Ruuben Kaalep

Ruuben Kaalep (sünninimi Ruuben Saal; sündinud 21. septembril 1993 Tallinnas) on eesti poliitik ja luuletaja, XIV Riigikogu liige. Ta on kasutanud ka pseudonüümi Bert Valter.

Ruuben Kaalep on Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna noorteühenduse Sinine Äratus asutajaliige ning esimees aastail 2013–2014 ja 2016–2019.

Ta on XIV Riigikogu noorim liige ja esimene ametivande andnud Riigikogu liige, kes on sündinud pärast Eesti taasiseseisvumist (samasse Riigikogu koosseisu valitud Vladimir Svet loobus mandaadist).

Lapsepõlv
Ruuben Kaalepi ema on õpetaja, giid ja endine folklooriuurija Irene Saal ning isa oli luuletaja Ain Kaalep. Ruubeni sündides oli ema 27-aastane üliõpilane, isa Ain Kaalep aga 67-aastane. Tema ema ja isa ei elanud kunagi koos. Ruuben Kaalepil on õde Elo Kaalep ning poolõed Rahel ja Triin Kaalep.

Ruuben õppis Tartu Waldorfi koolis ja Hugo Treffneri Gümnaasiumis. Pärast gümnaasiumi lõpetamist vahetas ta senise perekonnanime Saal Kaalepi vastu. 2012. aastal astus ta Tartu Ülikooli ajalugu õppima, kuid kõrgkool jäi lõpetamata, põhjusena on ta nimetanud keskendumist Sinise Äratuse ülesehitamisele.

Ruuben Kaalep on maausuline.

Seisukohad

Haridus
Kaalepi sõnul tänapäeva haridussüsteem "ei avarda mõtlemist, vaid paneb meid raamidesse". Ta on avaldanud arvamust, et kirjandusõpetus koolides on vajalik, kuna haridussüsteemi ainus eesmärk ei peaks olema "edukate karjääriinimeste" kasvatamine. Kirjandusõpetuse eesmärk ei peaks Kaalepi arvates olema "ühiskonna heaolu suurendamine", vaid kultuuri edasikandmine.

Kaalepi arvates ei toimi isamaaline kasvatus, kui seda noortele peale suruda. Selle asemel on ta rõhutanud patriotismi kasvatamisel rahvaluule, ajalooliste paikade ja poliitiliste debattide olulisust. Kaalep pooldab rahvusvähemuste õigust luua omakeelseid erakoole, kuid ei pea õigeks venekeelse hariduse riiklikku rahastamist.

Kaalep on kritiseerinud Eesti ülikoolide rõhuasetust välisüliõpilaste impordile ja rahvusvahelistumise eesmärki. Tema sõnul on see vastuolus omakeelse rahvusülikooli ideega. Kaalep on rõhutanud, et ta ei ole välisüliõpilaste, vaid just nimelt rahvusvahelistumise vastu, ja kutsunud üles tegema valikut, millistest riikidest välisüliõpilasi Eestisse võetakse. Tema sõnul ei tohi Tartust saada "juurtetute maailmakodanike pesa".

Kaalep usub, et pärast Teist maailmasõda on vasakpoolsed levitanud oma ideid ülikoolide ja meedia vahendusel ning seeläbi poliitikuid aeglaselt, kuid pidevalt mõjutanud. Tema hinnangul ei ole Eesti hariduseliit niivõrd vasakule kaldu ja keskmine Eesti haritlane on Lääne standardite järgi pigem paremäärmuslane, kuid Lääne ideoloogial on tugev mõju ka Eestis, kuna erialases karjääris loeb rohkem kolleegide heakskiit kui andekus. Selle tulemusena läheb Kaalepi hinnangul Eesti kõrgharidus aina rohkem Lääne nägu ja seeläbi ka meedia ning avalik arutelu.

Majanduspoliitika
Kaalep leiab, et läänemaailma keskpangad alluvad valdavalt erapankade huvidele, kuna nende juhid on enamasti pärit finantssektorist. Kaalepi sõnul on tegemist massiivse huvide konfliktiga. Finantssektoris domineerivad Kaalepi hinnangul maailma suurimad panganduskontsernid, kes on väljunud ühiskonna poliitilise kontrolli alt.

Kaalep on kritiseerinud võlapõhist rahasüsteemi, mis võimaldab erapankadel tagada reaalselt eksisteeriva varaga vaid tillukest osa välja antavatest laenudest ja seeläbi laenamise kaudu raha emiteerida. Seda nimetab Kaalep krediidiraha mulliks, mis tõstab tarbekaupade hindu ning õhutab ökoloogiliselt jätkusuutmatut tarbekaupade ületootmist.

Kaalep on Euroopa võlakriisi põhjustamises süüdistanud panganduskontserne nagu Goldman Sachs ja JPMorgan Chase, kes andsid 2000ndatel Kreekale ja Itaaliale varjatud laene. Euroopa stabiilsusmehhanismi eesmärgiks on Kaalepi hinnangul päästa pangad vastutusest, seeläbi sõites üle rahvusriikide suveräänsusest.

Välispoliitika

Kaalep peab Eesti välispoliitika üheks põhieesmärgiks põlisrahvaste õiguste ja enesemääramise põhimõtte toetamist kogu maailmas, eriti soome-ugri ja teiste Venemaa rahvaste seas. 12. mail 2021 esitas Kaalep Riigikogule eelnõu "Venemaa põlisrahvaste toetuseks", mis oleks hukka mõistnud Kremli venestamispoliitika soomeugrilaste ja teiste põlisrahvaste suhtes ning rõhutanud kõigi rahvaste enesemääramisõigust. Kaalep leiab, et Eestil on ajalooline side Venemaa põlisrahvastega, kuna ka eestlased on kannatanud Venemaa võimu all. Eelnõu mahahääletamist valitsuserakondade poolt nimetas ta sõltumatu nägemuse ja julguse puudumiseks.

Kaalep pooldab mittesekkumist kolmanda maailma konfliktidesse.

Kolonialismi, Iraagi sõda ning 2011. aasta Liibüa kodusõtta sekkumist peab Kaalep lääneriikide rumalateks vigadeks. Kaalepi sõnul ei ole Euroopa ja Aasia kultuur teineteisest paremad ning Lääs ei saa ülejäänud maailmale pakkuda tsivilisatsiooni, demokraatiat või inimõigusi. Sekkumine on aga konflikte võimendanud ning seeläbi raskendanud ka immigratsioonikriisi Euroopas. Samamoodi leiab Kaalep, et USA konflikt Iraaniga ohustab tasakaalu Lähis-Idas ja tugevdab sunniitlike äärmuslaste mõju. Iisraeli vastasseisu Iraaniga peab ta paanikaks, millest ei ole mõtet välja teha.

Kaalep hääletas Riigikogus vastu Eesti sõdurite saatmisele Põhja-Mali konflikti. Kaalep leiab, et tegemist on neokolonialistliku afääriga, mis toetab Mali režiimi, kes surub maha põlisrahvaste vabaduspüüdeid. Mali konfliktis osalemine on Kaalepi sõnul vastuolus nii rahvaste enesemääramise põhimõtte kui ka inimõigustega.

Sõnavabadus
Kaalep on korduvalt rõhutanud sõnavabaduse tähtsust ja leidnud, et see on liberaaldemokraatliku ideoloogia poolt rünnaku all. 2012. aastal avaldas ta sel põhjusel vastuseisu ACTAle, kritiseerides selle varjatud väljatöötamist, tsensuuri võimaldamist ja seeläbi internetivabaduste piiramist nii Euroopa Liidu kui suurfirmade poolt.

Looduskaitse
Kaalep peab oluliseks rahvuskonservatiivse keskkonnapoliitika sündi Eestis. Kaalep leiab, et Eesti rahvas, kultuur ja maastikud moodustavad ühe terviku ning eestluse säilitamine on lahutamatult seotud väljasuremisohus liikide, nagu naaritsa ja lendorava säilitamisega. Samuti leiab ta, et globaalne tarbekaupade ületootmine on kogu maailmas tekitanud massiivset keskkonnakahju. Kaalep on nõudnud Eesti metsade massilise lageraie ja ohustatud liikide elupaikade hävitamise viivitamatut peatamist. Kaalep peab elementaarseks, et lindude pesitsusajal ei tohi metsa raiuda ja looduskaitsealadel teha lageraiet.

Kaalep on avaldanud vastuseisu kinnisvaraarendusele, mis toimub Tartu parkide ja rohealade arvelt.

Poliitiline tegevus 
Kaalepi väitel kujunes tal rahvuslik maailmavaade välja varases teismeeas ja ta mõistis, et "Eesti poliitiline eliit ei seisa nende väärtuste eest, mille pärast meie esivanemad võitlesid". Ühe olulise hetkena on Kaalep välja toonud Lihula ausamba teisaldamise. Teda olevat tol ajal mõjutanud mõlemad vanemad – isa ajalooteadmiste ja ema Eesti folklooriga.

16-aastaselt sai tast Eesti Leegioni Sõprade Klubi ja Eesti Rahvusliku Liikumise aktivist. 2012. aastast, kui Rahvuslik Liikumine ja Eestimaa Rahvaliit ühinesid Eesti Konservatiivseks Rahvaerakonnaks (EKRE), on ta selle liige.

Sidemed Suurbritannia Iseseisvusparteiga
Kaalep on korduvalt avaldanud toetust euroskeptilisele Suurbritannia Iseseisvusparteile (UKIP) ning selle soovile Euroopa Liidu koosseisust lahkuda juba enne Brexitit. Samuti on tal olnud kontakte UKIPi liidritega. Nii näiteks toimus 5. aprillil 2014 Suure-Lähtru mõisas kohtumine, kus EKREt esindasid Ruuben Kaalep, Mart Helme, Martin Helme ja Jaak Madison ning UKIPit esindas Euroopa Parlamendi liige Roger Helmer koos nõunikuga. Kohtumisel andsid Kaalepi sõnul Suurbritannia Iseseisvuspartei esindajad lubaduse, et UKIPi juhitav Suurbritannia aitab Eestit sõjaliselt konflikti korral Venemaaga. Järgmisel päeval kõneles Roger Helmer ka Tallinnas Rahvusraamatukogus toimunud EKRE kongressil.

Kaalep on kaitsnud UKIPi toonast liidrit Nigel Farage'i süüdistuste eest seotuses Venemaaga. Kaalepi sõnul on meedia väänanud Farage'i sõnavõtte, mis puudutavad Süüria kodusõda ja Venemaa rolli selles. Farage'i nimetab Kaalep realistist Lääne poliitikuks.

American Renaissance'i konverents
Mais 2016 osales Kaalep Ameerika Ühendriikides konverentsil, mille korraldas ajakiri American Renaissance, mida kirjeldatakse rassistlikuna ja valge rassi üleolekut toetavana (inglise keeles white supremacist). Oma kõnes kutsus ta üles looma valgete rahvusriike.

Sinise Äratuse sisekonflikt
Juunis 2016 esitas Ruuben Kaalep Jaak Madisoni kohta kaebuse erakonna aukohtule, heites Madisonile ette äsja noortekogu juhiks valitud Melvin Ohtla survestamist. Hiljem võttis Kaalep avalduse tagasi. Järgnevalt esitas osa noortekogulasi, sealhulgas Madison, EKRE juhatusele avalduse Kaalepi Sinisest Äratusest väljaviskamiseks. Kaalepit süüdistati "liigselt meelemürke manustanuna" Tartu lõbustusasutustes turistidele Hitleri kui väejuhi ülistamises (teadlase Peeter Espaki juuresolekul), rikkudes sellega EKRE ja Sinise Äratuse mainet. Samuti olevat tema juhtimisel noortekogu üritused läinud nii äärmuslikuks, et paljud noored on hakanud sealt eemale hoidma. Hiljem ütles Madison, et rääkis Kaalepiga, viimane mõistis oma käitumise sobimatust ja seetõttu võeti avaldus tagasi. Kaalep ütles, et tal pole kombeks Hitlerit kiita ja ta lihtsalt arvab, et Hitler oli hea strateeg.

Vilniuse tõrvikurongkäik
Veebruaris 2018 osales Kaalep Vilniuses tõrvikurongkäigul ja esines seal ingliskeelse kõnega, kus olevat nõudnud "tuhandeaastast etnilist puhtust" Leedule, Lätile ja Eestile ning lõpetanud kõne, karjudes "Lietuva lietuvams!" ("Leedu leedulastele!"). Rongkäigu eesotsas kanti suurt loosungit, millel olid kujutatud kuus väidetavat Saksamaa natsionaalsotsialistlikule režiimile kaasaaitajat, kellest viis olid lähedalt seotud Leedus toimunud juudivastase terroriga. Varasematel aastatel selle tõrvikurongkäigu lahutamatuks osaks olnud hüüdlause "Lietuva lietuvams!" ning haakristid ja muu fašistlik sümboolika olevat võimudega kokkuleppel seekord ära keelatud olnud, kuid Kaalep ütles, et ta polnud sellest keelust teadlik. Kaalepi väitel osalesid üritusel mitmesuguste rahvuslike ja katoliiklike organisatsioonide esindajad ning neonatsi välimusega osalejaid ta ei märganud. Tema kõne mõte olevat olnud: "Kuna me oleme sada aastat vabad olnud, siis tuhat aastat veel rahvusriigina püsimist nii Eestile kui Leedule".

Varikontod ja valenime all esinemine
2019. aasta Riigikogu valimiskampaania ajal tuli avalikuks, et Sinise Äratusega seotud varikontod tegelevad sotsiaalmeedias postitamisega. Kuigi algul Kaalep keeldus teemat kommenteerimast, tunnistas ta hiljem, et Sinine Äratus tõepoolest tegeleb sellega ja et ta ise saatis nime Bert Valter (kes olevat Tartu Ülikooli tudeng) all Eesti Päevalehe ja Delfi ühisesesse arvamusveebi artikli, mis ka avaldati ja mis analüüsis EKRE maailmavaadet ning seda, kuidas talle näib, et teised parteid on nõus EKRE-ga koalitsiooni moodustama.

Enda väitel tahtis Kaalep tõestada, et liberaaldemokraatlik artikkel, mis esitab EKRE vastu jaburaid süüdistusi ekstremismis ning genotsiidiks vajaliku pinnase ettevalmistamises, avaldatakse igal juhul. Oma arvamusartiklisse peitis ta sõnumeid nagu „mina olen Ruuben Kaalep” ja „Eesti Päevaleht on loll”, mida sai kokku lugeda ühe lõigu lausete esimestest tähtedest.

Semiootik Andreas Ventseli sõnul on varikontode kasutamise eesmärk enamasti võimendada negatiivset arvamust oponentide ja nende ideede kohta ning näidata, et sellisel suhtumisel on tegelikkusest laiem kõlapind. Samuti võimendatakse sel moel positiivset kõlapinda endale sobilike arvamuste kohta. Meediaekspert Indrek Ibruse hinnangul süvendab anonüümselt libaarvamuste avalikkusele levitamine usaldamatust ühiskonnas ning ähvardab muuta poliitikat läbipaistmatuks. Pärast varikontode kasutamise avalikuks tulemist ütlesid nii Kaalep kui EKRE esimees Mart Helme, et nad ei näe sellises tegevuses probleemi. Helme teatel on need vajalikud "vastukaaluks peavoolumeedia infooperatsioonile", Kaalepi väitel on neil sotsiaalmeedia aktsioonideks tegelikult veel suurem strateegia. EKRE-lane Jaak Valge pidas Kaalepi lugu teravmeelseks. Järgmisel päeval teatas aga Jaak Madison, et Kaalep tegutses erakonnana teadmata, partei tema tegevust heaks ei kiida ja Kaalep olevat lubanud edaspidi sõna võtta oma nime all. Parteitu EKRE kaitseministri kandidaat Leo Kunnas nimetas anonüümset kommenteerimist rumaluseks, mis ei aita aususele kaasa.

Zavoodi vahejuhtumid
2019. aasta märtsis kinnitasid Tartu Zavoodi baari omanik Mario R. Pizzolante ja üks endine töötaja, et Ruuben Kaalepil keelati mõni aasta tagasi sinna sisenemine, kuna ta olevat purjus peaga teisi kliente tülitanud, ülistanud Natsi-Saksamaa vaateid ja juhti ning karjunud natsitervitusi "Sieg Heil" ja "Heil Hitler". Esialgsest lühiajalisest külastuskeelust hoolimata olevat Kaalep hiljem korduvalt salaja nende ruumidesse sisenenud ning huligaanitsenud, sealhulgas kleepinud tualettide seintele ja mujale hulgaliselt EKRE reklaamkleepse. Kaalep nimetas Zavoodi väidet laimuks. Tema ning Sinise Äratuse ja EKRE Tartu piirkonna juhatuse liikme Lenno Pärnjõe sõnul kasutasid Kaalepi Zavoodi sisenemisel Rooma tervitust ja hüüdu "Heil Hitler!" (Pärnjõe versioonis "Sieg heil, Ruuben!") ühed teised baarikülastajad. Pärnjõe väitel käis Kaalep tema ärgitusel keeluajal küll Zavoodis, kuid WC-sse pani kleepse keegi teine.

Süüdistused natsismis, antisemitismis ja paremäärmusluses
Aprillis 2019 avaldas ajakirjanik Mikk Salu Eesti Ekspressis artiklid, kus kirjeldati vahejuhtumeid Kaalepi minevikust, mis olevat vaid mõned näited pikast dokumenteeritud ajaloost, mille alusel pidas Salu põhjendatuks väita, et Ruuben Kaalep on nats ja antisemiit.

Gümnaasiumis olevat Kaalep lavastanud näidendit, mis seadis kahtluse alla holokausti. Aastatel 2009–2014 osales Kaalep Metapedia-nimelise antisemiitliku ja natsliku veebientsüklopeedia eestikeelse osa toimetamisel. Aastal 2014 käis Kaalep EKRE noorte esindajana Briti neonatside raadiojaamas Renegade Broadcasting Eesti ajaloost rääkimas. Kaalep sõnul ta ei tunne raadiojaama omanikku, polnud saatejuhi loodud terroristliku organisatsiooni "National Action" taustast teadlik ja pole hiljem selle seltskonnaga rohkem suhelnud.

Aastal 2016 postitas Kaalep oma Instagrami küljele foto endast koos USA parem­äärmuslase Paul Ramseyga, pannes foto allkirjaks "fashy goyim", mis ajakirjanik Mikk Salu andmetel tähendab neonatside sõnavaras "fašistlikud mittejuudid". Kaalep on Salu väidet kommenteerinud: "Tegemist on internetimeemiga, mille säärane tõlgendamine näitab pigem ajakirjaniku ebaadekvaatsust."  

Märtsis jagas Kaalep fotot, kus ta koos kaaslastega seisab Simon Wiesenthali keskuse juhi Efraim Zuroffi selja taga ja hoiab ninast kinni, käitudes Mikk Salu hinnangul meest mõnitavalt. Kaalepi väitel ei olnud see lugupidamatusavaldus määratud juudi rahvusest inimestele, vaid ainuüksi Efraim Zuroffile, kes "on aastakümneid esinenud Eesti-vaenulike ja meie vabadusvõitlust mustavate avaldustega".

Samal aastal jagas Kaalep Twitteris ka fotot, kus ta poseerib koos USA neonatsi Richard Spenceriga. Kaalepi selgituse kohaselt tahtis Spencer temaga pilti teha ja ta "ei nõustu väga paljude tema vaadete, sealhulgas imperialismi ülistamise ja russofiiliaga." 

2019. aasta veebruaris organiseeris Kaalep noor-EKRE-lastele esinema antisemiit Greg Johnsoni ja Olena Semenyaka. Greg Johnson on pidanud "juudiküsimuse" lahendamist väga oluliseks teemaks, soovides samas mitte juute maha tappa, vaid "humaanset etnilist puhastust". Temaga on Kaalep tuttav juba varasemast, nad on vastastikku teiseteisele intervjuusid andnud. Kaalepi väitel on Johnson alati rõhutanud, et tänapäeva rahvuslaste jaoks on välistatud genotsiid ja imperialism ning pooldanud kõigi rahvaste, sealhulgas juutide rahvusriiklust. Olena Semenyaka on nimetanud üheks oma olulisemaks mõjutajaks Oswald Mosleyt, Briti Fašistide Liidu juhti, ning poseerinud natsitervituse ja haakristilipuga. Semenyaka kutsumist põhjendas Kaalep sellega, et tegu oli Ukraina parlamendierakonna Rahvuskorpus välissekretäriga, kes olevat esindanud Ukraina rahvuslasi kohtumistel ja konverentsidel paljudes Euroopa riikides, ning Rahvuskorpuse baasiks on Azovi polk, mille sõdureid olevat seaduslikult abistanud ka Eesti riik. 

Kaalep on Facebooki sõber ja samal konverentsil esinenud koos Alexander Markoviciga, Austria Identitaarse Liikumise IBÖ ühe asutajaga. Sellele Austria liikumisele on raha annetanud Austraalia rassistlik ja antisemiitlik massimõrvar Brenton Tarrant. Sinise Äratuse korraldatud Austraalia kultuuri tutvustavat üritust reklaamiti Austraalia antisemiitide ja natside seas levinud meemiga, mis ühtlasi oli ka Brenton Tarranti Twitteri avatar. Kaalepi sõnul on tegemist puhtjuhusliku kokkusattumusega ja seda meemi on austraallaste kujutamiseks internetiringkondades kasutatud juba vähemalt 2013. aastast. Riigikogu valimisreklaami videoklipis olevat Kaalepi selja taga raamaturiiuli aukohal paistnud Ku Klux Klani rassistist ja antisemiidist liidri David Duke´i raamat "My awakening".

Juba varem, 2015. aastal, oli Ruuben Kaalepi paremäärmusluse ilmingutest rääkinud ajaloolane Aro Velmet, kes toona tõi välja, et Kaalep on EKRE kodulehel poseerinud 20. Eesti SS-vabatahtlike diviisi sümboolikaga ning andnud intervjuu valge rassi ülemvõimu toetavate aktivistide raadiojaamale Renegade Broadcasting. Velmet heidab Kaalepile ette sama sümbolit, mida kannab Vabadussõja Võidusammas Tallinnas.

OK-žest

Riigikogulase ametivande andmisel näitas Ruuben Kaalep mitmetähenduslikku (nii head tuju kui valge rassi ülemvõimu sümboliseerivat) OK-käemärki. Pärast väitis ta, et see pole kahemõtteline, vaid hea tuju märk. Mihkel Kunnus kirjeldas konteksti ja Kaalepi tausta arvestades toimunut trolliva meediaoperatsioonina, kus OK-märk tähendas "Sinise Äratuse kambajõmmidele" iroonilist viidet valgete ülemvõimu tunnistamisele, enamikule inimestele, kes seda spetsiifilist koodi ei tea, aga lihtsalt "kõik on korras". Kui siis koodiga kursis olevad "natsikütid" lärmi tõstavad, saab Kaalep neile ette heita tavalise OK-žesti natsimärgina tõlgendamist ning enamik inimesi nõustubki Kaalepiga ja isegi kaitsevad teda. Aimar Ventseli hinnangul oli Kaalepi žest nii irooniline kui väljendas ka grupikuuluvust. Ventseli sõnul ongi tänapäeva paremäärmuslaste sümboolikale omane see, et need pole üheselt kategoriseeritavad, mis jätab võimaluse süüdistustele vastates öelda, et probleem on tekitatud tühjalt kohalt.

Hiljem ministrivande andmisel tegid sama žesti ka Martin ja Mart Helme. Toimunut kommenteerides rääkis Tallinna Ülikooli meedia ja innovatsiooni professor Indrek Ibrus, et tegu on EKRE liidrite teadliku ja tänapäeva paremäärmusluslaste seas levinud trollimise taktikaga. Paremäärmuslikud liikumised, ennekõike ingliskeelses maailmas, omistavad tuntud süütutele märkidele oma tähendusi ja kasutavad siis neid samaaegselt nii omavaheliseks kommunikeerimiseks kui teiste inimeste provotseerimiseks. Irbuse meelest näitasid Kaalepit imiteerinud Helmed omadele, et ollakse võimestatud ja tehakse käemärki teades, mida see tähendab, samal ajal ülejäänud avalikkusele öeldes, et oleme täiesti süütud, see on ju hea tuju märk.

Maikuus tegi Kaalep koos Eestis visiidil käinud Prantsusmaa poliitiku Marine Le Peniga selfi, kus mõlemad näitasid OK-märki, ja postitas selle oma sotsiaalmeediakontole. Pärast visiiti palus Le Peni meeskond foto Kaalepi Facebooki lehelt eemaldada. Le Pen ise selgitas, et tegi selfi koos sellise märgiga Kaalepi soovil, ja kui teda informeeriti, et märgil võib olla teine tähendus, mida ta ei teadnud, nõudis ta selle eemaldamist. Juhtumist räägiti paljudes suurtes Lääne-Euroopa ja USA väljaannetes. Jaak Madisoni sõnul vabandas ta Kaalepi nimel Le Peni meeskonna ees ja selgitas neile, et Kaalepi väljaütlemised ei esinda tihti EKRE seisukohti.

Indrek Särje väljaviskamine
28. mail 2019 visati EKRE juhatuse otsusel parteist välja Tartu ringkonna juht Indrek Särg, põhjenduseks põhikirja rikkumine. Särje enda sõnul mängis tema väljaheitmise juures olulist rolli Ruuben Kaalep. 2018. aasta sügisel toimunud Tartu ringkonna üldkoosolekul Riigikogu valimisteks kandidaate seades anti Kaalepile kaks häält rohkem kui Särjele, kes seepeale olevat parteijuhtidele selgitanud, et Kaalep ei tohi maine huvides olla EKRE esinumber, teda ei võeta Tartus piisavalt tõsiselt. Särge Kaalepist ettepoole ei tõstetud, kuid kõige esimeseks toodi hiljem ajaloolane Jaak Valge. Kaalepi väitel sattus sisehääletuse tulemusi mitte aktsepteerinud Särg konflikti nii ringkonna sees kui erakonna juhatusega laiemalt – valimiskampaania jooksul olevat Särg teisi EKRE kandidaate avalikult rünnanud ja selle eest erakonna juhtorganitelt korduvalt hoiatusi saanud. Kaalepile polevat Indrek Särje sõnul aga meeldinud see, et EKRE Tartu linnavolikogu fraktsiooni nõunikuks ei võetud Kaalepi soovitatud ajalootudengit, Sinise Äratuse liiget, vaid Särje pakutud kandidaat.

Riigikogu valimistel sai Kaalep 566 häälega Riigikokku, ent 2223 häälega Särg jäi madala koha tõttu üldnimekirjas välja. Indrek Särje sõnul tundis Kaalep end häirituna, et sai vähem hääli, ning üritas Särjest lahti saada, et lõpuks ise särada saaks.

11. mail EKRE Tartu ringkonna üldkoosolekul ringkonnajuhi valimisel esitas Ruuben Kaalep kandidaadiks Mareh Kalda, kes aga Särjele alla jäi. 28. mail otsustas EKRE juhatus Indrek Särje parteist välja arvata ja viimase üldkoosoleku otsused tühistada, märkides, et Särg rikkus jämedalt erakonna põhikirja. Juhatuses Särje väljaheitmise vastu hääletanud Eve Miljand, kes põhikirja rikkumist ei uskunud, ütles, et Särje teema võtsid koosolekul üles Martin Helme ja Ruuben Kaalep, viimase abil olevat Tartu intriigid Tallinna jõudnud.

Vene-Ukraina sõda

2022. aastal alanud Venemaa sissetungi ajal Ukrainasse nõudis Kaalep lennukeelutsooni kehtestamist Ukraina kohal. Selleks pidas ta vajalikuks NATO sõjalist sekkumist. 14. märtsil võttis Riigikogu 90 poolthäälega esimesena maailma parlamentidest vastu avalduse, millega toetas lennukeelutsooni kehtestamist. Kaalep oli üks avalduse teksti autoreid.

Kaalep on hiljem Riigikogu saalis korduvalt kutsunud üles peaminister Kaja Kallast ja teisi valitsuse liikmeid astuma samme, et survestada lääneriike lennukeelutsooni kehtestama. Tema sõnul on lääneriigid käitunud "äärmiselt arglikult", välistades otsese sõjalise sekkumise. Lisaks kutsus Kaalep üles toetama Mariupoli kaitsjaid sealse kaitselahingu ajal ja avaldas arvamust, et suures tsiviilohvrite hulgas on osaliselt süüdi USA Kongressi otsus mitte varustada Azovi rügementi õhutõrjerelvadega.

Augustis 2022 külastas Kaalep koos kolleeg Anti Poolametsaga Ukrainat ja kohtus Ukraina ülemraada Intermariumi toetusrühmaga. Lisaks Kiievile külastati Lvivi ja Irpinit. Eesti parlamendiliikmed kinkisid Azovi üksustele luuredrooni Mavic 3 ja külastasid sõdurite taastusravikeskust, et saada lähemat teavet Ukraina sõjaliste ja meditsiiniliste hetkevajaduste kohta.

4. augustil osalesid Kaalep ja Poolamets Kiievis meeleavaldusel, kus nõuti vabadust Mariupolis vangi langenud kaitsjatele. Rahvusvaheline Punane Rist ja ÜRO olid garanteerinud vangide vahetuse, kuid ei suutnud ära hoida 29. juulil Olenivkas toimunud massimõrva, kus hukkus 53 sõjavangi. Ukraina ajakirjanike hinnangul olid Kaalepi ja Poolametsa kõned "võimsad" ning "leidsid ülevoolavat vastukaja Azovstali kaitsjate sugulaste ja sõprade hulgas". Eesti parlamendisaadikud nõudsid oma kõnedes Venemaa kuulutamist terroristlikuks riigiks.

Valimistulemused
2013. aasta kohalikel valimistel kandideeris ta Tartus EKRE nimekirja 3. numbrina, sai 30 häält (oma nimekirja paremuselt 8. tulemus) ja valituks ei osutunud.

2015. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta EKRE nimekirja 4. numbrina Valimisringkonnas nr 10 (Tartu). Ta kogus 102 häält (EKRE nimekirja 7. tulemus) ja valituks ei osutunud.

2017. aasta KOV valimistel oli ta Tartus EKRE nimekirjas 2. kandidaat ja valiti 189 häälega (EKRE nimekirja 3. tulemus) linnavolikokku.

2019. aasta Riigikogu valimiste EKRE nimekirja sisevalimistel tuli Tartus esimeseks Ruuben Kaalep. Partei juhatus aga otsustas esinumbriks panna Jaak Valge ning taandas Kaalepi teisele kohale. Ta sai Riigikogu valimistel 10. valimisringkonnas 566 häält ning osutus kompensatsioonimandaadiga valituks, kuigi oli EKRE nimekirjas häälte arvult 4. kohal Jaak Valge, Indrek Särje ja Indrek Kalda järel.

Riigikogus on ta sõnavabaduse toetusrühma esimees. Ta on ka Vabadusvõitlejate ja represseeritute toetusrühma, Esindamata Rahvaste Organisatsiooni toetusrühma, Riigikogu innovatsiooni toetusrühma, Otsedemokraatia toetusrühma, Avalikult Rail Balticust toetusrühma, Rahvusriikide Euroopa Liidu toetusrühma, Haapsalu raudtee taastamise toetusrühma, Tiibeti toetusrühma, Setomaa toetusrühma ja Eesti metsavendluse traditsiooni hoidmise toetusrühma liige.

Looming
2020. aastal avaldas Kaalep oma esimese luulekogu "Litoriinamere loits & teisi luuletusi". Seal avaldatud luuletused on kirjutatud ajavahemikus Hugo Treffneri Gümnaasiumis õppimisest kuni Riigikokku kuulumiseni.

Kaalepi luulet peetakse mitmekesiseks: leidub vemmalvärssi, armastusluulet, loodusmõtisklusi ja etnofuturismi. Karl Martin Sinijärve hinnangul loob Kaalep "ka vanades ja eeldustpidi igavavõitu värsimõõtudes mütates... oma värskete kujundite ja laheda olemisega täiesti nauditava luulepildi." Samas on Rauno Alliksaar kriitiliselt viidanud Kaalepi "nõretavale ning mõnikord lahjade kujundite sisse kätketud isamaalisusele" ning Aare Pilv "patriootlik-militaarsele erootikale". Siim Lill leiab aga, et Kaalepi luuletused "on kantud läbivast eneseirooniast" ning "Autor on oma sõnade adressaatidest ja mõjust teadlik – sellest, et tema tekstid ärritavad juba ette, et natsionalism tekitab automaatselt poleemikat. Nõnda on tekstid Kaalepi seisukohti toetavate lugejate lõbustamiseks, temast põrkuvate lugejate jaoks aga liivateraks, mis kriibib ka siis, kui lugeja saab aru, et need sõnad ongi teadlikult tema ärritamiseks suunatud."

Kaalep ise on oma luulekreedot sõnastanud nii: "Kunst on selle jaoks, et väljendada seda, mida ei saa sõnades väljendada ja luule on omakorda veel keerulisem asi, sest see tuleb ringiga tagasi ja see proovib sõnades väljendada seda, mida ei saa sõnades väljendada."

2022. aastal sai Ruuben Kaalep teose "Päidla heksameeter" eest eriauhinna Otepää valla riimkroonika konkursil.

Viited 

Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna poliitikud
XIV Riigikogu liikmed
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1993