Juku (arvuti)

Juku oli Eestis 1980. aastate lõpul ning 1990. aastate algul toodetud personaalarvuti, mis loodi kasutamiseks haridusasutustes.

Jukudes kasutati Nõukogude Liidus toodetud 8-bitist mikroprotsessorit KR580VM80A (kirillitsas КР580ВМ80А, kuni 1986. aastani nimega KP580ИK80А), mis oli mikroprotsessori Intel i8080A kloon. Koolide tarbeks toodetud Jukude standardkonfiguratsiooni kuulus 5,25-tolline flopiseade, välismäluna kasutati algselt lintseadmeid (nt kassettmagnetofone). Jukud sai võrguliidese kaudu ühendada kohtvõrku ning kasutada võrgu kaudu salvestusseadmeid ja printereid, Nõukogude Liidus toodetud arvutitest oli Jukul esimesena kasutusel arvutihiir.

Jukust valmis aja jooksul kolm mudelit E5101, E5102 ja E5104, mis erinesid peamiselt lisaseadmete poolest, tootmisse läks lõpuks E5104, kuigi kiri masinal ütles endiselt E5101. Juku järeltulijaks oli plaanitud õpetajaarvuti Juss, mis pidi sisaldama ka tehisintellekti võimalusi.

Kuigi kooliarvuti Juku oli tootmisse minemise ajaks vananenud, olid 1992. aastal 75 protsenti Eesti koolides kättesaadavatest arvutitest Jukud ning kümned tuhanded õpilased said nende abil oma esimese arvutikogemuse standardiseeritud õppeprogrammi raames. Sellega panid Jukud juba Nõukogude Liidu ametliku informaatikaõppe programmi raames 1985. aastal algatatud kooliarvuti pilootprojektiga aluse hilisemale Tiigrihüppe programmile.

Juku eelkäijateks võib pidada Entelit ja Tartut, mis konkureeris Jukuga universaalse kooliarvuti positsioonile, Nõukogude Liidus olid Juku konkurentideks kooliarvutina Agat ja Korvet.

Ajalugu

Juku väljatöötamise ajendiks sai NLKP Keskkomitee ja NSVL Ministrite Nõukogu 1985. aasta 28. märtsi ühismäärus nr 271, millega seati eesmärgiks arvutikirjaoskuse arendamine, nähti ette informaatika ja arvutiõpetuse sisseviimine õppekavadesse ja keskharidust pakkuvate asutuste laialdane varustamine arvutustehnikaga. Kartuses, et määruses ettenähtud tehnika Eesti koolidesse ei jõua, otsustati Boris Tamme initsiatiivil maikuus 1985 kokkukutsutud koosolekul sellega seoses kohapeal midagi ette võtta.

Arvutustehnika Erikonstrueerimisbüroo (EKTA) lubas panna kooliarvuti näidismudeli kokku novembriks 1985 ja esimesed kaks prototüüpi valmisidki novembri keskpaigaks, tootmiseks oldi valmis 1986. aasta kevadel. Algselt pidid Jukusid tootma hakkama RET ja Estron, 1987. aastal loodeti toota juba tuhat eksemplari, kuid masstootmine algas lõpuks 1989. aastal Narva tehases Baltijets (esimesed 40 komplekti detsembris 1988).

Juku valmistati Moskvast saadetud jooniste järgi ning selleks kasutati Bulgaaria, India ning Ukraina Lvivi tehase päritolu komponente. Masstootmine algas neli aastat pärast prototüübi valmimist, komplekt oli selleks ajaks juba tehniliselt vananenud. Koolide jaoks toodeti vahemikus 1989-1991 kokku 2500 Jukut, neist 300 lakkasid töötamast esimese aasta jooksul, pooled vajasid aasta jooksul remonti.

Juku järeltulijaks plaanitud õpetajaarvuti Juss ei läinud sellisena seeriatootmisse, vaid see kohandati kasutamiseks tööstuses. EKTA prototüüpis 1990. aastal tütarettevõttega EKTACO Juku baasil ka 80286-protsessoriga kooliarvuti lootusega seda eksportida Soome, kuid selle tootmine osutus muutunud oludes võimatuks.

Tarkvara

Juku operatsioonisüsteemiks oli CP/M-i kohandatud versioon EKDOS, mis oli ümbrikketaste käitamiseks, piiratum versioon lindiopsüsteem (LOS või BLOS) ja võrguside modifikatsioonidega terminalisüsteem (VLOS või NETOS).

Programmidest olid Jukule kohandatud mõned CP/M-i programmid (nt DBase II, MultiPlan ja WordStar), kuid kirjutati ka uusi (nt andmetöötluspakett STAT-Ju/ЮТС). Standardkomplekti kuulusid ka arvutimängud Ussike ja Xonix, Jukule kirjutati ka viirusi.

Programmeerimiskeeltest olid Juku jaoks kohandatud BASIC, Pascal, Fortran, Assembler (ja mini-Asssembler) ning masinorienteeritud kõrgkeel PL/M ning masinkoodi silur SID.

Kuna Jukul oli erinevalt teistest omaaegsetest Nõukogude Liidu arvutitest kaks flopidraivi, siis aitas see kaasa tarkvara kopeerimisele ja levikule — "kasvatada tarkvarapiraatide põlvkonna".

Kasutus koolides
Koolidesse jõudsid Jukud 1980. aastate lõpul ja 1990. aastate algul:
 Nõo Reaalgümnaasiumis võeti Jukud kasutusele 1988. aastal ja Juku-klassi kasutati veel 1997. aastal.
 Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelisse Võru 1. Keskkooli toodi kümme Jukut 1989. aastal, 1991. aastal lisandus veel kuus. Kasutusel olid need 1994.-1995. aastani. 
 Türi Gümnaasiumis tarvitati Jukusid samuti alates 1988/1989. õppeaastast, uuemad arvutid jõudsid kooli 1993/1994. õppeaastal.
 Elva 2. Keskkoolis oli 1980ndate lõpus Jukudega varustatud arvutiklass.
 Loo Keskkoolis olid 1989. aastast alates kasutusel neli Juku arvutit.
 Tallinna 21. Koolist leiti direktor Arvo Tamsari surma järel 1997. aastal direktori kabineti kõrval asuvast ruumist terve klassikomplekti jagu uusi pakendis Juku arvuteid. Selles koolis puudus arvutiklass ning tõenäoliselt olid need kunagi eraldatud selle loomiseks ja sisustamiseks.

Pildid

Vaata ka 
Tiigrihüpe
Tartu (arvuti)
Entel (arvuti)

Viited

Kirjandus
 "Informaatika täiendav programm arvutile "Juku"" / Eesti Õppekirjanduse Keskus; koostanud Tiina Jürisson. Tallinn: Eesti Õppekirjanduse Keskus, 1992 (14 lk)
 "Mikroarvuti "Juku" kasutamisjuhend". Koostanud K. Märtin, kaanekujundus Heiki Puzanov. Tallinn: Valgus, 1988 (168 lk)
 Leo Võhandu jt "Interaktiivse andmeanalüüsi paketi STAT-Ju loomine mikroarvutile "Juku"" (aruanne; töö šiffer 6022/2; osavõtjad: Jaak Henno, Rein Kuusik ... jt). Tallinn: Tallinna Tehnikaülikool, 1989
 "Mikroarvuti E5104 "Juku" tarkvara: graafika- ja tekstiredaktor GTR: kasutaja juhend". Tallinn, 1989
 "Mikroarvuti "Juku" E5104 kasutamisjuhend" S.l.: s.n., 1990
 Leo Võhandu jt. "Техническое задание на разработку пакета программ для интерактивного анализа данных (ЮТС) : отчет : шифр работы ОХ-6022/1" Таллинн: [Таллиннский политехнический институт], 1987

Välislingid 
 Juku Tartu Ülikooli arvutimuuseumi kodulehel

Eesti infotehnoloogia
Eesti elektroonika
Personaalarvutid