joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Päärdu

Päärdu küla asub Tallinn–Pärnu magistraaltee ääres Märjamaa valla lõunaosas. Külast lähtub tugimaantee Velise kaudu Raikkülla ning kohalikud teed Leibresse (nn vana Tallinn–Pärnu maantee) ja Araste kaudu Vanamõisa. Päärdust voolab läbi Velise jõgi. Kuni 1980. aastateni oli Velise jõgi tuntud Päärdu jõena.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vigala valda.

Päärdu on valdavalt hajaküla. Tihedam hoonestus on vaid mõisasüdame naabruses, kus leidub ka kahekorruselisi kortermaju.

Küla suurimad vaatamisväärsused on Päärdu mõisakompleks ja jõe ääres väike siluri lubjakividest koosnev paljand. Külas asub ka Velise mõisa Maydellide kalmistu.

Ajalugu
Päärdu maanteesillast allavoolu jõekaldalt on leitud luuahing, mis lubab oletada, et Päärdu alal võis olla kiviajal inimasustus. Oletatavasti oli tänapäevane Päärdu ala mererannikul. 

Küla varasem nimi oli Kose. Tõenäoliselt on Päärdu mõis (Kose mõis, saksapäraselt Kosch) asutatud 15. sajandi teisel poolel. Tänaseni säilinud häärber valmis 1792. aastal. Päärdu nimi pärineb 18. sajandist ja mugandus selleaegse mõisa omaniku Bernt Tuwe eesnimest.

18. sajandil asutati mõisa poolt Velise jõele vesiveski, mille hoone hävis 1941. aastal Teises maailmasõjas Märjamaa lahingus.

Päärdu vallakool (Rääski külas) asutati 1846. aastal. 1924. aastal anti Päärdu kooli käsutusse Päärdu mõisahäärber. 1972. liideti kool Kivi-Vigala kaheksaklassilise kooliga.

1905. aasta mässu ajal sai Päärdus Paiba talu (Mihkel Aitsami (1876–1917) kodutalu) koosolekute ja kogunemiste kohaks. 

1970. aastate asulate reformimise ajal liideti Päärdu külaks samanimeline asundus, osa Pikk-külast (tänapäevase Päärdu lääneosa) ning Veneküla (Vene; tänapäevase Päärdu põhjaosa).

Vaata ka 

Eesti külade loend

Viited

Märjamaa vald
Rapla maakonna külad
Lisaaeg

Lisaaeg on sportmängu osa, mis lisatakse vajaduse korral mängu normaalajale, kui selle lõppedes on mänguseis viigiline. Lisaaja kestus võib olla ajaliselt kindlaks määratud, kuid see võib lõppeda ka siis, kui üks võistlejatest punkti teenib.

Jalgpall
Professionaalses jalgpallis kestab lisaaeg 2*15 minutit. Jalgpalli suurvõistlustel on kasutatud "kuldse värava" reeglit, mille korral lõpetatakse mäng lisaajal kohe pärast esimest löödud väravat ja võitjaks on värava löönud võistkond, ning "hõbedase värava" reeglit, mille järgi kuulutatakse võitjaks esimese lisaaja lõppedes eduseisus olev võistkond. Kumbki reegel ei osutunud aga populaarseks ning ei elavdanud soovitud viisil mängu, mistõttu nende kasutamine 2004. aastal lõpetati.

Viited 

Sport
Jalgpall
Leeds

Leeds on linn Põhja-Inglismaal West Yorkshire'i linnkrahvkonnas. Asub Aire'i jõe ääres.

Leedsi mainiti esmakordselt juba 1086. aastal, linnaõigused sai 1626. aastal. 18 sajandi lõpus hakkas linn kiiresti kasvama ja muutus tähtsaks transpordisõlmeks.

Leedsi ülikool on üks Suurbritannia suurimaid.

Linna parim jalgpalliklubi on Leeds United.

Viited

Välislingid   
Linna koduleht
Leeds City Guide The Official Leeds City Guide  

Suurbritannia linnad
West Yorkshire
Vana-Rooma asulad
Veliki Ustjug

Veliki Ustjug (varem Ustjug) on linn Venemaal Vologda oblastis Veliki Ustjugi rajoonis. Asub Suhhona ja Jugi jõe liitumiskohas.

Veliki Ustjugi haldusalasse kuulub ka Krassavino linn ja Kuzino alev.

Linna on esmakordselt kirjalikult mainitud 1218. aastal. Asus Novgorodi vabariigi kirdepiiril, Rostovi vürstiriigis ja liideti Moska suurvürstiriigiga 1328. aastal.

Linnas on sündinud Semjon Dežnjov, Jerofei Habarov ja Vladimir Atlassov.

Veliki Ustjugi lähedal asub Ded Morozi ametlik elukoht.

Välislingid 
 http://www.v-ustug.ru/
 Veliki Ustjug turistidele

Vologda oblasti linnad
Kurivara

Kurivara (ka kahjurvara, pahavara, õelvara, ründevara, ründetarkvara, kahjulik tarkvara) (inglise malware) on arvutiprogramm, mis on kirjutatud spetsiaalselt selleks, et arvutit ilma selle haldaja ja valdaja teadmata kahjustada või kuritarvitada.

Liigitus 
Kaasaegne kahjurvara võib sisaldada mitut siin eristatud alamliigi tööpõhimõtet.
viirus
uss
trooja hobune
loogikapomm
reklaamvara
nuhkvara
paanikatarkvara

Vaata ka
Pseudoviirus

Välislingid
Arvutikaitse sõnastik (allikas)
Kiisa (Tori)

Kiisa on küla Pärnu maakonnas Tori vallas.

Aastatel 1991–2017 kuulus küla Sauga valda, Eesti omavalitsuste haldusreformi järgselt jääb küla Tori valla territooriumile.

Viited

Tori vald
Pärnu maakonna külad
Kilksama

Kilksama on küla Pärnu maakonnas Tori vallas. 

Aastatel 1991–2017 kuulus küla Sauga valda, Eesti omavalitsuste haldusreformi järgselt jääb küla Tori valla territooriumile.

Külas asuvad Kilksama Antsülusjärve ja Litoriinamere rannavööndi mattunud setted.

Viited

Tori vald
Pärnu maakonna külad
Nurme (Tori)

Nurme on küla Pärnu maakonnas Tori vallas. 

Aastatel 1991–2017 kuulus küla Sauga valda, Eesti omavalitsuste haldusreformi järgselt jääb küla Tori valla territooriumile.

Viited

Tori vald
Pärnu maakonna külad
Räägu (Tori)

Räägu on küla Pärnu maakonnas Tori vallas. 

Aastatel 1991–2017 kuulus küla Sauga valda, Eesti omavalitsuste haldusreformi järgselt jääb küla Tori valla territooriumile.

1977. aastal liideti Räägu külaga Räägu-Mõisaküla.

Viited

Tori vald
Pärnu maakonna külad
Tammiste (Tori)

Tammiste on küla Pärnu maakonnas Tori vallas. 

Aastatel 1991–2017 kuulus küla Sauga valda, Eesti omavalitsuste haldusreformi järgselt jääb küla Tori valla territooriumile.

Tammiste on Pärnumaa suurim küla, 2021. aasta seisuga elas seal 1722 elanikku.

Vaata ka
Tammiste raudteepeatus
Tammiste sild

Viited

Tori vald
Pärnu maakonna külad
Urge (Tori)

Urge on küla Pärnu maakonnas Tori vallas. 

Aastatel 1991–2017 kuulus küla Sauga valda, Eesti omavalitsuste haldusreformi järgselt jääb küla Tori valla territooriumile.

Viited

Välislingid
Karin Klaus, "Urgel avatakse laste loomingu näitus", Pärnu Postimees, 22. august 2009

 Urge Vabaajakeskus. 

Tori vald
Pärnu maakonna külad
Vainu (Tori)

Vainu on küla Pärnu maakonnas Tori vallas. 

Aastatel 1991–2017 kuulus küla Sauga valda, Eesti omavalitsuste haldusreformi järgselt jääb küla Tori valla territooriumile.

Viited

Tori vald
Pärnu maakonna külad
Muraka

Muraka on küla Pärnumaal Tori vallas.

Külas asub hiiesaar.

Vaata ka 
Muraka looduskaitseala
Muraka raba

Viited

Tori vald
Pärnu maakonna külad
Piistaoja

Piistaoja on küla Pärnumaal Tori vallas. Suuremad asulad ümbruskonnas on Selja küla (8 km), Tootsi alev (10 km), Tori alevik (12 km), Vändra alev (25 km). Pärnu–Rakvere–Sõmeru maanteeni on umbes 3 km külakeskusest, kus asub Mannare bussipeatus. Piistaoja läbib Mannaret Massu teega ühendav riigimaantee lõik, mis osalt on asfalteeritud. Naaberkülad on Sikana, Mannare ja Muraka. Pärnu jõeni on Piistaoja külast umbes 2 km.

Küla tuntuim talu on Piistaoja talu.

Ajalugu 
Piistaoja küla sai nime 1977. aasta tolleaegse Vändra Katsejaama kasutatud maadel olnud majapidamistest. 

Siinne majapidamine on läbi aegade kandnud mitut nime:

1941–1943 Piistaoja Katsetalu
1943–1944 Pooli Piistaoja tõukarja katsemajapidamine (Pool´s Niehzucht und Forschungsbetrieb)
1944–1946 Piistaoja Tõuaretuse ja Katsemajapidamine
1947–1951 Piistaoja Katsejaam
1951–1962 Vändra Katsejaam
1962–1993 Vändra Veisekasvatuse Katsejaam (1976. aastal Vändra Katsesovhoosi koosseisus)
1993–1997 Piistaoja Veisekasvatuse Katsejaam
1997–2001 Sihtasutus Piistaoja Katsejaam
2000 – praeguseni Osaühing Piistaoja Katsetalu

Viited

Välislingid 
Piistaoja sait
http://torivald.ee/uploads/kylad/piistaoja06.pdf Piistaoja arengukava 2007–2011

Tori vald
Pärnu maakonna külad
Rätsepa (Tori)

Rätsepa on küla Pärnumaal Tori vallas.

Viited

Tori vald
Pärnu maakonna külad
Energeetika mõisteid

''Siin on loetletud energeetika mõisteid.

A
aastaaja tipp
ahiküte
akumulaator
alajaam
alalisvooluvõrk
alternatiivenergia
A-mast
auruturbiin

B
barrel
bensiin
biodiislikütus
biokütus
biomass
biomassienergia
bituumensüsi
boiler

D
diisel-elektriline veoajam
diiselgeneraator
dünamo

E
elekter
elektrienergia
elektrienergia ülekanne
elektrifitseerimine
elektriliin
elektrimajandus
elektritootmisvõimsus
elektritootmisportfell
elektrivool
elektrivõrk
elektroenergeetika
elektromagnetiline energia
elektron
energeetika
energia
energiabilanss
energiabörs
energiakriis
energiamets
energiamuundur
energiatarbimise juhtimine
energiatõhusus
entroopia
erg
etanool
Euroopa Liidu energiapoliitika

F
faas
faasipinge
fossiilkütus

G
gaas
gaasiturbiin
gaaskütus
generaator
genereerimine
geotermaalenergia
globaalne soojenemine
gravitatsiooniaku

H
hajaenergeetika
heitmed
hooratas
hüdroelektrienergia
hüdrogeneraator
hüdroturbiin

K
kasutegur
katel
kaugküte
kaugküttevõrk
keemiline energia
keevkiht
keevkihtkatel
kivisüsi
kodune elektrienergiasalvesti
kogukonnaenergeetika
kolle
koostootmine
kõrgepinge
küttesüsteem
kütteväärtus
kütus
kütuseelement
kütuseelementide vesinikuenergeetika
kütusemajandus
kütusetööstus
kütusevaru

L
liinipinge
lokaalküte

M
maagaas
maandus
maapinnalähedane geotermaalenergia
madalpinge
mikrotootmine

N
naatriumioonaku
nafta
naftakütus
naftamaardla
naftatipp
nanopatarei
nimipinge

O
otsemetanool-kütuseelement

P
patarei
polümeerelektrolüüt-kütuseelement
primaarenergia
pruunsüsi
pumpelektrijaam
puugaasigeneraator
põlemissoojus
põlevkivi
põrandaküte
pöördlabaturbiin
päikeseelektrijaam
päikeseenergeetika
päikeseenergia
päikesejälgija
päikesekollektor
päikeseküte
päikesepatarei

R
radiaator
radioisotoopgeneraator
reaktor
releekaitse
roheline energia

S
sekundaarenergia
sinine energia
soojus
soojusenergeetika
soojusenergia
soojusenergia arvesti
soojuskoormus
soojusmajandus
soojusvaheti
staatiline reaktiivvõimsuse kompensaator
staatiline sünkroonkompensaator
säästev energeetika
söetööstus
süsi
süsinik
süsinikdioksiid
süsiniku jalajälg
süsinikumaks

T
taastuvenergia
taastuvenergia tasu
tahkekütus
tarbimisprognoos
tipunõudlus
turbabrikett
turbatööstus
turbiin
turvas
tuuleenergia
tuumaenergeetika
tuumaenergia
tuumkütus

U
ujuv tuumaelektrijaam
universaalne võimsusvoo kontroller

V
 vahelduvvool
 varustuskindlus
 vedelgaas
 vedelgaasiterminal
 vedelkütus
 vesinikuenergeetika
 vetikaõli
 võrgupinge
 võrgusagedus

Õ
õhusaaste

Ü
ülekandekaod
ülijuhtivus

 
Mõistete loendid
Jenny Lind

Johanna Maria Lind (tuntud ka nimega Jenny Lind; 6. oktoober 1820 Stockholm – 2. november 1887 Malvern) oli rootsi ooperilaulja.

Jenny oli tüdrukutekooli juhataja Anne Marie Felborgi (1793–1856) ebaseaduslik tütar. Tema isa oli raamatupidaja Niklas Jonas Lind. Jenny vanemad abiellusid omavahel alles 1834.

Jenny sünniaastaks peetakse küll aastat 1820, kuid Jenny sündimine Rootsis ega sünniaasta pole päris täpselt kindlaks tehtud. Näiteks 1. septembril 1850 saabus ta Liverpoolist New Yorki Inglise laevaga S. S. Atlantic, kus tema vanuseks oli märgitud hoopis 39, seega oleks ta sünniaasta hoopis 1810.   

Jenny lauluhäält märgati väga noores vanuses. Kui ta oli umbes 9-aastane, kuulis tema lauluhäält teenijatüdruk mademoiselle Lundberg, kes oli Kuningliku Rootsi Ooperi tantsijatar. Lundberg oli noore Jenny häälest vaimustatud ja aitas tal sisse saada Kuninglikku Teatrikooli. Laval alustas Jenny laulmist 10-aastaselt, 17-aastaselt oli ta Rootsi Kuningliku Ooperi silmapaistvaim laulja. 20-aastaselt oli ta Rootsi Kuningliku Muusikaakadeemia liige ja Rootsi kuninga õukonnalaulja.

Oma esimese suurrolli laulis ta 1838. aastal Carl Maria von Weberi ooperis "Nõidkütt".

1843. aastal tutvus ta kontserdireisil Taanis Hans Christian Anderseniga, kes temasse armus, kuid Lindil puudusid kirjaniku vastu tunded. Sellel ja järgmisel aastal kirjutas Andersen sellest inspireerituna kolm muinasjuttu: "Inetu pardipoeg", "Ingel" ja "Ööbik". Neist viimase mõjul hakati Lindi kutsuma Rootsi ööbikuks.

Aastal 1852 abiellus ta Bostonis Otto Goldschmidtiga (1829–1907). Abielust sündis kolm last: 1853. aastal Saksamaal ning 1857. ja 1861. aastal Inglismaal. See teeb tema sünniaasta 1810 ebatõenäoliseks.

1887. aastal suri ta vähki. Ta on maetud Great Malverni kalmistule Worcestershire'is.

Rootsi lauljad
Rootsi ooperilauljad
Sündinud 1820
Surnud 1887
Carl Reinecke

Carl Reinecke (23. juuni 1824 Altona, tänapäeval Hamburg – 10. mai 1910 Leipzig) oli saksa helilooja, pianist ja dirigent.

Reinecke sündis Altonas, mis sel ajal oli Taani valduses. Teda õpetas tema isa, muusikaõpetaja Johann Peter Rudolph Reinecke. Ta alustas muusika kirjutamist 7-aastaselt ja esines esimest korda avalikult pianistina 12-aastaselt.

1843. aastal toimus tema esimene kontsertreis, tänu millele sai ta 1846. aastal õukonnamuusiku ametikoha Taani kuninga Christian VIII juurde Kopenhaagenisse. 

1851. aastal asus ta tööle professorina Kölni Konservatooriumis. Järgnevatel aastatel esitati ta Barmeni muusikadirektori kohale ja temast sai muusikadirektor ja dirigent Singakademie-s Wrocławis.

1860. aastal kutsuti ta professoriks kompositsiooni ja klaveri alal Leipzigi Konservatooriumisse ja Leipzigi Gewandhaus orkestri dirigendiks. Ta juhatas seda orkestrit kuni 1895. aastani.

Reinecke õpetajakarjäär kestis 35 aastat, aastani 1902. Tema paljude õpilaste seas olid ka Edvard Grieg, Christian Sinding, Leoš Janáček, Isaac Albéniz, Johan Svendsen, Felix Weingartner ja Max Bruch.

80-aastasena, esitades oma loomingut Welte-Mignon firma klaverimängu salvestaval seadmel, sai temast kõige varem sündinud pianist, kelle mängu on mis tahes vormis salvestatud.

Ta lõi üle 300 teose (sh oopereid, neli klaverikontserti ja kammermuusikat). Neist tuntuim on flöödisonaat "Undine".

Saksa pianistid
Saksa heliloojad
Saksa dirigendid
Sündinud 1824
Surnud 1910
Visoko

Visoko on linn Bosnia ja Hertsegoviina keskosas, Zenica-Doboj kantonis.

Pilte

Välislingid
 

Bosnia ja Hertsegoviina linnad
Tõstamaa

Tõstamaa on alevik Pärnu maakonnas Pärnu linnas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal oli alevik Tõstamaa valla halduskeskus.

Alevikus asus endise Tõstamaa rüütlimõisa keskus. Alates 1921. aastast alates tegutseb Tõstamaa mõisa peahoones kool (1953. aastast Tõstamaa Keskkool). Säilinud mõisahooned ja mõisapark on arvatud kultuurimälestisteks.

1674. aastal rajati Tõstamaale puukirik, mis asendati 1763–1768 kivikirikuga. 1972. aastal varises Tõstamaa kiriku torn ja kuigi see on tänaseks taastatud, on kirik endiselt ilma kõrge tornikiivrita.

1977. aastal liideti Tõstamaa alevikuga Araka küla ja osaliselt Lõõba küla.

Nõukogude okupatsiooniperioodil asus kohaliku sovhoosi keskus Tõstamaal.

Alevikust voolab läbi Tõstamaa jõgi, mis saab alguse põhjapoolsest Ermistu järvest ning suubub lõunapoolse Värati küla territooriumil Tõstamaa lahte. Tõstamaa laululava juures on jõel Tõstamaa paisjärv.

Jõe ääres paikneb Tõstamaa kalmistu. Samuti asuvad aleviku piires Tõstamaa mõisa kalmistu ja Toomingamäe-nimeline muinaskalmistu.

Vaata ka
Tõstamaa luitestik

Viited

Välislingid

 Ilmar Palli: "Tõstamaa ellujäämine sõltub koolist" Maaleht, 16. oktoober 2008

Eesti alevikud
Pärnu linn
Kulli (Lääneranna)

Kulli on küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varbla valda.

Külas asub Püha kivi.

Viited

Lääneranna valla külad
Maade

Maade on küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varbla valda.

Viited

Lääneranna valla külad
Daniel Ortega

José Daniel Ortega Saavedra (sündinud 11. novembril 1945) on Nicaragua president.

Ta on pikka aega olnud sandinistide ja organisatsiooni Frente Sandinista de Liberación Nacional (FSLN) juht.

Ortega vahistati 1967. aastal süüdistatuna Bank of America filiaali pangaröövis ja vabanes vanglast 1974. aastal vahetusena koos teiste Sandinista vangidega Somocista pantvangide vastu. Olles vangis Managua lähedal El Modelo vanglas, kirjutas ta luuletusi, mis ilmusid kogumikuna "Ma ei näinud Managuat ajal, mil miniseelikud olid moes".

Pärast vabanemist läks ta eksiili Kuubasse, kus tegeles sissitreeninguga. Hiljem läks ta salaja Nicaraguasse tagasi.

Ortega tuli Nicaraguas võimule 1979. aastal toimunud sandinistide ülestõusu järel, kukutades Anastasio Somoza Debayle, kes oli alates 1936. aastast Nicaraguat valitsenud Somoza perekonnast.

Novembris 1984 kuulutas Ortega välja presidendivalimised, mille ta võitis 63 protsendiga häältest ja sai presidendiks 10. jaanuaril 1985. Vaatlejate arvates olid need vabamad ja õiglasemad valimised Nicaragua ajaloos. Ortega esimene valitud presidendi periood oli aastatel 1985–1990, mil tema valitsemist iseloomustasid maareform ja rikkuse ümberjaotamine. Presidendina võitles ta parempoolsete Contra mässulistega, keda toetas USA. See viis ka USA poliitilise skandaalini (Iran-Gate või the Iran Contra Affair), kui Oliver North ja hulk Ronald Reagani administratsiooni liikmeid olid vastu Boland Amendmentile, aidates müüa relvi Iraani ja kasutades seda ära selleks, et finantseerida Contraid. Aastatel 1980–1989 hukkus üle 30 000 nicaragualase Sandinistade valitsuse ja Contrate vahelises konfliktis.

1990. aasta presidendivalimistel võitis teda Violeta Chamorro. Samuti kandideeris Ortega edutult presidendiks 1996. ja 2001. aastal, aga võitis presidendivalimised 2006. aastal. Kui eelnevalt iseloomustas Ortegat marksistlik poliitika, siis opositsioonis muutus see pigem mõõdukaks sotsialismiks, mida on mõjutanud ka roomakatoliku usk. 2006. aastal keelustas Ortega partei Nicaraguas abordid.

1998. aastal avalikustas Daniel Ortega kasutütar Zoilamérica Narváez 48-leheküljelise aruande, mis kirjeldas enda seksuaalset ärakasutamist Ortega poolt süstemaatiliselt 9 aastat järjest, alates sellest kui ta oli 11-aastane. Juhtumit Nicaragua kohtus ei arutatud, kuna Ortegal oli parlamendiliikmena puutumatus ja viieaastane seksuaalse ahistamise kohtusse andmise tähtaeg oli ületatud. Narváezi kaebust arutati komisjonis Inter American Human Rights Commission 4. märtsil 2002.

2021. aasta novembris valiti Daniel Ortega neljandaks viieaastaseks ametiajaks tagasi 75% häältest, selgus ülemvalimisnõukogu avaldatud esimestest ametlikest osalistest tulemustest.

Viited

Nicaragua presidendid
Nicaragua hunta liikmed
Sündinud 1945
Hastings Kamuzu Banda

Hastings Kamuzu Banda (1896? – 25. november 1997) oli Malawi diktaator aastatel 1964 kuni 1994.

Noorpõlv
Kamuzu Banda sündis Kasungu lähistel Malawis (siis Briti Kesk-Aafrika). Tema isa oli Mphonongo Banda ja ema Akupingamnyama Phiri. Tema täpne sünniaeg on teadmata, kuna tolajal Malawis sünde ei registreeritud. Hastings Kamuzu Banda biograafi Philip Shorti arvates sündis ta veebruaris 1898. Hastings Kamuzu Banda ise pidas oma sünnipäevaks 14. maid 1906 ning seda kuupäeva on kasutatud ka mitmetes tema elulookirjeldustes. Siiski Hastings Kamuzu Banda surmatunnistusel seisab, et ta suri 99-aastaselt, kuigi liigub kuulujutte, et surmamomendil võis ta olla 101-aastane. 

Umbes 1915–1916 ta lahkus kodust koos õpetaja Hanock Msokera Phiriga. Nad läksid jala Lõuna Rodeesia linna Hartlisse (tänabäeva Chegutu, Zimbabwes), kus asus Hanock Msokera Phiri kool. 1917 läks Hastings Kamuzu Banda  jällegi jala Lõuna-Aafrikasse Johannesburgi. Ta töötas seal erinevatel töökohtadel kaevandustes ja raudteel. Aastal 1925 läks Banda New Yorki, teda toetas Bishop W.T Aafrika Metodistide kirikust.

1925–1958
Banda õppis Wilberforci instituudis (praegu Central State University) Wilberforceis Ohios ja lõpetas selle 1928. aastal. Edasi suundus ta Indiana Ülikooli meditsiini õppima, kust peale nelja semestrit suundus Chicago Ülikooli ajalugu õppima. 1931. aastal lõpetas Banda Chicago Ülikooli ja õppis edasi Mehhary meditsiinikolledžs Tennessees, mille lõpetas 1937. aastal.

Malawi presidendid
Sündinud 1896
Surnud 1997
Piha

Piha on küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varbla valda.

Viited

Lääneranna valla külad
Raespa

Raespa on küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varbla valda.

Viited

Lääneranna valla külad
Saare (Lääneranna)

Saare on küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varbla valda.

Viited

Lääneranna valla külad
Saulepi

Saulepi on küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varbla valda.

Vaata ka 
 Saulepi vald
 Saulepi mõis

Viited

Välislingid
 Saulepi valitsejad
Saulepi piirkonna koduleht

Lääneranna valla külad
Naravere

Naravere küla on hajaküla Märjamaa valla lõunaosas. Küla läbib Naravere oja (rahva seas ka Naravere jõgi). Küla läbib kohalik Jädivere – Kivi-Vigala tee.

Küla lääneosa tagamaal asub Kesu raba. Küla territooriumil asub ka Tuhinu talu naabruses kuivanud järve ase (Vigala piirkond on väga järvedevaene).

Ajalugu
Vanimad kirjalikud teated Naravere kohta pärinevad 1420. aastast (Narbeke). 17.–18. sajandist on teateid Naraveres ojal Tondi vesiveski olemasolu kohta. Naravere külas tegutses 18.–19. sajandil vaheaegadega Vigala kihelkonnakool. 1977–1996 oli Naravere küla liidetud Kivi-Vigalaga.

Külas asus Vigala vasallilinnus, mis pärast 1581. aastat on olnud varemetes. Selle kohal oli hiljem Kivi-Vigala mõis.

Naravere külas on elanud helilooja Veljo Tormis.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vigala valda.

Vaata ka
Naravere oja
Eesti külade loend

Viited

Märjamaa vald
Rapla maakonna külad
Läti (Märjamaa)

Läti küla asub Märjamaa vallas. Küla läbib Vigala jõgi. Külast lähtuvad teed Vänglasse ja Vana-Vigalasse. Ajalooline tee viis ka Kullamaa valda Kastja külla, see tee on osalt metsistunud. 

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vigala valda.

Läti külla ulatuvad Vana-Vigala mõisa alleed.

Vanimad teated Läti piirkonna kohta pärinevad 1488. aastast (Uppe der Letten). Hiljem on korduvalt ürikutes mainitud Läti heinamaid, suuri lagedaid rohumaid, mis ulatusid Velise jõest Käntu soo ja Sepasoo äärsete metsadeni. 1789. aastal asutati Vigala jõe paremale kaldale Vana-Vigala mõisale kuuluv karjamõis (Lizettenhof). Karjamõisa maad jagati 1919. aastal taludeks.

1970. aastate asulate reformimise käigus liideti Läti külaks Läti I ja Läti II külad, mida eraldas jõgi.

Vaata ka 
Eesti külade loend
Lätimetsa

Viited

Märjamaa vald
Rapla maakonna külad
Brasília metroo

Brasília metroo (portugali Metrô do Distrito Federal) on Brasiilia pealinna Brasília metroo.

See avati 2001. aastal ja on riigi uusim metroo. Metrool on kaks liini ja 11 jaama. See töötab tööpäeviti kella 6–20.

Välislingid 

Brasília metroo koduleht

Metroo
Brasília
Ahvileivapuu

Ahvileivapuu ehk baobab (Adansonia) on lehtpuude perekond kassinaeriliste sugukonnast.

Klassifikatsioon
Perekonda kuulub 10 liiki, mis kasvavad troopilises Aafrikas, Madagaskaril ja Austraalias:
Adansonia digitata – harilik ahvileivapuu
Adansonia fony
Adansonia gibbosa
Adansonia grandidieri – sammas-ahvileivapuu
Adansonia gregorii – Gregori ahvileivapuu
Adansonia madagascariensis – madagaskari ahvileivapuu
Adansonia perrieri 
Adansonia rubrostipa – tünn-ahvileivapuu
Adansonia suarezensis 
Adansonia za.

Kirjeldus 
Ahvileivapuudel on sõrmjad liitlehed ning suured, valged ja lõhnavad õied.

Ahvileivapuu tüvi on pehme ning veerohke, mahutades kuni 100 000 liitrit vedelikku.Kuivaperioodil saavad elevandid ahvileivapuust vedelikku.

Ahvileivapuude niin on tugev ja nende puukoor sisaldab ravitoimega adansoniini.

Kasutus 

 
Ahvileivapuude vili on piklik kurgitaoline kupar, mille jahune sisu on söödav.

Sunlandi Suur baobab

Need puud võivad elada rohkem kui 2000 aasta vanuseks. Käesoleval ajal loetakse kõige jämedamaks ahvileivapuuks Lõuna-Aafrikas kasvavat Sunlandi Suurt baobabi. Tema tüve läbimõõt on 10,64 m ja ümbermõõt 47 m.

Nimi ja legendid ning uskumused
Taime nimetus tuleneb nii loomadele kui ka inimestele söödavatest viljadest.  

Ahvileivapuud kutsutakse ka pea peale pööratud puuks. Temaga seostatakse mitmeid legende. Ühe legendi järgi olevat kurat rebinud ahvileivapuu maa seest välja ning surunud baobabi oksad maa sisse, juured aga jäid õhku. 
Teine legend jutustab temast kui esimesest puust, kelle jumal maa peale lõi ja kuni baobab nõudmisi esitas olevat jumal vihastanud ja puu vaigistamiseks pahupidi maa sisse keeranud. 
  
Kohalikud on läbi aegade ahvileivapuud pühaks puuks pidanud - tema juurde on toodud ohverdusi esivanemate vaimudele ja viidud läbi riitusi.

Vaata ka 
ahvileivapuu vili
ahvileivapuu õli

Viited

Välislingid 
EZEAGU, Ikechukwu Edwin,BAOBAB (Adansonia digitata L.) SEED PROTEIN UTILIZATION IN YOUNG ALBINO RATS I: BIOCHEMICAL INGREDIENTS AND PERFORMANCE CHARACTERISTICS, Animal Research International (2005) 2(1): 240 – 245 240, Veebiversioon (vaadatud 28.11.2013) (inglise keeles)   
Aleksei Turovski, Urmas Laansoo, Taimi Puusepp, Krista Kaur, Ahvileivapuust ämblikliiliani. Loomanimedega taimi meilt ja mujalt (2012), lk 13, Menu Kirjastus, ISBN 978 9949 495 09 2
AreaGermplasm Resources Information Network (GRIN) Sissekanne GRIN-is

Kassinaerilised
Kópavogur

Kópavogur on linn Islandil Höfuðborgarsvæði piirkonnas. Asub Atlandi ookeani rannikul Reykjavíkist lõunas.

Kópavogur on elanike arvult 32 300 elanikuga Islandi teine linn.

Kópavogur sai linnaõigused 1955. aastal.

Kópavoguris asub Islandi kõrgeim hoone Smáratorg 3.

Viited

Välislingid 
Kópavoguri koduleht

Islandi linnad
Tevere

Tevere (ka Tiber; ladina Tiberis) on jõgi Apenniini poolsaarel Kesk-Itaalias. Tevere ääres asub Rooma. Jõgi saab alguse Apenniinidest Monte Fumaiolo (1407 m) nõlvalt ja suubub Türreeni merre. Jõe pikkus on 406 km. Valgala on umbes 18 000 km².

Antiikajal asus Tevere jõu suudmes Ostia sadam. Teveresse suubus Rooma kanalisatsioon Cloaca Maxima.

Jõgi põhjustas Roomas sageli üleujutusi, kuni see 19. sajandi lõpus süvendatud kanalisse juhiti.

Itaalia jõed
Türreeni mere vesikond
Käru alevik

Käru on alevik Järva maakonnas Türi vallas, endise Käru valla keskus.

Hiljuti renoveeritud Käru kirik on üks paremini säilinud puitkirikuid Eestis. Kirikut kasutab Käru kogudus.

Alevikus on ka Käru Põhikool, lasteaed, Käru rahvamaja ja Käru Raamatukogu.

Alevikku läbival Tallinna–Viljandi raudteeliinil on Käru raudteepeatus. Aleviku lõunaosa läbiva Tallinna–Rapla–Türi maantee ääres asub Käru tee bussipeatus.

Kärus asuvad kaks ajaloomälestist – Käru kalmistu ja II maailmasõjas hukkunute ühishaud.

Kärus on RMK Raplamaa metskonna keskus.

Pildid

Vaata ka
Käru jõgi

Viited

Eesti alevikud
Türi vald
Estin

Estin (kasutanud ka esinejanime Constance; sünninimi Esta Simakova, aastast 1991 Esta Loho; sündinud 12. jaanuaril 1973 Viljandis) on eesti poplauljatar.

Tema tuntumat hitid on "Peegel" (1995) ja "Esimene lumi" (1996). Algul esines ta koos Erik Hoveriga duetis Hovery Covery. 

2013. aasta algul andis välja uue singli "Tantsi nüüd".

Ta on tegutsenud ka Viljandis aeroobikatreenerina.

Diskograafia
Albumid

 1996 "Estin" Gunnar Loho Music Management
 1997 "Lennata" Gunnar Loho Music Management

Singlid

 2013 "Tantsi nüüd"

Kogumikud
2005 "Very Best Of 1995–2004" Simakoff Productions
2016 "Esimene lumi" Records 2000

Isiklikku
Tema ema on leedulanna Elana Simakova. 

Estin oli 1991. aastast kuni 13. septembrini 2001 abielus Gunnar Lohoga (kooselu katkes oktoobris 1999). Nad elasid Viljandis. Neil on tütred Sandra (1991) ja Stina (1993). 

Skandaalset kuulsust ongi lauljanna pälvinud terava lahutusprotsessiga Gunnar Lohost ning armuafääriga muusikaärimees Peeter Kaljustega.

Estin elab Tallinnas.

Viited

Välislingid
Liis Arujärv: Mees peksis Estini siniseks, Õhtuleht, 13. jaanuar 2000
Verni Leivak: Gunnar Loho ja Estin laste pärast riius, Eesti Päevaleht, 29. veebruar 2000 (foto)
 Gunnar Loho õnnelik aasta, kroonika
Greta Kaupmees: Olen see, kes enne abielu, aga targem, Õhtuleht, 22. november 2001 (foto)

Eesti lauljad
Sündinud 1973
Avatud Ruumi meetod

Avatud Ruumi meetod (ARM) on viis konverentsi või koosoleku läbiviimiseks. 

Meetodi lõi 1980. aastate keskel Harrison Owen, kelle sõnul on juhtimisteooriates "keskne koht planeerimisel, organiseerimisel, kontrollil – Avatud Ruumi Meetod põhineb vabatahtlikkusel. Ainus seadus kannab nime kahe jala seadus: kui sa leiad, et küsimuse arutelu sulle midagi ei anna, siis lahku!"

Viited

Kirjandus
Harrison Owen. Avatud Ruumi meetod. Tõlkinud Mikk Sarv. (Eesti Ekspressi Kirjastus 2005). ISBN 9985-9571-7-2

Välislingid
Avatud Ruumi meetodi eestikeelne kodulehekülg

Kommunikatsioon
Konsu järv

Konsu järv (ka Konsa järv, Kontsu järv, Kontso järv, Suur Kongojärv, Suur Konsu järv) on järv Ida-Virumaal Alutaguse vallas Kuremäelt 3 km kirde pool, Kurtna järvestiku suurim järv.

Konsu järv jaguneb kaheks osaks: Ees- ja Keskjärveks. Ees- ja Keskjärve eraldab järve keskel läänest järve ulatuv poolsaar (Räbina tõrs). Lõuna pool asub Peenjärv, mida Konsu järvega ühendab 100 m pikkune kanal.

Järv on 138,6 ha suurune ja asub 41 m kõrgusel merepinnast. Suurim sügavus on 10,2 m, mis asub Keskjärves.

Välislingid
 
 

Alutaguse valla järved
Kurtna järvestik
Žõtomõr

Žõtomõr (ukraina ja vene keeles Житомир) on linn Ukrainas, Žõtomõri oblasti ja Žõtomõri rajooni keskus. Asub Teterivi jõe ääres 120 km Kiievist läänes. Elanike arv on 2021. aasta seisuga 263 507. 2010. aastal oli elanikke 271 714.

Peamised majandusharud on puidutööstus, toiduainetööstus, graniidi kaevandamine, metallitööstus ja muusikainstrumentide valmistamine.

Žõtomõr on oluline transpordisõlm. See jääb Kiievi ja Bresti vahelisele ajaloolisele teele. Linna lähedalt möödub rahvusvaheline E-tee E40, mis läbib kogu Ukrainat. Žõtomõris ristuvad Korosteni, Fastivi ja Novograd-Volõnskõisse viivad raudteeliinid. Linna idaosas asub Žõtomõri lennujaam.

Ajalugu 
Žõtomõri esmamaining pärineb aastast 988. 1240. aastal rüüstasid linna mongolid. 1320 liideti Leedu suurvürstiriigiga ja 1444 sai Magdeburgi linnaõigused.

Rahvastik 
Enne Teist maailmasõda elas linnas suur juudi kogukond. 1861. aastal moodustasid juudid kolmandiku linna elanikest. Tänapäeval asub linnas suur poola kogukond.

Žõtomõris on sündinud Sergei Koroljov ja Svjatoslav Richter.

Sõpruslinnad 
  Bytom, Poola
  Dazhou, Hiina
  Kutaisi, Gruusia
  Montana, Bulgaaria
  Płock, Poola
  Shangla, Pakistan

Viited

Välislingid 
 http://www.zhitomir.net/
 http://www.zhitomir.org/

Ukraina linnad
Žõtomõri oblast
Ala (Tõrva)

Ala on küla Valgamaal Tõrva vallas. Asub Õhne jõe ääres.

Aastatel 1960–1971 asus Ala külas Taagepera külanõukogu keskus.

Aastatel 1991–2017 kuulus küla Helme valda, Eesti omavalitsuste haldusreformi järgselt jääb küla Tõrva valla territooriumile.

Küla läbib Valga–Uulu maantee.

Külas asuvad Taagepera kirik ja Ala ohvrikivi. Küla läänepiiril asub Ikeperä järv.

Külas asus Taagepera sovhoosi keskus.

Ala on Hella Wuolijoki sünnikoht.

1977. aastal liideti Ala külaga Lopsu.

Vaata ka
Ala veski
Taagepera raamatukogu
Taagepera kalmistu

Viited

Valga maakonna külad
Tõrva vald
Holdre

Holdre on küla Valgamaal Tõrva vallas.

Holdre ja Taagepera vahel asuvad looduskaitsealused Holdre männikud. Küla kaguosas paikneb Lasa järv.

Külast läände jäävad Pilpa ja Taagepera, põhja Kähu, Karjatnurme ja Kirikuküla, itta Koorküla ning kagusse Jeti küla. Mööda Holdre lõunapiiri kulgeb Eesti-Läti piir.

Holdre puurauk oli Õhne kihistu ja selle Rozēni ning Rūja kihistike stratotüübiks.

Ajalugu 
Aastatel 1991–2017 kuulus küla Helme valda, Eesti omavalitsuste haldusreformi järgselt jääb küla Tõrva valla territooriumile.

Külas asus Holdre mõisa kese. Juugendstiilis härrastemaja valmis 1910. Pärast mõista võõrandamist töötasid hoones kool, vallavalitsus, rahvamaja, piimameier, kauplus jne. Nõukogude perioodil olid hoonel täita samad funktsioonid mis vabariigi ajal, koolis jätkus töö kuni 1961. aastani. Pärast ümberehitust oli hoones pioneerilaager ning alates 1976. aastast oli hoone omanik Autotranspordi ja Maanteede Ministeerium. Eesti taasiseseisvumise järel läks härrastemaja Valga Autobaasi kätte, kes müüs selle 1998. aastal eravaldusse.

1977. aastal liideti Holdrega Eera küla.

Viited

Valga maakonna külad
Tõrva vald
Jõgeveste

Jõgeveste on küla Valgamaal Tõrva vallas. 

Aastatel 1991–2017 kuulus küla Helme valda, Eesti omavalitsuste haldusreformi järgselt jääb küla Tõrva valla territooriumile.

Michael Andreas Barclay de Tolly ja tema abikaasa on maetud Jõgevestel Jõgeveste mõisa kalmistul asuvasse Barclay de Tolly mausoleumi.

Viited

Valga maakonna külad
Tõrva vald
Kalme (Tõrva)

Kalme on küla Valgamaal Tõrva vallas. 

Aastatel 1991–2017 kuulus küla Helme valda, Eesti omavalitsuste haldusreformi järgselt jääb küla Tõrva valla territooriumile.

Viited

Valga maakonna külad
Tõrva vald
Kirikuküla (Tõrva)

Kirikuküla on küla Valga maakonnas Tõrva vallas. 

Aastatel 1991–2017 kuulus küla Helme valda, Eesti omavalitsuste haldusreformi järgselt jääb küla Tõrva valla territooriumile.

Külas asus Helme Sanatoorne Internaatkool.

Viited

Valga maakonna külad
Tõrva vald
Kähu

Kähu on küla Valgamaal Tõrva vallas. 

Aastatel 1991–2017 kuulus küla Helme valda, Eesti omavalitsuste haldusreformi järgselt jääb küla Tõrva valla territooriumile.

Külas asub Helgikivi.

Viited

Valga maakonna külad
Tõrva vald
Linna (Tõrva)

Linna (varem ka Linnaküla) on küla Valgamaal Tõrva vallas. 

Aastatel 1991–2017 kuulus küla Helme valda, Eesti omavalitsuste haldusreformi järgselt jääb küla Tõrva valla territooriumile.

Viited

Valga maakonna külad
Tõrva vald
Möldre (Tõrva)

Möldre on küla Valgamaal Tõrva vallas.

Aastatel 1991–2017 kuulus küla Helme valda, Eesti omavalitsuste haldusreformi järgselt jääb küla Tõrva valla territooriumile.

Külas asub Arstle paljand.

Vaata ka
 Ennuse järv

Viited

Valga maakonna külad
Tõrva vald
Patküla

Patküla on küla Valgamaal Tõrva vallas. 31. detsember 2011 seisuga elas Patkülas 196 inimest.

Aastatel 1991–2017 kuulus küla Helme valda, Eesti omavalitsuste haldusreformi järgselt jääb küla Tõrva valla territooriumile.

Külas asuvad Patküla mõis ja Patküla järv.

Külas asub Graanul Investi üks tehastest ja kirstutehas Puidu Taavet.

1977. aastal liideti Patküla külaga Koive.

Viited

Valga maakonna külad
Tõrva vald
Pilpa

Pilpa on küla Valgamaal Tõrva vallas. 

Aastatel 1991–2017 kuulus küla Helme valda, Eesti omavalitsuste haldusreformi järgselt jääb küla Tõrva valla territooriumile.

Külas asuvad Taagepera ohvrikivi ja suurem osa Tündre järvest.

Viited

Valga maakonna külad
Tõrva vald
Roobe

Roobe on küla Valgamaal Tõrva vallas. 

Aastatel 1991–2017 kuulus küla Helme valda, Eesti omavalitsuste haldusreformi järgselt jääb küla Tõrva valla territooriumile.

Viited

Valga maakonna külad
Tõrva vald
Taagepera

Taagepera on küla Valgamaal Tõrva vallas. Küla nimi tuleb Stackelbergide nimest.

Aastatel 1991–2017 kuulus küla Helme valda, Eesti omavalitsuste haldusreformi järgselt jääb küla Tõrva valla territooriumile.

Külas asub Taagepera järv ning uhke Taagepera mõisakompleks ja selle kalmistu.

Vaata ka
Taagepera Jaani kogudus
Taagepera kalmistu (Helme vald, Ala küla)
Taagepera kirik (Helme vald, Ala küla)
Taagepera raamatukogu

Viited

Valga maakonna külad
Tõrva vald
Karjatnurme

Karjatnurme on küla Valgamaal Tõrva vallas. 

Aastatel 1950–1960 asus Karjatnurme külas Taagepera külanõukogu keskus.

Aastatel 1991–2017 kuulus küla Helme valda, Eesti omavalitsuste haldusreformi järgselt jääb küla Tõrva valla territooriumile.

Karjatnurmel on sündinud Erni Hiir ja Eduard Laugaste.

Küla kirdepoolset osa tuntakse Koriste nime all.

Viited

Valga maakonna külad
Tõrva vald
Kaarnajärv

Kaarnajärv (ka Kaarna järv) on järv Valgamaal Otepäält 2 km kirde pool, Pilkuse külas.

Kaarnajärve pindala on 25,1 ha, suurim sügavus 4,3 m ja keskmine 2,9 m.  Järv asub 119,1 m kõrgusel merepinnast. Selle põhjaosas on ligi 1 ha suurune metsaga kaetud saar. Kaarnajärv kuulub Otepää looduspargi koosseisu.

Galerii

Viited

Välislingid
Kaarna järvest eestigiid.ee lehel
 

Otepää valla järved
Tuumšamanism

Tuumšamanism on Michael Harneri poolt välja töötatud vaimne tehnika, mis tugineb erinevate kultuuride šamanistlikele praktikatele, kuid on n-ö puhastatud kultuurilisest kontekstist ja muudetud väidetavalt omandatavaks kõigile inimestele. 1985. aastal asutas Harner Šamanismiuuringute Sihtasutuse (The Foundation of Shamanic Studies), mis tegeleb kirjanduse välja andmise ja kursuste korraldamisega. Uusšamanism on Lääne kultuuriruumis populaarne olnud alates 1960.–1970. aastatest; Michael Harneri versioon erines paljudest eelkäijatest selle poolest, et ei sisaldanud hallutsinogeenide kasutamist. Kriitikute sõnul on väga paljude erinevate usundiliste ja kultuuriliste süsteemide tükkidest "universaalse šamanismi" kokkupanemine küsitava väärtusega üritus.

Välislingid

Michael Harner. Science, Spirits, and Core Shamanism
Classic Shamanism And Core Shamanism: Basic Differences

Šamanism
Kretinga

Kretinga () on linn Leedus, Kretinga rajooni keskus. Kretinga on halduslikult vald, seal asub Kretinga maavalla keskus. Linna lõunapoolsem osa kannab nime Bajorai. Poola keeles on linna nimi Kretynga, saksa keeles Crottingen, ka Krottingen, Krettingen, vene keeles vanasti ka Кретингенъ.

Asulat on esmakordselt mainitud 1253. aastal, linnaõigused sai 1609. aastal.
Poola jagamisel kaotas need, sai uuesti linnaks aastal 1924. Aastal 1838 ehitati
uusklassitsistlik Kretinga mõisa peahoone, kus asub praegu kohalik muuseum. 1882. aastal rajati Kretinga ja Plungė linna vahele Leedu esimene telefoniliin. Esimese maailmasõja
ajal ehitati just läbi selle linna Lätti raudtee.

Kretinga on Viljandi sõpruslinn.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kretinga elanikest leedulasi 98,31%, venelasi 0,84% ja ukrainlasi 0,13%.

Vaatamisväärsusteks on Kretinga katoliku kirik aastast 1617, Kretinga mõisakompleks, kloostrikompleks aastast 1610, endine kloostri vesiveski aastast 1822, luteri kirik aastast 1897, uuel kalmistul asuv uusogooti stiilis kabel aastast 1892 ja õigeusu kabel aastast 1905.

Tuntud elanikke 

 Berek Joselewicz – Rzeczpospolita ja Prantsuse väejuht
 Aleksandras Kuršaitis – Väike-Leedu kultuuritegelane
 Virginijus Česnulevičius – Leedu poliitik ja sõjaväelane
 Gintaras Krapikas – Leedu korvpallur
 Adolfas Večerskis – Leedu näitleja
 Romanas Brazdauskis – Leedu korvpallur
 Rita Razmaitė – Leedu jalgrattur
 Justina Vitkauskaitė – Leedu poliitik
 Sandra Linkevičienė – Leedu korvpallur
 Mindaugas Beinoras – Leedu maletaja
 Edgaras Slušnys – Leedu sulgpallur
 Arvydas Šikšnius – Leedu korvpallur

Viited

Välislingid 

 Kretinga koduleht (leedu keeles)
 Linn portaalis Vietoves.lt

Leedu linnad
Leedu vallad
Frittglasuur

Frittglasuur on glasuur, mille kõige olulisemaks koostisosaks on fritt.

Ajalugu 
Samaaegselt klaasi leiutamisega võtsid egiptlased kasutusele ka frittglasuuri. 

Frittglasuuri saadi liivale savi ja sooda lisamisega. Kui kasutati vaseühendeid, osutus võimalikuks luua türkiissinist värvitooni. Seda segu nimetati Egiptuse pastaks (keemiline valem CaCuSi4O10) ning sellest valmistati väikeesemeid ja seinakatteplaate.

Keraamika
Kašira

Kašira on linn Venemaal Moskva oblastis, Kašira rajooni keskus. Asub Oka jõe ääres, Moskvast 115 km lõunas.

Kašira kirjalik esmamaining on 1356. aastast. 1777 sai linnaõigused. 2015. aastal liideti Kaširaga Ožerelje linn.

Kaširas asub Djakovo kultuuri asulakoht.

Viited

Välislingid 

Kašira mitteametlik koduleht

Moskva oblasti linnad
Kaljumäestik

Kaljumäestik (inglise Rocky Mountains) on mäestik Põhja-Ameerika lääneosas. 

Mäestiku pikkus on umbes 4800 km Briti Columbiast Kanadas New Mexiconi USAs, laius kuni 700 km. 

Kaljumäestikust algavad Missouri, Colorado jõgi, Río Grande, Green River ja veel paljud jõed. 

Kaljumäestiku kõrgeim tipp on Mount Elbert (4401 m).

Välislingid

Põhja-Ameerika mäestikud
Valtina

Valtina on küla Valgamaal Valga vallas. 

Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Karula vallas.

Viited

Valga maakonna külad
Valga vald
Lüllemäe

Lüllemäe on küla Valga maakonnas Valga vallas.

Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) oli küla Karula valla halduskeskus.

Lüllemäe on olnud ka ajaloolise Võrumaa Karula kihelkonna keskus. Külas asub Karula Maarja kirik.

Esimene kirik ehitati külla 1318. aastal, kuid see hävis Teises maailmasõjas 1944. aastal ja jäi varemetesse. 1997. aastal valmis vanade kirikumüüride kõrvale kirikumõisa aita ehitatud uus kirik. Lüllemäel on ka neli ajaloolist surnuaeda.

Lüllemäel on Lüllemäe põhikool, raamatukogu, Lüllemäe pood ja kohvik Kolme Sõsara Hõrgutised.

Vaata ka
Karula Vabadussõja mälestussammas
Köstrijärv
Lüllemäe kalmistu
Lüllemäe vana kalmistu
Lüllemäe raamatukogu
Lüllemäe sanglepp

Pilte

Viited

Valga maakonna külad
Valga vald
Kaagjärve

Kaagjärve on küla Valgamaal Valga vallas. Asub Valgast 5 km idas.

Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Karula vallas.

Küla põhjapiiri märgib Valga–Koidula raudteelõik, kus asus kuni 2001. aastani ka Kaagjärve küla piirile jäänud Ratsimäe raudteepeatus.

Külas asub Kaagjärve Lasteaed-algkool.

Pilte

Vaata ka
 Kaagjärve raamatukogu

 Kaagjärve vald (1939)

Viited

Valga maakonna külad
Valga vald
Parteivastane grupp

Molotovi, Malenkovi, Kaganovitši ja nendega liitunud Šepilovi parteivastaseks grupiks nimetati Nõukogude ametlikus ajakirjanduses Vjatšeslav Molotovi, Georgi Malenkovi, Lazar Kaganovitšit  ja teisi parteitegelasi, kes püüdsid juunis 1957 võtta Nikita Hruštšov maha NLKP KK I sekretäri ametikohalt.   

Väheste eranditega olid grupi liikmed vanad Stalini vanad kaasvõitlejad, kelle mõju hakkas pärast NLKP XX kongressi märgatavalt kahanema.  Dmitri Šepilov toetas gruppi, öeldes välja isiklikud pretensioonid Hruštšovile.  

Kuigi grupis osales rohkem inimesi, koondas NLKP KK pleenumi avanud Georgi Žukov kriitika neljale mehele ning nende Stalini-aegsetele kuritegudele, et ülejäänud Hruštšovi poole üle meelitada (Šepilov ei osalenud repressioonides, kuid Hruštšov, kes pidas teda enda poolt edutatuks, tahtis teda reetmise eest karistada).   

Juunis 1957 toimunud pleenumi tulemusena arvati grupi liikmed  NLKP Keskkomiteest välja. Aastal 1962 heideti nad parteist välja. 

Gruppi kuulusid ka Kliment Vorošilov, Nikolai Bulganin, Mihhail Pervuhhin ja Maksim Saburov, kes esialgu pääsesid kergemalt. Vorošilov jäi 1960. aastani NSVL Ülemnõukogu Presiidiumi esimeheks, Bulganin jäi 1958. aastani NSVL Ministrite Nõukogu esimeheks, Pervuhhin arvati NLKP KK Presiidiumi liikmeks (kuigi ta faktiliselt selle istungitel enam ei osalenud), Saburov alandati tavaliseks Keskkomitee liikmeks. Edaspidi neid siiski karistati, näiteks Bulganin jäeti ilma Nõukogude Liidu marssali auastmest.

Välislingid
NLKP Keskkomitee määrus parteivastase grupi kohta (vene keeles)    

Nõukogude Liidu sisepoliitika
Mount Elbert

Mount Elbert on Kaljumäestiku kõrgeim tipp. Selle kõrgus on 4401 m üle merepinna. Asub Põhja-Ameerikas USA Colorado osariigis Lake'i maakonnas umbes 16 km Leadville'i linnast edela pool. 

Colorado geograafia
Ameerika Ühendriikide mäed
Neljatuhandelised
FRELIMO

FRELIMO ehk Mosambiigi Vabastusrinne (portugali Frente de Libertação de Moçambique) on Mosambiigi partei, mis tõusis valitsema pärast riigi iseseisvumist 1975. aastal. See asutati Dar es Salaamis 1962. aastal. Partei alustas 1960. aastatel sissisõda Portugali koloniaalvõimu vastu. Pärast iseseisvumist 1975 puhkes kodusõda antikommunistliku RENAMO partei vastu.

Välislingid 

FRELIMO koduleht

Mosambiik
Aafrika parteid
Maputo

Maputo on Mosambiigi pealinn.

Maputo asub riigi lõunaosas India ookeani rannikul Maputo lahe kaldal Mlaula jõe suudmes. Maputo lahte suubub ka Maputo jõgi, aga linnast kaugemal lõunas.

Linna ümbritseb Maputo provints, kuid Maputo ise sellesse provintsi ei kuulu, vaid moodustab eraldi 1. järgu haldusüksuse.

Loodus

Kliima

Maputos on troopiline kliima.

Igas kuus on mõõdetud õhusooja üle 30 °C. Absoluutne maksimum on mõõdetud septembris (46 °C) ja oktoobris (45 °C). Ka kõige külmematel kuudel juunis on mõõdetud 34 °C ja juulis 36 °C.

Öökülma pole Maputos iialgi olnud. Absoluutne miinimum +7 °C on mõõdetud juulis ja augustis. Seevastu veebruari absoluutne miinimum on 17 °C, jaanuaris ja märtsis 16 °C.

Võrreldes ülejäänud Mosambiigiga, on Maputo võrdlemisi kuiv: aastane keskmine sademete hulk on 761 mm. Vihmaperiood on jaanuaris (130 mm), veebruaris ja märtsis (mõlemad 125 mm), aga ka kuivaperiood ei ole täiesti kuiv: kõige kuivematel kuudel juulis ja augustis on kuu keskmine sademete hulk 13 mm.

Ajalugu 

Maputo lahe avastas 1502 üks Vasco da Gama kaptenitest António de Campo. Aastal 1544 uuris kaupmees Lourenço Marques lahte suubuvaid jõgesid ja andis lahele nimeks Baia da Lagoa, mis tähendab portugali keeles 'laguuni laht'.

Aastal 1720 asutas Hollandi Ida-India Kompanii lahe kaldale fordi ja faktooria, mis allusid Hollandi Kapimaa kolooniale. Aastal 1730 jäeti need maha.

Seejärel püüdsid portugallased korduvalt lahe äärde väikest kindlustatud asulat rajada. Need katsed ebaõnnestusid sellepärast, et asulat kaitses väga väike hulk mehi, kes ei suutnud vastu seista neegrite rünnakutele. Asulad kandsid alati nime Lourenço Marques. Viimast korda purustati asula 1850. aasta paiku, kuid veel 1871. aastal kirjeldati seda väga vaesena: seal olid kitsad tänavad rohuhüttidega ning asulat kaitsesid 6 jala (1,8 m) kõrgune müür, roostes kahur ja käsitulirelvad.

Aastal 1868 kuulutas Transvaali Vabariigi president Marthinus Pretorius Maputo jõe, mis algas Transvaalist ja moodustas Transvaali loodusliku väljapääsu merele, mõlemad kaldad kuni mereni Transvaalile kuuluvaks. Seepeale sundis Portugal Transvaali järgmisel aastal tunnustama, et lahe kaldad kuuluvad Portugalile.

Aastal 1876 võttis Portugali valitsus asula rajamise korralikult käsile. Ümbruskonnas olevat soist maad hakati kuivendama, istutati kummipuid, rajati haigla ja kirik. Aastal 1887 sai asula linnaks ja sinna toodi üle Mosambiigi pealinn.

Aastal 1895 avati raudteeliin Pretoriasse. See aitas kaasa linna kasvule.

25. juunil 1975 Mosambiik iseseisvus. Sellest ajast on Maputo (seda nime kandis ta alates 1976. aasta veebruarist) Mosambiigi pealinn. Portugali kuulsuste ja tähtsündmuste järgi nimetatud tänavad nimetati ümber. Portugali kuulsuste mälestusmärgid võeti maha ja toimetati enamjaolt linna kindlusse.

Viited 

Pealinnad
Mosambiigi linnad
Sadamalinnad
Maritsa

Maritsa või Marica [mar'itsa] ehk Évros (Vana-Kreeka kontekstis Hebros; bulgaaria Марица, kreeka Έβρος, vanakreeka ῞Εβρος, türgi Meriç) on jõgi Euroopa lõunaosas Balkani poolsaarel Bulgaaria edelaosas ning Kreeka ja Türgi piiril.

Jõgi saab alguse Rila mägedest Lääne-Bulgaarias ja suubub Egeuse merre. Pikkus 480 km.

Jõe ääres asuvad Pazardzhik, Plovdiv, Svilengrad ja Edirne.

Bulgaaria jõed
Kreeka jõed
Türgi jõed
Egeuse mere vesikond
Raudbetoon

Raudbetoon on komposiitne ehitusmaterjal, mis koosneb betoonist ja (teras-)sarrusest. 

Sarruse terasprofiilid paigutatakse betooni sisse. Need võtavad vastu tõmbe- ja nihkejõude, mida betoon ise ei suuda vastu võtta, sest see töötab survele.

Raudbetooni olemus, töötamise põhimõte ja liigitus
Raudbetoon on liitmaterjal (komposiitmaterjal), kus koos töötavad kaks väga erinevate omadustega materjali: teras ja betoon. Betoon on suhteliselt odav kohalik materjal, mis töötab hästi survele, kuid üsna halvasti tõmbele (betooni tõmbetugevus on 10-15 korda väiksem survetugevusest). 

Teras töötab ühteviisi hästi nii survele kui ka tõmbele, kuid tema hind on küllalt kõrge. Survejõu vastuvõtmine betooniga on 3-4 korda odavam kui terasega. Tõmbejõu vastuvõtmine on samavõrd odavam terasega. Siit tulenebki raudbetooni eelis: võtta ühes ja samas konstruktsioonis esinevad survesisejõud vastu betooniga, tõmbesisejõud aga terasega.

Sõltuvalt konstruktsiooni valmistamisest liigitatakse raudbetoon järgnevalt:
monoliitne raudbetoon, mis valmistatakse konstruktsiooni tulevases kasutuskohas;
monteeritav (tari-)raudbetoon, mis valmistatakse tehases, polügoonil või ka ehitusplatsil ja monteeritakse peale valmistamist ehitisse;
monteeritav-monoliitne (kombineeritud) raudbetoon, mis saadakse monteeritavate elementide kasutamisel monoliitse raudbetooni koosseisus.

Vaata ka
Sardbetoon
Pingbetoon
Raudbetoontarind
Raudbetoonkoorik

Materjalid