joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Lavassaare valla lipp

Lavassaare valla lipp on Pärnu maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Lavassaare valla lipp.

Lipp kinnitati Eesti Vabariigi Riigikantselei riigisümboolika osakonna poolt 14. mail 2004 ning oli kasutusel 20. oktoobrini 2013, kui Lavassaare vald ühines Audru vallaga. Uue valla nimeks sai Audru vald ning kasutusele jäi Audru valla lipp. Lavassaare valla lipp anti hoiule Lavassaare Külaseltsile.

Lavassaare valla lipu autor on Priit Herodes.

Lipu kirjeldus 
Lavassaare valla lipp on ruudukujuline vapilipp. Rohelise kanga keskel on kollase äärisega ruut, mida ümbritsevad seitse kollast kaunistust. Kaunistused koosnevad kahest lehest ja ühest marjast. Kaheksanda kaunistuse katab lipu vardapoolses ülanurgas olev kollane ruut kahe diagonaalse musta joonega. Mustad jooned algava vardapoolsest ülanurgast.

Lipu normaalmõõtmed on 105x105 cm.

Põhjendus 
Roheline sümboliseerib loodust ja elu. Kollase äärisega ruut tähistab valda ning seda ümbritsevad lehed ja marjad valla rikkusi. Kanga vardapoolses ülanurgas olev kollane ruut kahe musta diagonaalse joonega tähistab Pärnu maakonda, kohalikku turbatööstust, kitsarööpmelist raudteed ning Lavassaares asuvat raudtee muuseumi.

Lipu kasutamise kord 

Lipp heisatakse hoonel, kus asub Lavassaare Vallavalitsus, ajutiselt valla pidupäevadel, suhtlemisel teiste omavalitsustega, samuti muudel avalikel üritustel.
Lipu heiskamisel koos Eesti riigilipu, mõne teise riigi või tema omavalitsusüksuse, mõne Eesti maakonna, linna või valla lipuga, asub Lavassaare valla lipp lippude poolt vaadatuna vasakul teise riigi või Eesti riigilipust.
Lavassaare valla lipp heisatakse lipuvardaga vastavasse hoidjasse.
Lavassaare valla lipu heiskamise võib teha kohustuslikuks üksnes vallavolikogu otsuse või vallavalitsuse korraldusega vallale kuuluvatel hoonetel, rajatistel või maa-aladel, teistele omanikele on niisugused otsused või korraldused üksnes soovitusliku iseloomuga.
Riigilippu ja/või valla lippu võib heisata riiklikel pühadel ja tähtpäevadel, avalikel üritustel ning perekondlike sündmuste puhul.

Vaata ka 
Lavassaare valla vapp
Pärnu maakond

Välislingid 
 Lavassaare valla sümboolika Lavassaare valla kodulehel
 Lavassaare valla sümbolid Riigikantselei kodulehel
 Lavassaare valla lipp lehel "geraldika.ru"

Pärnu maakonna lipud
Lavassaare vald
Maximilien Robespierre

Maximilien François Marie Isidore Robespierre (6. mai 1758 – 28. juuli 1794) oli Prantsuse revolutsiooni tuntumaid juhte.

Robespierre sündis Põhja-Prantsusmaal Arrasi linnas ning õppis advokaadiks. Juba nooruses sai ta tuntuks põhimõttekindla, ausa ja valgustusmeelse inimesena. Oma printsipiaalsuse tõttu sai tema hüüdnimeks Äraostmatu. Kindla moraali ja karskete eluviiside tõttu lisandus sellele hüüdnimi Voorusemees. Samas armastas ta väga peenelt riietuda, kui see vähegi taskukohane oli, ning omandas seetõttu ka dändi maine. Kohati kasutas ta aadlipariklit de (Maximilien de Robespierre), millele tal tegelikult õigust polnud. 

Revolutsiooni algul valiti ta seisuse esindajana generaalstaatidesse ning temast sai peagi silmapaistev kõnemees, seda eriti oma mõtete korduva raevuka esitamise tõttu. Aja jooksul sai Robespierre'ist äärmusliku jakobiinide rühmituse juht. Ta korraldas žirondiinide kukutamise ning tõusis 1793. aastal Prantsusmaa tegelikuks valitsejaks. Tema mõtteviisis toimus oluline muudatus, kuna peagi otsustas ta revolutsiooni ideele ohverdada kõik, sealhulgas aususe ja "ebavajalikud" põhimõtted. Tema ja ta kaaslaste nõudmisel hukati 1793. ja 1794. aastal palju vaenlasi, et "päästa Prantsuse revolutsioon". Hukatute hulgas oli ka Prantsusmaa kuninganna Marie Antoinette. Paranoia ja kahtlustamise õhkkond muutus üldiseks. Kuid lõpuks langes ohvriks ka Robespierre, kui oma elu pärast hirmul konvendi saadikud otsustasid jakobiinid kukutada ning tema enda sissetöötatud tava järgi seejärel giljotineerida. Revolutsiooni 2. aastal 9. termidoori riigipöörde järel (27. juulil 1794) see nii ka läks.

Robespierre oli ka revolutsiooniaegse kõrgema olendi kultuse looja.

Tuntud revolutsionäär oli ka Maximilieni vend Augustin Robespierre.

Teosed eesti keeles 
 "Mõtete vahendusest" (kõne) – raamatus "Valik prantsuse esseid", koostanud ja tõlkinud Aleksander Aspel, EKS, Tartu 1938, lk 195–214

Kirjandus 
 Peeter Tarvel, "Jooni Robespierre'ist kui isiksusest ja poliitikust". Esmatrükk: "Kultuuri ja teaduse teilt". EÜS Veljesto toimetised II, 1932, lk 156–180; 2. trükk eraldi brošüürina, Tartu 1932; 3. trükk Peeter Tarveli artiklikogumikus "Demokraatia tulevik", Ilmamaa, Tartu 2002, lk 299–330
 Anatoli Levandovski, "Robespierre". Vene keelest tõlkinud Karl Luksep. Eesti Raamat, Tallinn 1969
 Friedrich Sieburg, "Robespierre, halb prantslane". Saksa keelest tõlkinud Heli Kukk – Akadeemia 1991, nr 10, lk 2047–2060

Välislingid 

 Robespierre - Master of the Terror

Prantsusmaa poliitikud
Prantsuse revolutsioon‎
Prantsuse revolutsiooni ajal giljotineeritud
Sündinud 1758
Surnud 1794
Gina Lollobrigida

Gina Lollobrigida (sünninimi Luigina Lollobrigida; sündinud 4. juulil 1927 Subiacos Itaalias) on itaalia näitlejanna.

Filmid 

 1946 "Lucia di Lammermoor" 
 1946 "This Wine of Love"
 1946 "Return of the Black Eagle"
 1947 "When Love Calls"
 1947 "Pagliacci"
 1947 "Flesh Will Surrender"
 1947 "A Man About the House"
 1948 "Mad About Opera"
 1949 "The Bride Can't Wait"
 1949 "The White Line"
 1950 "A Dog's Life"
 1950 "Miss Italy"
 1950 "Children of Chance"
 1950 "Alina"
 1951 "A Tale of Five Cities"
 1951 "The Young Caruso"
 1951 "Four Ways Out"
 1951 "Love I Haven't... But... But"
 1951 "Attention! Bandits!"
 1952" Wife for a Night"
 1952 "Times Gone By"
 1952 "Fanfan la Tulipe"
 1952 "Beauties of the Night"
 1953"The Wayward Wife"
 1953 "Bread, Love and Dreams"
 1953 "The Unfaithfuls"
 1953 "Beat the Devil"
 1954 "Woman of Rome"
 1954 "Bread, Love and Jealousy"
 1954 "A Day in Court"
 1954 "Flesh and the Woman"
 1954 "Crossed Swords"
 1955 "The World's Most Beautiful Woman"
 1955 "Trapeze"
 1956 "The Hunchback of Notre Dame"
 1958 "Anna of Brooklyn"
 1959 "The Law"
 1959 "Never So Few"
 1959 "Solomon and Sheba"
 1961 "Go Naked in the World"
 1961 "Come September"
 1962 "Lykke og krone" (dokumentaalfilm)
 1962 "The Beautiful Ippolita"
 1963 "Imperial Venus"
 1963 "Mad Sea"
 1964 "Woman of Straw"
 1965 "Me, Me, Me... and the Others"
 1965 "The Dolls"
 1965 "Strange Bedfellows"
 1966 "Pleasant Nights"
 1966 "The Sultans"
 1966 "Hotel Paradiso" ("Hotell Paradiso")
 1967 "Cervantes"
 1968 "Stuntman"
 1968 "A Curious Way to Love"
 1968 "The Private Navy of Sgt. O'Farrell"
 1968 "Buona Sera, Mrs. Campbell"
 1969 "That Splendid September"
 1971 "Bad Man's River"
 1972 "King, Queen, Knave"
 1973 "Mortal Sin" 
 1983 "Wandering Stars" (dokumentaalfilm)
 1995 "A Hundred and One Nights of Simon Cinema" 
 1996 "Escape in One Woman" 
 1997 "XXL"

Itaalia näitlejad
Sündinud 1927
Saku Koivu

Saku Antero Koivu [Sagu Koivu] (sündinud 23. novembril 1974 Turus) on Soome endine jäähokimängija. 

Turun Palloseura (TPS) kasvandikul Koivul oli suur osa Soome jäähokimeeskonna maailmameistriks saamisel 1995. aastal Stockholmis. Aastatel 1992–1993 Soome Meistriliigas mänginud Koivu siirdus 1995. aastal NHL-i Montreal Canadiensi meeskonda. 1999. aastal valiti ta meeskonna kapteniks.

Olümpiamängudelt on Koivu võitnud kolm pronksmedalit (1994, 1998, 2010) ja hõbemedali (2006). Ta osales ka 2004. aastal jäähoki maailma karika (World Cup) võistlustel hõbemedali võitnud meeskonna koondises. Ta on korduvalt olnud Soome jäähokikoondise kapten. 1993. aastal Soome Meistriliigas mängides tunnistati ta aasta mängijaks.

2001. aasta sügisel avastati tal vähkkasvaja, kuid hämmastavalt kiiresti pärast ravi pöördus ta tagasi sporti. Juba 2002. aasta kevadel naasis ta hokiväljakule. NHL-i tööseisaku ajal 2004–2005 mängis Koivu oma endises koduklubis TPS. Ka Saku noorem vend Mikko Koivu on hokimängija ja on NHL-is Minnesota Wildi meeskonna kapten.

Aastal 2008 osales ta Simple Plani laulu "Save You" muusikavideos, mis oli algselt kirjutatud põhilaulja vennale. Videos osaleb ka palju teisi vähktõvest paranenud inimesi.

Saku Koivu abiellus 2002. aasta suvel Hanna Norioniga ja 2004. aasta lõpus sündis neil tütar.

Saku Koivu valiti Torino olümpiamängude ajal Rahvusvahelise Olümpiakpmitee (ROK) sportlaskomisjoni. Koivu sai hääletusel 412 häält. Hääletada said kõik olümpial osalenud sportlased ja seda võimalust kasutas 2003 osalejat. Tema osalemine selles komisjonis kestab kaheksa aastat (alates 26. veebruarist 2006) ja ta on komisjonis ainuke jäähokimängija.

Välislingid 

 NHL-i mängija Saku Koivu
 nhlfinns.com – Saku Koivu

Soome jäähokimängijad
Montreal Canadiensi mängijad
Anaheim Ducksi mängijad
Sündinud 1974
Free State'i provints

Free State [frii steit] on Lõuna-Aafrika Vabariigi provints.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel moodustasid Free State'i provintsi elanikkonnast mustanahalised aafriklased 87,6%, valged 8,7%, värvilised 3,1%, India ja Aasia päritolu inimesed ja teised 0,2%. Sotho keelt pidas emakeeleks 64,2% rahvastikust, afrikaani keelt 12,7%, koosa keelt 7,5%, tsvana keelt 5,2%, suulu keelt 4,4% ja inglise keelt 2,9%.

Vaata ka
Oranje Vaba Riik

Viited

Välislingid 
Free State'i provintsi koduleht (inglise keeles)

Lõuna-Aafrika Vabariigi provintsid
Ida-Kapimaa provints

Ida-Kapimaa provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Lõuna-Aafrika Vabariigis.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ida-Kapimaa provintsi elanikkonnast mustanahalisi aafriklasi 86,3%, värvilisi 8,3%, valgeid 4,7%, India või Aasia päritolu inimesi 0,4% ja teisi 0,3%. Koosa keelt pidas emakeeleks 78,8% rahvastikust, afrikaani keelt 10,6%, inglise keelt 5,6% ja sotho keelt 2,5%.

Vaata ka
Kapimaa

Viited

Välislingid
Provintsivalitsus

Lõuna-Aafrika Vabariigi provintsid
Gautengi provints

Gautengi provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Lõuna-Aafrika Vabariigis.

Gautengi provints on Lõuna-Aafrika Vabariigi provintsidest kõige väiksema pindalaga, kuid kõige suurema rahvaarvu ja asustustihedusega. Seal asub Lõuna-Aafrika Vabariigi suurima elanike arvuga linn Johannesburg ning üks kolmest riigi pealinnast (Pretoria).

2016. aastal andis Gautengi provints 34,64% Lõuna-Aafrika Vabariigi sisemajanduse kogutoodangust.

Provintsis asub hulgaliselt suuri kaevandusi. Kaevandatakse näiteks kulda ja teemante. Mponengi kullakaevandus on maailma sügavaim.

Seal tegutseb Johannesburgi börs, mis on Aafrika suurim.

Provintsi teenindab O. R. Tambo rahvusvaheline lennujaam, mis on Aafrika suurim.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Gautengi provintsi elanikkonnast mustanahalisi aafriklasi 77,4%, valgeid 15,6%, värvilisi 3,5%, India või Aasia päritolu inimesi 2,9% ja teisi 0,7%. Suulu keelt pidas emakeeleks 19,8% rahvastikust, inglise keelt 13,3%, afrikaani keelt 12,4%, sotho keelt 11,6%, pedi keelt 10,6%, tsvana keelt 9,1%, koosa keelt 6,6%, tsonga keelt 6,6%, ndebele keelt 3,2% ja venda keelt 2,3%.

Viited

Välislingid
Provintsivalitsus

Lõuna-Aafrika Vabariigi provintsid
KwaZulu-Natali provints

KwaZulu-Natali provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Lõuna-Aafrika Vabariigis.

KwaZulu Natali provintsis asub LAVi suuruselt kolmas kaitseala iSimangaliso Wetland Park, mis on kantud UNESCO maailmapärandi nimekirja.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli KwaZulu-Natali provintsi elanikkonnast mustanahalisi aafriklasi 86,8%, India või Aasia päritolu inimesi 7,4%, valgeid 4,2%, värvilisi 1,4 ja teisi 0,3%. Suulu keelt pidas emakeeleks 77,8% rahvastikust, inglise keelt 13,2%, koosa keelt 3,4%, afrikaani keelt 1,6% ja ndebele keelt 1,1%.

Vaata ka
Natal
Tembe elevandipark

Viited

Välislingid
Provintsivalitsus

Lõuna-Aafrika Vabariigi provintsid
Limpopo provints

Limpopo provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Lõuna-Aafrika Vabariigis.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel moodustasid Limpopo provintsi elanikkonnast mustanahalised aafriklased 96,7%, valged 2,6%, värvilised 0,3%, India või Aasia päritolu inimesed 0,3% ja teised 0,2%. Pedi keelt pidas emakeeleks 52,9% rahvastikust, tsonga keelt 17,0%, venda keelt 16,7%, afrikaani keelt 2,6%, tsvana keelt 2,0%, ndebele keelt 2,0%, sotho keelt 1,5%, inglise keelt 1,5%, suulu keelt 1,2%.

Viited

Välislingid
Provintsivalitsus

Lõuna-Aafrika Vabariigi provintsid
Mpumalanga provints

Mpumalanga provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Lõuna-Aafrika Vabariigis.

1995. aastani oli provintsi nimi Ida-Transvaal. 

2011. aasta rahvaloenduse andmetel moodustasid Mpumalanga provintsi elanikkonnast mustanahalised aafriklased 90,7%, valged 7,5%, värvilised 0,9%, India või Aasia päritolu inimesed 0,7% ja teised 0,2%. Svaasi keelt pidas emakeeleks 27,7% rahvastikust, suulu keelt 24,1%, tsonga keelt 10,4%, ndebele keelt 10,1%, pedi keelt 9,3%, afrikaani keelt 7,2%, sotho keelt 3,5%, inglise keelt 3,1%, tsvana keelt 1,8% ja koosa keelt 1,2%.

Viited

Välislingid
Provintsivalitsus

Lõuna-Aafrika Vabariigi provintsid
Lääne-Kapimaa provints

Lääne-Kapimaa provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Lõuna-Aafrika Vabariigis.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel moodustasid Lääne-Kapimaa provintsi elanikkonnast värvilised 48,8%, mustanahalised aafriklased 32,8%, valged 15,7%, India või Aasia päritolu inimesed 1,0% ja teised 1,6%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 49,7% rahvastikust, koosa keelt 24,7% ja inglise keelt 20,2%.

Vaata ka
Kapimaa

Viited

Välislingid
Provintsivalitsus

Lõuna-Aafrika Vabariigi provintsid
Loodeprovints (LAV)

Loodeprovints on 1. järgu haldusüksus (provints) Lõuna-Aafrika Vabariigis.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel moodustasid Loodeprovintsi elanikkonnast mustanahalised aafriklased 89,8%, valged 7,3%, värvilised 2,0%, India või Aasia päritolu inimesed 0,6% ja teised 0,3%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 63,4% rahvastikust, afrikaani keelt 9,0%, sotho keelt 5,8%, koosa keelt 5,5%,
tsonga keelt 3,7%, inglise keelt 3,5%, suulu keelt 2,5%, pedi keelt 2,4% ja ndebele keelt 1,3%.

Vaata ka
 Dr Ruth Segomotsi Mompati ringkond

Viited

Välislingid
Provintsivalitus

Lõuna-Aafrika Vabariigi provintsid
Põhja-Kapimaa provints

Põhja-Kapimaa provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Lõuna-Aafrika Vabariigis.

Põhja-Kapimaa provints on kõige suurema pindalaga ja kõige väiksema rahvaarvuga Lõuna-Aafrika Vabariigi provints (moodustab 30,5% riigi pindalast).

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Põhja-Kapimaa provintsi elanikkonast mustanahalisi aafriklasi 50,4%, värvilisi 40,3%, valgeid 7,1%, India või Aasia päritolu inimesi 0,7% ja teisi 1,6%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 53,8% rahvastikust, tsvana keelt 33,1%, inglise keelt 3,4% ja sotho keelt 1,3%.

Vaata ka
Kapimaa

Viited

Välislingid
Provintsivalitsus

Lõuna-Aafrika Vabariigi provintsid
Põltsamaa vald (1991)

Põltsamaa vald oli vald Jõgeva maakonnas. Põltsamaa vald paikneb endise Viljandi maakonna põhjaosas, hõlmates kunagise Põltsamaa ja Lustivere valla. Omavalitsusliku staatuse sai vald 1991. aastal endise Põltsamaa külanõukogu piirides. Vallamaja asub Põltsamaa linnas.

Põltsamaa valla pindala oli 416,9 km² ja 2012. aasta alguses elas vallas 4006 elanikku. Asustuse tihedus oli 9,6 in/km².

Põltsamaa vallavanem on Toivo Tõnson.

Asend
Põltsamaa vald paikneb Jõgevamaa lääneosas ja ümbritseb Põltsamaa linna. Põltsamaa vald piirneb Jõgeva maakonna Pajusi ja Puurmani vallaga, Viljandi maakonna Kolga-Jaani ja Kõo vallaga ja Järva maakonna Imavere ja Koigi vallaga. Olulisimad valda läbivad teed on Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee ning Jõgeva–Põltsamaa, Põltsamaa–Võhma ja Viljandi–Põltsamaa maantee. Valla territooriumile ulatub omanäoline Alam-Pedja looduskaitseala. Valla piiridesse, Adavere lähedale jääb Mandri-Eesti geomeetriline keskpunkt, mida tähistab 1985. aastast tähiskivi.

Asustus 

Põltsamaa vallas on 2 alevikku ja 28 küla. Suuremad keskused on Adavere, Lustivere, Kamari ja Esku.

Ajalugu 
Põltsamaa valla omavalitsuslik staatus kinnitati aastal 1991. 2017. aastal ühines Põltsamaa vald uue Põltsamaa vallaga.

Kohalik majandus
Põltsamaa vallas tegutsevate äriühingute hulgas on kõige rohkem põllumajandusega tegelevaid ettevõtteid. Mällikveres tegutseb AS Konesko metallitöötlemistehas, Rõstla karjääris kaevandatakse paekivi, millest tehakse killustikku. Põltsamaa vald oli Jõgevamaal üks esimesi, kus hakati välja ehitama kergliiklusteid. Koostöös Põltsamaa linna ning Pajusi ja Puurmani vallaga on Põltsamaa valla territooriumile rajatud piirkondlik jäätmejaam. Koostöös riigi, maavalitsuse, Põltsamaa linna, Eesti Gaasi ja Fortum Termestiga valmis 2000ndatel Põltsamaa valda läbiv gaasitorustik.

Haridus
Vallas on kaks lasteaeda, Esku-Kamari lasteaed-algkool ning Adavere Põhikool ja Lustivere Põhikool. Väike-Kamari külas asub kutseharidust pakkuv Järvamaa Kutsehariduskeskuse Põltsamaa õppekoht.

Kultuur
Põltsamaa vallas on kolm raamatukogu, kultuurimaja Lustiveres ja klubi Adaveres. Võhmanõmmel tegutseb Heino Joosti Kodulootare, Kuningamäele on rajatud kardirada. 2008. aasta lõpus avati Kuningamäe piirkonnas valgustatud tervise- ja suusarada.

Sotsiaalhoolekanne
Lustivere mõisas tegutseb üldhooldekodu ja Võisiku mõisas hooldekodu erivajadustega inimestele.

Viited

Eesti endised vallad
Voldemar Panso nimeline auhind

Voldemar Panso nimeline auhind (ka Panso preemia) on üks Eesti teatri aastaauhindadest, mis antakse eeskuju väärivale ja perspektiivikale Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli üliõpilasele. Auhind asutati Jaak Alliku ja Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri ettepanekul kultuuriministri käskkirjaga 1978. aastal. Auhind antakse kätte igal aastal Voldemar Panso sünniaastapäeval, 30. novembril. Auhinnaga kaasneb Margus Kadariku loodud mälestusmedal ja Eesti Kultuurkapitali rahaline preemia.

Laureaadid
1978 Toomas Lõhmuste
1979 Ain Lutsepp
1980 Andrus Vaarik
1981 Sulev Teppart
1982 Peeter Sauter
1983 Raimo Pass
1984 Katrin Kohv
1985 Peeter Tammearu
1986 Elmo Nüganen
1987 Epp Eespäev
1988 Merle Jääger
1989 Marko Matvere
1990 Katri Kaasik-Aaslav, Ivika Sillar
1991 Üllar Saaremäe
1992 Elina Reinold
1993 Katariina Lauk
1994 Peeter Raudsepp
1995 Kaido Veermäe
1996 Veikko Täär
1997 Taavi Teplenkov
1998 Kersti Heinloo
1999 Tambet Tuisk
2000 Priit Võigemast
2001 Elisabet Tamm
2002 Rasmus Kaljujärv
2003 Mart Koldits
2004 Risto Kübar
2005 Mari-Liis Lill
2006 Kristo Viiding
2007 Ago Soots
2008 Marta Laan
2009 Lauri Kaldoja
2010 Märt Pius ja Priit Pius
2011 Diana Leesalu
2012 Rea Lest
2013 Jörgen Liik
2014 Mehis Pihla
2015 Liisa Saaremäel
2016 Teele Pärn
2017 Priit Põldma
2018 Maris Lüüs
2019 Maarja Johanna Mägi 
2020 Hardo Adamson 
2021 Maarja Mõts

Viited 

Eesti teatriauhinnad
Elisabet Reinsalu

Elisabet Reinsalu (neiupõlvenimi Elisabet Tamm; 21. aprillil 1976 Tallinnas) on eesti näitleja.

Haridus
1994. aastal lõpetas Tallinna Õismäe Humanitaargümnaasiumi. Siis õppis Tallinna Pedagoogikaülikoolis kolm aastat meedia ja reklaami erialal. 2002. aastal lõpetas ta Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli (20. lend).

2002. aastast töötab näitlejana Tallinna Linnateatris.

Rollid

Tallinna Linnateatris

Muudes teatrites 
 Natalie Herzen (Tom Stoppard, "Utoopia rannik. II osa. Laevahukk", esietendus Eesti Draamateatris 2013)
 (M. Betsuyaku, "Krahv Dracula sügis", esietendus PolygonTeatris 2011)

Filmides ja telesarjades 
Elisabet Reinsalu on mänginud filmis "Nimed marmortahvlil" (Taska Film, 2002).

Tunnustus 
 2001 Voldemar Panso nimeline auhind
 2002 Kristallkingakese auhind
 2005 Linnateatri kolleegipreemia – parim naisnäitleja
 2007 "Hää film" 2007 auhind – parim naishääl ("Ratatouille")
 2008, 2015 Linnateatri publikupreemia
 2008, 2014 Linnateatri kolleegipreemia
 2013 Eesti Draamateatri kolleegipreemia naispeaosa Suur Ants Natalie Herzeni rolli eest lavastuses „Utoopia rannik. II osa. Laevahukk"
 Ta on valitud kolmel korral Eesti Meelelahutusauhindade jagamisel parimaks teleseriaali naisnäitlejaks.

Isiklikku 
Ta on näitlejate Mari Lille ja Tõnu Tamme tütar.

Elisabet Reinsalu abikaasa on ettevõtja Ardo Reinsalu. Peres kasvavad tütar Nora (sündinud 2004) ja poeg Felix (sündinud 2008).

Viited

Välislingid
 Elisabet Reinsalu näitlejakaart Tallinna Linnateatri veebisaidil
 Elisabet Reinsalu parodeerimas – ETV aastavahetuskava 2014. ERR YouTube'is, 2. jaanuar 2015
 Elisabet Reinsalu tervitus Soomele Soome 100. aastapäeva puhul. ERR YouTuve'is, 30. november 2017
 EKI keelekild. Kungla. Esitab Elisabet Reinsalu. ERR Kultuur. 2. juulil 2019
 EKI keelekild. Arm. Esitab Elisabet Reinsalu. ERR Kultuur. 3. juulil 2019
 EKI keelekild. Maarjamaa. Esitab Elisabet Reinsalu. ERR Kultuur. 4. juulil 2019

Tallinna Linnateatri näitlejad
Sündinud 1976
Dordrecht

Dordrecht on linn Hollandis Lõuna-Hollandi provintsis. Linna elanike arv on 118 889 (2006) ja pindala 99,45 ruutkilomeetrit.

Dordrecht asub laia Merwede jõe ääres, mis hargneb kaheks Groothoofdspoort-värava juures. Lõunaharu on Oude Maas, põhjaharu voolab Noordi nime all Rotterdami poole.

1618/19. aastal peeti linnas Dordrechti sinod.

Kirjandus
Revisiting the Synod of Dordt (1618-1619), toim. Aza Goudriaan, Fred van Lieburg (Brill's series in church history; 49). Leiden, Boston: Brill 2011.

Hollandi linnad
Lõuna-Hollandi provints
Port Said

Port Said on linn Kirde-Egiptuses, Vahemere kaldal Suessi kanali lähedal. 

Port Said asutati 1859. aastal seoses Suessi kanali ehitamisega ja sai oma nime tolleaegse Egiptuse kediivi Muhammad Saidi järgi.

Linn sai tõsiseid purustusi Suessi kriisi ja Jom Kippuri sõja ajal.

Port Said on tähtis sadamalinn.

Välislingid 
 http://www.port-said.com/ (araabia ja inglise keeles)

Egiptuse linnad
Sadamalinnad
Ivan Tšerezov

Ivan Tšerezov (vene keeles Иван Юрьевич Черезов sündinud 18. novembril 1980 Iževskis) on Venemaa laskesuusataja. Kolmekordne maailmameister.

Saavutused

Olümpiamängudel 
 2006  Torinos
  hõbemedal 4x7,5 km teatesõidus

Maailmameistrivõistlustel 

2005  Hochfilzenis 
  maailmameister 4x6 km segateatesõidus
2007  Anterselvas
  maailmameister 4x7,5 km teatesõidus
2008  Östersundis
  maailmameister 4x7,5 km teatesõidus
2009  Pyeongchangis
  pronksmedal 15 km ühisstardiga sõidus

Maailmakarikavõistlustel

Maailmakarika etappide võidud

Välislingid 

Ivan Tšerezovi kodulehekülg
Ivan Tšerezov biathlonworldi leheküljel

Venemaa laskesuusatajad
Sündinud 1980
Puurmani vald

Puurmani vald oli omavalitsus Jõgeva maakonna edelaosas.

2017. aastal liideti suurem osa Puurmanni vallast Põltsamaa vallaga, välja arvatud neli küla (Härjanurme, Jõune, Pööra ja Saduküla), mis ühinesid Jõgeva vallaga.

Valla pindala oli 292,7 km2. Valla keskuseks oli valla suurim asula Puurmani alevik. Lisaks paiknes vallas 12 küla, millest suuremad olid Saduküla, Pikknurme ja Härjanurme. Valla omavalitsuslik staatus taastati 12. detsembril 1991.

Läbi endise valla voolab Pedja jõgi.

Puurmani vallavanem oli Rauno Kuus.

Asend
Puurmani vald piirnes lõunas Tartu maakonna Laeva vallaga, põhjas ja läänes Jõgeva maakonna Põltsamaa vallaga ja idas Jõgeva, Palamuse ja Tabivere vallaga. Ulatus põhjast lõunasse oli 23 km, idast läände oli 14 km.

Etümoloogia
Puurmani nimi tuleneb tõenäoliselt endise ordumõisa Rootsi võimu aegsete omanike Buhrmeisterite perekonnanimest.

Ajalugu
Esimesed ülestähendused piirkonna kohta pärinevad 13. sajandist. Kursi ordulinnust nimetatakse esmakordselt seoses 1343. aasta sündmustega.

Puurmani valla omavalitsuslik staatus kinnitati aastal 1991.

Asustus 

Puurmani vallavalitsuse andmetel oli 1. septembri 2012 seisuga valda registreeritud 1645 inimest, neist 795 meest ja 850 naist. Asulate lõikes jagunesid elanikud järgmiselt:

Haridus ja kultuur
Vallas tegutses kaks kooli: põhikool Puurmanis ja Saduküla Lasteaed-Algkool. Vallas on üks kultuurikeskus (Puurmanis) ja kaks raamatukogu (Puurmanis ja Sadukülas). Vallas ilmub kord kuus vallavalitsuse infoleht Puurmani Uudised.

Kohalik majandus
Puurmani valla endisel territooriumil tegutseb Eesti suurim ja moodsaim kala- ja vähikasvatuskompleks Härjanurme Kalatalu, Jõgeva maakonna esinduslikem majutus- ja seminariteenust pakkuv asutus – Tammemäe jahimaja Trofee ning renoveeritud ajalooline Manteuffelite jahimõis, mille peamaja Kursi jahiloss on taastatud eksklusiivseks hotelliks, mille juures on ka restoran Zum Manteuffel.

Piirkonna suurimad tööandjad on
 Puurmani Põllumajandusühistu
 OÜ Härjanurme Mõis
 Puurmani Põhikool
 Puurmani Vallavalitsus

Vaatamisväärsused

 Puurmani mõisahoone ja park
 Kursi kirik aastast 1648 – hiljem uusgooti stiilis ümber ehitatud hoone koos hästi säilinud ajaloolise kirikumõisa hoonetega, mille peahoones asub Kursi Kihelkonnamuuseum
 Alam-Pedja looduskaitseala
 Vabadussõja mälestussammas Kursis, mille juurde on rajatud noor park nimeliste puudega Vabadussõjas langenutele ja teistele väärikatele Kursi kihelkonnaga seotud inimestele.
 Vabadussõja mälestussammas Sadukülas

Vaata ka
Puurmani mõis

Viited

 
Jõgeva maakonna endised vallad
Mood

Mood on mittesõnaliste märkide kogum, mis edastab teavet inimeste või inimgruppide elukutse, sotsiaalse positsiooni, soo, päritolu, seksuaalse valmisoleku, jõukuse ja muude kuuluvusnäitajate kohta. Lisaks riietusele hõlmab mood ka aksessuaare, ehteid, soenguid ja kehamaalinguid. See on nii väljendusviis kui ka võimalus teha kandja kohta kiireid üldistatud järeldusi.

Vaata ka 

Moeloojate loend
Staadionijooks

Staadionijooks ehk dromos või stadiodromos oli esimeste antiikolümpiamängude ainuke spordiala. Ainsaks alaks oli see aastatel 776–728 eKr ehk kuni XIV antiikajalümpiamängudeni. Aastal 724 eKr lisandus kahe staadioni jooks (diaulos). Staadionijooksu pikkus oli 192,27 m (mõnedel andmetel 192,28 meetrit). Esimeste antiikolümpiamängude staadionijooksu võitja oli Elisest pärit kokk Koroibos.  

Teise spordialana oli staadionijooks üks pentatloni ehk viievõistluse ala.

Vaata ka 
Antiikolümpiamängud

Spordialad olümpiamängudel
Vana-Kreeka sport
Saksamaa Sotsiaaldemokraatlik Partei

Saksamaa Sotsiaaldemokraatlik Partei (saksa keeles Sozialdemokratische Partei Deutschlands, lühend SPD, eesti keeles SSDP) on üks Saksamaa kahest peamisest erakonnast. Aastast 1998 kuni 2009. aasta oktoobrini kuulus SSDP valitsuskoalitsiooni. Partei tunnuslause on "Uuendamise jõud" (saksa keeles: Kraft der Erneuerung).

Partei ideoloogiliseks aluseks on sotsiaaldemokraatia. See erakond asutati 1863. aastal. SSDP kasvas välja töölisliikumisest, olles praeguse parteiga võrreldes sotsialistlikum. 1959. aasta Godesbergi programmiga hüljati marksistlikud põhimõtted ja klassipartei kontseptsioon. 

SSDP oli Saksamaa Liitvabariigis võimul ka 1969–1982. Parteisse on kuulunud liidukantslerid Willy Brandt (1969–1974), Helmut Schmidt (1974–1982) ja Gerhard Schröder (1998–2005), samuti liidupresidendid Gustav Heinemann (1969–1974) ja Johannes Rau (1999–2004).

SSDP on nii Sotsialistliku Internatsionaali kui ka Euroopa Sotsiaaldemokraatliku Partei asutajaliige.

Pärast Gerhard Schröderit on parteid juhtinud Franz Müntefering (21. märtsist 2004 15. novembrini 2005) ja Matthias Platzeck (15. novembrist 2005 10. aprillini 2006). Kui Platzeck tervislikel põhjustel ametist tagasi astus, asus esimehe kohuseid täitma Rheinland-Pfalzi peaminister Kurt Beck. Beck valiti erakonna esimeheks 14. mail 2006 toimunud parteipäeval.

Franz Müntefering naasis partei esimehe kohale pärast Kurt Becki tagasiastumist 7. septembril 2008. 13. novembril 2009 valiti partei esimeheks Sigmar Gabriel.

2005. lahkus parteist kauaaegne esimees (1995–1999) Oskar Lafontaine, kes moodustas koos rühma SSDP poliitikas pettunutega uue vasakerakonna Töö ja Sotsiaalse Õigluse Partei.

Valimised

SSDP on alates 27. oktoobrist 1998 olnud Saksamaa valitsuses ja liidukantsler oli 1998–2005 oli Gerhard Schröder. 
2005. aasta Saksamaa parlamendivalimiste järel moodustas SSDP Bundestagis (Saksa parlamendi alamkojas) 222 kohaga (34,2% häältest) suuruselt teise fraktsiooni Kristlik-Demokraatliku Liidu ja Kristliku Sotsiaalse Liidu ühisfraktsiooni järel, jäädes valimistel neile alla 1% häälte ja 4 kohaga. Valimiste tulemusena moodustati koalitsioon Kristlik-Demokraatliku Liidu, Kristliku Sotsiaalse Liidu ja SSDP vahel. Liidukantsleriks sai Kristlik-Demokraatliku Liidu esimees Angela Merkel.

Välislingid 
Partei koduleht (saksa keeles)

Saksamaa parteid
Sotsiaaldemokraatlikud parteid
Šumen

Šumen on linn Bulgaaria kirdeosas, Šumeni piirkonna keskus. 

1950–1965 kandis nime Kolarovgrad.

Tähtsaim vaatamisväärsus on Bulgaaria suurim, 1745. aastal valminud Tombuli mošee.

Välislingid 
 Šumeni koduleht

Bulgaaria linnad
Majutusettevõte

Majutusettevõte on majutusteenust pakkuv ettevõte. 

Majutusettevõtete hulka kuuluvad näiteks hotellid, motellid, külalistemajad, hostelid, võõrastemajad, puhkemajad, kämpingud, puhkekülad ja -laagrid, külaliskorterid, kodumajutus jmt.

Eestis kehtivate seaduste kohaselt on majutusettevõte majandusüksus, mille kaudu ettevõtja pakub tasu eest majutusteenust ja sellega kaasnevaid teenuseid.

Majutusteenuseks ei loeta:
 juriidilise isiku poolt temale kuuluva vara arvel oma töötajate majutamist;
 majutamist, mille puhul sõlmitakse eluruumi üürileping tähtajaga üle 30 päeva;
 õppeasutuse poolt selles õppeasutuses õppivate isikute majutamist;
 füüsilise isiku poolt temale kuuluva vara arvel oma perekonna liikmete või teiste isikute majutamist ilma sellekohase reklaamita;
 füüsilise isiku poolt temale kuuluva vara arvel kuni viie isiku majutamist;
 majutamist regulaarliinil sõitvas transpordivahendis.

Viited 

Majutusasutused
Komatiit

Komatiit on ultraaluseline vulkaaniline kivim.

Komatiit on kivim, mis moodustas ultraaluselisi laavavoole. Keemilise koostise alusel klassifitseeritakse teda järgnevalt: SiO2<53%, Na2O+K2O<1%, MgO>18%, TiO2<1%.

Komatiit on vähelevinud kivim. Selle põhjuseks on kivimite vanus. Peaaegu kõik komatiidid on tekkinud Arhaikumis. Proterosoikumi leiud on harvad ning Fanerosoikumi vanusega komatiidid on väga haruldased. Komatiidi koostisega süvakivim peridotiit on väga laialt levinud, ehkki mitte maapinnal. Peridotiidist koosneb suur osa vahevööst. Põhjus miks komatiitse koostisega laavat enam ei esine peitub selles, et Maa vahevöö on aja jooksul aeglaselt jahtunud. Komatiitse laava temperatuur peaks olema umbes 1600°C, kuid tänapäevaste laavade temperatuur ei ületa 1300°C, mistõttu toimub peridotiitse vahevöö osaline sulamine, mille tulemuseks on basaltse koostisega laava.

Kivimi nimi on tuletatud Komati jõe nimest Lõuna-Aafrikas.

Tardkivimid
Kuimetsa Kristlik Elava Jumala Kogudus

Elava Jumala Kogudus Kuimetsas on Raplamaal Kuimetsas tegutsev täisevangeelne-karismaatiline vabakogudus. 

Üks selle pastoritest on Antti Loodus.

Välislingid
Koguduse koduleht

Eesti vabakogudused
Rapla vald
Psychoterror

Psychoterror on Eesti punkansambel.

Esimese kontserdi andis ansambel 20. septembril 1991. 

Bändi laulutekstid on nii inglise kui ka eesti keeles.

Praegune koosseis
Freddy (vokaal; Freddy Grenzmann, sündinud 1. mail 1972)
Liba (trummid; Sven Liba, sündinud 15. septembril 1976)
Uims (bass; Lauri Leis, sündinud 29. septembril 1971)
Mozg (kitarr; Sven Kimmel, 13. veebruar 1976)

Diskograafia
"Tusk. Töötus. Armetus." (1995; Fucking Cunt Records)
"Viva La Revoluciòn" (1995; Khaos Control)
"Chaos City" (1996; Fucking Cunt Records)
"Live in Bremen" (1996; Fucking Cunt Records)
"Waste and Insanity" (1997; Fucking Cunt Records)
"Cheap Holidays" (2000; Fucking Cunt Records)
"Mikrokosmos" (2002; Kaljukotkas)
"Punks in the City" (2002; Disco Hater Records)
"Greatest Shits" (2002; Kaljukotkas/Psychoterror)
"Straight to the Point" (2004; Karma Mira Records/Szarapow Sound System)
"Freddy, löö esimesena!" (2005; Kaljukotkas/Psychoterror)
"Anarhia ja dekadents" (2006; Psychoterror/Inglikala Grupp)
"Estonian Survivors" (2006; Revel Yell Music)
"Parmakarma" (2010; Satisfactory)
"XX" (2011)
 "Vaenlaste aeg" (2013)
 "Streik" (2016)
"Käärid" (2018)

Vaata ka 
Fucking Cunt Records

Välislingid
Koduleht
Disco Hater Records
Karma Mira Records
Szarapow Sound System
Revel Yell Music
"Psychoterroril täitub 16 tegevusaastat", Eesti Päevalehe veebiväljaanne, 26. september 2007

Eesti punkansamblid
Vastemõisa valla lipp

Vastsemõisa valla lipp oli Eesti haldusüksuse Vastemõisa valla lipp.

Lipp oli kasutusel 16. novembrist 1995 kuni 2005. aasta oktoobrini, mil vald ühines Olustvere valla, Suure-Jaani valla ja Suure-Jaani linnaga ühtseks Suure-Jaani vallaks.

Lipu kirjeldus 
Valla lipp oli ristkülikukujuline, selle vardapoolsest alanurgast suundusid lehviva otsa keskpunktini ja ülaservani (2/3 lipu pikkusest) kaldsirged, need jaotasid lipu kolmeks: valgeks, roheliseks ja mustaks väljaks. Valgel väljal oli roheline seitsmeharuline heraldiline okaspuutaim.

Lipu normaalmõõtmed olid 100×150 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 6:9 ühikut.

Lipu kasutamise kord 
Kui vallalipp heisati koos Eesti riigilipu või mõne teise riigi või mõne Eesti maakonna, linna, valla või muu lipuga, asus valla lipp lippude poolt vaadates vasakul teise riigi või Eesti riigilipust.
Vertikaalselt heisatud lippude puhul asus vallalipp allpool Eesti riigilipust või teiste riikide lippudest.
Vallalippu võis heisata või kasutada ameti- ja eluruumides. Vallaelanikel oli õigus heisata koos riigilipuga vallalipp.
Kasutamiskõlbmatuks muutunud vallalipp kuulus sündsal viisil hävitamisele.

Vaata ka 
Vastemõisa valla vapp
Suure-Jaani valla lipp
Olustvere valla lipp
Suure-Jaani linna lipp

Viljandi maakonna lipud
Vastemõisa vald
Yūko Ogura

Yūko Ogura (小倉優子) (sündinud 1. novembril 1983 Mobaras) on jaapani modell ja pop-staar. Tema hüüdnimeks on Yukorin.

Ogura õpib psühholoogiat Hōsei ülikoolis Tōkyōs.

Ta pikkus on 162 cm ja teised mõõdud on 80-56-83.

Ta väidab, et on Õuna-momoka printsess (りんごももか姫) Korini planeedilt.

Välislingid 

Yūko Ogura koduleht
Fotod

Jaapani modellid
Sündinud 1983
Paistu valla lipp

Paistu valla lipp on Viljandi maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Paistu valla lipp.

Lipp on kinnitatud 14. septembril 1994.

Lipu kirjeldus 

Valla lipuks on kahe diagonaaliga neljaks jaotatud sini-mustal kangal äärteni ulatuv valge tähtrist. Piduliku kandelipu vardaehiseks on hõbedane tähtrist.

Lipu normaalmõõtmed on 105x105 cm.

Põhjendus 
Lipu kujundus tähistab valla ajaloost tuntud tugevat rahvuslikku liikumist ning tungi vaimuvalguse ja õnne poole.

Lipu kasutamise kord 

Valla lipp on esinduslipp, mida kasutatakse vaid erandjuhtudel valla esindamiseks, kooskõlastatult vallavalitsusega.

Vaata ka 
Paistu valla vapp
Viljandi maakond

Välislingid 
Paistu valla sümboolika valla kodulehel
Paistu valla sümboolika Riigikantselei kodulehel

Viljandi maakonna lipud
Paistu vald
Simikeel

Simi keel (inglise keeles Simlish, Simish) on tehiskeel, mida räägivad simid mitmes Maxise loodud arvutimängus.

Sõnavara näiteid
laama – gruuba         
pitsa – chumcha
tere – sul sul
head aega – dag dag
jah – yibs
ei – neeb

Tehiskeeled
The Sims

da:The Sims 2#Simlish
de:Die Sims#Sprache
Põhja-Hollandi provints

Põhja-Holland on provints (1. järgu haldusüksus) Hollandis.

Vallad

Viited

Välislingid 

 Põhja-Hollandi provintsi koduleht

Hollandi provintsid
Rebecca Walker

Rebecca Walker (sünninimi Rebecca Leventhal; sündinud 17. novembril 1969 Mississippi osariigis Jacksonis) on ameerika feminist ja kirjanik.

Rebecca on Mel Leventhali ja Alice Walkeri tütar. Ta isa oli valge juudi rahvusest advokaat, aktiivne kodanikuõiguste liikumises osaleja. Ta ema on mustanahaline kirjanik, kes on kirjutanud palju raamatuid, sealhulgas "The Color Purple". 

Rebecca kasvas üles San Franciscos ja New Yorgis. Ta vanemad lahutasid, kui Rebecca oli 8-aastane. Ta elas kaks aastat emaga ja siis kaks isaga. Elukohtade vahetamine ja päritolu tegid ta elu raskeks – mustad pidasid teda valgeks, valged aga värviliseks. Seetõttu hakkas ta tarvitama narkootikume ning 14-aastasena rasedaks jäädes otsustas abordi kasuks. Ent koolis õppis ta väga hästi.

Rebecca Walker lõpetas Yale'i Ülikooli 1992 cum laude. Pärast lõpetamist rajas ta mittetulundusühingu Third Wave Direct Action Corporation ('kolmanda laine otsustava tegutsemise ühendus'), mis tegeles noorte naisjuhtide ja naisliikumistega.

Ajakiri Time peab Rebecca Walkerit üheks 50 mõjuvõimsamast alla 40-aastasest juhist . Walker on kirjutanud bestselleriks saanud autobiograafia ning toimetanud kaht tähtsat antoloogiat, sealhulgas "Mis muudab inimest: 22 kirjanikku kujutlevad tulevikku". 

Rebecca Walker on pidanud loenguid rohkem kui kolmesajas ülikoolis, kaasa arvatud Harvard, Oberlin, MIT ja Stanford, ning nõustanud selliseid ettevõtteid nagu Sony Music, Microsoft ja JP Morgan Chase. Tema artiklid on ilmunud nimekates väljaannetes (Harper's, Salon.com, Interview, Vibe, Essence, SPIN, Glamour ja Buddhadharma). Walker on võitnud oma soolise võrdõiguslikkuse alase töö eest auhindu ning juhib praegu oma raadiosaadet uusmehelikkuse teemal. Ta kirjutab kodusest vägivallast ja seksuaalsusest.

Rebecca Walker elab koos elukaaslase ja pojaga Põhja-Californias.

Raamatud

 1996 "To be Real: Telling the Truth and Changing the Face of Feminism" (antoloogia)
 2000 "Black, White and Jewish: Autobiography of a Shifting Self"
 2003 "Putting Down the Gun: New Masculinity" (antoloogia)
 2004 "What Makes A Man: 22 Writers Imagine The Future" (toimetaja)

Välislingid 

 Ametlik koduleht

Ameerika Ühendriikide kirjanikud
Feministid
Sündinud 1969
Jacques Rogge

Jacques Rogge (2. mai 1942 Gent – 29. august 2021) oli Belgia purjetaja. 2001–2013 oli ta Rahvusvahelise Olümpiakomitee president. Ta oli elukutselt ortopeediakirurg.

Jacques Rogge osales kolmedel olümpiamängudel (1968, 1972 ja 1976) purjetajana Finn klassis. Ta kuulus ka Belgia ragbikoondisse.

Rogge oli aastatel 1989–2001 üheaegselt nii Belgia Olümpiakomitee kui ka Euroopa Olümpiakomitee peasekretär. 16. juunil 2001 valiti ta Rahvusvahelise Olümpiakomitee presidendiks ning ta vahetas välja sellel kohal 1980. aastast olnud Juan Antonio Samaranchi.

2002. aasta taliolümpiamängudel tegi Rogge olümpiakomitee ajaloos omapärase otsuse, mis seisnes selles, et ta ei läinud elama mitte viietärnihotelli Salt Lake Citys, vaid elas koos sportlastega olümpiakülas.

Jacques Roggel oli suur osa selles, et 2008. aasta suveolümpiamängud peeti just Pekingis Hiina Rahvavabariigis. Need olid kolmandad olümpiamängud, mis toimusid kommunistlikus riigis. Eelmised olid 1980. aastal Moskvas tollases NSV Liidus ja 1984. aastal Sarajevos Jugoslaavias.

Belgia sportlased
Purjetajad
Rahvusvahelise Olümpiakomitee presidendid
Ragbimängijad
Sündinud 1942
Surnud 2021
Vändra lipp

Vändra lipp on Pärnu maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Vändra alevvalla lipp.

Lipp on kinnitatud 30. juunil 1999.

Lipu kirjeldus 

Vändra alevi lipp on ristkülikukujuline vapilipp, roheline kangas, millel ülemisel äärel on kuuselõikeline valge laid. Rohelise välja keskel on kollane karupea punase keelega.

Lipu normaalmõõtmed on 105×165 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 7:11 ühikut. 

Lipu värvid Pantone värviskaala järgi on roheline PMS 3555, kollane PMS 116C, punane PMS 186C.

Lipu kasutamise kord 
Alevi lipp heisatakse alaliselt valitsuse hoonele peasissekäigu juures asuvasse vastavasse lipuhoidjasse või muus selleks sobivas kohas lipuvardasse.
Alevi lippu laualipuna kasutatakse alevivolikogu ja -valitsuse istungite laual, hallatavate asutuste ametiruumis, alevi külaliste ametlikul vastuvõtul, samuti võidakse kinkida meenena alevi külalistele.
Alevi elanikul on õigus heisata ja kasutada Vändra alevi lippu järgides Eesti lipu seadust ja head tava.
Kui alevi lipp heisatakse koos teise riigi, organisatsiooni või mõne muu lipuga, tulevad lipud paigutada  nii, nagu on Eesti lipu seaduses sätestatud.
Kui alevi lipp heisatakse leinalipuna, kinnitatakse lipuvarda ülemisse otsa must lint või heisatakse lipp poolde masti.

Vaata ka 
Vändra vapp

Välislingid 
 Vändra alevvalla vapp ja lipp valla kodulehel
 Vändra valla sümboolika Riigikantselei lehel

Pärnu maakonna lipud
Lipp
Utrechti provints

Utrechti provints on 1. järgu haldusüksus Hollandis.

Viited

Välislingid 

 http://www.provincie-utrecht.nl/

Hollandi provintsid
Mart Niineste

Mart Niineste (sündinud 15. detsembril 1983 Tallinnas) on eesti ajakirjanik, muusik, reklaamikirjanik ja kommunikatsioonikonsultant.

Ta on õppinud Tallinna Ülikoolis ajalugu (2002–2005).

On töötanud veebitoimetajana MTV Eestis (2006–2007), kultuuriajakirjaniku ja -kriitikuna Eesti Päevalehes (2007–2010, 2011–2016), saatejuhina Raadio 2s (2010–2017), ürituste korraldajana Rae Kultuurikeskuses (2017) ja Delfis kolumnistina (2016-2017).

On mänginud kitarri mitmes punkansamblis, võitnud punkansambli Chungin & The Strap-On Faggots kitarristina Eesti Muusikaauhinna (2010) ning andnud autoribändiga Tabloited välja albumid "Tee ise paremini" (2017), "Ekstaole" (2018), "Tühikargaja" (2019), "Võõrad suled" (2021) ning EP-d "Kaua võib?" (2020) ja "Kontsert, mida polnud" (2020).

Kirjutisi
"Mets maha ja müüki, Ford Sierra raha kokku – Mikita mökitagu, kuidas kulub!" Eesti Päevaleht, 26. märts 2017

Eesti kitarristid
Eesti ajakirjanikud
Sündinud 1983
Hannele Turu

Hannele Turu (sündinud 24. juulil 1986) on maalikunstnik, laulja ja modell.

Aastatel 2004–2006 oli ta laulja bändis Les Diamants. Les Diamants andis ligi poolsada kontserti ja neilt ilmus ka plaat Fortune Fools, mille esitlus toimus Tallinnas Rock Cafes. Ta on laulnud ka indie bändis Bad Apples ja üles astunud elektroonilise soolokavaga Baby Universal, millega osales ka projektis Olematute Bändide Festival.

Ta on lõpetanud Vanalinna Hariduskolleegiumi humanitaarklassi kunstiharu. 2010. aasta algusest õppis ta Eesti Kunstiakadeemia teisel kursusel vabade kunstide teaduskonnas maali erialal.

Ta on modellina töötanud Eestis, Prantsusmaal, Inglismaal, Itaalias, Saksamaal, Hispaanias, Türgis, Hongkongis, Hiinas, USA-s jm. Hannele pildid on ilmunud ajakirjades Vogue, Glamour, Vanity fair jt. Ta on poseerinud tippfotograafidele, sh Michelangelo Di Battista.

2009. aasta kevadel osales ta Hanno Soansi kureeritud näitusel "Onupojapoliitika". 2010 olid tema maalid Kumus näitusel "Muutuv maalikunst", kuraator E. Komissarov.

Viited

Välislingid
 hanneleturu.com
 Hannele shot by Michelangelo Di Battista
Maria Ulfsak.  Indigolapsed ehk SUPERSCHICKROCKCHICKS, Eesti Ekspress  
 Pilte
 Pilte
 Hullumaja kammerorkester, Eesti Ekspress, 18. jaanuar 2006
Rock & roll with Hannele

Eesti lauljad
Eesti maalikunstnikud
Eesti modellid
Sündinud 1986
Sven Oeselg

Sven Oeselg (Udu; sündinud 1973) on rokkmuusik, helilooja, ansambli Les Diamants basskitarrist. On elanud millenniumivahetuse paiku paar aastat Hollandis, mänginud bassi ansamblis Kwing-Kungks.
 
Ta on ansambli Tõele Näkku Vaadates Võib Näha Ükskõik Mida alusepanija koos kitarrist Ekke Västrikuga.

Eesti basskitarristid
Sündinud 1973
Constanța

Constanța on linn Rumeenias, Constanța maakonna keskus. Asub Musta mere rannikul.

Ajalugu 
Antiikajal asus samas kohas kreeklaste koloonia Tomis. Seal veetis viimased aastad asumisel Ovidius. 

Esimese maailmasõja ajal vallutasid linna bulgaarlased. Pärast brittide ja prantslaste sekkumist sai Rumeenia linna taas oma valdusse.

Haridus 
Linnas asuvad muuhulgas Constanța Ovidiuse Ülikool ja mereülikool.

Vaata ka 
Constanța kasiino

Viited

Välislingid 
 Constanța koduleht

Rumeenia linnad
Sadamalinnad
Constanța maakond
Rośi jõgi

Roś ehk Ross (valgevene Рось, vene keeles Россь või Рось) on Nemunase vasakpoolne lisajõgi Valgevenes Hrodna oblastis.

Jõe pikkus on 99 km, valgala 1250 km².

Jõe ääres asub Vaŭkavyski linn. Teised suuremad asulad selle jõe ääres on Porazava, Krasnasielski ja Rośi alevid. Rośi jõgi voolab läbi Hrodno oblasti Svisłači rajooni, Vaŭkavyski rajooni ja Masty rajooni.

Nemunase jõgikond
Valgevene jõed
Toomas Uba

Toomas Uba (2. november 1943 Tallinn – 31. detsember 2000 Tallinn) oli eesti spordiajakirjanik. 

Tema isa oli keskmaajooksja Reginald Uba. Enne 1930. aastatel toimunud nimevahetust oli nende perekonnanimi Suban.

Ta lõpetas 1962. aastal Tallinna 21. Keskkooli ja 1968. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjanduse erialal.

Aastatel 1962–1972 töötas ta Eesti Raadio spordireporterina. 1973. aastast töötas ta Eesti Televisiooni sporditoimetuses, 1978. aastast peatoimetajana ja 1999. aastast peaprodutsendina.

Osales telesarja "Naapurivisa" Eesti võistkonnas alates 1967. aastast.

Tunnustus
1988 – Eesti NSV teeneline ajakirjanik
1998 – Valdo Pandi nimeline ajakirjanduspreemia
1998 – Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi aastapreemia (väljapaistvad saavutused spordi propageerimisel noorte hulgas ja meisterlik spordimeedia võimaluste laiendamine)
2000 – ROKi aastaauhind "Sport ja universaalsus"

Viited

Kirjandus 
 "Toomas: täpsemalt Heino Mikkinist Toomas Ubani. Üldistatult sport ja teleekraan. Kokkuvõtlikult ühe fanaatiku elutee". Koostaja Voldemar Lindström. Eesti Televisiooni muuseum, Tallinn 2003, 150 lk 
 "Uba. Toomas Uba". Koostajad Voldemar Lindström ja Gunnar Press. Kirjastus Menu, Tallinn 2010, 208 lk

Välislingid 
 Epp Alatalu, "Toomas Uba: sportlast ei tohi ehmatada" (intervjuu) – Postimees/Extra 20. juuli 1996, lk 3
 Valner Valme, "Margus Uba kuulab isa" – Eesti Päevaleht 24. aprill 1999, lk 22
 Madis Jürgen, "Uba väänab viimase välja" – Eesti Ekspress 26. august 1999, lk A5
 Tiit Lääne, "Väärt reporteriks tänu isale" – Maaleht 18. november 1999, lk 10
 Nekroloog – Sirp 5. jaanuar 2001
 Kai Kalamees, "Toomas Uba – legend juba eluajal" – Eesti Päevaleht 3. november 2003, lk 20
 

Eesti spordiajakirjanikud
Eesti NSV teenelised ajakirjanikud
Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna vilistlased
Rahumäe kalmistule maetud
Sündinud 1943
Surnud 2000
Iași

Iași (eesti hääldus [j'aši], rumeenia hääldus [jaʃʲ]) on linn Rumeenias, Iași maakonna keskus.

Asub Pruti jõe ääres, umbes 500 km Bukarestist põhjas.

Linna on esmakordselt mainitud 1408. aastal. Linn oli aastatel 1564–1859 Moldova vürstiriigi, 1859–1862 Ühendatud vürstiriikide ja 1916–1918 Rumeenia Kuningriigi pealinn.

1860. aastal asutati Iașis esimene ülikool Rumeenias.

Viited

Välislingid 

 http://www.iasicity.ro/
 http://www.primaria-iasi.ro/

Rumeenia linnad
Timișoara

Timișoara (ungari Temesvár, serbia Темишвар) on linn Rumeenias, Timiși maakonna keskus. Asub Rumeenia lääneosas Tamiši jõe ääres, ajaloolises Banaadi piirkonnas.

Timișoara on elanike arvult kolmas linn Rumeenias.

Linna on esmakordselt mainitud 1019. aastal.

1884. aastal sai Timișoarast esimene linn Euroopas, kus seati sisse elektriline tänavavalgustus. 

1989. aasta detsembris algas linnas rahvaülestõus Nicolae Ceaușescu režiimi vastu, mis viis paari nädalaga režiimi kokkuvarisemiseni.

Elanike arv on 316 000 (2002), neist 85,5% rumeenlased, 7,7% ungarlased ja 2,3% sakslased.

1910. aastal olid 72 555 elanikust 43,6% sakslased, 39,4% ungarlased, 10,4% rumeenlased ja 4,8% serblased.

Transport
Linnas on käigus 11 trammiliini, 9 trolliliini ja 15 autobussiliini. Seal asub Rumeenia suuruselt teine lennujaam, Traian Vuia rahvusvaheline lennujaam.

Viited

Välislingid
Timișoara koduleht
Timișoara kaart
Turismisait (inglise keeles) 
http://timisoara.com/
Timișoara vanadel postkaartidel

Transilvaania
Rumeenia linnad
Timiși maakond
Leda

Leda oli vanakreeka mütoloogias Aitoolia kuningapaari Thestiose ja Erythemise tütar ning Sparta kuninga Tyndareose abikaasa.

Zeus võrgutas Leda, tulles tema juurde luigena, ning Leda sünnitas Zeusile poja Polydeukese ja tütre Helena, maailma kõige ilusama naise. Mõne legendi järgi olevat Leda munenud kaks muna, millest lapsed olevat koorunud. Tyndareosega sai Leda poja Kastori ning tütred Timandra, Phoebe, Philonoe ja Klytaimestra.

Zeus lõi Leda mälestuse jäädvustamiseks Luige tähtkuju.

Oma lastele abikaasade otsimise legendides Ledat ei mainita, mis tekitab kahtluse, et ta suri enne oma meest, kui tema lapsed veel abielus polnud.

Leda järgi on nimetatud planeet Jupiteri kuu Leda ja asteroid 38 Leda.

Leda kunstis 

Antiikkunstis oli Leda luigega üks meelisteemasid. Ledat kujutati mosaiigis, seinamaalidel, reljeefidel, gemmidel ja savinõudel. 

Ledat on maalinud (harilikult koos luigega) Antonio da Correggio, Michelangelo, Gustave Moreau, Louis de Silvestre, Paul Tillier, Tintoretto, Paolo Veronese ja Leonardo da Vinci.

Skulptuuris on Ledat kujutanud Timotheos ja Bartolomeo Ammanati.

William Butler Yeats kirjutas poeemi "Leda ja luik".

Välislingid 

Leda ja luige motiivist läbi aegade

Vanakreeka mütoloogia tegelaskujud
Kamardumine

Kamardumine on mullatekkeprotsess, mille puhul huumushorisont on tugevasti läbi kasvanud püsikute ehk mitmeaastaste rohttaimede juurtest ja risoomidest, s. t. mille korral on olemas mullakamar.

Eriti intensiivne kamardumine toimub parasvöötme mandrilises kliimas kaltsiumirikastel lähtekivimitel, kus kasvab palju rohttaimi, näiteks rohtlas.

Mullaprotsessid
Olti maakond

Olti maakond on Rumeenia 1. järgu haldusüksus. Piirneb lõunas Bulgaariaga.

Maakond asub valdavalt tasandikul.
Suuremad jõed on lõunapiiriks olev Doonau ja selle lisajõgi Olt, mis on ka maakonnale nime andnud.

Linnad 
 Balș
 Caracal
 Corabia
 Drăgănești-Olt
 Piatra-Olt
 Potcoava
 Scornicești
 Slatina

Viited

Välislingid 
 Olti maakonna koduleht

Rumeenia maakonnad
Olteenia