joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
53. mehhaniseeritud brigaad

53. üksik vürst Vladimir Monomahhi nimeline mehhaniseeritud brigaad (ukraina keeles 53-тя окрема механізована бригада імені князя Володимира Мономаха) on Ukraina maavägede väeüksus.

Ajalugu 
Brigaad võitles 2022. aasta juuli lõpu seisuga Donetski oblastis.

Koosseis 
  24. üksik ründepataljon Aidar
  43. üksik motoriseeritud laskurpataljon Patriot

Galerii

Viited 

Ukraina sõjandus
Sündinud 2001

''Siin on loetletud 2001. aastal sündinud inimesi ja loomi.

Jaanuar
2. jaanuar – Cole Caufield, USA jäähokimängija
2. jaanuar – Kerr Kriisa, eesti korvpallur
6. jaanuar – Eerik Haamer, eesti teivashüppaja
30. jaanuar – Merilin Mälk, eesti laulja

Veebruar
5. veebruar – Amin Tabatabaei, Iraani maletaja
9. veebruar – Dylan Cozens, Kanada jäähokimängija
13. veebruar – Kaapo Kakko, Soome jäähokimängija

Märts
17. märts – Märt Tammearu, eesti võrkpallur

Mai
30. mai – Timo Lõhmus, eesti võrkpallur
31. mai – Iga Świątek, poola tennisist

Juuni
4. juuni – Takefusa Kubo, Jaapani jalgpallur
18. juuni – Gabriel Martinelli, Brasiilia jalgpallur

August
1. august – Rauno Gutman, eesti laulja
1. august – Jaagup Tuisk, eesti laulja

September
2. september – Merilii Jalg, eesti kabetaja
10. september – Ajna Késely, Ungari ujuja
19. september – Jaroslava Mahutšihh, Ukraina kõrgushüppaja

Oktoober
25. oktoober – Elisabeth, Belgia printsess (troonipärija)

Detsember
18. detsember – Billie Eilish, ameerika laulja
22. detsember – CC, kass, esimene kloonitud lemmikloom
Jura Elektroapparate

Jura Elektroapparate AG on Šveitsi kodutehnikatootja ja -turustaja. Ettevõte asub Solothurni kantonis Niederbuchsitenis ning on keskendunud espressomasinate tootmisele. Jura asutas Leo Henzirohs aastal 1931. Üheksakümnendatel lõpetati toodete enda tehastes tootmine ja hakati nende tootmist tellima allhangete korras.

Välislingid
 Jura Elektroapparate AG
 JURAworld of Coffee, visitor's centre

Šveitsi ettevõtted
Chersonesos

Hersonesos ehk Chersonesos (vanakreeka Χερσόνησος, ladina Chersonesus; Bütsantsi kreeka keeles lühinimi Χερσών Cherson, vanaslaavi Корсунь, Korsun; tänapäeva ukraina Херсоне́с) on Krimmis, tänapäeva Sevastopoli lääneservas paiknev kunagine Kreeka koloonia.

Ajaloost 
Hersonesos rajati aastail 422–421 eKr. See oli algul demokraatlik, kuid alates 1. sajandist aristokraatlik orjanduslik vabariik. Elanike peategevusalad olid viljakaubandus, käsitöö, kala töötlemine ja veini valmistamine. Alates 2. sajandi lõpust eKr sõltus Hersonesos Pontose kuningriigist, alates aastast 63 eKr Roomast. 4. sajandi lõpust alates oli Hersones Bütsantsi riigi osa; 989. aastal vallutas Ηersonese Kiievi suurvürst Vladimir Svjatoslavitš. 13. sajandi lõpus purustasid linna mongoli-tatari väed; lõplikult hävis ja hüljati linn 15. sajandi keskpaiku pärast türklaste vallutust.

1783. aastal asutas Katariina II kunagise linna kõrvale Sevastopoli, kunagist linna ei taastatud ega ehitatud ümber. Arheoloogilisi kaevamisi alustati Hersonesose alal 1827. aastal. Linnast on säilinud tornide ja väravatega linnamüür, amfiteater jm; osa tänavaid on restaureeritud. Aastast 1978 on Hersones riikliku kaitse all, alates 2013. aastast kuulub see UNESCO maailmapärandi nimistusse.

Viited

Välislingid 
 About Chersonesos. - National Preserve of Tauric Chersonesos. - chersonesos.org

Vana-Kreeka kolooniad
Muistised
UNESCO maailmapärandi nimistu objektid Ukrainas
Krimmi ajalugu
Dōgen

Dōgen (jaapani keeles 道元; 26. jaanuar 1200 – 22. september 1253) oli jaapani budismi sōtō koolkonna rajaja.

Mungaks astudes ühines ta kõigepealt tendai koolkonnaga, kuid pettus selles ja hakkas õppima zen’i.

1223 rändas Dōgen Hiinasse, kus õppis caodong’i munkade juures.

1227 Jaapanisse naastes hakkas ta nende eeskujul propageerima shikantaza meeleharjutust.

Sōtō teooria järgi võib sel teel jõuda budasuse avanemiseni, mis on igas olendis varjatud kujul algupäraselt olemas.

Tõmbunud koolkondadevaheliste vastuolude tõttu pealinnast Kyōtost eemale, rajas Dōgen Echizeni mägedes Eiheiji templi, kus veetis oma ülejäänud elupäevad.

Dōgeni põhiteos on "Tõelise seadmusesilma varamu" (jaapani keeles shōbōgenzō), milles ta annab oma meetodile filosoofilise põhjenduse.

Jaapani budistid
Sündinud 1200
Surnud 1253
Wu (religioon)

Wu (hiina keeles 無; jaapani keeles mu) on hiina õpetustes universaalne eitust ja olematust tähistav sõna.

Taoismis esineb see enamasti ‘olematuse’ tähenduses koos paarismõistega ‘olev’, mis tähistavad universumi ja maailmatunnetuse kaht aspekti.

Hiina budismis kasutati sõna wu algul tühjuse (sanskriti keeles śūnyatā) vastena, mille asemele hiljem tuli hiina keeles otseselt ‘tühjust’ tähistav sõna kong. Wu jäi aga oluliseks mõisteks, mis tähistab seadmuste omaoleku puudumist ja igasuguse kahesuse ületamist.

Eriti oluliseks sai wu mõiste ja sümboliks chan’is eeskätt tänu õpetaja Zhaozhoule (elas ajavahemikus 778–897), kes andis küsimusele “kas koeral on budaloomus?” vastuseks “Wu!”.
See gong'an on chan’i meeleharjutustes tänapäevani kasutusel.

Taoism
Budism Hiinas
Chan ja zen
2023. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus

2023. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus on 67. Eurovisiooni lauluvõistlus.

Võistlus toimub Suurbritannias. Kuigi eelmise Eurovisiooni lauluvõistluse võitis Ukraina, siis ei saa seal sõja tõttu lauluvõistlust läbi viia.

Viited 

Eurovisioon
2023. aasta muusikas
Michael Norman

Michael Arthur Norman Jr. (sündinud 3. detsembril 1997 San Diegos) on Ameerika Ühendriikide jooksja.

Ta kuulus 2020. aasta suveolümpiamängudel Tokyos olümpiavõitjaks tulnud Ameerika Ühendriikide 4x400 meetri teatemeeskonda.

2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is tuli ta 400 meetri jooksus tulemusega 44,29 maailmameistriks. Teise kuldmedali võitis Norman 4x400 meetri teatejooksus, joostes USA meeskonnas teist vahetust.

Normanile kuulub kõigi aegade kiireim sisetingimustes joostud 400 meetri jooksu aeg 44,52. Kuna College Stationis toimunud võistlused ei vastanud Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu tingimustele, ei arvestata Normani tulemust maailmarekordina. Välitingimustes jagab Norman isikliku rekordiga 43,45 kõigi aegade edetabelis Jeremy Warineriga neljandat kohta. 

2020. aastal sai Normanist Wayde van Niekerki järel teine sportlane, kes suutnud joosta 100 meetrit alla 10 sekundi, 200 meetrit alla 20 sekundi ja 400 meetrit alla 44 sekundi.

Isiklikud rekordid 
Väljas

Sees

Allikas: Rahvusvaheline Kergejõustikuliit

Välislingid 
 

Ameerika Ühendriikide jooksjad
Sprinterid
Sündinud 1997
Ukraina heaks tehtud sõjaväeteenistuse eest

Ukraina heaks tehtud sõjaväeteenistuse eest (ukraina keeles За військову службу Україні) on Ukrainas välja antav medal.

Ukraina teenetemärgid
Skõbõn

Skõbõn (ukraina keeles Скибин) on küla Ukraina Kiievi oblasti Brovarõ rajoonis.

Kiievi oblasti külad
August 2022

August 2022, kroonika.

2022. aasta august algas esmaspäeval ja lõppes 31 ööpäeva pärast kolmapäeval.

1. august
...

2. august
...

16. august

 Narva tank teisaldati Viimsis asuvasse Eesti Sõjamuuseumi. Ühtlasi lammutati ka tanki senine postament ning teisaldati Narvast ja Narva-Jõesuust veel kuus monumenti.

Viited

 8
Pascal Martinot-Lagarde

Pascal Martinot-Lagarde (sündinud 22. septembril 1991 Saint-Maur-des-Fossés's) on Prantsusmaa tõkkejooksja.

Ta tuli 2010. aastal Monctonis 110 meetri tõkkejooksus juunioride maailmameistriks.

2014. aasta Euroopa meistrivõistlustel võitis Martinot-Lagarde Sergei Šubenkovi ja William Sharmani järel pronksmedali. Neli aastat hiljem Berliinis tuli ta Šubenkovi ja Orlando Ortega ees Euroopa meistriks.

2015. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Prahas tuli Martinot-Lagarde 60 meetri tõkkejooksus kaasmaalaste Dimitri Bascou ja Wilhem Belociani ees Euroopa sisemeistriks. Euroopa sisemeistrivõistlustel on ta võitnud kaks hõbedat (2017 ja 2019) ning ühe pronksi (2013)

Martinot-Lagarde on jooksnud kahel korral maailmameistrivõistluste finaalis. 2015. aastal Pekingis oli ta ajaga 13,17 neljas ning võitis 2019. aastal Dohas ajaga 13,18 pronksmedali.

Sisemaailmameistrivõistlustelt on ta võitnud 3 hõbedat (2014, 2016 ja 2022) ning ühe pronksi (2012).

Olümpiamängudel on ta olnud neljas (2016) ja viies (2020).

Martinot-Lagarde'i isiklik rekord 110 meetri tõkkejooksus 2014. aastal Monacos joostud on 12,95. Sellega on ta Prantsusmaa rekordiomanik ning jagab kõigi aegade edetabelis Terrence Trammelliga 17. kohta.

Isiklikud rekordid
Väljas

Sees

Allikas: World Athletics

Isiklikku 

Pascal_Martinot-Lagarde'i ema on Elevandiluuranniku päritolu. Ka Pascali vend Thomas on tõkkejooksja.

Viited

Välislingid 
 

Prantsusmaa jooksjad
Tõkkejooksjad
Sündinud 1991
Jaan Tristan Kolberg

Jaan Tristan Kolberg (sündinud 20. oktoobril 1997 Tallinnas) on eesti näitleja. 

Ta on lõpetanud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli näitleja erialal 2022. aastal (30. lend, kursusejuhendaja Lembit Peterson). Tema õpetajad lavakunstikoolis olid teiste hulgas Lembit Peterson, Indrek Sammul, Mirko Rajas, Aleksander Eelmaa, Kristjan Üksküla.

Teatrirollid 

 2020 – Eduard Vilde "Tabamata ime", lavastaja Lembit Peterson; Theatrum (Leo Saalep)
 2021 – "Jooks", lavastajad Tiina Mölder, Helen Reitsnik; EMTA Lavakunstikool
 2021 – "Kõige all ja kohal on", lavastaja Kalju-Karl Kivi; Eesti Noorsooteater
 2021 – William Shakespeare "Suveöö unenägu", lavastaja Lembit Peterson; Ugala (Francis Flute, Egeus)
 2021 – "Sink sale proo", lavastaja Anne Türnpu; EMTA Lavakunstikool
 2022 – Juhan Liiv "Sihtisid pole sel sillal", lavastaja Mirko Rajas; Eesti Noorsooteater 
 2022 – William Shakespeare ja Erik Richard Salumäe "Armastuse orjad", lavastaja Erik Richard Salumäe; Theatrum 
 2022 – Jean-Claude Carrière "Meelespea", lavastaja Jaan Kolberg; Viimsi Draamateater (Jean-Jacques)

Telesarjarollid 

 2014 – "Viimane võmm" (Jan-Erik)
 2016 – "Siberi võmm" (Kaarel)

Dublaažitööd 

 2014 – "Kuidas taltsutada lohet 2" (Sigurd)
 2015 – "Paddingtoni seiklused"
 2019 – "Kuidas taltsutada lohet 3" (Sigurd)
 2022 – "Jänkude akadeemia: Võimatu munamissioon" (Leo, Louis, Andy)

Viited 

Eesti näitlejad
Eesti filminäitlejad
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia vilistlased
Sündinud 1997
Jumalaema Kaitse ja Eestpalve kirik Filis

Jumalaema Kaitse ja Eestpalve kirik Filis (vene keeles Церковь Покрова в Филях), ka Pokrovi kirik Filis on 17. sajandi lõpul ehitatud kirik Moskva lähedal Filis. Moskva barokkstiilis ehitise donaatoriks oli maavalduse omanik bojaar Lev Narõškin. Alates 1935. aastast kuulub ehitis Moskva territooriumi koosseisu ja selle aadress on Novozavodskaja 6.

Ajaloost 
Samal kohal asus varem 1619. aastal Mihhail Romanovi rajatud puukirik, mis pühitseti Jumalaema kaitsmisele mälestamaks võitu Poola vägede üle sellel päeval aastal 1618. 1689. aastal kuulus Fili küla Lev Narõškinile, kes oli Natalia Narõškina vend ja Peeter I onu. Tema kaks venda mõrvati 1682. aasta Moskva ülestõusu (Hovanštšina) ajal ning arvatakse, et Natalia ise päästis Levi sellest saatusest; kirik võis olla ka pühendus hukkunud vendadele.

Kirik ehitati aastail 1689–1694. See on põhiplaanilt lühikeste ümardatud harudega kreeka risti kujuline. Kirik on kahekorruseline: sokli sees on Jumalaema kaitsmisele pühitsetud talvekirik ja suvine, Kristuse Kätetatehtud Pühakujule pühitsetud mitteköetav kirik on selle kohal. Kiriku ehitamise dokumentatsioon hävis 1712. aasta tulekahjus ja kaotsi on läinud mitte ainult kiriku valmimise täpne aeg, vaid ka arhitekti ja meistrite nimed. Erandina on teada ikoonimaalijate Karp Zolotarjovi ja Kirill Ulanovi nimed. Nii Natalia Narõškina kui ka Peeter I külastasid kirikut sageli ja tegid korduvalt annetusi. 18. sajandil toodi kirikusse kell Narvast.

Kirik sai kannatada prantslaste käe läbi 1812. aasta sõjas ja veel enam bolševike režiimi ja Teise maailmasõja tõttu. 1945. aastal hävisid kõik kuplid, ristid ja ülemine kaheksanurkne korrus. Sisustus oli röövitud juba 1922. aastal. Kiriku välisilme restaureeriti aastail 1955–1971 ja sisekujundus taastati 1971–1980. Kirik värviti kahvatupunaseks, kuigi algse värvikujundus üle vaieldakse siiani. Varaseim leitud värvikiht on kahvatusinine ja hilisemad on olnud kollased või punased.

Kunstis

Viited

Välislingid 
 Церковь Покрова в Филях. - Храмы России
 Храм в Филях. - Григорий Одинцов - Творческий сайт

Venemaa kirikud
Moskva barokk
Annenieki vald

Annenieki vald (läti keeles Annenieku pagasts) on vald Lätis Dobele piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Naudīte, Auri, Biksti, Īle ja Zebrene vallaga, lisaks veel Tukumsi piirkonna Jaunpilsi ja Džūkste vallaga.

Valla pindala on 85,5 km². 2021. aasta seisuga elas seal 799 inimest. Valla keskus on Kaķenieki küla. Vallamaja asub aaddressil Skolas iela 2, vallavanem on Guntis Šmīdlers.

Ajalugu

Valla tänapäevane territoorium on kujunenud Anna (Annenhof), Ausātase (Auzenbach), Slagūne (Schlagunen) ja Brūnase (Elisenhof) mõisade maadele. Annasmuiža valda (Annasmuižas pagasts) on esmakordselt mainitud aastal 1836. Aastal 1920 nimetati see ümber Annenieki vallaks. Aastal 1935 oli valla pindala 72,3 km² ja seal oli 1365 elanikku.

Aastal 1945 moodustati vallas Slagūne ja Annenieki külanõukogud, vald ise likvideeriti aga aastal 1949. Aastal 1958 liideti Annenieki külanõukoguga Naudīte külanõukogu kolhoosi Vārpa maad, aastal 1968 aga Biksti külanõukogu Kaķenieki sovhoosi maad.

Aastal 1990 moodustati külanõukogust vald. 2009. aastast kuulub vald Dobele piirkonda.

Loodus

Valda jääb Cibēni järv. Suuremad jõed on Bērze jõgi ja selle lisajõgi Balžna.

Looduskaitse all on Āžakalnsi Suur tamm, Āžakalnsi Väike tamm, Iņķēni tamm, Strautiņi saar, Garlauki tamm, Cibēni paju ja veel kolmteist nimetut põlispuud.

Kaitstavad objektid

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Annenieki luteri kirik, Annenieki kabel, Ozolnieki muinaskalmed ja ohvrikivid ning Cibēni muinaskalmed ehk Kapeņi küngas.

Kohaliku kaitse all on Anna mõisa hoonetekompleks, sealhulgas ait ja häärber, ning Avotiņi muinaskalmed.

Asustus

Aastal 2011 elas vallas 634 lätlast, 210 venelast, 32 valgevenelast, 27 ukrainlast, 19 poolakat ja 38 leedulast.

Valla keskus Kaķenieki on staatusega lielciems ja aastal 2021 oli seal 427 elanikku. Staatusega vidējciems on Annenieki 63 elanikuga aastal 2022 ja Bērzupe 80 elanikuga aastal 2006. Staatusega mazciems on Ausātas 17 elanikuga aastal 2005, Ļukas 40 elanikuga aastal 2005, Slagūne 10 elanikuga aastal 2005 ja Zebrus muiža 14 elanikuga aastal 2005. 

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

Viited

Välislingid 

Läti vallad
Dobele piirkond
Aleksander-Rudolf Toomel

Aleksander-Rudolf Toomel (14. juuni 1888 Jõhvi vald, Viru kreis – 17. november 1941 Kirov, NSV Liit) oli Eesti poliitik, III Riigikogu liige .

Aleksander Toomel kuulus 1936. aastal valitud Põllutöökoja teise koosseisu, Virumaalt Jõhvi põllumeeste konvendist.

Aleksander-Rudolf Toomel arreteeriti 24. aprillil 1941. aastal, ta mõisteti süüdi ENSV ÜK poolt 30.08.41 Vene SFNV Kriminaalkoodeksi §58-4 süüdistuses ja talle mõisteti surmaotsus.

Viited 

III Riigikogu liikmed
Põllutöökoja liikmed
Surnud 1941
Sündinud 1888
Õigus rahule

Deklaratsioon, millega ÜRO liikmesriigid tunnustasid iga inimese ja rahva õigust elada rahus, võeti vastu 1984. aastal sätestati Peaassamblee deklaratsioonis nr 39.

Deklaratsiooni tekst 
Olles kaalunud punkti pealkirjaga "Rahvaste õigus rahule", 

olles veendunud, et rahvaste rahuõiguse väljakuulutamine aitaks kaasa jõupingutustele, mille eesmärk on tugevdada rahvusvahelist rahu ja julgeolekut,

 kiidab heaks deklaratsiooni rahvaste õigusest rahule, mille tekst on lisatud käesolevale resolutsioonile;
 palub peasekretäril tagada deklaratsiooni võimalikult laialdane levitamine riikidele, valitsustevahelistele ja valitsusvälistele organisatsioonidele ning muudele asjakohastele organisatsioonidele.

57. täiskogu koosolek, 12. november 1984

LISA. Deklaratsioon rahvaste õigusest rahule 
Peaassamblee

Kinnitades, et ÜRO peamine eesmärk on rahvusvahelise rahu ja julgeoleku säilitamine,

Pidades silmas Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni põhikirjas sätestatud rahvusvahelise õiguse aluspõhimõtteid.

Väljendades kõigi rahvaste tahet ja püüdlusi kaotada inimkonna elust sõda ja ennekõike hoida ära ülemaailmne tuumakatastroof.

Olles veendunud, et elu ilma sõjata on esmane rahvusvaheline eeltingimus riikide materiaalseks heaoluks, arenguks ja edusammudeks ning ÜRO poolt välja kuulutatud õiguste ja põhiliste inimvabaduste täielikuks rakendamiseks,

Olles teadlik, et tuumaajastul on püsiva rahu saavutamine Maal inimkonna tsivilisatsiooni säilimise ja inimkonna ellujäämise peamine tingimus.

Tunnistades, et rahvaste rahuliku elu säilitamine on iga Riigi püha kohustus,

 kuulutab pidulikult, et meie planeedi rahvastel on püha õigus rahule;
 teatab pidulikult, et rahvaste rahuõiguse säilitamine ja selle rakendamise edendamine on iga riigi põhikohustus;
 rõhutab, et rahvaste rahuõiguse teostamise tagamine nõuab, et riikide poliitika oleks suunatud sõja, eelkõige tuumasõja ohu kõrvaldamisele, jõu kasutamisest loobumisele rahvusvahelistes suhetes ja rahvusvaheliste suhete lahendamisele. vaidlused rahumeelsel teel ÜRO põhikirja alusel;
 kutsub kõiki riike ja rahvusvahelisi organisatsioone üles tegema kõik endast oleneva, et aidata rakendada rahvaste õigust rahule, võttes asjakohaseid meetmeid nii riiklikul kui ka rahvusvahelisel tasandil.

Viited
Maimu Jõgeda

Maimu Jõgeda (sündinud 8. aprillil 1993) on eesti pärimusmuusik ja akordionist.

Haridus 
Ta sündis 1993. aastal Rõuges Võrumaal ja õppis Rõuge Põhikoolis. Üheksasena astus ta Võru muusikakooli, õppides seal akordionit ning osaledes nii Võru-Aruküla kui ka muusikakooli akordioniorkestris. 2009. aastal võitis ta Võru Akordionimuusikafestivali võistumängimisel Grand Prix auhinna.

Pärast põhikooli lõpetamist kolis ta Tartusse ning alustas õpinguid Hugo Treffneri Gümnaasiumis ja Heino Elleri Muusikakoolis, mille lõpetas 2014. aastal. Samal aastal asus ta õppima Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias (lõpetas 2019. aastal) jazzmuusika erialal ning õppis lisaks Tuulikki Bartosiki juhendamisel pärimusmuusikat, vahetades sellest inspireerituna 2016. aastal oma senise eriala pärimusmuusika vastu. Hiljem on teda õpetanud ka Olli Kari ja Juhan Uppin 2019. aastal asus ta EMTA lõpetamise järel õppima Sibeliuse akadeemiasse Nordic Master in Folk Music magistriõppeprogrammi, mille raames õppis lisaks Soomele ka semestri Rootsis Kuninglikus Muusikaakadeemias), Taanis Syddansk Musikkonservatoriumis ja Norras Bergeni ülikoolis.

Tegevus muusikuna 
2014. aastal võitis ta kollektiiviga ERMO Tartu Elleri kooli rütmimuusika osakonna noorte loomingukonkursil Jazz Time Eripreemia. Hiljem on ta osalenud indiefolk ansamblis Odd Hugo.

2017. aasta juulis ilmus Jõgeda debüütalbum "Pühendus", mis samal aastal ka nomineeriti ka Eesti Pärimusmuusika Keskuse korraldavatel auhindade gaalal Etnokulp parima debüütplaadi kategoorias. Ka Jõgeda ise pälvis nominatsiooni kategoorias "parima uusfolk artist". Tema teine album "The One About..." ilmus 2020. aasta mais. Müürilehes ilmunud arvustuses hindas Natali Ponetajeva seda viiepalliskaalal hindega neli, märkides et "Tähelepanu köidavad enim traditsiooniliste torupilliviiside seaded, mis sulanduvad hästi Jõgeda originaalloomingu vahele, kuid oma muundunud kuues pole viisid kaotanud algse instrumendi väge ning meloodia katkematuse tunnetust." Ajakirjas Muusika kirjutas Meelis Hainsoo plaadi kohta, et seda ilmestab Jõgeda tundlik isiklik suhe esitatud muusikasse ning põhjamaine tunnetus. 

2020. aastal pälvis Jõgeda ka rahvamuusikafestivalil Mooste Elohelü preemia võistlusloo parima töötluse eest.

Diskograafia

Singlid 
 "The One About... (Siddle Lister Remix)" (2020)
 "Kutsung" (2020)

Albumid 
 "The One About..." (2020)
 "Pühendus" (2017)

Vaata ka 
 Tuulikki Bartosik
 Kulno Malva

Viited

Välislingid 
 Ametlik koduleht

Eesti rahvamuusikud
Eesti akordionistid
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1993
Maks Reiter

Maks Reiter (Макс Андреевич Рейтер; 12/24. aprill 1886 – 6. aprill 1950) oli läti päritolu Nõukogude Liidu sõjaväelane (kindralpolkovnik, 1943).

Nõukogude Liidu sõjaväelased
Sündinud 1886
Surnud 1950
Aleksei Ignatjev

Krahv Aleksei Ignatjev (Алексей Алексеевич Игнатьев; 17. veebruar / 1. märts 1877 Peterburi – 20. november 1954 Moskva) oli Vene keisririigi, hiljem Nõukogude Liidu sõjaväelane (kindralleitnant, 1943).

Nõukogude Liidu sõjaväelased
Sündinud 1877
Surnud 1954
Razoni

Razoni on Sierra Leone lipu all seilav puistlastilaev.

Viited

Välislingid
 Andmed laeva kohta veebilehel Marine Traffic
 Sõja 159. päev: Odessa sadamast sõitis välja esimene viljalaev. ERR, 1. august 2022
 Elsa Maishman & Phelan Chatterjee. Ukraine war: First grain ship out of Ukraine cleared to sail to Lebanon [Ukraina sõda: Esimesel Ukrainast väljunud teraviljalaeval lubatakse sõita Liibanoni]. BBC News, 3. august 2022
 Сухогруз "Рацони" с украинским зерном прошел проверку в Турции и направляется в Ливан. Euronews, 3. august 2022
 Судно Razoni с украинским зерном изменило маршрут. , 6. august 2022
 BASSEM MROUE. Ukraine grain headed for Lebanon under wartime deal delayed. AP, 7. august 2022
AN/TPQ-36

Hughes AN/TPQ-36 Firefinder on 1970. aastatel Hughe Aircraft Company arendatud ning Northrop Grummani ja ThalesRaytheonSystemsi toodetud radarisüsteem, mis on mõeldud tuvastama vaenuliku miinipilduja-, suurtüki- või raketitule lähtepunkti.

Kasutajad 
 : kasutusel Ameerika Ühendriikide maaväes ja merejalaväes
 : kasutusel Austraalia kaitseväes
 : kasutusel Kuninglikus Madalmaade maaväes
 : kasutusel Portugali maaväes
 : kasutusel Hispaania maaväes
 : kasutusel Sri Lanka maaväes
 : kasutusel Türgi maavägedes

Vaata ka 
 AN/TPQ-49

Viited 

Radar
2. kaardiväe motolaskurdiviis

2. kaardiväe motolaskurdiviis (vene keeles 2-я гвардейская мотострелковая Таманская ордена Октябрьской Революции Краснознамённая ордена Суворова дивизия им. М.И. Калинина) on Venemaa Föderatsiooni maavägede mehhaniseeritud jalaväediviis.

Ajalugu 
Diviis asutati 1941. aastal ning osales Teises maailmasõjas. 2009. aastal saadeti see laiali, kuid formeeriti uuesti neli aastat hiljem. Alates 2016. aastast on see kuulunud 1. tankiarmee koosseisu.

Venemaa Föderatsiooni maaväed
Kaseküla (Tomsk)

Kaseküla, ametlikult Berjozovka (vene keeles Берёзовка) ning tuntud ka kui Tšeboksarõ, on Venemaal Tomski oblastis Pervomaiskoje rajoonis asuv Siberi eestlaste küla.

See asub Tomskist linnulennult 120 km kirdes. Lõunas, läänest ja põhjast piirneb küla metsaga, idas laiub suur soo. Külast lõunasse jääb ka Tšulõmi jõgi.

1926. aastal elas külas 579 inimest. 2002. aastaks oli see tõusnud 586-le inimesle ning 2004. aastal elas külas 624 inimest, kusjuures eestlased olid rahvuste järgi arvukuselt teisel kohal. Kui varem oli Kasekülas eraldi külanõukogu, siis 2004. aasta seisuga oli see üle viidud lähedal paiknevasse vene külla. 2010. aastaks oli elanike arv vähenenud 435-le, 2012. aastaks tõusnud 439-le ning seejärel jälle vähenenud – 2013. aastal oli elanike arv vastavalt 418 ja 2014. aastal 404. 2015. aastal elas külas 387 inimest.

Külas tegutses 2004. aastal Nõukogude aegse suurmajandi jäänukina ka põllumajandusühistu.

1996. aastal asutati külas ka Eesti kultuurikeskus, mida folklorist Anu Korb on seostanud Venemaal elavate väikerahvaste eneseteadvuse tõusuga ning rahvuslike kultuuriseltside loomisega Tomskis üldisemalt. 2004. aastal oli külas keskkool ning õpetaja Herman Reile asutatud muuseum. Küla on korduvalt külastanud Eesti rahvaluuleteadlased, teiste hulgas Aado Lintrop, Astrid Tuisk, Anu Korb ja Kadri Peebo. Kasekülas elas ka rahvalaulik Ida Mäetam.

Vaata ka 
 Ülem-Suetuk

Viited

Välislingid 
 "Mina istsin õues ukse ies", 1993. aastal Kasekülas salvestatud rahvalaul
 Kristjan Roos (12. oktoober 2012). Akadeemilise meeskoori lauljad panid Kaseküla eestlased heldima. Õhtuleht.

Tomski oblast
Eestlased Venemaal
Penkule

Penkule on küla (vidējciems) Lätis Dobele piirkonnas, Penkule valla halduskeskus.

Küla asub valla keskosas merepinnast 60 meetri kõrgusel Ālave ja Auce jõe kaldal, asudes piirkonna keskusest Dobelest 22 ja Riiast 90 kilomeetri kaugusel. Penkules on luteri kirik, põhikool, päevakeskus, raamatukogu, postkontor. Külast lõunasse jääb Penkule lennuväli.

Penkulet on esmakordselt mainitud aastal 1272 (Wanpen). Hiljem rajati sinna Penkule mõis (Pankelhof). Tänapäevane asula ongi kujunenud selle mõisa keskuse ja Penkule riigivalla vallamaja ümbrusesse. Aastal 2022 oli külas 291 elanikku.

Viited

Dobele piirkonna külad
Auri vald

Auri vald (läti keeles Auru pagasts) on vald Lätis Dobele piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Dobele linnaga ja Krimūnase, Dobele, Annenieki, Penkule, Naudīte ning Tērvete vallaga.

Valla pindala on 110,1 km². 2021. aasta seisuga elas seal 2736 inimest. Valla keskus on Auri küla. Vallamaja asub aadressil Skolas iela 8, vallavanem on Jānis Ozoliņš.

Ajalugu

Agraarreformi eel olid Auri vallas Auri mõis (Auerhof) 672 hektari maaga, Audzi mõis (Neu-Friedrichshof, jääb tänapäeva Krimūnase valda) 349 hektari maaga, Ālave mõis (Alauen, jääb tänapäeva Penkule valda) 292 hektari maaga, Tīle mõis (Thielenhof) 74 hektari maaga, Lielabgulde (Groß-Abgulden, jääb tänapäeva Naudīte valda) ja Mazabgulde mõisad kokku 440 hektari maaga, Vecabgulde mõis (Alt-Abgulden, jääb tänapäeva Naudīte valda) 274 hektari maaga ja Pēterfelde mõis (Peterfeld). Tänapäeva valla alale jäid veel Ādami (Adamshof), Lielbērze (Groß-Bersen), Mazbērze (Klein-Bersen) ja Pakaišmuiža (Potkaisen) mõisad.

Lielabgulde mõisa rajati iseseisvumise järel kaheaastase õppega põllumajanduskool. Aastal 1935 oli Jelgava kreisi kuuluva Auri valla pindala 56 km² ja seal oli 1452 elanikku.

Aastal 1945 moodustati Auri valda Auri ja Krimūnase külanõukogud, aga aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Krimūnase külanõukogu Auri külanõukoguga. Aastal 1963 liideti sellega osa likvideeritavast Gaismase külanõukogust. Aastal 1968 liideti Austrumi külanõukoguga Krimūnase sovhoosi alad.

Aastal 1990 moodustati külanõukogust vald. 2009. aastast kuulub vald Dobele piirkonda. 

Muinsuskaitse all on Kvieši asulakoht, Lielbērze kalmistu kabel, Oškalni muinaskalmed ehk Rootsi hauad ja Pēkaiņi muinaskalmed.

Loodus

Suuremad jõed on Auce jõgi, Ālave jõgi ja Bērze jõgi.

Looduskaitse all on Magus Kirss, Vecmaikužase tamm, Vecozoli Vana tamm, Legzdiņi magus kirsipuu, Legzdiņi künnapuu, Celmi tamm, Vellakrogsi mänd, Lielbērze Jäme tamm, Lielbērze Peenike tamm, Lielbērze tamm, Bāļi mänd, Lintiņi künnapuu ja veel kaks nimetut põlispuud.

Asustus

Aastal 2011 elas vallas 1968 lätlast, 547 venelast, 175 valgevenelast, 89 ukrainlast, 56 poolakat ja 86 leedulast.

Valla keskus Auri on staatusega vidējciems ja aastal 2021 oli seal 230 elanikku. Sama staatusega on veel Ķirpēni 269 elanikuga aastal 2022, Liepziedi 160 elanikuga aastal 2022 ja Lielbērze 250 elanikuga aastal 2022. Zemnieki küla on staatusega vasarnīcu ciems. Staatusega mazciems on Bērzkrasti. Staatusega lielciems on Gardene 1121 elanikuga aastal 2022. Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

Viited

Välislingid 

Läti vallad
Dobele piirkond
Kipper (perekonnanimi)

Kipper on eesti perekonnanimi.

Statistika
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kipper 246 inimesel: 122 mehel ja 124 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kipper meeste puhul 622. kohal ja naiste puhul 679. kohal.

Kipper oli kõige levinum perekonnanimi vanuserühmas 75–79 aastat, kus neid on 10 000 elaniku kohta 3,00.
Nimi oli kõige sagedasem Saare maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 7,73 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Eesti erinevates mõisavaldades 16 korral talupoegadele nimeks Kiper ja Kipper. Neist Saaremaal Karja ja Jämaja kihelkonnas kahel korral, Jaani, Muhu ning Pöide kihelkondades ühel korral, lisaks Viljandimaal Pilistvere kihelkonnas kahel korral ja Viljandi kihekonnas korra. Samuti Läänemaal Vigala,  Varbla ja  Käina, Võrumaal Põlva, Pärnumaal Audru ning Harjumaal Kose kihelkonnas. 

Nimede eestistamise käigus võeti 1935. ja 1938. aastal Kipper uueks nimeks kahel korral, kui loobuti nimedest Gering ja Kirper.

Samal ajal loobuti 1936.–1938. aastal nimest Kipper 3 korral, kui võeti uuteks nimedeks Kaljusaar, Kallasmaa ja Pilve.

Nime kandjaid
Aksel Kipper, eesti astrofüüsik (1907–1984)
Kadri Kipper, eesti laulja (sopran) (1984–)
Milvi Kipper, eesti jalgrattasportlane (1944–)
Tõnis Kipper, eesti ajakirjanik ja lavastaja (1962–)
Tõnu Kipper, eesti astrofüüsik (1939–)

Viited

Välislingid
 

Eestistamisel antud perekonnanimed
Eestistamisel muudetud perekonnanimed
14. üksik mehhaniseeritud brigaad

14. üksik vürst Roman Suure nimeline mehhaniseeritud brigaad (ukraina keeles 14-та окрема механізована бригада імені князя Романа Великого) on Ukraina maavägede väeüksus.

Ajalugu 
2022. aasta märtsi alguses vabastasid brigaadi üksused koos 95. üksik ründedessantbrigaadiga Vene vägede käest Kiievist eemal asuva Makarivi. Brigaadi üksused võtsid 12. septembril 2022 enda kontrolli alla Harkivi oblastis asuva Ternova küla ja veel mitu asulat koostöös Azov Harkiviga.

Viited 

Ukraina sõjandus
Rando Roose

https://sport.err.ee/1608144265/zalgirise-susteemiga-liitunud-roose-tuleb-mugavustsoonist-valja-tulla

https://sport.err.ee/1608668227/roose-liitub-euroopa-uhe-tugevaima-korvpalliakadeemiaga

Rando Roose - Eesti korvpallur (1,86cm/ 74kg)

sündinud 19.06.2004, Tallinn, Eesti

ema- Margit Roose (endine Teeääre)

isa- Marno Roose

Õde- Nataly Roose

Treeningud:

2007- 2011 Audentese Spordikool Mudilaste ÜKE

2011- 2020 Korvpalliklubi Viimsi (Eesti)- treenerid: Sulev Särekanno, Zilvinas Strazdas, Valdo Lips

2020- 2022 Kaunase Zalgirise korvpalliklubi (Leedu)- treener: Edgaras Voronovas

2022- .... Pallacanestro College Basketball (Itaalia)- treener Alex Sarama

Õpingud:

1-6 klass - Merivälja kool (2011-2017)

7-9 klass - Rocca-al-Mare kool (2017-2020)

10 klass - Kuristiku gümnaasium (2020/2021)

11 klass - Kehta Kutsehariduskeskus e-gümnaasium (2021/2022)

12 klass - Kehtna Kutsehariduskeskus e-gümnaasium (2022/2023)
Felix Hiie

Felix Hiie (enne eestistamist Felix Hämmalberg; 30. juuni 1928 Võõpsu, Võrumaa – 14. märts 2020) oli eesti vibulasketreener ja -kohtunik.

Ta lõpetas 1950 Petseri Keskkooli ja 1953 Tallinna Mäetehnikumi. 

Hiie oli üks Eesti vibulaskepioneere. 1961–1991 oli ta Dünamo vibulasketreener ja Eesti koondise peatreener, 1978–1986 ka NSV Liidu koondise treener Eesti NSV-s. 

1961–1993 oli Hiie Eesti Vibuspordiföderatsiooni aseesimees, 1996–1999 Vibuliidu asepresident. 

Tegutsenud ka kohtunikuna. Teinud kaastööd Spordilehele ja spordiaastaraamatutele.

Tunnustus
Eesti NSV teeneline treener, 1969

Isiklikku
1941. aastal küüditati ta NKVD poolt Mäe vallast koos isa Osvald Hiie, ema Liidia Hiie (suri asumisel novembris 1944) ning venna Tõeleid Hiiega Siberisse. Felix ja ta vend vabastati asumiselt 1944. Isa Osvald Hiie mõisteti Erinõupidamise otsusel surma.

Välislingid
Kommunismiohvrite andmebaas

Eesti treenerid
Eesti spordikohtunikud
Eesti NSV teenelised treenerid
Eestistatud nimega inimesed
Eesti represseeritud isikud
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1928
Surnud 2020
Parvel Pruunsild

Parvel Pruunsild (sündinud 16. juunil 1969) on eesti ettevõtja. Ta on Bigbanki suuromanik ja erakonna Isamaa suurtoetaja.

Talle kuulub otseselt ja kaudselt üle 300 maatüki Eestis, mille kogupindal on 41 km². Sellega on Pruunsild üks Eesti suuremaid maaomanikke.

Haridus 
Pruunsild on lõpetanud Tartu Ülikooli 1994. aastal rahanduse ja panganduse erialal. 1988. aastast kuulub ta korporatsiooni Sakala.

Äritegevus 
1992. aastal avasid Parvel Pruunsild ja Vahur Voll ettevõtte Liivimaa Lombard, mis tegutses pandimajana. Peagi hakati pakkuma aga kinnisvara tagatisel laene ning 1997. aastal muudeti ettevõtte nimi Balti Investeeringute Grupiks (millest hiljem sai Bigbank).

1995. aastal pälvis tähelepanu Pruunsilla ja Volli tegevus südalinnas asuva maja soetamisel. Kuigi Tartu linnal oli eelisostuõigus, ei lubanud ettevõtjate rakendatud skeem linnal seda kasutada.

2021. aastal ulatus Bigbanki puhaskasum 35,9 miljoni euroni. Äripäev on hinnanud, et äripartneritest Pruunsild ja Voll kuuluvad tänu nende osalusele Bigbankis Eesti rikkamate inimeste hulka.

Poliitiline tegevus 
Ta kuulus 1999. aastal valitud Tartu Linnavolikogu IV koosseisu ja 2002. aastal valitud V koosseisu olles vahepeal ka Isamaaliidu fraktsiooni esimees.

2000. aastal osales ta Tartu Ülikooli Kliinikumi Lastefondi asutamises ning olnud selle nõukogu liige. Ta on toetanud ka mittetulundusühinguid Eesti Sündimusuuringud ja Lasterikkad Isad ning aidanud käivitada sihtasutust Pere Sihtkapital.

Pruunsild on Ühiskonnauuringute Instituudi suurrahastaja. Seda asutust on nimetatud ka paremkonservatiivseks mõjutusrühmaks. Et Pruunsild on ka Isamaa erakonna suurtoetaja ning Isamaa poliitikud on instituudi uuringuid kiitnud, siis on see tekitanud täiendavaid küsimusi instituudi sõltumatuse osas.

Ajakirjanduses on Pruunsilda nimetatud erakonna Isamaa niiditõmbajaks. Ta on erakonna suurim üksikisikust toetaja ning erakonna iga neljas annetustest pärinev euro on tulnud Pruunsillalt. Eestis on läbi aastate erakondadele rohkem annetanud ainult Urmas Sõõrumaa ja Hillar Teder. Isamaast lahku löönud Parempoolseid on kritiseerinud Pruunsilla mõju Isamaa erakonnale.

Eesti Päevalehe, LP ja Delfi koostatavas edetabeli "Eesti Mõjukad 2020" oli Pruunsild 12. kohal. Mõjuhinnangut seostati Isamaa veetud pensionireformiga, mille suurtoetaja Pruunsild oli ning esitati kahtlustusi, et reform võimaldaks laenude tasumisel hätta jäänud inimestel oma pensionirahadega võlad katta ning sellest võiks Bigbank kasu lõigata.

Isiklikku 
Ta on teist korda abielus ning seitsme lapse isa. Elab Vooremaal.

Tema õde Berbel Pedari on Luisa tõlkebüroo asutaja.

Viited

Välislingid 
 "ARHIIVIST: Suurärimees Parvel Pruunsild: EKREga valitsus toob rahu, ühel päeval Jüri Ratast veel tänatakse" Eesti Ekspress, 3. august 2022

Eesti ettevõtjad
Korporatsioon Sakala liikmed
Sündinud 1969
Jāņavārti raudteepeatus

Jāņavārti raudteepeatus ehk Šķirotava raudteejaama J-park on raudteepeatus Riia-Krustpilsi raudteeliinil Riia linnas aadressil Salaspils iela 18. Peatus asub Ķengaragsi asumis. 

Peatuses peatuvad  kõik elektrirongid ja enamik diiselronge, välja arvatud ekspressrongid. Jāņavārtis on kolm perrooni, kuid üks neist pole kasutusel (jääb Ērgļi suunale). Seal on kaheksateist teed, lisaks veel kaheksa tupikteed.

Peatus asub Riia keskraudteejaamast 5,8 km kaugusel ja jääb Šķirotava raudteejaama territootiumile. Peatust läbiv raudtee on elektriraudtee. Peatuses on tegutsev piletikassa. Piletihinnalt kuulub peatus A-tsooni.

Peatus rajati aastal 1935, mil valmis Riia—Ērgļi raudtee. Algselt teenindaski peatus ainult seda  liini, Daugavpilsi suunal liiklevad rongid hakkasid seal peatuma aastal 1958, mil 5. km postenise peatus suleti. Raudtee elektrifitseerimise eel asus tolle peatuse ja Jāņavārti vahel veel Dreiliņi raudteepeatus Jāņavārtist Zemitāni raudteejaamani viib Zemitāni—Šķirotava raudtee.

Jāņavārti juures asuv J-park on kaubaronge teenindav kompleks, kus teostatakse ka vagunite tehnilist kontrolli. 2003. aastani viis peatuse juures üle raudtee jalakäijate sild, ent seejärel suleti see halva seisukorra tõttu.

Peatus on oma nime saanud Riia eeslinna kindlustusvööndis asunud väravate järgi, mis aastal 1963 peatuse kohal palissaadi rajati. Aastal 1650 valmis insener van Roodenburgi projekti järgi tamm, mis nende väravateni viis, hiljem hakkas seda mööda kulgema postimaantee.

Viited

Välislingid

 Infot peatuse kohta; fotod (vene keeles)
 Peatus vanal kaardil

Riia raudteejaamad
Kalpaka postenis

Kalpaka postenise raudteepeatus oli raudteepeatus Lätis Riia–Daugavpilsi raudteeliinil. Peatus asus Riias, Riia keskraudteejaamast 2 kilomeetri kaugusel.

Aastal 1925 rajati Riia keskraudteejaama juurde pöörangute ja signalisatsiooni elektritsentralisatsiooni post, mis asetses Riia–Daugavpilsi raudtee ja Pihkva–Riia raudtee lahknemispaigas. Kuni aastani 1931, mil see keskraudteejaamale allutati, oli see iseseisva jaama staatusega, kus peatusid Riiast Šķirotava raudteejaama sõitvad rongid. Aastal 1942 hakkas peatus kandma nime Ģertrūdes iela (saksa Riga-Gertrudestraße) Aastal 1945 kandis peatus sõiduplaanis taas Kalpaka postenise nime. Aastal 1952 kandis peatus sõiduplaanis nime 2. km postenis. XX sajandi viiekümnendatel aastatel Riia raudteejaam rekonstrueeriti, elektitsentralisatsioon post viidi teise kohta üle ja peatus kadus.

Viited  

Riia raudteejaamad
5. km postenis

5. km postenise raudteepeatus oli raudteepeatus Lätis Riia–Daugavpilsi raudteeliinil. Peatus asus Riias, Riia keskraudteejaamast 5 kilomeetri kaugusel.

XX sajandi alguses rajati vagunite sorteerimisjaama tarbeks Šķirotava raudteejaama juurde pöörangute ja signalisatsiooni tsentralisatsiooni post. Sajandi kolmekümnendatel aastatel kasutati seda posti rongiliikluses orientiirina, mille juures peatusid ka üksikud reisirongid. Peatuspaik suleti aastal 1956.

Viited  

Riia raudteejaamad
Dreiliņi raudteepeatus

Dreiliņi raudteepeatus oli raudteepeatus Lätis Riia–Daugavpilsi raudteeliinil. Peatus asus Riias, Riia keskraudteejaamast 6 versta kaugusel.

Peatust nimega  Getlingsmoor või Dreilingsbusch on esmakordselt mainitud aastal 1918. Aastal 1919 kasutati selle kohta nimetust 
6. verstes nodalīšanas punkts, mis tähendab kuuenda versta eralduspunkti. Dreiliņi nime sai peatus aastal 1920. Peatus suleti raudtee elektrifitseerimsisel aastal 1959.

Viited  

Riia raudteejaamad
Serhi Kultšõtskõi nimeline pataljon

Ukraina kangelase kindralmajor Serhi Kultšõtskõi nimeline operatiivotstarbeline pataljon  (ukraina keeles Батальйон оперативного призначення імені Героя України генерал-майора Сергія Кульчицького) on Ukraina Rahvuskaardi väeüksus.

Ajalugu 
Pataljoni võitlejad osalesid koos 81. aeromobiilse brigaadi võitlejatega 1. oktoobril 2022 Lõmani enda kontrolli alla võtmises.

Viited 

Ukraina sõjandus
East St. Louis

East St. Louis on linn USA-s Illinoisi osariigis St. Clairi maakonnas. See asub St. Louisi linnastus Mississippi idakaldal St. Louisi linna vastas. Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 18 469. Aastal 2010 oli elanikke 27 006.

East St. Louisi kohale rajati asula 18. sajandi lõpul. East St. Louisi omavalitsus loodi 1861. aastal. Linnaõigused sai East St. Louis 16. veebruaril 1865. Linn kasvas tänu St. Louisi majanduslikule arengule kiiresti. Tippajal, 1950. aastal elas East St. Louisis üle 82 000 inimese. Sel ajal oli see osariigis suuruselt neljas linn.

Sarnaselt paljude teiste Roostevöö kunagiste õitsevate tööstuslinnadega sai East St. Louis tugevalt kannatada 20. sajandi teisel poolel toimunud tööstuse ümberstruktureerimise ja sellega kaasnenud töökohtade vähenemise tagajärjel. 2010. aastaks oli linna elanike arv võrreldes 1950. aastaga vähenenud kolm korda ja 2020. aastaks üle nelja korra.

27. mail 1896 tabas East St. Louisi ja St. Louisi piirkonda hävitav tornaado. Selles USA ajaloo ühes ohvriterohkeimas tornaados hukkus East St. Louisis 118 ja St. Louisis 137 inimest.

1917. aasta mai lõpust kuni juuli alguseni toimusid East St. Louisis ulatuslikud rassirahutused, milles hukkus hinnanguliselt 40–250 mustanahalist. Rahutused said alguse, kui valged vihastusid selle peale, et tehastes said tööd üha enam lõunaosariikidest pärit mustanahalisi.

2010. aasta rahvaloenduse kohaselt moodustasid 97,7% elanikest mustanahalised ja 1,2% valged. Umbes 43% elanikest elab allpool vaesuspiiri.

Linnas on sündinud poliitik Dick Durbin, sprinter ja kolmekordne olümpiavõitja Jackie Joyner-Kersee ning ujuja ja viiekordne olümpiavõitja Tom Jager.

Välislingid 

 Ametlik koduleht
Illinoisi linnad
Georg Otto Lellep

Georg Otto Lellep (29. september 1884 Viljandi – 18. oktoober 1975 Fort Myers (Cape Coral, Florida, USA) oli leiutaja ja metallurgiainsener. 

Otto Georg Lellep sündis 1884. aastal Jüri Lellepi (1841-1908) ja Liisu Lellepi (sünd. Pender, 1839-1893) lapsena Viljandi lähedal talus ja käis Tallinna Peetri Reaalkoolis (Petri-Realschule zu Reval). Aastatel 1906-1910 õppis ta Clausthali Tehnikaülikoolis metallurgiat. Seejärel pidi ta minema Moskvasse kaheaastaseks sõjaväeteenistuseks. Aastatel 1912-1914 juhtis ta Narvas ettevõtet "Gebr. Lellep". Esimese maailmasõja alguses sai ta Łódźi lahingus haavata. Sõja ajal leiutas ta lihtsustatud protsessi nikli väävlitustamise jaoks. Kui ta läks 1917. aastal USAsse, et hankida nikli kaevandamise komponente, takistas oktoobrirevolutsioon tema tagasipöördumist. Pärast seda, kui ta demonstreeris New Yorgi Columbia Ülikoolis oma protsessi moneli metalli eraldamiseks hapniku leegiga, hakkas ta International Nickel Company nimel välja töötama vastavaid sulatusahjusid. 1923. aastal sai ta Ameerika Ühendriikide kodanikuks. 1930. aastal sai ta Braunschweigi Tehnikaülikoolist doktorikraadi inseneriteaduse alal.

Aastatel 1936-1940 oli Lellepil võimalus Gutehoffnungshütte's teha katlakiviahju ja konverteri katsetusi kontsentreeritud hapniku abil. 1936-1940 töötas ta Polysiuse insenerina ja leiutas Lepol-ahju, mis vähendas tsemendi tootmiseks ja rauamaagi töötlemiseks vajaliku energia hulka.
1940 läks Lellep tagasi USAsse ja täiustas "Lepol"-ahju. Hiljem tegeles ta metallilise magneesiumi graanulite tootmisega merevees. Alates 1949. aastast oli tal tööleping "Allis Chalmers Company" Milwaukee's.

Tema inseneritöö tunnustuseks anti talle 1960. aastal koos Robert Durreriga Saksa Raudsepatööliste Liidu Carl Luegi mälestusmünt.

Kirjandus 
 Kesaya E. Noda (Editor), "The Unshakeable Faith of an Inventor: Otto G. Lellep: Remembering and Remembered". Brandt & Maher Publishing 2022. ISBN 978-1-954744-83-7.

Viited

Välislingid 

 Günter Bauhoff, "Lellep, Otto". In: Neue Deutsche Biographie 14 (Berliin 1985), ISBN 3-428-00195-8, S. 179. (saksa keeles)

Eesti leiutajad
Sündinud 1884
Surnud 1975
Nisukollane

Nisukollane on kergelt murtud keskmine kollane värvitoon, sarnane küpse nisu värvusega.

Värvinimetust kasutatakse muuhulgas juuksevärvuse kirjeldamiseks.

Pildid

Variatsioonid 
Pantone värvikaardi toon 13-1016 Wheat on hele pruunikas beež  , toon 14-1038 New Wheat ligikaudu hele pruunikas ookerkollane  .

RAL Design värvivaliku toon 075 80 20 Hellweizengelb on ligikaudu beež  .

Veebivärv Wheat on hele kuni kahvatu oranžikas beež  .

Vaata ka 
 Õlgkollane
 Maisikollane

Viited 

Kollased värvitoonid
Äripäeva Raadio

Äripäeva Raadio on meediakontserni AS Äripäevale kuuluv Eesti raadiojaam.

Sagedused

 Tallinn 92,4 MHz
 Tartu 97,7 MHz
 Pärnu 91,9 MHz
 Ida-Virumaa 94,6 MHz
 Haapsalu 96,0 MHz
 Kuressaare 101,7 MHz

Vaata ka 
Eesti raadiojaamade loend

Välislingid
 Koduleht

Eesti raadiojaamad
Putniņi

Putniņi (ka Ķizbele) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Sigulda piirkonna Krimulda vallas. Külla jääb Putniņi bussipeatus.

Putniņi jääb Gauja rahvusparki. Looduskaitse all on saar ümbermõõduga 4 ja kõrgusega 26,8 meetrit, ning vaher ümbermõõduga 4,16 ja kõrgusega 13,8 meetrit. Seal asub muinsuskaitse alune Krimulda kirik. Kaitse all on ka Kubesele muinaslinnus ja legendidega seotud Kaupo mägi.

Aastal 2006 oli külas 41 elanikku. Aastatel 2009–2021 kuulus küla Krimulda piirkonda.

Viited
Hochschwab

Hochschwab on mägi Austrias Ülem-Steiermargis. See on kõrgeim tipp Hochschwabi mäestikus.

Asukoht 

Hochschwabi tipp on tasane, kaljude ja rohuga kaetud kuppel, millele saab hõlpsasti ronida Schiestlhausist (2153 m) kirdesse umbes poole tunniga läbi läänepoolse platoo (Biwakschachtel Fleischerhütte). Schiestlhausile saab läheneda Seewiesenist (974 m) Steirischer Seebergi jalamil Seetali oru kaudu, Untere Dullwitzist Voisthaler Hütteni, Obere Dullwitzi ja Graf-Meran-Steigini, samuti põhjast, Weichselbodenist Salza orus.

Hochschwabi eksponaat on selle võimas lõunakülg, mille laius on peaaegu 2 km ja mis tõuseb kuni 300 m kõrgusele Trawiesi sadulast ning Trawiestali (edas) ja Obere Dullwitzi (kagus) orgudest, mis selles punktis kohtuvad. Lõunapoolsel küljel on igas raskusastmes ronimisrajad.

1988. aasta Hochschwabi tragöödia 

1988. aasta novembri alguses toimus Hochschwabil alpinismitragöödia, mis käivitas seni suurima Steiermargi mäepäästeteenistuse poolt läbiviidud otsinguoperatsiooni. Seitsmemeheline rühm oli 2000 m kõrgusel 2 päeva ja ööd tormide ja jäise temperatuuri lõksus. Pärast 150 alpisandarmi ja mäepäästetöötaja ning viie helikopteri lähetamist leiti, et viis seltskonnast on surnud ja ülejäänud kaks jäid raskete vigastustega ellu.

Austria mäed
2003. aasta Euroopa kuumalaine

2003. aasta Euroopa kuumalaine oli kuumim Euroopas registreeritud suvi alates vähemalt 1540. aastast. Hinnanguliselt hukkus kuumalaine tõttu enam kui 72 000 inimest

Vaata ka
 2022. aasta Euroopa kuumalained

Viited

Kuumalained
2003
10. üksik mägiründebrigaad

10. üksik mägiründebrigaad (ukraina keeles 10-та окрема гірсько-штурмова бригада) on Ukraina maaväegede väeüksus.

Koosseis 
  108. mägiründepataljon - Tšernivtsi, Tšernivtsi oblast
  109. mägiründepataljon - Krõhivtsi, Ivano-Frankivski oblast

Ajalugu 
2022. aasta juulis näitas brigaad, et nende relvastuses on raketiheitja RM-70.

Galerii

Viited 

Ukraina sõjandus
Jakob Ingebrigtsen

Jakob Ingebrigtsen (sündinud 19. septembril 2000 Sandnesis) on norra jooksja, olümpiavõija ja maailmameister.

Ingebrigtsen jõudis Euroopa keskmaajooksu paremikku 16-aastaselt. 2017. aastal sai temast Eugene'i Teemantliiga etapil noorim jooksja, kes läbinud miilijooksu alla 4 minuti. Juulis püstitas ta juunioride Euroopa rekordi 3000 meetri takistusjooksus 8.26,81. 2017. aasta juunioride Euroopa meistrivõistlustel võitis ta kuldmedali 5000 meetri jooksus ja 3000 meetri takistusjooksus.

2018. aastal võitis ta Euroopa meistrivõistlustel Berliinis kuldmedali 1500 meetri ja 5000 meetri jooksudes. Juunioride maailmameistrivõistlustel Tamperes võitis ta hõbeda 1500 meetri jooksus ja pronksi 5000 meetri jooksus.

2019. aastal tuli Ingebrigtsen Glasgow's Euroopa sisemeistriks 3000 meetri jooksus ning võitis 1500 meetri jooksus Marcin Lewandowski järel hõbeda. Suvel uuendas ta juunioride Euroopa rekordeid 1500 ja 5000 meetri jooksudes. Sügisestel maailmameistrivõistlustel Dohas oli ta 1500 meetris neljas ja 5000 meetris viies. Oktoobris aitas ta Ineos 1:59 Challenge'il tempomeistrina kaasa Eliud Kipchoge alla kahe tunni maratonijooksule.

2021. aastal võitis Ingebrigtsen Torunis Euroopa sisemeistrivõistlustel kullad 1500 meetri jooksus ja 3000 meetri jooksus. Juunis ületas ta Firenze Teemantliiga etapil Mohammed Mourhitile kuulunud 5000 meetri jooksu Euroopa rekordi ajaga 12.48,45. Olümpiamängudel Tokyos keskendus ta 1500 meetri jooksule ning tuli olümpiarekordi ning Euroopa rekordi 3.28,32-ga Timothy Cheruiyoti ning Josh Kerri ees olümpiavõitjaks. 

2022. aasta sisehooajal püstitas Ingebrigtsen 1500 meetri jooksu sisemaailmarekordi 3.30,60. Sisemaailmameistrivõistlustel Belgradis oli ta samal distantsil etiooplase Samuel Tefera järel teine. Maailmameistrivõistlustel võitis ta 1500 meetri jooksus briti Jake Wightmani järel hõbeda. 5000 meetri jooksus tuli ta Jacob Kropi ja Oscar Chelimo ees maailmameistriks.

Ingebrigtsen on Daniel Komeni järel teine sportlane, kes suutnud joosta 1500 meetrit alla 3.30, 3000 meetrit alla 7.30 ja 5000 meetrit alla 12.50.

2018. aastal valiti ta Norra aasta sportlaseks.
 
Jakob Ingebrigtseni treener on tema isa Gjert Ingebrigtsen. Jakobi vanemad vennad Henrik ja Filip on samuti jooksjad. 2016. aastast osalevad nad NRK tõsielusarjas "Team Ingebrigtsen".

Isiklikud rekordid
Väljas

Sees

Allikas: IAAF

Välislingid 

 

Norra jooksjad
Keskmaajooksjad
Sündinud 2000
You Got It

"You Got It" on Ameerika laulja Roy Orbisoni laul 22. stuudioalbumilt "Mystery Girl" (1989). Lugu avaldati postuumselt 3. jaanuaril 1989, pärast Orbisoni surma südamerabanduse tagajärjel 6. detsembril 1988.

Välislingid
 "You Got It" YouTube'is
1989. aasta singlid
Roy Orbisoni singlid
Ocean City

Ocean City on kuurortlinn USA-s Marylandi osariigis Worcesteri maakonnas. Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 6844. Aastal 2010 oli elanikke 7102. Suviti tõuseb elanike arv linna saabuvate suvitajate toel paarikümne kuni paarsaja tuhandeni.

Linn asub Atlandi ookeani ääres.

Esimene hotell avati Ocean Citys 1875. aastal. 1880. aastal Ocean City linnaõigused.

Ocean Citys valitseb kuumade ja niiskete suvede ning jahedate talvedega niiske lähistroopiline kliima. Asukoha tõttu Atlandi ookeani ääres püsivad kevadel ja suvel õhutemperatuurid mõõdukad. Keskmine õhutemperatuur juulis on 21 °C. Üle 30 °C tõuseb õhutemperatuur aastas keskmiselt 10 päeval. Atlandi ookean tingib samuti pehme talve. Jaanuari keskmine õhutemperatuur on 3 °C.

Sademete hulk on aasta läbi võrdlemisi ühtlane. Aastas sajab keskmiselt 1076 mm. Piirkonda võivad tabada orkaanid ja troopilised tormid.

Ocean City sõpruslinnad on Finale Ligure Itaalias, Pärnu Eestis ja Virginia Beach USA-s Virginia osariigis.

Viited

Välislingid 

 Ametlik koduleht
 Ocean City turismileht

Marylandi linnad