joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Alpes Poeninae

Alpes Poeninae, ka Alpes Graiae, oli väike Alpiprovints Rooma keisririigis, üks kolmest sellisest provintsist Lääne-Alpides Itaalia ja Gallia vahel. See koosnes Valle d'Aosta piirkonnast (Itaalia) ja Valais' kantonist (Šveits).

Selle tugevaim põlishõim olid salassid. Nende territooriumi annekteeris keiser Augustus aastal 15 eKr. Selle peamine linn oli Augusta Praetoria Salassorum (Aosta).

Etümoloogia 

Provints sai nime poeninus mons järgi, Suure Sankt Bernhardi kuru Rooma nimi. Kuru lähedal oli Jupiter Poeninuse pühamu.

Kuna nimi Poeninus on sarnane sõnaga Poenus (ladina: "kartaagolane"), järeldasid mõned Rooma autorid, et Kartaago kindral Hannibal ületas selle osa Alpidest oma kuulsal Itaalia-retkel aastal 218 eKr, kasutades kas Suurt või Väikest Sankt Bernhardi kuru. Rooma ajaloolane Titus Livius selgitab, et Poeninus oli tegelikult vigane Penninus, kohaliku hõimu poolt kummardatud jumaluse nimi. Livius lisab, et oli ebatõenäoline, et Hannibal valis sellise põhjapoolse marsruudi, kuna need kõrged mäekurud olid sel ajal ligipääsmatud. Tacitus mainib Alpes Poeninaed seoses Otho liikumisega. Enamik ajaloolasi on Polybiuse sõnul ühel meelel selles, et Hannibali armee ületas Alpid seguuside piirkonna kaudu ja kuru on tänapäeval tuntud kui Montgenèvre.

Ajalugu 

Pärast piirkonna vallutamist aastal 15 eKr liidendati see Reetiasse, suurde ringkonda, mis ulatus Kesk-Alpidest Doonauni. Rahvastikus oli arvukalt keldi hõime, sealhulgas nantuaadid ja seduunid Sankt Bernhardi kuru põhjaküljel ja salassid lõunaküljel.

Keiser Claudiuse ajaks (41-54 pKr) olid hõimud üldiselt romaniseeritud ja Vallis Poenina ringkond eraldati Reetia et Vindolicia provintsist. Vallis Poenina hõlmas enamuse orust Sankt Bernhardi kurust põhjas. Uus pealinna civitas rajati Octoduruse varemete kõrvale (civitas Vallensium, nüüd Martigny) ja elanikud nautisid vähemalt ladina õiguse kaitset. Vallis Poenina ringkond ühendati Alpes Graiae või Alpes Atrectianae ringkonnaga, moodustus Alpes Graiae et Poeninae provints.

3. sajandil pKr elas provintsis mitu senaatoriperekonda. Diocletianuse reformidega allutati provints Gallia diötseesile. Aastal 381 mainitakse piirkonna esimest piiskoppi, Theoduli. Pärast Lääne-Rooma keisririigi langust tungisid piirkonda burgundid ja liidendasid selle oma kuningriigiga. Aastal 574 tungisid siia langobardid ja piirkond läks nende võimu alla. Rooma nimi ja piirid langesid unustusse ja Pimedal keskajal oli see Sapaudia osa.

Galerii 

Vana-Rooma provintsid
Nurgyul Salimova

Nurgyul Salimova (bulgaaria keeles Нургюл Салимова; sündinud 2. juunil 2003 Tărgovište piirkonnas) on bulgaaria maletaja, naiste suurmeister (2019). 

Salimova hakkas malet mängima 4-aastaselt. Ta tuli 2015. aastal Pórto Karráses noorte maailmameistriks neidude U12-vanuseastmes. 2017. aastal võitis ta Bulgaaria naiste malemeistrivõistlused. 

Aprillis 2019 võistles ta Antalyas Euroopa naiste meistrivõistlustel, kus 130 osavõtjaga turniiril mängiti šveitsi süsteemis. Salomova kogus 11 voorust 7 punkti, millega jagas 15.–25. kohta. Buchholzi koefitsiendi alusel fikseeriti talle 20. koht (sama palju punkte sai Aleksandra Gorjatškina, kes kuu aega hiljem sai Kaasanis naiste maailmameistrivõistlustel tiitlipretendendiks).

Salimova sai FIDE-lt 2018. aastal  naiste rahvusvahelise meistri ja 2019. aastal naiste suurmeistri nimetuse.

Välislingid

Nurgyul Salimova FIDE andmebaasis

Bulgaaria naismaletajad
 Sündinud 2003
Euroopa kultuuripealinn Tartu

Euroopa kultuuripealinn Tartu on rahvusvaheline nimetus, mida Tartu kannab koostöös 19 Lõuna-Eesti omavalitsusega 2024. aastal Euroopa kultuuripealinna programmi raames. Rahvusvaheline sõltumatu eksperdikomisjon valis Eestist Euroopa 2024. aasta kultuuripealinnaks Tartu, kes edestas Narvat, ning teavitas sellest Tallinnas avalikkust 28. augustil 2019.

Kaastöö
Ühtekokku kannab 2024. aastal Euroopa kultuuripealinna nimetust kaastöös kaks linna Euroopa Liidust ja üks linn kandidaatriikidest või majanduspiirkonnast. Lisaks Tartule hakkab seda nimetust kandma Bad Ischl Austrias kui ka põhjapolaarjoonetagune Bodø Norras.

Koostöö

Lisaks Tartu linnale töötavad üheksateist omavalitsust ühiselt kultuuriaasta ettevalmistamise ja elluviimise nimel:
Antsla vald
Elva vald
Kambja vald
Kanepi vald
Kastre vald
Luunja vald
Nõo vald
Otepää vald
Peipsiääre vald
Põlva vald
Räpina vald
Rõuge vald
Setomaa vald
Tartu vald
Tõrva vald
Valga vald
Viljandi linn
Võru linn
Võru vald

Kontseptsioon

Tartu kultuuripealinna hüüdlause ja kandidatuuriraamatu pealkiri on "Ellujäämise kunstid" (inglise keeles "Arts of Survival"). See koosneb kunsti-, kultuuri-, sotsiaal- ja haridusprogrammist ning tegevuskavadest, mida turundatakse ja viiakse ellu järgmise kolme aasta jooksul.

Kandidatuuriraamatu koostaja on Berk Vaher ning kandidatuuripealkiri taaskasutab kirjandusfestivali Prima Vista 2010. aasta pealkirja "Ellujäämise kunst".

Ajalugu
Tartu kandideeris samuti Euroopa kultuuripealinnaks ka aastal 2011, kuid toona sai selleks pealinn Tallinn pealkirjaga "Mereäärsed lood" (inglise keeles "Stories of the Seashore").

Vaata ka
Euroopa kultuuripealinn Tallinn
Euroopa kultuuripealinn Bodø
Euroopa kultuuripealinn Bad Ischl
Tartu

Viited

Välislingid

Veebilehed
Tartu 2024 kultuuripealinna koduleht
Bodø 2024 kultuuripealinna koduleht
Bad Ischl 2024 kultuuripealinna koduleht

Artiklid
Berk Vaher: Tartu 2024 – kirglikult kestlik koos Euroopaga

Tartu
2024
Tiitlid
Euroopa kultuur
Risiville

Risiville on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis Sedibengi ringkonnas Midvaali vallas.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Risiville'i elanikest valgeid 84,19%, mustanahalisi aafriklasi 13,33%, värvilisi 0,77%, India või Aasia päritolu inimesi 0,47% ja teisi 1,22%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 74,25% inimesi, inglise keelt 15,39%, sotho keelt 4,59%, suulu keelt 1,39% ja tsvana keelt 1,21%.

Viited

Lõuna-Aafrika Vabariigi asulad
Wattville

Wattville on linn (township) Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis Ekurhuleni linnaringkonnas.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Wattville'i elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,02%, värvilisi 0,28%, valgeid 0,12%, India või Aasia päritolu inimesi 0,05% ja teisi 0,51%. Suulu keelt pidas emakeeleks 47,76% inimesi, sotho keelt 13,01%, pedi keelt 10,38%, koosa keelt 7,29%, tsvana keelt 5,47%, tsonga keelt 5,12%, inglise keelt 2,76%, ndebele keelt 2,28%, svaasi keelt 1,15%, venda keelt 1,08%, afrikaani keelt 0,67%, viipekeelt 0,58% ja teisi keeli 2,47%.

Viited

Gautengi provintsi linnad
Shrook Wafa

Shrook Wafa (sündinud 13. mail 1997) on Egiptuse maletaja, naiste suurmeister (2013).

Wafa on neljakordne Aafrika naiste malemeister (2013, 2014, 2016, 2019).
 
2013 aastal Aafrika esivõistlustel esikolmikusse jõudmisega kvalifitseerus Wafa 2015. aastal Sotšis toimunud naiste maailmameistrivõistlustele (64 osavõtjat), kus sai turniiritabelis eelviimase, so 63. asetuse. Avaringis kohtus ta Ju Wenjuniga (hilisem maailmameister), kellele kaotas tulemusega 0:2 ja 32 parema hulka ei pääsenud.

Wafa sai FIDE-lt 2012. aastal  naiste rahvusvahelise meistri ja 2013. aastal naiste suurmeistri nimetuse. 

Tema õde on naiste malesuurmeister Shahenda Wafa.

Välislingid
Shrook Wafa FIDE andmebaasis

Egiptuse naismaletajad
Sündinud 1997
Shahenda Wafa

Shahenda Wafa (sündinud 1998) on Egiptuse maletaja, naiste suurmeister (2017).

Wafa on kahekordne Aafrika naiste malemeister (2017, 2018). 2018. aastal Dubais sai ta Araabia maade naiste malemeistriks.
 
2017. aastal Aafrika esivõistlustel esikolmikusse jõudmisega kvalifitseerus Wafa 2018. aastal Hantõ-Mansiiskis toimunud naiste maailmameistrivõistlustele (64 osavõtjat), kus sai turniiritabelis 58. asetuse. Avaringis kohtus ta hiljutise naiste maailmameistri Marija Muzõtšukiga, kellele kaotas tulemusega 0:2 ja 32 parema hulka ei pääsenud.

Ta sai FIDE-lt 2013. aastal naiste rahvusvahelise meistri ja 2017. aastal naiste suurmeistri nimetuse. 

Tema õde on naiste malesuurmeister Shrook Wafa.

Välislingid
Shahenda Wafa FIDE andmebaasis

Egiptuse naismaletajad
Sündinud 1998
Haalamine

Haalamine on ujuvvahendi ümberpaigutamine sadamakai, teise ujuvvahendi või haalpoi (ankrupoi) suhtes, selleks ujuvvahendi enda peajõuseadet (sõuseadet) kasutamata.

Kirjeldus 
Haalamise manööver toimub üldjuhul sadamas või reidil vastavalt ujuvvahendi suurusele kas:
 kinnitusotsi järgi andes, pingutades ja ümber tõstes, 
 pootshaakidega lükates ja tõmmates või 
 suurema aluse puhul abistava veesõiduki (tavaliselt puksiirid) abil. 

Kui ujuvvahend paigutatakse haalamisega sarnasel moel ümber, kuid kasutades liikumiseks (manööverdamiseks) tema enda peajõuseadet, nimetatakse seda ümbersildumiseks. 

Kui ujuvvahend veetakse teise veesõiduki abil ümber mõnda teise sadamasse, reidile või muu pikema vahemaa taha, nimetatakse seda pukseerimiseks.

Vaata ka 
 Sildumine
 Ankurdumine
 Sadam

Välislingid 
 Termin Merevikis

Laevandus
Alpes Cottiae

Alpes Cottiae oli Rooma keisririigi provints, üks kolmest väikeprovintsist Alpides tänapäeva Prantsusmaa ja Itaalia vahel. Selle nimi on säilinud tänapäevases Cotti Alpides. Antiikajal oli provintsi kõige olulisem ülesanne ühendusteede julgestus üle alpikurude.

Alpes Cottiaest läänes oli Gallia Narbonensis, lõunas oli Alpes Maritimae, idas oli Itaalia ja põhjas oli Alpes Poeninae. Provintsikeskus oli Segusio (nüüd Susa Piemontes).

Ajalugu 

Provints sai alguse kuningriigist, mida kontrollis Donnus, piirkonna kohalike liguuri hõimude valitseja 1. sajandi keskpaigas eKr. See sai oma nime tema poja ja järeltulija Marcus Julius Cottiuse järgi, kelle valdus liidendati Rooma keisririigiga Augustuse ajal.

Esialgu jätkasid Cottius ning tema järglased Gaius Julius Donnus II (valitses 3 eKr-4 pKr) ja Marcus Julius Cottius II (valitses 5-63 pKr) võimu hoidmist klientvalitsejatena; hiljem, Nero ajal määrati prokuraator ja sellest sai ametlikult Rooma provints. Provintsi kubernerid olid ratsanikuseisusest prefektid.

Asulad 

Alpes Cottiae asulad olid:

 Ad Fines (Malano) ("mansio", tollipunkt)
 Ocelum (Celle) ("oppidum", keldi küla)
 Ad Duodecimum (S. Didier) ("mutatio")
 Segusio (Susa) (keskus)
 Venausio (Venaus) (oppidum)
 Excingomago (Exilles) (oppidum, võimalik Donno pealinn) 
 Caesao / Goesao (Cesana Torinese) ("castrum")
 Ad Martes Ultor (hilise keisririigi "Ulcense") (Oulx) ("castrum")
 Brigantium (Briançon) (mansio)
 Mons Matronae (Col de Montgenèvre)

Vaata ka 

 Marcus Julius Cottius
 Donnus
 Cotti Alpid

Vana-Rooma provintsid
Triatlon 2020. aasta suveolümpiamängudel

Triatlon 2020. aasta suveolümpiamängudel Tōkyōs toimub 27. juulist 1. augustini. Triatlonis võistleb 110 sportlast (55 meest ja 55 naist) ning välja jagatakse kolm komplekti medaleid. Lisaks meeste ja naiste triatlonile toimub esmakordselt võistkondlik teatetriatlon segavõistkondadele.

Teatetriatlonis võistlevad 2 mehest ja 2 naisest koosnevad võistkonnad distantsil, kus iga sportlane peab läbima 300 m ujudes, 8 km jalgrattal ja 2 km joostes.

Võistluste ajakava

Viited 

Spordialad 2020. aasta suveolümpiamängudel
Triatlon
Majeakgoro

Majeakgoro on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Loodeprovintsis Dr Ruth Segomotsi Mompati ringkonnas Suur-Taungi vallas.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Majeakgoro elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,53%, värvilisi 0,22%, India või Aasia päritolu inimesi 0,12% ja teisi 0,12%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 94,52%, inglise keelt 1,04%, suulu keelt 0,77% ja sotho keelt 0,65%.

Viited

Loodeprovintsi (LAV) linnad
Uitkoms

Uitkoms on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Xhariepi ringkonnas Mohokare vallas.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Uitkomsi elanikest mustanahalisi aafriklasi 70,83%, värvilisi 28,99% ja India või Aasia päritolu inimesi 0,17%. Sotho keelt pidas emakeeleks 60,42% inimesi, afrikaani keelt 28,99%, koosa keelt 8,33%, inglise keelt 1,04% ja viipekeelt 0,87%.

Viited

Lõuna-Aafrika Vabariigi asulad
Lothar Ahrendt

Lothar Ahrendt (sündinud 13. märtsil 1936 Erfurdis) on endine Saksa DV politseikindral ja riigitegelane, 1989. aasta novembrist kuni 1990. aasta aprillini Saksa DV siseminister.

Elulugu
Pärit peenmehaaniku perekonnast. Rahvakooli lõpetamise järel õppis ta aastatel 1950–1953 autolukksepaks. 1953. aastal asus tööle Saksa Rahvapolitseis, 1957. aastal astus Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse. 1960. aastal lõpetas ta Ascherslebenis politseikooli. 1960–1964 töötas ta Ida-Berliinis Saksa Rahvapolitsei presiidiumis. 1964–1968 õppis Ahrendt Saksa Rahvapolitsei Kõrgkoolis "Karl Liebknecht". 1968–1970 oli Berliini Köpenicki piirkonna Saksa Rahvapolitsei inspektsiooni asejuhataja. 1970–1978 oli ta Berliini Keskpiirkonna Saksa Rahvapolitsei inspektsiooni juhataja. 1978–1983 oli ta Berliini Saksa Rahvapolitsei asepresident. 

1983. aastal sai ta kindralmajori aukraadi ja 1986. aastal kindralleitnandi aukraadi. 1983. aastal sai ta Saksa DV siseministri asetäitjaks ja 1985. aastal siseministri esimeseks asetäitjaks. 1986–1989 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liikmekandidaat.

Alates 18. novembrist 1989 kuni 12. aprillini 1990 oli Lothar Ahrendt Saksa DV siseminister.

Auastmed

Viited

Saksa DV siseministrid
Saksa DV poliitikud
Sündinud 1936
Zebre kihistu

Zebre kihistu (inglise keeles Zebre Formation) on ordoviitsiumi ladestu kihistu. See kuulub Latorpi ülemlademe koosseisu, kus eristatakse veel Hunnebergi ladet ja Billingeni ladet, ent on laiem, kattes ka Varangu lademe.  Kihistut hakkas esimesena eristama T. Springis aastal 1974.

Kihistu stratotüüp on nüüdseks hävinud südamikuga Ciecere-10 puurauk, kus kihistu kivimid esinevad 1076.00..1114.00 meetril. Kihistu neostratotüüp on Dobele 92 puurauk, kus kihistu kivimid esinevad 1383,70...1426,50 meetril. Kihistu on saanud oma nime Zebre oja järgi.

Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke:
Lutriņi kihistik
Kumbri kihistik 
Zirni kihistik
Kalvene kihistik
Zante kihistik. 
 
Kihistu moodustab glaukoniiti sisaldav rohekashall või punakaspruun dolomiit või savi. Eestis eristatakse kihistut maa lõunaosas, Leedu aladel maa loodeosas. Selle suurim paksus on Leedus 18 meetrit.

Viited

Välislingid

Eesti kihistud
Ordoviitsium
Starachowice

Starachowice (aastatel 1939–1949 Starachowice-Wierzbnik) on linn Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas, Starachowice maakonna halduskeskus. Starachowice asub Kielcest 37 km idakirdes ja Ostrowiec Świętokrzyskist 25 km loodes.

Galerii

Święty Krzyżi vojevoodkonna linnad
Tosna kihistu

Tosna kihistu (inglise Tosna Formation) on ordoviitsiumi ladestu Pakerordi lademe kihistu.

Kihistut eristatakse Leningradi oblastis, esinduslikeim on kihistu Sjassi ja Ižora jõe vahelisel alal. Selle moodustavad liiv ja liivakivi, mis sisaldavad  ka ohtralt brahhiopoodide apatiidist moodustunud kodade jäänuseid. Enamasti pärinevad sealsed brahhiopoodide jäänused küll vanematest kihistutest, mis on lahti uhutud ja taas settinud.

Viited

Välislingid

Eesti kihistud
Ordoviitsium
Jelnja

Jelnja on linn Venemaal Smolenski oblastis, Jelnja rajooni keskus. Asub 80 km Smolenskist idas Desna ülemjooksul.

Jelnjat on esmamainitud 1150. aastal. 

1776 sai linnaõigused. 1812. aasta isamaasõja ajal oli linn partisaniliikumise keskus.

1989. aasta rahvaloenduse andmetel oli linnas 9868 elanikku. 2018. aasta alguses oli Jelnjas 8993 elanikku.

Viited 

Smolenski oblasti linnad
Paluknė kihistik

Paluknė kihistik on ordoviitsiumi ladestu Pakerordi lademe kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Jozuas Jacyna aastal 1991. Kihistik on nime saanud Skuodase rajooni Paluknė külade järgi.

Kihistikku eristatakse Leedu  loodeosas; selle suurim paksus on 1,9 meetrit. Eestis selle kivimeid ei esine.

Kihistiku stratotüüp on Paluknė-1 puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 1855,1–1855,6 meetril. Lisastratotüübina on kasutatud Malūkai-1 puurauku, kus kihistiku kivimid esinevad 1814–1815,1 meetril.

Kihistiku moodustab tumehall või must lõhestunud lehekestena esinev bituumenjas argilliit, mis sisaldab ohtralt vilkusid.

Viited

Kihistikud
Ordoviitsium
Olav Karikosk

Olav Karikosk (kuni 26. novembrini 1937 Meinhard Klementsov; 5. juuni 1919 Jõhvi – 15. märts 1990 Tallinn) oli eesti kergejõustikutreener ja spordipedagoog.

Kõige edukam oli ta kesk- ja pikamaajooksjate treenerina. Tema õpilastena võistlesid olümpiamängudel Rein Tölp (1964) ja Raissa Ruus (1972) 800 m jooksus ning Euroopa meistrivõistlustel Tölp (1966) ja Toomas Turb (1982) 10 000 m jooksus. Lisaks on tema  õpilased olnud Peeter Varrak, Erik Maasik, Ants Palmar  Villi Sudemäe, Valdek Apivala.

Avaldanud eesti keeles üle 150 treeningumetoodikaartikli, millest paarkümmend on ilmunud ka vene-, inglis-, saksa- ja soomekeelses spordiajakirjanduses.

Olav Karikosk lõpetas aastal 1938 Jõhvi gümnaasiumi, aastal 1939 Tondi sõjakooli ning ta võitles Saksa sõjaväkke mobiliseerituna politseipataljoni rühmaülemana Narva rindel. Aastal 1947 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.

1966. aastal kaitses ta väitekirja noorte keskmaajooksjate treeningmetoodikast. Moskvas pedagoogikakandidaadi kraad küll kinnitati, kuid EKP KK nõudel vastava diplomi väljaandmine poliitilistel põhjustel peatati . 

1991.aastast korraldab TTÜ tema auks mälestusjooksu (1000m).

Viited

Välislingid 
 Biograafia ESBL-is

Eesti treenerid
Tallinna Tehnikaülikooli õppejõud
Tallinna Ülikooli õppejõud
Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna vilistlased
Eestistatud nimega inimesed
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1919
Surnud 1990
Boston (Inglismaa)

Boston on väikese sadamaga linn, mis asub Lincolnshire'i krahvkonnas Inglismaal.

Bostoni järgi sai nime Ameerika Ühendriikide linn Uus-Inglismaal.

Vaata ka
Boston (Uus-Inglismaa)

Inglismaa linnad
Vladimir Lazarev

Vladimir Lazarev (vene keeles Владимир Лазарев; sündinud 5. juunil 1964 Saratovis) on vene päritolu Prantsusmaa maletaja jamaletreener, rahvusvaheline suurmeister (2000). 

1991. aastal sai Lazarev FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 36-aastaselt 2000. aastal. 

Tegutseb ka treenerina. On saanud FIDE-lt FIDE treeneri nimetuse.

Lazarev on abielus Lätist pärit naiste malesuurmeistri Anda Šafranskaga. 2000. aastast elavad nad Prantsusmaal.

Välislingid
Vladimir Lazarev FIDE andmebaasis

Prantsusmaa maletajad
Nõukogude Liidu maletajad
Venemaa maletajad
Prantsusmaa maletreenerid
Sündinud 1964
Aasta noorsootöötaja

Aasta noorsootöötaja on aunimetus, mida annab kord aastas välja Haridus- ja Noorteamet koostöös Haridus- ja Teadusministeeriumiga. Aasta noorsootöötaja kuulutatakse välja noortevaldkonna tegijate tunnustuskonkursil, mille eesmärk on esile tõsta noorsootöösse panustanud ning noortevaldkonda edendanud inimesi ja organisatsioone ning silmapaistvamaid ja olulisemaid algatusi, millel on oluline mõju kohalikul, maakondlikul, üleriigilisel või rahvusvahelisel tasandil. Kuni 2020. aastani kuulutas aasta noorsootöötaja välja Eesti Noorsootöö Keskus.

Aasta noorsootöötaja 
 2016  – Hele Riit
 2017  – Ivo Visak, Riin Luks
2018  – Kaie Pranno
2019  – Roger Tibar, Triin Mäger
 2020  – Alexander Arabkin, Krista Dreger
 2021  – Tessi Ilustrumm

Viited 

Eesti aunimetused
Kiichi Miyazawa

Kiichi Miyazawa (8. oktoober 1919 Fukuyama – 28. juuni 2007 Tōkyō) oli Jaapani poliitik, aastatel 1991–1993 Jaapani peaminister.

Jaapani poliitikud
Jaapani peaministrid
Sündinud 1919
Surnud 2007
Robert Fontaine

Robert Fontaine (sündinud 18. novembril 1980 Pariisis) on Šveitsi maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2002). 

Fontaine sai suurmeistriks 22-aastaselt 2002. aastal. Viis aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta mängis kuni 2016. aastani Prantsusmaa ja aastatel 2016–2018 Monaco eest. Alates 2018. aastast esindab Fontaine rahvusvahelistel malevõistlustel Šveitsit. 

2004. aastal mängis ta Mallorcal Prantsusmaa võistkonna koosseisus maleolümpial.

Välislingid
Robert Fontaine FIDE andmebaasis

Šveitsi maletajad
Monaco inimesed
Prantsusmaa maletajad
Sündinud 1980
Duhhovštšina

Duhhovštšina on linn Venemaal Smolenski oblastis, Duhhovštšina rajooni keskus. Asub 57 km Smolenskist kirdes.

Duhhovštšinat on esmakordselt kirjalikult mainitud 17. sajandil.

1777 sai linnaõigused. 

Linnas on leivatehas ja puidutööstuse ettevõtted.

1989. aasta rahvaloenduse andmetel oli linnas 5747 elanikku. 2018. aasta alguses oli Duhhovštšinas 4103 elanikku ja 2020. aasta alguses 3909 elanikku. See on üks väiksemaid Venemaa linnu.

Viited 

Smolenski oblasti linnad
Macbeth (täpsustus)

Macbeth võib olla:

 Macbeth, Shakespeare'i näidend
 Macbeth (tegelane), Shakespeare'i näidendi tegelane
 Macbeth (Šotimaa kuningas), Šotimaa kuningas aastatel 1040–1057
 Macbeth (ooper), Verdi ooper
 Macbeth (film 1908)
 Macbeth (Prantsusmaa film 1909)
 Macbeth (Itaalia film 1909)
 Macbeth (film 2015)
Kalmar Kurs

Kalmar Kurs (sündinud 26. novembril 1973) on eesti riigiametnik.

1992. aastal lõpetas ta Puurmani Gümnaasiumi ja 1998. aastal Tartu Teoloogia Akadeemia.

Lisaks on Kurs õppinud Tartu Ülikoolis sotsiaalteadusi (Euroopa õpingute magistriprogramm).

Aastatel 1999–2018 töötas ta mitmel ametikohal Haridus- ja Teadusministeeriumis.

2004–2007 tegutses ta erialadiplomaadina Brüsselis Eesti esinduses Euroopa Liidu juures.

2007–2011 oli Kurs haridusministeeriumi avalike ja välissuhete ning 2011–2018 EL-i ja rahvusvahelise koostöö osakonna juhataja.

Viimastel aastatel on ta tegutsenud vabatahtlikuna ja teinud projektitööd Eesti triatlonivõistluste ja muude spordiürituste turunduse ja kommunikatsiooni valdkonnas.

Alates jaanuarist 2019 oli Kurs Eesti Rahva Muuseumi avalike ja välissuhete teenistuse juhataja.

Alates 15. augustist 2020 on ta Kultuuriministeeriumi välissuhete osakonna juhataja.

Abielus, kolme lapse isa.

Viited 

Eesti riigiametnikud
Eesti Üliõpilaste Seltsi liikmed
Sündinud 1973
Dorian (orkaan)

Dorian oli äärmiselt võimas troopiline tsüklon, mis mõjutas Bahamat ja ohustas Ameerika Ühendriikide kaguosa. Neljas nimega torm, teine orkaan ja 2019. aasta Atlandi orkaanihooaja esimene suurem orkaan Dorian arenes troopilisest lainest 24. augustil Kesk-Atlandil. Orkaan hoogustus järk-järgult, liikudes Väikeste Antillide poole, kuni sellest sai 28. augustil orkaan. Järgnes kiire intensiivistumine ja 31. augustil tugevnes Dorian 4. kategooria orkaaniks. Järgmisel päeval tugevnes orkaan Dorian 5. kategooria orkaaniks; püsiv tuulekiirus oli vähemalt 295 km/h. Orkaan jõudis maismaale kell 16.40 UTC Elbow Cay's Bahamal.

1. septembril jõudis orkaan Dorian Bahama kirdeossa, laastades saari ja tekitades hävitavaid tuuleiile kiirusega 360 km/h.

Dorian on teadaolevalt tugevaim orkaan, mis on Bahamat tabanud.

Viited 

Orkaanid
2019
Tõmmu kurereha

Tõmmu kurereha (Geranium phaeum) on kurerehaliste sugukonda kurereha perekonda kuuluv taimeliik.

Tõmmu kurereha lehed meenutavad kõige enam mets-kurereha omi, lehed on 6–10 cm laiad, 7–9 hõlmaga ja hambulise servaga. Õied on varre tipul kahekaupa, õieraag on väheste näärmekarvadega, õied umbes 2 cm läbimõõdus. 

Eestis kasvab Unipiha pargis ilmselt metsistunult (algselt ilutaimena kasvatatud). 2004. aastal leidus taime ligi poolehektarilisel alal.  Varasemast on see metsistunud ilutaimena teada ka 19. sajandi kirjandusallikate põhjal.

Viited 

Eesti taimed
Kurerehalised
Ujumine 1920. aasta suveolümpiamängudel

Ujumine 1920. aasta suveolümpiamängudel Antwerpenis toimus pühapäevast 22. augustist kuni 29. augustini. 1920. aasta olümpiamängudel võisteldi ujumises 10 alal. Meestel oli kavas 7 ja naistel 3 ala. Uue alana oli naistel kavas 300 m vabaujumine. Võistlustel osales 19 riiki 116 sportlasega. Esmakordselt oli USA parim ujumismaa, saades koguni kaheksa olümpiavõitu ja kokku 16 medalit.

Tulemused

Mehed

100 m vabalt
Esimeses finaalis lõpetas Norman Ross neljanda ja William Herald viiendana, kuid teine ​​finaal ujuti uuesti pärast Heraldi protesti, kes väitis, et Ross oli teda seganud. Teiseks ujumiseks diskvalifitseeriti Ross. Ka teises ujumises olid kolm esimest samas järjestuses.
	
Finaal: 26. august 
Osavõtjaid: 31
Riike: 15
Maailmarekord: 1.01,4 (1918) Duke Kahanamoku,  
Olümpiarekord: 1.02,4 (1912) Duke Kahanamoku, 
Olümpiavõitja 1912: 1.02,4 Duke Kahanamoku,

400 m vabalt
	
Finaal: 28. august 
Osavõtjaid: 22
Riike: 11
Maailmarekord: 5.14,6 (1919) Norman Ross,  
Olümpiarekord: 5.24,4 (1912) George Hodgson,  Kanada
Olümpiavõitja 1912: 5.24,4 George Hodgson,  Kanada

1500 m vabalt
	
Finaal: 25. august 
Osavõtjaid: 23
Riike: 12
Maailmarekord: 22.00,0 (1912) George Hodgson,  Kanada 
Olümpiarekord: 22.00,0 (1912) George Hodgson,  Kanada 
Olümpiavõitja 1912: 22.00,0 George Hodgson,  Kanada

100 m selili
Warren Kealoha ujus poolfinaalis uue maailmarekordi ajaga 1.14,8.
	
Finaal: 23. august 
Osavõtjaid: 12
Riike: 6
Maailmarekord: 1.15,6 (1912) Otto Fahr,  Saksamaa
Olümpiarekord: 1.20,8 (1912) Harry Hebner, 
Olümpiavõitja 1912: 1.20,8 Harry Hebner,

200 m rinnuli
	
Finaal: 29. august 
Osavõtjaid: 24
Riike: 11
Maailmarekord: 2.56,6 (1914) Percy Courtman,  
Olümpiarekord: 3.01,8 (1912) Walter Bathe,  Saksamaa
Olümpiavõitja 1912: 3.01,8 Walter Bathe,  Saksamaa

400 m rinnuli
	
Finaal: 25. august 
Osavõtjaid: 20
Riike: 10
Maailmarekord: 6.14,4 (1912) Percy Courtman,  
Olümpiarekord: 6.29,6 (1912) Walter Bathe,  Saksamaa
Olümpiavõitja 1912: 6.29,6 Walter Bathe,  Saksamaa

4x200 m vabalt
	
Finaal: 29. august 
Osavõtjaid: 7 võistkonda
Maailmarekord: 10.11,2 (1912)  Australaasia Cecil Healy,Malcolm Champion,Leslie Boardman,Harold Hardwick
Olümpiarekord: 10.11,2 (1912)  Australaasia Cecil Healy,Malcolm Champion,Leslie Boardman,Harold Hardwick 
Olümpiavõitja 1912: 10.11,2  Australaasia Cecil Healy,Malcolm Champion,Leslie Boardman,Harold Hardwick

Naised

100 m vabalt
	
Finaal: 25. august 
Osavõtjaid: 19
Riike: 9
Maailmarekord: 1.16,2 (1915) Fanny Durack,  
Olümpiarekord: 1.19,8 (1912) Fanny Durack,  Australaasia
Olümpiavõitja 1912: 1.22,2 Fanny Durack,  Australaasia

300 m vabalt
	
Finaal: 28. august 
Osavõtjaid: 16
Riike: 7
Maailmarekord: 4.56,2 (1912) Fanny Durack,

4x100 m vabalt
	
Finaal: 29. august 
Osavõtjaid: 3 võistkonda
Maailmarekord: 5.52,8 (1912)  Belle Moore,Jennie Fletcher,Annie Speirs,Irene Steer 
Olümpiarekord: 5.52,8 (1912) Belle Moore,Jennie Fletcher,Annie Speirs,Irene Steer 
Olümpiavõitja 1912: 5.52,8  Belle Moore, Jennie Fletcher, Annie Speirs, Irene Steer

Medalid
 Korraldajariik

1920. aasta suveolümpiamängud
1920
Viktor Muženko

Viktor Muženko (ukraina keeles Віктор Миколайович Муженко; sündinud 10. oktoobril 1961) on Ukraina sõjaväelane, kes oli aastatel 2014–2019 Ukraina relvajõudude kindralstaabi ülem.

Teenetemärgid 
 2016 - Bogdan Hmelnõtskõi orden, III järk
 2004 - Danõlo Halõtskõi orden

Auastmed 
 2015 - Ukraina armeekindral

Viited 

Ukraina sõjaväelased
Sündinud 1961
David Ullström

David Jakob Ullström (sündinud 22. aprillil 1989 Jönköpingis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib keskründajana Šveitsi kõrgliiga klubis Davos HC.

Ta alustas klubikarjääri hooajal 2007–08 Rootsi kõrgliiga klubis HV71. 2010. aastal tuli ta klubiga Rootsi meistriks.

2008. aastal valiti ta NHL-i draftis New York Islandersi poolt 102. valikuna. Ta suundus Põhja-Ameerikasse mängima hooajal 2010–11, liitudes esmalt AHL-i klubiga Bridgeport Sound Tigers. Islandersi meeskonnas mängis ta NHL-is hooaegadel 2011–12 ja 2012–13.

2013. aasta juunis liitus ta KHL-i klubiga Jaroslavli Lokomotiviga. Seejärel mängis ta KHL-is Praha Levi, Tšerepovetsi Severstali, Novosibirski Sibiri ja Minski Dinamo ridades.

Hooaegadel 2016–17 ja 2017–18 mängis Ullström taas HV71-s. 2017 aastal tuli ta klubiga teist korda oma karjääri jooksul Rootsi meistriks. Hooajal 2018–19 naasis ta Põhja-Ameerikasse, sõlmides lepingu Arizona Coyotesiga. Ta mängis sel hooajal vaid Coyotesi farmklubis Tucson Roadrunners. Kuna tal ei õnnestunud Coyotesi põhimeeskonda jõuda, suundus ta tagasi Euroopasse ja liitus 2019. aasta mais Riia Dinamoga. Hooaja 2019–20 keskel siirdus ta EHC Bieli. Järgmise hooaja keskel liitus ta Davos HC-ga.

2009. aastal võitis Ulltröm Rootsi kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali.

Välislingid 
 David Ullström KHL.ru lehel
 David Ullström hockeydb.com lehel

Rootsi jäähokimängijad
New York Islandersi mängijad
Jaroslavli Lokomotivi mängijad
Tšerepovetsi Severstali mängijad
Novosibirski Sibiri mängijad
HK Minski Dinamo mängijad
Riia Dinamo mängijad
Sündinud 1989
Demidov (linn)

Demidov on linn Venemaal Smolenski oblastis, Demidovi rajooni keskus. Asub 90 km Smolenskist loodes Kasplja jõe ääres.

Demidovit on esmakordselt kirjalikult mainitud 1499. aastal Poretšje nime all. Seda nime kandis linn 1918. aastani, mil linn sai hukkunud kohaliku parteikomitee esimehe järgi nimeks Demidov.

1776 sai linnaõigused. 

1989. aasta rahvaloenduse andmetel oli linnas 10198 elanikku. 2018. aasta alguses oli Demidovis 6213 elanikku.

Demidovis sündis näitleja Juri Nikulin.

Viited 

Smolenski oblasti linnad
Sõtšovka

Sõtšovka on linn Venemaal Smolenski oblastis, Sõtšovka rajooni keskus. Asub 234 km Smolenskist kirdes Vazuza jõe ääres.

Sõtšovkat on esmakordselt kirjalikult mainitud 1448. aastal.

1776 sai asula linnaõigused ning Smolenski asehaldurkonna, alates 1796 Smolenski kubermangu Sõtšovka maakonna maakonnalinnaks.

1989. aasta rahvaloenduse andmetel oli linnas 9643 elanikku. 2018. aasta alguses oli Sõtšovkas 8220 elanikku.

Sõtšovkat läbib raudteelinn Vjazma–Ržev.

Viited 

Smolenski oblasti linnad
Elandsdoorn

Elandsdoorn on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Limpopo provintsis Sekhukhune ringkonnas Elias Motsoaledi vallas.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Elandsdoorni elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,07%, valgeid 0,29%, värvilisi 0,18%, India või Aasia päritolu inimesi 0,16% ja teisi 0,29%. Suulu keelt pidas emakeeleks 45,32% inimesi, pedi keelt 22,09%, ndebele keelt 14,02%, sotho keelt 6,91%, svaasi keelt 3,10%, tsonga keelt 2,90%, tsvana keelt 2,15% ja inglise keelt 1,04%.

Viited

Lõuna-Aafrika Vabariigi asulad
Apiesdoring

Apiesdoring on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Limpopo provintsis Sekhukhune ringkonnas Suur-Tubatse vallas.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Apiesdoringi elanikest mustanahalisi aafriklasi 86,53%, valgeid 11,88%, värvilisi 1,19%, India või Aasia päritolu inimesi 0,20% ja teisi 0,20%. Pedi keelt pidas emakeeleks 71,49% inimesi, afrikaani keelt 12,48%, tsonga keelt 2,71%, inglise keelt 2,57% ja suulu keelt 2,11%.

Viited

Lõuna-Aafrika Vabariigi asulad
Andra Pärsimägi

Andra Pärsimägi (sündinud 19. juulil 1963 Rakveres) on Eesti jurist, kohtunik.

Ta lõpetas 1990. aastal õpingud Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonnas. Aastatel 1987–1992 töötas ta Tartu Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee raamatupidaja, kaadriinspektori ja juristina. 1992–1993 töötas ta algul Tartu Maavalitsuse õigusametis spetsialistina, hiljem Tartu Linnavalitsuse korteriametis juhatajana.

29. detsembril 1993 nimetas Vabariigi President Lennart Meri Riigikohtu üldkogu ettepanekul Andra Pärsimäe kohtunikuks Tartu Ringkonnakohtusse. Ta töötab tänaseni Tartu Ringkonnakohtu tsiviilkolleegiumis.

Ta on Eesti Kohtunike Ühingu liige.

Viited 

Eesti juristid
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Eesti kohtunikud
Sündinud 1963
Kaupo Paal

Kaupo Paal (sündinud 9. mail 1977) on eesti jurist, kohtunik.

Aastatel 2000–2005 töötas Kaupo Paal Justiitsministeeriumi eraõiguse talituse nõunikuna, hiljem ka sama talituse juhatajana. Justiitsministeeriumis töötades osales ta erinevate eraõigusega seotud õigusaktide, nagu asjaõigusseaduse, kinnistusraamatuseaduse, äriseadustiku, võlaõigusseaduse, tsiviilseadustiku üldosa seaduse, korteriomandiseaduse ja pärimisseaduse väljatöötamises.

Kaupo Paal lõpetas 2006. aastal Tartu Ülikooli magistriõppe õigusteaduses. Magistrikraadi kaitses Paal teemal "Üürisuhete õiguslik regulatsioon võlaõigusseaduses"

28. novembril 2007 nimetas Vabariigi President Toomas Hendrik Ilves Riigikohtu üldkogu ettepanekul Kaupo Paala esimese astme kohtunikuks. Ta asus kohtunikuna tööle Harju Maakohtusse.

15. detsembril 2008 nimetas Vabariigi President Toomas Hendrik Ilves Riigikohtu üldkogu ettepanekul Kaupo Paala teise astme kohtunikuks. Ta asus kohtunikuna tööle Tallinna Ringkonnakohtusse.

20. veebruaril 2019 kuulutas Riigikohtu esimees Villu Kõve Riigikohtu uute liikmete leidmiseks välja avaliku konkursi avalduste esitamise tähtajaga 20. märts 2019. Vabanenud kolmele riigikohtuniku ametikohale kandideerisid vandeadvokaat Anti Aasmaa, notar Anneli Alekand, Õiguskantsleri Kantselei nõunik Hent Kalmo, Tartu Ringkonnakohtu kohtunik Kersti Kerstna-Vaks, vandeadvokaat Urmas Kukk, Tartu Ringkonnakohtu kohtunik Kai Kullerkupp, Tartu Ülikooli deliktiõiguse õppeprodekaan ja deliktiõiguse professor ning Riigikohtu tsiviilkolleegiumi nõunik Janno Lahe, Tartu Maakohtu kohtunik Andrus Miilaste, vandeadvokaat Kalev Saare, Harju Maakohtu kohtunik Merike Varusk, Riigikohtu tsiviilkolleegiumi nõunik ning Tartu Ülikooli tsiviilõiguse lektor Margit Vutt ja   ise Tallinna Ringkonnakohtu kohtunik Kaupo Paal ise.

14. mail 2019 otsustas XIV Riigikogu Riigikohtu esimehe Villu Kõve ettepanekul nimetada Kaupo Paala riigikohtunikuks alates 1. septembrist 2019. Salajasel hääletusel oli otsuse poolt 76 Riigikogu liiget, vastu ega erapooletuid ei olnud. Ta andis ametivande 13. juunil 2019. Kaupo Paal on Riigikohtu tsiviilkollleegiumi liige.

Ta on Eesti Kohtunike Ühingu liige.

Viited 

Eesti juristid
Eesti kohtunikud
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Sündinud 1977
Jaak Vendla

Jaak Vendla VR I/3 (kuni 1935 Jakob-Jaak Feldmann; 2. september 1893 Vastemõisa –  1969 Tallinn) oli Eesti mereväelane, vanemleitnant.

Teenis aastatel 1919–1939 mereväes. Oli teenistuse jooksul korduvalt Aegna saare komandandi ülesannetes.

Tunnustus 

 Vabadusrist, I klassi 3. järk – 1925
 Kotkaristi IV klassi teenetemärk – 1938

Isiklikku
Ta vend Tõnis Vendla oli ka Vabadusristi kavaler.

Välislingid 
 Ohvitseride andmekogu

Eesti mereväelased
Aegna Komandantuuri koosseis
Vabadusristi I liigi 3. järgu kavalerid
Kotkaristi IV klassi teenetemärgi kavalerid
Eestistatud nimega inimesed
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1893
Surnud 1969
Kurekael

Kurekael (Erodium) on taimede perekond kurerehaliste sugukonnas.

Maailmas on teada umbes 80 liiki kurekaelu, neist Euroopas on levinud 34. Eestis on looduslikult levinud vaid harilik kurekael, Erodium cicutarium. Haruldase tulnukana on leitud ka pehme kurekael, Erodium malacoides.

Viited 
Eesti katteseemnetaimed
Kurerehalised
Laas (perekonnanimi)

Laas on perekonnanimi. 

2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Laas 964 inimesel: 445 mehel ja 519 naisel. Perekonnanimede levikult on Laas meeste puhul 82. kohal ja naiste puhul 69. kohal. Perekonnanime Laas kandja oli keskmiselt 41 aasta vanune (mediaanvanus oli samuti 41). Perekonnanimi Laas on levinuim Valga maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 15,02.

Nime kandjaid
Aare Laas, Eesti jalgpallitreener (1954–2011)
Aleksander Laas, eesti loomaarst (1889–1957)
Andreas Laas, Eesti vaimulik (1863–1918)
Endel Laas, eesti metsateadlane (1915–2009)
Ernst Laas, saksa filosoof (1837–1885)
Heinrich Laas, eesti vaimulik (1900–1985)
Helle Laas, eesti näitleja ja lastekirjanik (1941–)
Hendrik Laas, eesti põllumajandustegelane (1862–1919) 
Ivi Laas, eesti nahakunstnik (1941–)
Julius Laas, Eesti sõjaväelane (1900–1959)
Kristjan Laas, eesti laulja (1990–)
Leena Laas, Eesti viiuldaja ja pedagoog (1966–)
Silver Laas, eesti laulja
...

Viited 

Eesti perekonnanimed
Juuso Hietanen

Juuso Hietanen (sündinud 14. juunil 1985 Hämeenlinnas) on Soome jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Šveitsi kõrgliiga klubis Ambrì-Piotta.

Ta on klubikarjääri jooksul mänginud Soome kõrgliiga klubides HPK ja Lahti Pelicans, Rootsi kõrgliiga klubides Brynäs IF ja HV71 ning KHL-is Nižni Novgorodi Torpedos ja  Moskva Dinamos. Ambrì-Piottaga liitus ta 2021. aasta juunis.

2006. aastal tuli ta HPK-ga Soome meistriks. Aastatel 2014 ja 2020 on ta valitud KHL-i tähtede mängule.

2014. aasta taliolümpiamängudel võitis ta Soome jäähokikoondise koosseisus pronksmedali. Lisaks on ta võitnud maailmameistrivõistlustelt kaks hõbemedalit.

Viited

Välislingid 

 Juuso Hietanen KHL.ru lehel
 Juuso Hietanen hockeydb.com lehel

Soome jäähokimängijad
Nižni Novgorodi Torpedo mängijad
HK Moskva Dinamo mängijad
Sündinud 1985
Jordan Schroeder

Jordan John Schroeder (sündinud 29. septembril 1990 Lakeville'is Minnesota osariigis) on USA jäähokimängija, kes mängib keskründajana KHL-i klubis Jokerit.

Hooaegadel 2008–09 ja 2009–10 mängis ta Minnesota Ülikooli meeskonnas. 2009. aastal valiti ta Western Collegiate Hockey Associationi aasta uustulnukaks.

2009. aastal valiti ta NHL-i draftis Vancouver Canucksi poolt 22. valikuna. Enne NHL-is debüteerimist mängis ta AHL-i klubides Manitoba Moose ja Chicago Wolves. Canucksi meeskonnas tegi ta NHL-is debüüdi 23. jaanuaril 2013 mängus Calgary Flamesi vastu. NHL-is on ta mänginud veel kolmel hooajal Minnesota Wildi ja ühel hooajal Columbus Blue Jacketsi meeskonnas.

2019. aasta mais siirdus ta KHL-i, liitudes Nižni Novgorodi Torpedoga. 2020. aasta mais sõlmis ta kaheaastase lepingu Jokeritega.

2010. aastal tuli ta USA kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. USA jäähokikoondisse kuulus ta 2016. aasta maailmameistrivõistlustel.

Välislingid 
 Jordan Schroeder KHL.ru lehel
 Jordan Schroeder NHl.com lehel
 Jordan Schroeder hockeydb.com lehel

Ameerika Ühendriikide jäähokimängijad
Vancouver Canucksi mängijad
Minnesota Wildi mängijad
Columbus Blue Jacketsi mängijad
Nižni Novgorodi Torpedo mängijad
Jokerite mängijad
Sündinud 1990
Mayflower

Mayflower (eesti keeles kui 'Maiõis') oli inglise purjelaev, mis toimetas 1620. aastal esimesed puritaanlased Plymouthist üle ookeani Uude Maailma. Pardal oli 102 reisijat ja hinnanguliselt 30 meeskonnaliiget. 

Koht Põhja-Ameerikas idarannikul, kuhu nad saabusid ja oma koloonia rajasid, kannab tänapäevalgi samuti nime Plymouth.

Ameerika ajalugu
Lorenzo Guerini

Lorenzo Guerini (sündinud 21. novembril 1966 Lodis) on Itaalia poliitik, ta kuulub Demokraatlikku Parteisse. Ta on 5. septembrist 2019 Itaalia kaitseminister.

Ta on väljaõppinud raamatupidaja. Seejärel õppis ta politoloogiat Milanos Püha Südame Katoliiklikus Ülikoolis (Università Cattolica del Sacro Cuore).

5. septembrist 2019 on ta Itaalia kaitseminister.

Itaalia poliitikud
Kaitseministrid
Sündinud 1966
Hariksamblik

Hariksamblik  (Multiclavula) on perekond samblike. 

See on üks väheseid samblikuperekondi, millel seenkomponent kuulub kandseente hulka.

Eesti liigid
Eestis on leitud kaht selle perekonna liiki.
Multiclavula mucida – limane hariksamblik
Multiclavula vernalis – kevad-hariksamblik

Viited

Samblikud
Kandseened
Luigi Di Maio

Luigi Di Maio (sündinud 6. juulil 1986 Avellinos) on Itaalia poliitik, ta kuulub Viie Tähe Liikumise ridadesse, 23. septembrist 2017 on ta Viie tähe liikumise esimees. Aastatel 2018–2019 oli ta Itaalia majandusarengu, töö ja sotsiaalpoliitika minister. 5. septembrist 2019 on ta Itaalia välisminister.

Ta sündis aastal 1986 Avellinos Avellino provintsis. Ta on lõpetanud Napoli ülikooli.

Ta oli 1. juunist 2018 kuni 5. septembrini 2019 Itaalia majandusarengu, töö ja sotsiaalpoliitika minister, olles samaaegselt ka Itaalia asepeaminister. 5. septembrist 2019 on ta Itaalia välisminister.

Itaalia välisministrid
Sündinud 1986
Pikk-kuub

Pikk-kuub (põhjaeesti murdes kuub, Saaremaal ja Pärnumaal vammus, Hiiumaal  jäku,  lõunaeesti murdes ka särk) oli paksust villasest  riidest meeste ja naiste ülerõivas, mis ulatus poole sääreni.

Kandmine
Pikk-kuub oli tuntud Baltimaades, Soomes, Rootsis jm. Eestis hakati seda kandma hiljemalt 17. sajandil, mil ta asendas hõlmadeta umbkuube.  Pikk-kuube kanti aasta ringi, kusjuures see oli kõige pidulikum kehakate. Talvel pandi pikk-kuub kasuka peale. Linast (suvist) käimisrõivast kanti kasuka all.

Kirjeldus
19. sajandi keskpaigani olid meeste ja naiste kuued ühesuguse lõikega, erinevus oli kaunistustes. Naiste kuubedel oli avaram rinnalõige, et jätta nähtavale ehted. Nende kuubede hõlmad kinnitati keskkohalt haakidega, mehed kandsid pikk-kuuel vööd. Enamasti kanti piha ümber hoidvaid, vööst allapoole laienevaid rõivaid, Lõuna-Eestis olid kuued nn. puusadega, s.o. siilud langesid külgedelt volti. Mandril kantavatele pikk-kubedele oli iseloomulik jagamatu seljaosa, saartel ühendati kuued pikiõmblusega kahest tükist. 

Vanemad pikk-kuued olid lambamustad või hallid, harva valged. 19. sajandil levisid maa põhjaosas potisinised, mulgi alal mustaks värvitud (kahjatud) kuued. Saartel, Võrumaal ja Setumaal püsisid valged või helehallid kuued. Pikk-kuubede kaunistuseks olid punased või sinised kaarused, nöörid või riide lapid, mis õmmeldi hõlmadele, varrukatele, kraele jm. Kesk-Eestis kaunistas meeste kuue ühte hõlmaäärt tina- või vasknööpide rida, vastashõlmal aga olid värvilised iluaasad.

Vaata ka
 Kaarus
 Kaapotkuub
 Mali
 Saterkuub
 Umbkuub

Viited

Välislingid 
Pikk-kuub, C.R. Jakobsoni Talumuuseum

Riietus
Eesti etnograafia
Harilik kurekael

Harilik kurekael (Erodium cicutarium) on kurerehaliste sugukonda kurekaela perekonda kuuluv taimeliik.

Ühe- või kaheaastane taim enamasti 10–50 cm kõrguse varrega, mis harilikult on tõusev, aga võib olla ka lamav. Iseloomulikud on pikad lihtkarvad. Lehed sulgjagused, paaritusulgjad, 3–15 cm pikad ja 2–5 cm laiad. Õied umbes 1,5 cm läbimõõdus, kroonlehed 5–8 mm pikad, roosad või helepunased. Viljad 3–4 cm pikad. 

Üldlevilalt on harilik kurereha tsirkumpolaarne, olles levinud looduslikult kogu põhjapoolkeral. Austraalias, Aafrikas jm tulnukana.

Eestis kasvab umbrohuna põldudel, põllupeenardel ja söötidel, samuti aedades, jäätmaadel jm. Tavaline kogu Eestis.

Viited 
Eesti katteseemnetaimed
Kurerehalised
Schilling (Kaliküla)

Schilling (saksa keeles Schilling a. d. H. Kalliküll, ′Schilling Kaliküla kojast′, vene keeles Шиллинг) oli Taanist pärit aadlisuguvõsa.

Ajalugu
Suguvõsaliin saab alguse XVII sajandil elanud Taani majori Johann Friedrich Schillingiga. Tema pojapoeg Johann Schilling (1708−1764) siirdus XVIII sajandi 1. poolel Venemaale, kus astus mereväeteenistusse ja sai mereväekapteniks. 1763. aastal tõsteti ta pärusaadliku seisusse. Tema vanem poeg Johann Christopher von Schilling (1735−1770) tõusis sõjaväeteenistuses kindralporutšikuks ja oli Moskva komandant. Viimase lesk Christine Wilhelmine (sündinud von Pistohlkors) (1731−1789) omandas 1788. aastal Tartumaal Kaliküla pandimõisa, mis kirjutati Schillingite pärusvalduseks 1796. aastal ja mis jäi suguvõsa kätte 1824. aastani. Tema noorem poeg leitnant ja kammerhärra Johann Christopher von Schilling (1769−1839) võeti esmalt Liivimaa kubermangu aadlisuguvõsaraamatusse ja seejärel 12. jaanuaril (vkj) 1797 Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse. Suguvõsa suri välja XIX sajandi 1. poolel.

Suguvõsa liikmeid
Johann Christopher von Schilling (1735−1770), kindralporutšik, Moskva komandant
Johann von Schilling (suri 1780), tõeline riiginõunik, ihuarst
Johann Christopher von Schilling (1769−1839), leitnant, kammerhärra, mõisaomanik

Schillingi suguvõsa mõisavaldused
Liivimaa eesti distrikt:
Kaliküla (Kalliküll) (1788−1796 pandi-, 1796−1824 pärusvaldus)

Viited

Kirjandus
Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel). 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 418-419.
Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Neue Folge. Bd VIII. Hamburg: 2018. Lk 301-306.

Liivimaa matrikliaadel
Perifeeria

Perifeeria on riigi või muu piirkonna pealinnast või tähtsast keskusest kaugel asuv ja selle mõjudest kõrvale jääv piirkond. Sõna "perifeeria" võib tähendada ka majanduslikult vähem arenenud maad.

Vaata ka

Tagamaa
Oleksandr Lõtvõnenko

Oleksandr Lõtvõnenko (ukraina keeles Олександр Валерійович Литвиненко; sündinud 27. aprillil 1972 Kiievis) on Ukraina teadlane ja riigiametnik.

Töökäik 
Lõtvõnenko oli 2014-2019 Ukraina Rahvusliku Julgeoleku ja Kaitse Nõukogu sekretäri asetäitja. 13. augustil 2019 asus ta juhtima Rahvuslikku Strateegiliste Uuringute Instituuti.

23. juulil 2021 määrati Lõtvõnenko Ukraina Välisluureteenistuse juhiks.

Viited 

Ukraina teadlased
Sündinud 1972
Ukraina ametnikud
Maria Jufereva-Skuratovski

Maria Jufereva-Skuratovski (sündinud 11. oktoobril 1979) on Eesti poliitik, 2013. aastast Keskerakonna liige.

Ta on lõpetanud Tallinna 19. Keskkooli 1997. aastal. 2001. aastal lõpetas ta Tallinna Pedagoogikaülikooli tõlgi-ajakirjanikuna ja sai 2006. aastal Tartu Ülikoolis magistrikraadi ajakirjanduse erialal. 2008. aastal astus ta doktoriõppesse Jyväskylä Ülikooli kommunikatsiooni erialale.

2012–2015 töötas ta Tallinna Linnakantselei meediaspetsialistina, 2015. aasta septembrist 2017. aasta oktoobrini oli ta Lasnamäe linnaosa vanem. 2019. aastast on ta XIV Riigikogu liige.

Viited

Välislingid 
 Maria Jufereva-Skuratovski Riigikogu kodulehel

Eesti Keskerakonna poliitikud
XIV Riigikogu liikmed
Tallinna Ülikooli vilistlased
Eesti venelased
Sündinud 1979
Ewa Krzyżewska

Ewa Krzyżewska (täisnimi Anna Ewa Krzyżewska Kwiatkowska; 7. veebruar 1939 Varssavi – 30. juuli 2003 Hispaania) oli poola näitleja.

Ewa Krzyżewska oli luuletaja ja raadiotöötaja Juliusz Krzyżewski (1915–1944) tütar. 1962. aastal lõpetas ta Riikliku Ludwik Solski nimelise Teatrikooli Krakówis. Seejärel töötas viis aastat näitlejana Varssavi Draamateatris. Filmides mängis alates 1958. aastast. Sai tuntuks osatäitmisega Andrzej Wajda filmis "Tuhk ja teemant". Viimase filmirolli mängis 1973. aastal ja asus seejärel elama välismaale. Suri Hispaanias liiklusõnnetuses saadud vigastuste tagajärjel.

Viited

Välislingid

Poola näitlejad
Sündinud 1939
Surnud 2003
Villane robirohi

Villane robirohi (Rhinanthus alectorolophus) on mailaseliste sugukonda robirohu perekonda kuuluv taimeliik.

Üldilmelt meenutab suurt robirohtu. Teistest robirohtudest erinevalt on villase robirohu õietuped küllaltki pikkade valgete karvadega, mis on ka palja silmaga nähtavad. Nende järgi sai taim ka eestikeelse nimetuse. Sarnasel saaremaa robirohul on õietuppedel ja õiekroonil väikesed näärmekarvad, mida näeb luubiga.  

Eestist leidsid villase robirohu  Peedu Saar ja Liina Oja 2015. aasta juulis uue taimeatlase välitöödel Ida-Virumaalt Kuremäe kloostrist umbes kahe kilomeetri kaugusel.  Taimed kasvasid kuiva hõredama rohustuga seljakul kultuuristatud rohumaal. 2018. aastal kontrollides oli villane robirohi sellel kasvukohal alles. Soomes on teada tulnuktaimena, ilmselt on ka Eesti leiukoht adventiivset päritolu.

Viited 
Eesti taimed
Mailaselised
Wągrowiec

Wągrowiec (saksa kuni 1875. aastani Wongrowiec, 1875–1920 Wongrowitz, 1941 Eichenbrück) on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas, Wągrowieci maakonna halduskeskus. Wągrowiec asub Poznańi kesklinnast umbes 48 km põhjakirdes.

Wągrowiec sai linnaõigused enne 1381. aastat. Teise Poola jagamise tulemusel läks linn 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla (vahepeal oli aastatel 1807–1815 Varssavi hertsogiriigi koosseisus). 1919. aastal läks Wągrowiec Poola koosseisu tagasi.

Galerii

Viited

Suur-Poola vojevoodkonna linnad
Mati Tähemaa

Mati Tähemaa (sündinud 1933) on eesti raadio- ja elektroonikainsener.

Ta lõpetas 1952. aastal Tallinna Elektromehaanika Tehnikumi raadiotehnika erialal ja sellest alates töötas ta pikka aega Eesti Raadio tehnikaosakonnas. Algul oli tema töökohaks Laitse kesklainesaatja.

1962. aastal lõpetas ta kaugõppes M. A. Bontš-Brujevitši nimelise Elektrotehnika Sideinstituudi (ЛЭТИС).

Ta osales Eesti Raadio ultralühilaineala saatjatele stereofoonilise helisignaali edastamise raadioreleeliinide ja saatjate polaarmodulatsiooni süsteemi loomises.

Tema teostatud oli oluline osa Eesti Raadio kvadrofooniliste katsesaadete jaoks loodud lisaseadmetest. Stereofooniliste saadete edastamise vahendite ja kvadrofooniliste saadete edastamise katseseadmestiku loomise juures oli tema koostööpartneriks Avo-Rein Tereping.

Eesti taasiseseisvumise eel osales ta valitsuse varuside süsteemi loomises.

Hiljem oli ta tegev eraraadiojaamade saatjate ja raadioreleeliinide loomise alal.

21. sajandi alguses töötas ta Tallinna Tehnikaülikooli AM-laboris, kus töötas puidu kõrgsagedusliku kuivatuse ja kahjurite tõrje seadmete loomise alal.

Väga edukalt on ta tegelenud raadioamatörismiga. 

Ta on olnud üks olulisi Eesti Ringhäälingumuuseumi ekspositsiooni loojaid (Türi raadiosaatejaama masti mudel, Nipkowi kettaga televiisori saatja ja vastuvõtja, NSV Liidu esimene laiatarbeteleviisor KBH-49 jm).

Tunnustus 
1967 – Eesti NSV teeneline ratsionaliseerija
2014 – Valgetähe V klassi teenetemärk

Viited 

Eesti elektroonikainsenerid
Eesti raadioinsenerid
Eesti insenerid
Eesti raadioamatöörid
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1933
Rawicz

Rawicz (saksa Rawitsch) on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas, Rawiczi maakonna ja Rawiczi valla halduskeskus. Rawicz asub Wrocławi kesklinnast umbes 57 km põhjas.

Rawicz sai linnaõigused 1638. aastal.

Galerii

Viited

Suur-Poola vojevoodkonna linnad