ühiskonnad on olnud juhitud võimukate meeste poolt. Näiteks Vanas Roomas usuti, et nad on Romuluse, kes rajas Rooma, järglased. Ateena rajaja oli Erectheus ja Sparta Lacedæmon. Ka Judaismis väidab Torah, et juudid on Aabrahami järglased läbi Isaaci. Nii Torah kui ka Koraan ütlevad, et araablane pärineb Aabrahamist läbi Ishmaeli,  Aabrahami esimene poeg, Isaaci poolvend.

Patriarhaadist tuletatud omadussõna on patriarhaalne; ja patriarhalism, ja tavakeeles paternalism. Patronaaž ka "patroon" on samatüvelised sõnad mida võib kasutada soost sõltumatult. Näiteks nimetatakse nii mehi kui naisi, kes pakuvad ühiskonnas finantsabi mingitele tegevustele. Kuid sama sõna on võimalik kasutada ka negatiivses vormis, juhul kui on tegemist üleoleva käitumisega. Meest, kes käitub üleolevalt, võidakse nimetada paternalistilikuks.

Tabel

Vaata ka 
Patriarhaalsus

Viited 

Kultuuriantropoloogia
Perekond
Ühiskond
Feminism
Valitsemisvormid

fa:مردسالاری
he:משפחה פטריארכלית
Maria Laidoner

Maria Laidoner (kuni 1911 Maria Kruszewska, 7. detsember 1888 – 12. november 1978 Jämejala) oli Eesti pianist ja klaveriõpetaja, Johan Laidoneri abikaasa.

Lõpetas Tallinna konservatooriumi, korporatsiooni Amicitia auvilistlane.

Kirjandus
 "Maria Laidoneri kokaraamat", Hermes House 2008, ISBN 9789985982242

Välislingid
 Maria Laidoner: "Ma vist ei kuulu kuhugi...", Kultuur ja Elu
 Johan ja Maria Laidoner. Koostaja eessõnast raamatule „Ühtekuuluvuse teel“
 Maria Laidoneri maja sai mälestustahvli, Lääne Elu, 21. juuli 2005
 Mälestusi Maria Laidoneri Pärnu-aastatest, Pärnu Postimees, 23. veebruar 2006

Eesti pianistid
Eesti muusikapedagoogid
Korporatsioon Amicitia liikmed
Tallinna Aleksander Nevski kalmistule maetud
Sündinud 1888
Surnud 1978
Johan Laidoner
Variatsioon (muusika)

Variatsioon on muusikas uus objekt, mis on teatud kompositsioonimeetodi või reegli põhjal tuletatud olemasolevast objektist.

Olemasolevaks objektiks (teemaks) võib olla näiteks meloodia, rütmifiguur, harmooniajärgnevus vms.

Uue objekti tuletamise protsessi nimetatakse varieerimiseks.

Teema ja variatsioonid võivad moodustada variatsioonivormi.
Kompositsioonimeetodid
Jeff Stinco

Jeff Stinco (sünd. Jean-François Stinco; sündinud 22. augustil 1978) on Kanada muusik, kitarrist.

Tuntust kogunud Kanada populaarse bändi Simple Plan koosseisus. Lisaks on ta koostööd teinud ka rokkansambliga The Rush.

Vaata ka
Simple Plan

Välislingid

Simple Plani ametlik koduleht

Kanada muusikud
Sündinud 1978
Klaudia Taevi nimeline konkurss

Klaudia Taevi nimeline rahvusvaheline noorte ooperilauljate konkurss on võistlus noortele ooperilauljatele. Konkurssi korraldab MTÜ PromFest. 

Konkursi idee autor ja president on Pärnu kultuuritegelane, laulja ja literaat Toomas Kuter ning kunstiline juht on dirigent Erki Pehk.

Klaudia Taevi nimelise konkursiga mälestatakse Pärnu vokaalpedagoogi Klaudia Taevi. Esimene konkurss toimus PromFesti raames 1996. aasta mais. Järgmine konkurss toimus 2001. aastal ja sellest ajast alates on toimunud konkurss iga kahe aasta tagant ning on peamine osa Pärnu rahvusvahelisest ooperimuusika festivalist PromFest. Järgmine Klaudia Taevi nimeline noorte ooperilauljate konkurss toimub 2021. aasta mais Pärnus.

Konkursi žürii koosneb rahvusvheliselt tunnustatud ooperi-asjatundjatest ning žürii tööd on läbi aastate juhtinud sellised ooperimaalima kuulsused nagu Barbara Hendricks (USA /Rootsi 2007), Edda Moser (Saksamaa 2013), Ileana Cotrubas (Rumeenia 2005), Teresa Żylis-Gara (Poola 2009), Karan Armstrong-Friedrich (USA /Saksamaa 2015), Irina Arhipova (Venemaa 2003), Luana DeVol (USA 2017), Dolora Zajick (USA 2019), Cynthia Makris (USA 2021).

Klaudia Taevi nimelise konkursi võitjate peamine auhind on võimalus esineda järgmise ProFesti ajal ettekandele tulevas ooperilavastuses. Vastavalt laureaadi soovidele produtseeritakse uus ooperilavastus. Nii kehastas G. Verdi "Rigoletto" naispeaosa sopran Anna Samuil (I preemia aastal 2001), A. Rubinšteini "Deemoni" nimiosas astus üles Laimonas Pautienius (I preemia aastal 2003), Carmenit kehastasid 2005. aasta konkursi parimad Angelina Švatška ja Huiling Zhu. Massenet' "Thaisi" nimiosas astus üles 2007. aasta laureaat Veronika Džiojeva ja talle sekundeeris meespeaosalisena kolmanda preemia laureaat Ilja Siltšukov. 2009. aasta konkursi parim Anatol Siŭko kehastas nimirolli G. Verdi "Attilas". N. Rimski-Korsakovi ooperi "Tsaari mõrsja" peaosades laulsid 2011. aasta konkursi parimad Andrei Savtšenko Valgevenest, Elina Šimkus (Volkmane) Lätist ja 2005. aasta laureaat Angelina Švatška Ukrainast. 2013. aasta konkursi võitja, Leedu sopran Jomante Šležaite valis preemiaks nimirolli G. Verdi "Aidas" ja 2015. aasta parim, Lõuna-Korea tenor Sunghyun Kim, soovis laulda Alfredo rolli G. Verdi "Traviata" lavastuses 2017. aasta kevadel. X Klaudia Taevi konkursi võitja (2017), metsosopran Abigail Levis Ameerika Ühendriikidest valis oma preemiarolliks Romeo V. Bellini ooperis "I Capuleti e i Montecchi", mis tuli ettekandele 2019. aasta PromFestil. 2019. aasta konkursil valiti parimateks sopran Anna Tverdova Ukrainast ja bass Sargis Bažbeuk-Melikjan Armeeniast, kelle jaoks valmis 2021. aastal Rossini ooper Türklane Itaalias.

Laureaadid

Välislingid
Konkursi koduleht

Muusikakonkursid
Tõnu Ots

Tõnu Ots (sündinud 6. veebruaril 1941 Rakveres) on eesti psühholoog ja seksuoloog.  

Lõpetanud Tallinna 2. Keskkooli ja Tartu Riikliku Ülikooli. 

Ta tegeleb pere- ja kasvatusnõustamisega. Tõnu Otsal oli doktor Noormanni nime all ajakirjas Noorus oma rubriik, kus ta lahkas suhte- ja seksuaalprobleeme. 

On olnud Lihula Gümnaasiumi direktor. Tõnu Ots on Eesti Rooma Klubi liige.

Viited

Välislingid
 Priit Pullerits, "Kevad tuleb. Jälle armastuseta" Postimees, 11. aprill 2009
 Tõnu Ots: Karistatakse halba tegu, mitte paha last, Õpetajate Leht, 27. november 2009

Eesti psühholoogid
Eesti Rooma Klubi liikmed
Sündinud 1941
Seksuoloogid
Tallinna Reaalkooli vilistlased
Pyhtää vald

Pyhtää on vald Soomes Lõuna-Soome läänis Kymenlaakso maakonnas. Vallas elab 5100 inimest ja rahvastiku tihedus on 17,8 in/km². Pyhtää naabervallad on Kotka linn ja Loviisa linn (varem Ruotsinpyhtää vald).

Pyhtää vallas Mustaviiri saarel asub UNESCO maailmapärandi nimistusse kuuluva Struve geodeetilise kaare mõõdupunkt ().

Viited

Välislingid 

 Pyhtää valla kodulehekülg

Kymenlaakso maakonna vallad
Solon

Solon Ateenast (Σόλων; 640–635 eKr Ateena – umbes 559 eKr Ateena) oli vanakreeka poeet, kaupmees, rändur ja poliitik. Teda peetakse üheks seitsmest targast.

Solon pärines Kodriidide ülikusuguvõsast, kuhu olid kuulunud ka Ateena kuningad. Ta teenis nooruses elatist kaupmehena, mis võimaldas tal palju oma isikliku laevaga reisida. Nähtavasti oli ta juba enne oma poliitilist tegevust kaaskodanikele tuntud kui luuletaja. Tema eleegiad ja jambid seostusid seadusandlusega, põhiteemadeks olid poliitika ja moraal. Ta on loonud siiski ka luuletusi, kus ülistatakse muusasid, veini ja armastust. Ta oli esimene Ateena luuletaja, ja mõne tema luuletuse poliitiline suunitlus pidi tõmbama kuulajate tähelepanu.   

Tunnustades Soloni teeneid Salamise saare tagasivallutamisel megaralastelt 594 eKr, valisid ateenlased ta arhondiks. 

Tuntud on Soloni lendlause "Mis liig, see liig", samuti tema vaidlus teatrimees Thespisega: "Kui lubate teatris tõemeeli valet esitada, siis hakkavad ka riigimehed näitemängudest eeskuju võtma!"

Kirjandus
Georgios Papadogeorgos, "Vana-Kreeka suurkujud: Elu ja looming", lk 16–17. Tõlkinud Anneli Kritšmann. Kirjastus Ilo, 2004. 

Vanakreeka luuletajad
Vanakreeka poliitikud
Sündinud 7. sajandil eKr
Surnud 6. sajandil eKr
Pasadena

Pasadena on linn USA-s California osariigis Los Angelese maakonnas. 

Asub San Gabrieli mäestiku jalamil Los Angelese kesklinnast 16 km kaugusel. Pasadenast umbes 10 km kaugusel kirdes Mount Wilsoni tipus asub Mount Wilsoni observatoorium.

Pasadena tekkis 1873. aastal, kui Indianast saabunud talupojad sinna koloonia rajasid.

Linnas asuvad California Tehnoloogiainstituut, Norton Simoni muuseum ja Rose Bowli staadion, kus toimus 1994. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste finaalmäng.

Linna läbib Los Angelese metroo kuldne liin (lõpp-peatus Sierra Madre Villa).

Viited

Välislingid 
Pasadena koduleht

California linnad
Binyamin Netanyahu

Binyamin Netanyahu (kasutatakse ka nimekuju Benjamin Netanyahu; heebrea keeles בִּנְיָמִין נְתַנְיָהוּ‎; sündinud 21. oktoobril 1949 Tel Avivis) on Iisraeli paremtsentristlik poliitik, Likudi partei esimees, alates 31. märtsist 2009 kuni 13. juunini 2021 Iisraeli peaminister.

Alates 28. detsembrist 2015 on ta ühtlasi olnud ka Iisraeli siseminister.

Ta oli Iisraeli peaminister ka aastatel 1996–1999 ning oli esimene Iisraeli riigis sündinud Iisraeli peaminister.

Elulugu
Binyamin Netanyahu vanemad olid Varssavis sündinud juudi ajaloo professor Bentsiyyon Netanyahu (sünninimi Benzion Mileikowsky) ning Tsila Segal, kelle vanemad sündisid Leedus. Isa kuulus Revisionistlikku liikumisse.

Sõjaväeteenistus
Aastail 1967–1972 teenis ta Iisraeli sõjaväe eliitlöögiüksuses ning teenis seal välja kapteni auastme.

Haridus
Kõrghariduse omandas Netanyahu aastail 1972–1975 Ameerika Ühendriikides Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis, kus ta õppis ärijuhtimist ja arhitektuuri.

Tema IQ on 180.

Ametikohad
1982–1984 töötas Iisraeli Washingtoni saatkonnas ning 1984–1988 oli Iisraeli saadik ÜROs
1988 valitud Iisraeli parlamenti (Knessetisse)
1988–1991 Iisraeli asevälisminister
1991–1992 peaministri kantselei ametnik
1993–1999 Likudi partei esimees
1996–1999 Iisraeli peaminister 
2002–2003 Iisraeli välisminister
2003–2005 Iisraeli rahandusminister
2005–2009 opositsioonijuht.
Alates 2005. aastast – Likudi partei esimees. 
10. veebruaril 2009 toimunud parlamendivalimistel sai tsentristlik Kadima partei ühe koha rohkem kui Likud, kui paremjõududel on Knessetis enamus. 20. veebruaril 2009 tegi Iisraeli president Shimon Peres  Netanyahule ettepaneku moodustada uus Iisraeli valitsus.

Raamatud
"A Durable Peace: Israel and Its Place Among the Nations" (Warner Books, 2000; inglise keeles) ISBN 0-446-52306-2
"Fighting Terrorism: How Democracies Can Defeat Domestic And International Terrorism" (Diane Pub Co, 1995; inglise keeles) ISBN 0-7881-5514-8 
"A Place Among the Nations" (Bantam, 1993; inglise keeles) ISBN 0-553-08974-9 
"Terrorism: How the West Can Win" (Farrar Straus & Giroux, 1986; inglise keeles) ISBN 0-374-27342-1

Perekond
Netanyahu on kolmandat korda abielus. Esimesest abielust dr Miki (Miryam) Haraniga on tal täiskasvanud tütar No'a. Praeguse abikaasa Sara Netanyahuga (Ben-Artsi) on tal kaks poega: Ya'ir ja Avner. Tema isa Benzion Netanyahu (1910–2012) oli Iisraeli ajaloolane.

Iisraeli peaministrid
Iisraeli välisministrid
Sündinud 1949
Likud

Likud (heebrea ליכוד) on Iisraeli paremtsentristlik partei.

Likud asutati 1973. aastal erinevate parempoolsete ja liberaalsete parteide liiduna. 1977. aastal võttis Likud vasakpoolsetelt esmakordselt valimisvõidu. 2005. aastal läks partei lõhki ning esimees Ariel Sharoni toetajad asutasid uue erakonna – Kadima.

Esimehed
Menaẖem Begin, 1973–1983
Yitzhak Shamir, 1983–1993
Benjamin Netanyahu, 1993–1999
Ari'el Sharon, 1999–2005
Binyamin Netanyahu, alates 2005. aastast

Vaata ka
Revisionistlik sionism

Iisraeli parteid
Herbjørg Wassmo

Herbjørg Margretha Wassmo (sündinud 6. detsembril 1942 Skogsøya saarel Øksnesi vallas) on norra naiskirjanik, üks tuntumaid tänapäeva Norra kirjanikke.

Ta on sündinud ja üles kasvanud Põhja-Norras Vesteråleni saarestikus.

Õppis pedagoogikakoolis ning enne kirjanikuks hakkamist töötas ta oma kodumaal mõnda aega õpetajana.

Herbjørg Wassmo esimene avaldatud teos oli luulekogu "Vingeslag" (1976; "Tiivalöögid").

1981. aastal ilmus tema esimene romaan "Huset med den blinde glassveranda" ("Pimeda klaasverandaga maja"; tõlkija Elvi Lumet), millest kujunes peagi triloogia. Sama sarja teine ja kolmas raamat kannavad pealkirju "Det stumme rommet" (1983; "Hääletu ruum"; tõlkija Elvi Lumet) ja "Hudløs himmel" (1986; "Marraskil taevas"; tõlkija Elvi Lumet).

Laiemalt tuntuks sai kirjanik oma teise, nn Dina-triloogiaga. Selle esimene osa "Dinas Bok" ("Dina raamat"; eesti keeles 1997) ilmus 1989. aastal. Romaani järgi vändati 2002. aastal ka film "Mina olen Dina", kus peaosi mängisid Maria Bonnevie ning Gérard Depardieu. Sarja teine raamat, mis ilmus 1995. aastal, kannab pealkirja "Lykkens sønn" ("Õnne poeg"; eesti keeles 1999). Kolmas osa "Karnas arv" ("Dina pärandus"; eesti keeles 2001) ilmus 1997.

Lisaks on autorilt ilmunud veel 2000. aastal romaan "Det sjuende møte" ("Seitsmes kohtumine"; eesti keeles 2004; tõlkija Elvi Lumet), 2003. aastal romaan "Flukten fra Frank" ("Põgenemine Franki juurest"; eesti keeles 2006), 2009. aastal romaan "Hundre år" ( "Sada aastat"; eesti keeles 2011; tõlkija Elvi Lumet ning "Need silmapilgud" (2014), tõlkinud Riina Hanso.

Herbjørg Wassmo elab Oslos.

Tunnustus
1981 kriitikute auhind raamatu "Pimeda klaasverandaga maja" eest 
1987 Põhjamaade Nõukogu kirjandusauhind raamatu "Marraskil taevas" eest 
1998 Jean Monnet' auhind 
2004 Eeva Joenpelto auhind

Välislingid
Tiina Kaalep. Herbjørg Wassmo "Seitsmes kohtumine". Eesti Ekspress, Areen, 11. märts 2004

Norra kirjanikud
Põhjamaade Nõukogu kirjandusauhinna laureaadid
Sündinud 1942