Lumekoristus

Lumekoristus seisneb lume eemaldamises sealt, kus see takistab liikumist või ohustab raskusega hooneid. Lund koristatakse nii käsitsi kui ka seadmetega. Selleks kasutatavate seadmete valik väga mitmekesine, on spetsiaalselt lumekoristuseks mõeldud masinaid, samuti mitmeotstarbelistele masinatele lisatavaid mehhanisme. Nii saab lumesaha kinnitada maasturile, ATV-le, murutraktorile.

Puudulikul lumekoristusel võivad olla ohtlikud tagajärjed, nagu juhtus näiteks Narva maanteel Padaorus, Tallinnas Rautakesko varingus või Riia Maxima poe varingus. Samuti on koristamata lume tõttu raske liigelda liikumispuudega isikutel, ratturitel, lapsekäruga vanematel.

Ajalugu 
Enne tänapäevaste lumekoristusvahendite kasutuselevõttu olid kasutusel ka passiivsed lumetõrjevahendid: lumehekid, lumevõrgud, lumeväravad ja lumeredelid. Teede äärde kasvatati hekid, mis pidid takistama lumevaalude kogunemist teele. Samal eesmärgil kasutati teisaldatavaid lumeredeleid. Kuna passiivsete lumetõrjevahendite paigaldamine on üsna töömahukas ning tänapäeval on suur osa teid ääristavast maast eraomandis, kuhu tõrjevahendeid keerukas paigutada, on kasutusel pigem aktiivsed lumekoristusvahendid.

Kuna 1920. aastatel lähtus teedevõrgustik hobuajastu standarditest, oli autoga kevadel ja talvel paljudes kohtades kehva läbitavuse tõttu peaaegu võimatu liikuda. 

Eesti Vabariigi 1930. aastatel oli teede lumekoristus kohalike omavalitsuste ja Teedeministeeriumi korraldada. 1926. aasta andmete kohaselt oli Eesti maakondadel vaid kolm hobusega veetavat lumesahka. 1927. aastal otsustati teedeministri ettepanekul lisaks muudele teehooldusmasinatele osta ka veoauto külge kinnitatav lumesahk Ambra. 1935. aastal soetati Caterpillar Road Patrol teehöövel, samuti kasutati juba ka raskeveokeid lumekoristusel. Autode külge kinnitatavaid sahkasid valmistati ka kohapeal, tehased Dvigatel. 1930. aastatel ehitati Harju töökodades autole kinnitatav rootorlumesahk, mis kogutud lume teest eemale paiskas.

Regulaarne ja süstemaatiline teedekoristus on oluline kaupade ja inimeste ettenähtud ajal soovitud kohta jõudmiseks, nii on üks pideva lumekoristuse mõjutajaid autostumine ning ühistranspordi kujunemine. 1938. aasta Tallinnas hoiti trammid töös tänu lumesahaga teede puhastamisele.

1940. aastal oli Eestis 13 autosahka, 8 traktorsahka ja 20 höövelsahka.

Esimesele Eestis ehitatud teehöövlile V-1, mis valmis Paide masinatehases 1948. aastal, sai lisaks muudele teehooldusvahenditele kinnitada lumekoristusseadmeid.

Aastatel 1958–1986 kasutati lumekoristusel veoautot ZIL-157, mille ette oli kinnitatud lumepuhur D-470.

Lumekoristus asulas 
Kui maanteel lükatakse lumi valdavalt sahaga teelt kõrvale, siis asulate haljastus, hoonestus, liiklus ning parkimisvajadus reeglina nii lihtsat koristamist ei võimalda ning lumi tuleb ka ära vedada. Eriti lumerohkel talvel võib juhtuda, et napib lumekoormate paigutamiseks ruumi, nagu juhtus näiteks Tallinnas 2019. aastal. Selliste lumetranspordi ja -ladustamise probleemi lahendamiseks on valmistatud lume sulatusmasinad, mis sulatavad lume ja tekkinud vesi suunatakse otse kanalisatsiooni.

Maantee seisundid 
Eesti maanteeamet on määratlenud kolm seisunditaset (kõrgeim, keskmine ja madal), millele vastavalt maantee liikluskoormusele ja olulisusele selle lumekoristustase vastama peab.
1) Kõrgeim seisunditase jaguneb kaheks – "3+" ja "3". Seisunditasemega 3+ teid on 1638 km ja seisunditasemega 3 teid on 1649 km riigiteedest: riigi põhiteed, Tallinn–Narva, Tallinn–Tartu–Võru–Luhamaa, Tallinn–Pärnu–Ikla ning suurema liiklusega tugi- ja üksikud kõrvalteed. Nendel teedel peab talvel teepind või vähemalt sõidujäljed olema lume- ja jäävabad, tõrjet tehakse hiljemalt 5 tunni jooksul pärast lumesaju või tuisu lõppu, kriitilise koheva lume paksus ei tohi ületada 4 cm, kriitilise märja lume paksus 2 cm. 

2) Keskmisel ehk seisunditasemel "2" on kattega teid 4490 km ning sellel seisunditasemel hoitakse enamus tugiteid ja osa suure liiklusega kõrvalteid. Tehakse libedusetõrjet, kuid teed ei pruugi olla lume- ja jäävabad, lumetõrjet tehakse hiljemalt 12 tunni jooksul pärast lumesaju või tuisu lõppu, kriitilise koheva lume paksus ei tohi ületada 8 cm, kriitilise märja lume paksus 4 cm.
3) Madalaim ehk seisunditasemel "1" on 8828 km teid – valdav enamus. Nendel teedel tehakse libedusetõrjet, kuid teed ei pruugi olla lume- ja jäävabad, lumetõrjet tehakse hiljemalt 24 tunni jooksul pärast lumesaju või tuisu lõppu, kriitilise koheva lume paksus ei tohi ületada 10 cm, kriitilise märja lume paksus 5 cm.

Lume koristamine katuselt 

Katustelt lund regulaarselt ei koristata, lume eemaldamine muutub oluliseks liiklejate ohutuse, konstruktsioonilistel või eripärastel põhjustel, näiteks päikesepaneelide puhastamise vajaduse tekkides. Ilmade soojenedes või ühekorraga suure lumekoguse langemise korral tekib oht, et raske lumemass võib katustelt sõidukitele ja inimestele kukkuda ning neid vigastada. Selle ennetamiseks koristatakse vahel ka katustelt lund, kuid see eeldab vastava turvavarustuse kasutamist, et koristajad ise viga ei saaks, samuti nõuab koristusala piiramist. Suur kogus märga lund võib ka katuse kandevõime ületada ning hoones viibivaid isikuid ohustada.

Probleemid 
Eestis on hooneesiste kõnniteelõikude koristamine ning katuselt lumekamakate langemise ennetamine hoone omanike (füüsiline isik, asutus või korteriühistu) kohustus ja kuna omanikud täidavad seda kohustust ebaühtlaselt, siis pole jalgsi liiklejatele tagatud ühtlased liiklemis- ja ohutustingimused.

Kohalikel omavalitsustel on eelarvest kavandatud teatud summad lumetõrjeks, kuid talved on ebaühtlase lumerohkusega ja nii võib eriti lumerohkel talvel tekkid raskusi lumekoristusega.

Asulasisest lumekoristust raskendavad pargitud sõidukid ning kuigi enne teelõigu koristamist püütakse parkimiskorralduse muudatusest autoomanikke ennetavalt teavitada, on siiski raskusi korraldusemuudatust eiravate parkijatega.

Pilte

Vaata ka 

 Teehooldus
 Teehöövel
 Lumetorm Monika
 sahk
lumi

Viited 

Tegevused
Teehooldus