joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Coffee In Kioskid OÜ

Coffee In Kioskid OÜ on Eesti toitlustusettevõte.

Ettevõtte ajalugu ulatub 1987. aastasse, kui Tallinnas loodi tootmis- ja kaubandusettevõte Estkompexim. Selle ettevõtte asutasid ühiselt Tallinnas tegutsenud ENSV Agrotööstuskomitee Liha- ja Piimatööstuse Konstrueerimise ja Tehnoloogia Büroo ja Šveitsi firma Kompexim AB.

2011. aastal sai ettevõte praeguse nime Coffee In Kioskid OÜ (10427320).

Viited 

Eesti toitlustusettevõtted
Citroën Berlingo

Citroën Berlingo on Citroëni toodetav mahtuniversaal ja kaubik. Tehniliselt on tegu sama autoga, mis on Peugeot Partner. Seda on toodetud 3 põlvkonda ja kolmanda põlvkonna autosid müüakse ka nimede Opel Combo ja Toyota ProAce City all.

Esimest põlvkonda tutvustati Pariisi autonäitusel 1996. aasta juulis.

2008. aastal esitletud teise põlvkonna Berlingo saabus turule 2 erineva mudelina: tavaline Berlingo/Partner ja lisaks väiksem mudel Citroën Nemo (sõsarmudel Peugeot Bipper), mis valmis koostöös Fiatiga. Nemo toodi turule eesmärgiga pakkuda ostjale väiksemat ja soodsama hinnaga väikekaubikut.

Teist põlvkonda müüdi 2014. aasta märtsis Eestis 34 tükki.

Kolmanda põlvkonna Berlingo ja uue Peugeot Rifteri esitlus toimus 2018. aasta Genfi autonäitusel. See saabus müügile ka Opel Combo nime all peale seda kui PSA grupp omandas Opeli ning 2019. aasta lõpust ka Toyota ProAce City nime all.

Autod
Berlingo
Sõiduautomudelid
Subaru Legacy

Subaru Legacy on Subaru sedaan ja universaal. Seda on toodetud 5 põlvkonda.

5. põlvkonda müüdi märtsis 2014 Eestis 31 tükki.

Legacy
Sõiduautomudelid
Dacia Duster

Dacia Duster on Renault ja selle tütarfirma Dacia koostöös loodud väikemaastur, mida tutvustati 2009. aasta lõpus. 

Teatud maades müüakse seda nimega Renault Duster (2014. aastal moodustasid Renault' nime all müüdud autod 60% kogumüügist) ning näiteks India turul müüdi esimese põlvkonna Dusterit ka Nissan Terrano nime all.

Seda müüdi 2014. a märtsis Eestis 26 tükki.

2. põlvkonna Dusterit tutvustati 2017. aasta sügisel Frankfurdi autonäitusel. Olulisemad uuendused olid elektriline roolivõimendi, MultiView 360-kraadine kaamerasüsteem, pimenurgaandurid, kliimaseade ning võtmevaba autosse sisenemine ja käivitamine.

Duster
Maasturid
Sõiduautomudelid
Vladimir Vekselberg

Vladimir Vekselberg on vene oligarh. 

Ajakiri Forbes hindas tema varandust 2014. aasta alguses 17,2 miljardi USA dollarini ja ta on rikkuselt Venemaa Föderatsioonis kolmandal kohal.

Viited 

Venemaa inimesed
Sünniaeg puudub
Leonid Mihhelson

Leonid Mihhelson (sündinud 11. augustil 1955 Kaspiiskis) on vene oligarh, vene gaasifirma Novatek suurosanik. 

2014. aasta alguses hindas ajakiri Forbes tema varanduse väärtuseks 15,6 miljardit dollarit, millega ta oli sel ajal Venemaa Föderatsioonis rikkuselt viies inimene.

Viited 

Venemaa ettevõtjad
Sündinud 1955
Isco

Francisco Román Alarcón Suárez (enam tuntud nime Isco järgi; sündinud 21. aprillil 1992 Benalmádenas) on Hispaania jalgpallur. 

Ta mängib poolkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Madridi Real ja Hispaania jalgpallikoondises.

Koondisekarjäär 
2009. aastal sai ta Hispaania noortekoondisega noorte maailmameistrivõistlustel kolmanda koha. 

Ta kuulus Hispaania olümpiakoondisse 2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril.

2013. aastal tuli ta Hispaania noortekoondisega Euroopa U21 meistriks. Isco lõi turniiril kolm väravat ja valiti turniiri sümboolsesse koosseisu.

Debüüdi Hispaania rahvuskoondises tegi ta 6. veebruaril 2013 mängus Uruguay vastu.

Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 15. novembril 2016 EM-i valikmängus Valgevene vastu.

2018. aasta maailmameistrivõistluste viimases alagrupimängus lõi ta värava Maroko vastu.

Isco esindas Hispaaniat ka 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Saavutused 
Madridi Real
La Liga: 2016–17
Hispaania superkarikas: 2017
Copa del Rey: 2013–14
UEFA Meistrite Liiga: 2013–14, 2015–16, 2016–17, 2017–18
UEFA Superkarikas: 2014, 2016, 2017
Jalgpalliklubide maailmameistrivõistlused: 2014, 2016, 2017, 2018

Viited

Välislingid 

 Profiil Madridi Reali kodulehel

Hispaania jalgpallurid
Valencia CF mängijad
Málaga CF mängijad
Real Madrid CF mängijad
Sündinud 1992
Volkswagen Passat

Volkswagen Passat on Volkswageni suur keskklassi sõiduauto, mida on toodetud erinevate keretüüpidega. Praegu on saadaval sedaan ja universaal (Variant), aga Passatist on olnud saadaval ka kupee (CC) ja 2-ukselised sedaanid ja luukpärad. Passatit on toodetud 8 põlvkonda.

Passat B1 (1973) 
Esimese põlvkonna Passat avalikustati 1973. aastal ning tehniliselt oli tegu Audi 80 sedaaniga. Keretüübid olid kahe- ja neljaukselised laugpära-sedaanid ning nende kolme- ja viieukselised versioonid. 

5-ukseline universaalkere Variant lisandus valikusse 1974. aastal.

Passat B2 (1981) 
2. põlvkonna Passat avalikustati 1981. aastal.

Passat B3 (1988) 
Kolmanda põlvkonna Passatit tutvustati Euroopas 1988. aasta märtsikuus.

Passat B4 (1993) 
Vaatamata sellele, et 1993. aastal esitletud Passat B4 nägi välja oluliselt erinev oma eelkäijast Passat B3-st, oli tegu siiski põhjaliku mudeliuuendusega – eelmisest mudelist jäid kasutusele ainult katuseosa ja klaasid, kõik muud keredetailid said uue välimuse.

Passat B5 (1996) 
Uut Passatit tutvustati Euroopas 1996. aastal. See oli ehitatud kaks aastat varem esitletud Typ 8D mudelitähist kandva Audi A4-ga samale platvormile. 

Mudeliuuendus tehti Passatile 2001. aastal (Passat B5.5), mille käigus lisandus mootorivalikusse esmakordselt 4,0-liitrine W8 mootor. Selle mootoriga Passati tootmine lõppes 2004. aastal.

Passat B6 (2005) 
Passat B6 esitleti 2005. aasta Genfi autonäitusel ning Euroopas jõudis see müügile sama aasta suvel. 

Erinevalt oma eelkäijast, ei kasutanud Passat B6 enam Audi A4-ga sama platvormi ning kasutusele võeti muudetud kujul 5. põlvkonna VW Golfi PQ35 platvorm ning Passat B6 sai seetõttu nüüd ka ristiasetusega mootori.

Passat CC 

2008. aasta jaanuaris esitleti Detroiti autonäitusel Passati sportlikuma välimusega ja kupeelikuma kerejoonega mudelit Passat CC, mille nimeks sai hiljem lihtsalt Volkswagen CC. Mudeliuuendust esitleti 2012. aasta alguses. CC tootmine lõppes 2017. aastal ning selle asendajaks sai Volkswagen Arteon.

Passat B7 (2010) 
Ka B7 oli tegelikult B6 mudeliuuendus ning seda esitleti 2010. aasta septembris toimunud Pariisi autonäitusel.

Passat Alltrack 
B7 Passatist valmis ka maastikuautolikuma välimusega Passat Alltrack, mida esitleti 2010. aasta Tokyo autonäitusel. Sellega sooviti täita tühimikku maasturite ja sõiduautode vahel. 

Passat Alltrackil on ka kõrgem kliirens: tavamudeli 135 mm asemel 165 mm.

Passat B8 (2015) 
8. põlvkonda (tähistatud ka kui B8 ja Typ 3G) esitleti 2014. aasta lõpus. Mudelivahetus toimus nii vara, kuna Volkswagen tahab ka Passati juures kasutama hakata platvormi MQB. See platvorm on väga mitmekülgselt muudetav, seega on uus mudel isegi sama pikk kui eelkäija. Mootorivalik on tuttav Golfilt ning keretüübid on sedaan ja universaal. Mudelid CC ja Alltrack valmisid pisut hiljem ning alguses pakuti uue Passati kõrval nende vanu versioone. 

2019. aastal sai Passat B8 mudeliuuenduse, mille käigus muudeti natukene auto välimust, sõitjateruumi ja mootorivalikut.

Passat GTE 
8. põlvkonna Passatist valmistati ka pistikuhübriid, mille nimeks Passat GTE. 

Passat
Sõiduautomudelid
S/2004 S 13

S/2004 S 13 on Saturni looduslik kaaslane ning ta on üks Saturni kaaslaste skandinaavia grupi kuudest.

Selle kuu avastajateks on Scott S. Sheppard, David C. Jewitt, Jan Kleyna ja Brian G. Marsden, kes teatasid ta olemasolust 4. mail 2005, vaatluste põhjal, mida teostati ajavahemikul 12. detsembrist 2004 kuni 9. märtsini 2005.

S/2004 S 13 on umbes 6 kilomeetrise läbimõõduga ning ta tiirleb ümber Saturni planeedi pöörlemisele vastupidises suunas (retrograadsel orbiidil) ning ühe tiiru tegemiseks ümber Saturni kulub tal 906 ööpäeva (või  905,85 ööpäeva). Orbiidi pikem pooltelg on tal 18 450 000 km,  orbiidi kalle ekliptika tasandi suhtes on 167,37° ja ekstsentrilisus 0,261. Näivaks tähesuuruseks on 24,5.

Viited

Saturni kuud
S/2007 S 2

S/2007 S 2 on Saturni looduslik kaaslane ning ta kuulub Saturni skandinaavia grupi kuude hulka. Selle kuu avastajateks on Scott S. Sheppard, David C. Jewitt, Jan Kleyna ja Brian G. Marsden, kes teatasid ta olemasolust 1. mail 2007, vaatluste põhjal, mida teostati ajavahemikul 18. jaanuarist kuni 19. aprillini aastal 2007.

S/2006 S 1 on umbes 6 kilomeetrise läbimõõduga ning ta tiirleb ümber Saturni planeedi pöörlemisele vastupidises suunas (retrograadsel orbiidil) ning ühe tiiru tegemiseks ümber Saturni kulub tal 800 ööpäeva (või 792,96 ööpäeva). Orbiidi pikem pooltelg on tal 16 560 000 km, orbiidi kalle ekliptika tasandi suhtes on 176,68°  ja keskmine ekstsentrilisus 0,218. Näivaks tähesuuruseks on 24,4.

Viited

Saturni kuud
Ülemaailmne Eesti Kesknõukogu

Ülemaailmne Eesti Kesknõukogu (lühend ÜEKN) on 1954. aastal Ameerika Ühendriikides asutatud väliseestlaste organisatsioon. ÜEKN loodi selleks, et ühendada eesti kogukondi välismaal ja aidata ülemaailmset koordineerimist Eesti taasiseseisvumiseks.

ÜEKNi asutamisel mängisid pearolli kolm katusorganisatsiooni: Eesti Rahvuskomitee Ühendriikides, Eestlaste Kesknõukogu Kanadas ja Rootsi Eestlaste Liit.

ÜEKNi liikmed
ÜEKNi liikmed põhikirja järgi:
 Eesti Rahvuskomitee Ühendriikides
 Eestlaste Kesknõukogu Kanadas
 Rootsi Eestlaste Liit
 Inglismaa Eestlaste Ühing
 Austraalia Eesti Seltside Liit
 Eesti Ühiskond Saksa Liitvabariigis
 Eesti Selts Belgias
 Eesti Selts Hollandis
 Johannesburgi Eesti Selts Lõuna Aafrikas

Viited

Välislingid
ÜEKNi koduleht

Välis-Eesti
Organisatsioonid
Sõmon Petljura

Sõmon Petljura (ukraina keeles Симон Васильович Петлюра; 22. mai (10. mai vkj) 1879 Poltava – 25. mai 1926 Pariis) oli Ukraina rahvusliku liikumise tegelane ja poliitik.

Elulugu 
Sõmon Petljura õppis Poltava Vaimulikus Seminaris, kuid ta visati sealt välja. 1900. aastal astus ta Ukraina Revolutsioonilisse Parteisse. Tema poliitilised vaated oli vasakrahvuslikud. 1902. aastal läks ta elama Kubanimaale, et vältida arreteerimist tsaarivõimude poolt. 1903. aasta detsembris ta arreteeriti, kuid 1904. aasta märtsis vabastati. Seejärel peatus Petljura lühikest aega Kiievis ning seejärel asus ta elama Austria-Ungari koosseisu kuulunud Lvivi, kus ta tegutses publitsistina. 1905. aasta lõpul pöördus ta muutunud oludes Austria-Ungarist tagasi ning töötas Peterburis ja Moskvas ajakirjaniku ja raamatupidajana. Aastatel 1905–1919 kuulus ta Ukraina Sotsiaaldemokraatlikku Töölisparteisse.

28. juunil 1917 sai ta Ukraina Keskraada peasekretariaadi sõjaasjade sekretäriks (sisuliselt minister). 1917. aasta detsembris sattus ta aga Keskraada juhtkonnaga vastuollu ja lahkus ametist ning asus juhtima enda asutatud haidamakkide väeosa. 1918. aasta jaanuari lõpus ja veebruari alguses võttis Petljura osa Kiievi jaanuariülestõusu mahasurumisest ja osales võitluses pealetungivate Nõukogude vägede vastu.

Hetman Pavlo Skoropadski võimuhaaramise järel 1918. aasta aprilli lõpus Petljura arreteeriti ning ta oli neli kuud Bila Tserkvas vangistuses. Vanglast vabanemise järel võttis ta osa Skoropadski kukutamisest. Alates 14. novembrist 1918 oli ta Ukraina Direktooriumi liige ja Ukraina Rahvavabariigi vägede peaataman, alates 10. veebruarist 1919 Ukraina Direktooriumi president. Tema juhtimise all võideldi nii Punaarmee kui ka valgekaartlaste vastu.

Paguluses 
Ukraina vägede purustamise järel põgenes Petljura 1919. aasta detsembri algul Poolasse. 1920. aasta aprillis sõlmis ta Poolaga sõjalise ja poliitilise lepingu ning püüdis Poola vägede abiga Ukraina iseseisvust taastada, mis aga ei õnnestunud.

Nõukogude-Poola sõja lõppemise järel juhtis Petljura Tarnówis Ukraina eksiilvalitsust. Nõukogude Liit hakkas aga teda Poolalt välja nõudma ning 1923. aastal lahkus Petljura Poolast. Ta elas mõnda aega Ungaris, Austrias ja Šveitsis, kuni asus 1924. aasta algul elama Pariisi, kus ta asutas ukrainakeelse ajalehe Trõzub. 

Sõmon Petljura mõrvati Pariisis juudi äärmuslase Sholom Schwartzbardi poolt, kes võis olla nõukogude eriteenistuste agent.

Mälestuse jäädvustamine 

Petljurale püstitati 2017. aastal Vinnõtsjasse monument. Kiievis on tema järgi nimetatud tänav.

Vaata ka 
Sõmon Petljura rist

Viited

Välislingid

 Petlura, Konovalets, Bandera - Three Leaders of Ukrainian Liberation Movement murdered by the Order of  Moscow (audiobook) (inglise keeles)

Ukraina poliitikud
Tapetud poliitikud
Ülevenemaalise Asutava Kogu liikmed
Sündinud 1879
Surnud 1926
Audiitorkogu

Audiitorkogu on aastal 1999 loodud Eesti audiitoreid ühendav kutseühendus (avalik-õiguslik juriidiline isik). Audiitorkogu loodi selleks, et korraldada audiitorite kutsetegevust ja kaitsta nende õigusi.

Enne Audiitorkogu asutamist täitis Eestis samalaadseid ülesandeid Audiitortegevuse nõukogu.

Audiitorkogul on 474 liiget.

Vaata ka
Eesti Siseaudiitorite Ühing

Viited

Välislingid
Audiitorkogu koduleht

Eesti kutseühingud
Eesti rahandus
Auditeerimine
Riigikogu teine aseesimees

Riigikogu teine aseesimees on Riigikogu juhatuse liige. 

8. veebruaril 2021 toimunud Riigikogu juhatuse valimiste kohaselt on Riigikogu teine aseesimees Reformierakonna liige Hanno Pevkur.

Riigikogu II aseesimehel on üks palgaline abi. Vastavalt Riigikogu juhatuse otsusele on aseesimehel õigus ka nõunikule ja sekretärile.

Vaata ka
Riigikogu esimene aseesimees
Riigikogu esimees

Viited 

Riigikogu
BMW X3

BMW X3 on BMW linnamaastur. 
Seda on toodetud 2 põlvkonda. 2. põlvkonna esimene mudeliuuendus oli 2004. aasta märtsis. 
Sellel on 2-liitrine (150 hj) diiselmootor ja esivedu. Ülejäänud versioonidel on nelikvedu ja 184–313 hobujõudu. Kõige suurem kütusekulu on 3,5-liitrisel bensiinimootoril (306 hj): 8,3 l/100 km. Käigukastidest on saadaval kuuekäiguline manuaal- ja kaheksakäiguline automaatkäigukast. 

Elektrimaastur BMW iX3 esitleti 14. juulil. Baasversioon maksab 38 900 eurot.

X3
Maasturid
Sõiduautomudelid
Valgma talu kalmistu

Valgma talu kalmistu on kalmistu Harju-Madise kihelkonnas Harjumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Veskiküla külas Lääne-Harju vallas Harju maakonnas.

Kalmistu rajas perekond Õngo Valgma talu maadele, sinna on arvatavasti maetud 9 inimest.

Kalmistule maetuid
2004 – Lembe Hiedel

Kirjandus
Tiina Tuulik. "Oma kodu, oma maa sümbolid — talukalmistud Eestis". // Tuna, 3/2018. Lk 50–51

Välislingid

Harju-Madise kihelkonna kalmistud
Lääne-Harju vald
Harju maakonna kalmistud
Eesti talukalmistud
Paldiski luteri kalmistu

Paldiski luteri kalmistu on kalmistu Harju-Madise kihelkonnas, praeguse haldusjaotuse järgi Paldiski linnas. See on kahest Paldiski kalmistust idapoolsem (läänepoolne on algne Paldiski õigeusu kalmistu).

Kalmistu on rajatud 19. sajandi II veerandil, seal on toimunud korduvalt ülematmisi ning praegu on kalmistu äärealadel ka õigeusu matuseid.

Välislingid
 

Paldiski kalmistud
Ivar Soone

Ivar Soone (sündinud 6. juulil 1975 Tallinnas) on Eesti majandusteadlane, turunduse ja kommunikatsiooni konsultant ning koolitaja. Alates 2018. aastast on ta sertifitseeritud coach. 

Tema põhivaldkondadeks on turundus, kommunikatsioon, kliendisuhete juhtimine, teenindusvaldkond ja tarbijapsühholoogia. Ivar Soone on avaldanud artikleid Eesti ja välismeedias ning avaldanud koostöös Äripäevaga "Kliendilojaalsuse kuldraamatu". 

Ivar Soone on omandanud hariduse Tallinna Tehnikaülikoolis majanduse erialal (magistrikraadiga võrdsustatud 5-aastase õppekava ökonomisti diplom) ning Tallinna Pedagoogikaülikoolis reklaami ja meedia erialal. Magistriõppe läbis Ivar Soone Tallinna Tehnikaülikoolis ja Urbino Ülikoolis Itaalias. Teise magistrikraadi omandas Ivar Soone McGill Universitys Kanadas strateegia ja turunduse valdkonnas. Doktorikraadi kaitses Ivar Soone Tallinna Tehnikaülikoolis, uurides süvendatult inimeste tarbimisvalikuid ja -käitumist. 

Ta on 30. märtsist 2007 Erakonna Eestimaa Rohelised liige. Selles nimekirjas kandideeris ta nii 2007 ja 2011. aasta Riigikogu valimistel, kuid kummalgi korral ta ei pääsenud riigikokku (aastal 2007 sai ta 25 häält ja 2011. aastal 58 häält) . 2019. aastal kandideeris ta Riigikogu valimistel erakonna Eesti 200 nimekirjas, sai 104 häält ning valituks ei osutunud.

Soone esines Eesti Televisiooni saates "Pealtnägija", mis käsitles LHV Panga noore börsimaakleri Hendrik Koppeli petuskeeme, mille ohvriks langesid ka mitmed teised panga investeerimiskliendid.

Viited

Välislingid 
 

Eesti majandusteadlased
Erakonna Eestimaa Rohelised poliitikud
Sündinud 1975
Iŭje rajoon

Iŭje rajoon (transkribeerituna Ivje rajoon) on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Hrodna oblastis Valgevenes. Rajoon piirneb loodes Leeduga.

Rajooni pindala on 1846 km². 2009. aasta seisuga elas seal 28 891 inimest.

Rajoon moodustati 1940. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Bakšty, Ejhierdy, Hieraniony, Iŭje, Juraciški, Łazduny, Leluki, Lipniški, Moryna, Subotniki ja Traby külanõukogu.

Halduskeskus on Iŭje linn. Teised tähtsamad asulad on Juraciški alev ja Žamysłaŭl.

Rajooni suurim jõgi on Neemen, teine tähtis jõgi on selle lisajõgi Gauja. Rajoon asub Neemeni madalikul, pool rajooni ulatub 150–200 meetrit üle merepinna, peaaegu pool rajooni asub aga madalamal kui 150 meetrit üle merepinna. Kõrgeim koht asub Traby küla lähistel (243,3 meetrit).

Rajooni lääneosas asub Naliboki ürgmets, mille kaitseks on moodustatud Naliboki rahvuspark.

2009. aasta seisuga olid elanikest 79,63% valgevenelased, 2,42% venelased,  15,4% poolakad, 1,84% tatarlased ja 0,71% oli teistest rahvustest. 93,66% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 5,67% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 84,21% elanikke, vene keelt aga 13,86%.

Viited

Välislingid 

Rajoon Hrodna oblasti täitevkomitee koduleheküljel (vene keeles)
Rajooni kaart

Hrodna oblasti rajoonid
Lõssõtšansk

Lõssõtšansk on linn Ukrainas Luhanski oblastis. Asub Donetsi paremal kaldal umbes 90 km kaugusel Luhanskist. Lõssõtšanski kirdepiiril, Donetsi vasakkaldal asub Sjevjerodonetsk.

Lõssõtšansk asutati 1710. aastal ja sai linnaks 1938. aastal. 1960-ndatel liideti Lõssõtšanskiga Novodružeski ja Prõvillja linn.

Linnas on kivisöe- ja klaasitööstuse ettevõtted ning õlletehas.

Lõssõtšanskis elas 2001. aasta rahvaloenduse andmetel 115 220 inimest. Neist 69,7% olid ukrainlased ja 27,5% venelased.

Ajalugu

21. sajand 
2014. aasta Ukraina kriisi ajal, aprilli alguses, võtsid venemeelsed separatistid linna oma kontrolli alla.

22. juulil alustasid valitsusväed linna vabastamist separatistidest.

23. juulil hukkus võitluses linna vabastamise eest Ukraina Rahvuskaardi 3011. väeüksuse komandör polkovnik Oleksandr Radijevskõi.

2014. aasta 24. juuli õhtul kell 22:20 heisati linna haldushoonele Ukraina lipp.

2022. aasta 2. juulil, Venemaa sissetungi käigus Ukrainasse, langes linn Venemaa relvajõudude kontrolli alla.

Viited

Välislingid 

 Lõssõtšanski koduleht
 Heavy exchange of fire in eastern Ukrainian city of Lysychansk. BBC News, 12. juuni 2022
 http://www.lisichansk.com.ua

Ukraina linnad
Luhanski oblast
Chelsea Clinton

Chelsea Victoria Clinton (sündinud 27. veebruaril 1980 Little Rockis Arkansases) on USA endise presidendi Bill Clintoni ja endise riigisekretäri Hillary Rodham Clintoni ainus laps. 
Ta on olnud NBC Newsi kaastöötaja (2011–2014) ning töötab Clinton Foundationis ja Clinton Global Initiatives.

Ta on õppinud Stanfordi Ülikoolis (omandas bakalaureusekraadi), Oxfordi Ülikoolis, Columbia Ülikoolis ja New Yorgi Ülikoolis.

Alates 2010. aastast on Chelsea Clinton abielus investeerimispankur Marc Mezvinskyga.  Neil on kaks last. 

Hillary Clintoni 2009. aasta visiidil Keeniasse palus 39-aastane Godwin Chepkurgor, endine Nakuru linnavolikogu liige, tema tütart Chelseat endale naiseks ning pakkus tema eest 20 lehma ja 40 kitse. Kirjalikult oli ta vastava ettepaneku teinud juba 2000. aastal Bill Clintoni visiidi ajal Keeniasse. Vahepeal oli ta abiellunud Grace Chepkurgoriga.

Viited

Sündinud 1980
Ameerika Ühendriikide inimesed
Marin Mersenne

Marin Mersenne (ladinapäraselt Marin Mersennus; 8. september 1588 Oizé, Maine, Prantsusmaa – 1. september 1648 Pariis, Prantsusmaa) oli prantsuse teoloog, filosoof, matemaatik ja muusikateoreetik, keda on sageli nimetatud akustika isaks.

Ulatuslikku kirjavahetust pidanud Mersenne oli "1600. aastate esimesel poolel teadus- ja matemaatikamaailma keskmes"; tema korrespondents oli rahvusvaheline, ta kirjasõprade seas olid näiteks René Descartes, Étienne Pascal, Gilles de Roberval, Nicolas-Claude Fabri de Peiresc, Giovanni Doni ja Constantijn Huygens. Mersenne kuulus miniimide mungaordusse.

Teoseid
Euclidis elementorum libri, etc. (Paris, 1626)
Les Mécaniques de Galilée (Paris, 1634)
Questions inouies ou récréation des savants (1634)
Questions théologiques, physiques, etc. (1634)
Harmonie universelle Esimene trükk veebis (Gallica, Paris, 1636-67). Ingliskeelne tõlge: Roger E. Chapman, The Hague, 1957.
Nouvelles découvertes de Galilée (1639)
Cogitata physico-mathematica (1644)
Universae geometriae synopsis (1644)

Viited

Kirjandus
 Adrien Baillet. Vie de Descartes (1691)
 Dear, Peter Robert. Mersenne and the Learning of the Schools, Ithaca: Cornell University Press, 1988
 Gehring, F. (1922) Mersennus, Marin (le Père Mersenne), Grove's Dictionary of Music and Musicians (ed. J.A. Fuller Maitland)
 Moreau, Roger. Marin Mersenne et la naissance de l'esprit scientifique, éditions Anagrammes, Perros Guirec, 2012 (ISBN 978-2-84719-089-9)
 Poté, J.Éloge de Mersenne, Le Mans, 1816
 Grosslight, Justin.  "Small Skills, Big Networks: Marin Mersenne as Mathematical Intelligencer", History of Science 51 (2013): 337-374

Muud allikad
 "Marin Mersenne — The Birth of Modern Geometry" UK Open University teledokfilm kanalil BBC2 (1986)

Välislingid
 IMSLP Traité de l'Harmonie Universelle.
 O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F., "Marin Mersenne", MacTutor History of Mathematics archive, University of St Andrews
 "Marin Mersenne". Catholic Encyclopedia. New York: Robert Appleton Company. 1913.
 "Marin Mersenne", Mathematics Genealogy Project

Muusikateoreetikud
Prantsuse heliloojad
Prantsuse matemaatikud
Prantsuse filosoofid
Prantsuse teoloogid
Prantsusmaa katoliku vaimulikud
Sündinud 1588
Surnud 1648
Tomasz Siemoniak

Tomasz Siemoniak (sündinud 2. juulil 1967 Wałbrzychis) on Poola poliitik.

Ta oli alates 2. augustist 2011 kuni 16. novembrini 2015 Poola kaitseminister.

Tunnustused
 2014 Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk

Viited

Poola kaitseministrid
Maarjamaa Risti I klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1967
Kõlli Toomas

Kõlli Toomas (2. detsember 1778 – surmaaeg teadmata) oli Eestimaa talupoeg; Kose-Uuemõisa ülestõusu eestvedajaid.

Ta oli Karla küla Aabrami talu sulane.

Viited

Eesti inimesed
Eestimaa inimesed
Sündinud 1778
Eesti varauusaeg
Surmaaeg puudub
Köösner

Köösner (saksa sõnast Kürschner; ka: karusnahatöötleja, kasuksepp) on inimene, kes valmistab pargitud ja viimistletud karusnahast esemeid.

Viited

Ametid
Külvaja

Külvaja oli Leningradis tegutsenud Kommunistliku Internatsionaali Eesti sektsiooni kirjastus. Kirjastus andis muu hulgas NSV Liidus välja eestikeelset kirjandust.

Kirjastuse eelkäija olid Eesti Töörahva Kommuuni Kultuuri ja Hariduse Valitsuse kirjastusosakond, mis tegutses 1919. aastal veebruarist juulini. Leningradis oli see Kommunistliku Internatsionaali Eesti sektsiooni kirjastus aastatel 1923-1934.

Viited

Eesti kirjastused
Peterburi
Asustusüksus

Asustusüksus on asula, millele on määratud linna, alevi, aleviku või küla kategooria, ja mis on vastava koodi all lisatud Eesti haldus- ja asustusüksuste klassifikaatorisse (EHAK). 

2003. aastal oli Eestis 4660 asustusüksust.

Vaata ka
omavalitsusüksus
haldusüksus
kant

Viited 

Eesti haldusjaotus
Skathi

Skathi või Saturn XXVII on Saturni looduslik kaaslane.

Selle kuu avastasid 2000. aastal Brett J. Gladman, John J. Kavelaars ja teised ning esmaseks ajutiseks nimetuseks sai S/2000 S 8.

Nimi Skathi tuleb skandinaavia mütoloogiast, kus Skadi on naishiid, kes on vaanide hulka kuuluva jumala Njördri naine. Vahel on nimetatud seda kuud ka nimega Skadi.

Skathi on umbes 8-kilomeetrise läbimõõduga ning ühe tiiru tegemiseks ümber Saturni kulub tal 728,2 ööpäeva. Orbiidi pikem pooltelg on tal 15 541 000 km ja orbiidi kalle  on 152,6. Näivaks tähesuuruseks on 23,6.

Skathi võib olla tekkinud mingil ajal Päikesesüsteemi ajaloos Phoebe'i küljest lahti löödud tükkidest selle kokkupõrkel teise taevakehaga.

Viited

Saturni kuud
Dekoor (koondis)

Dekoor oli 1928. aastal asutatud Eesti rakenduskunstnike koondis.

Dekoorile aluse pannud iseseisvuse ajal kodumaal hariduse saanud rakenduskunstnikud seadsid oma eesmärgiks "rakenduskunsti ja ilutunde edendamise, selle propageerimise, nende isikute koondamise ja toetamise, kes rakenduskunsti alal töötavad ja tegutsevad".
Asutamiskoosolekust võttis osa 23, peamiselt Riigi Kunsttööstuskoolis hariduse saanud, noort rakenduskunstnikku. 

Juba esimesel tegevusaastal alustasid Kunsttööstuskooli ruumides tegutsemist Dekoori õhtused joonistuskursused, hiljem avati ka aktiklass. Asutati ka liikmetevaheline tööbüroo. Järgmisel aastal toodi joonistuskursuste õppekavva loovjoonistamise, rahvakirjade ja stiliseerimise õpetus.

4. mail 1931 avati Dekoori korraldatud esimene rakenduskunsti ülevaatenäitus Eestis. Näitus toimus Kujutava Kunsti Sihtkapitali Valitsuse ruumides. Näitusel olid esindatud pea kõik rakenduskunstialad: sisekujundus, mööblikujundus, riide-, lõnga- ja nahkehistöö, keraamika, portselan, emailmaal, filigraan- ja metallehistöö, tarbe- ja dekoratiivgraafika ning skulptuur.

Allikad 
G. Vestenberg, Dekoor viis aastat, Rakenduskunst nr 1, 1933, lk 31-32

Eesti kunstirühmitused
Raeküla (Pärnu)

Raeküla on Pärnu linnaosa, mis paikneb kesklinnast 5–6 km kaugusel.

Raeküla hoonestuses on enim eramuid. Seal asus kuni aastani 2014 Pärnu raudteejaam.

Ajalugu 
Kolmetalulisest Raekülast hakkas iseseisev linnaosa kujunema pärast Jakob Pätsi Tahkurannast Pärnusse kolimist. Ta ostis linnalt kümme tiinu maad ja alustas kinnisvaraarendust. Ta jagas metsast lagedaks tehtud raiesmiku kruntideks ja müüs soovijatele, osale neist isegi maja peale ehitades.

Pärast raudtee Pärnust Valka ehitamist 1896. aastal ja Waldhofi puupapivabriku valmimist 1900. aastal hakkas Raeküla elanike arv suurenema. 20. sajandi alguseks oli seal umbes paarsada majapidamist.

Vaata ka 
Raeküla männik

Viited 

Pärnu linnaosad
Papiniidu

Papiniidu on paikkond Pärnus, mis jääb kesklinna ja Raeküla linnaosa vahele.

Ajalugu
19. sajandi alguses asus Papiniidus mõis. Hiljem tegutses seal ketrus- ja kudumisvabrik, mille hoonete baasil avati seal 1896 kitsarööpmelise raudtee remonditöökoda.

Vaata ka
Papiniidu raudteejaam

Viited 

Pärnu
Lahemaa

Lahemaa on Põhja-Eesti rannikumadaliku osa, mis jääb Kuusalu ja Kunda vahele. 

See ala on sopilise rannajoonega, mida liigestavad muu hulgas arvukad lahed ja poolsaared. Valdav osa Lahemaast arvel Lahemaa rahvuspargina.

Ala suurim asula on Loksa linn, alal esineb palju rannakülasid.

Viited 

Eesti maastikud
Terrass

Terrassi kui arhitektuurilise ehitusliku terminiga mõeldakse väljapoole hoonet jäävat ja seda ümbritsevat, avatud ning maastiku suhtes (näiteks park või aed) tõstetud tasast ala. Kuid on olemas ka katuseterrassid, mis asuvad lamekatuse tasasel pinnal.

Maapinnal asetsevad terrassid

Neid terrasse kasutatakse eelkõige vaba aja veetmiseks – istumiseks, uitamiseks või puhkamiseks. Terrassiks nimetatakse tihti ka tõstetud ala, mis asub suure hoone või selle konstruktsiooni ees ning mis tavaliselt ulatub suurema trepikojani ja on ümbritsetud balustraadiga. Terrass võib toetuda muldkehale või kindlale alusmüürile (ükskõik, kas tegemist on loodusliku või tehisliku pinnaga). Samuti võivad terrassid olla sammastele tuginevad platvormid, ilma et nende all olev ala oleks millegagi täidetud. Siiski on terrassid alati avatud ning võivad olla nii sillutatud kui ka sillutamata.

Arhitektuur
Minnie Driver

Amelia Fiona Driver (sündinud 31. jaanuaril 1970 Londonis) on inglise näitleja ja laulja.

2003. aasta filmis "Hope Springs" mängis ta Verat.

Filmis "Ooperifantoom" mängis ta Carlotta Giudicellit. 

Ta esitati Oscarile Skylari kõrvalosa eest filmis "Hea Will Hunting" ning Emmyle ja Kuldgloobusele töö eest telesarjas "The Riches".

Telesarjas "Will & Grace" mängib ta Lorraine Finsterit. 

Suurbritannia filminäitlejad
Sündinud 1970
Richard Kirschbaum

Richard Kirschbaum VR II/3 (23. november 1897 Sindi alevik – 7. märts 1927) oli Vabadussõja veteran.

Ta oli Sindi äädikavabriku juhataja, teenis Vabadussõjas vabatahtlikuna ja vanemallohvitserina Pärnu kaitsepataljonis, 9. jalaväerügemendis ja laiarööpmelisel soomusrongil nr. 3. 23. juunil 1919 sai ta haavata.

Vabadusristi II liigi 3. järgu kavalerid
Karutapja ordeni kavalerid
9. Üksiku Jalaväepataljoni koosseis 
Eesti soomusronglased
Vabadussõja veteranid
Sündinud 1897
Surnud 1927
Kirimäe põletusmatus

Kirimäe põletusmatus on 1923. aastal Kirimäe Kabelimäe talu maalt Kirimäe Kabelimäelt leitud põletusmatuse paik. Matus pärineb 6. sajandist.

Muistise kirjeldus

Põletusmatusekoht on tänaseks tugevalt lõhutud. Kuid säilinud osaks võib lugeda kõigest 100 ruutmeetri suurust ala, kus on korrapäraselt laotud erinevaid suuri kive.

Arheoloogilised leiud

Peale põlenud luude oli matusekohas ka hulgaliselt esemeid: odaotsi, ambsõlgi, ehtenõelu, putkkirveid, mõõku jne.

Viited 

Eesti esiajalugu
Eesti muistised
Lääne-Nigula vald
Eesti rauaaeg
Lehtse Kool

Lehtse Kool on 1863. aastal loodud munitsipaalkool Lääne-Virumaal Tapa vallas Lehtse alevikus. 2009. aastal korraldati Lehtse Põhikool ümber lasteaed-põhikooliks praeguse nime all. 

Kool asus 1919–2017 ajaloolises Pruuna mõisahoones ning alustas 2017. aastal õppetööd uues ja renoveeritud Lehtse Keskusehoones.

Varasemad nimed 
Pruuna-Vedruka vallakool
Lehtse Algkool
Lehtse Mittetäielik Keskkool
Lehtse 7-aastane Kool
Lehtse 8-klassiline Kool
kuni 01.09.1993: Lehtse 9-klassiline Kool
kuni 28.08.2009: Lehtse Põhikool

Õpilaste arv

Direktorid
1919–1922 – Alide Rosin
1922–1941 – Arnold Raigna (enne eestistamist: Arnold Roosvaldt)
1941–1944 – Eduard Loo
1944–1946 – Helmut Elstrok
1946–1950 – Lembit Oglas
1950–1951 – Arnold Roos
1951–1958 – Johannes Kuulbach
1958–1994 – Endel Sidron
1994–2006 – Viive Linnjärv
2006–2007 – Katrin Lumiste
alates 2007 – Merike Kärmas
2013-2015 Direktori KT Aivi Must
2015 - Merike Kärmas

Mälestustähised
1998 – Pruuna mõisaparki püsitati mälestuskivi Lehtse hariduselu 135. aastapäeva tähistamiseks,
2013 – vilistlased püstitasid Pruuna mõisaparki mälestuspingi kauaaegse Lehtse Kooli direktori (1958–1994) Endel Sidroni mälestuseks.

Viited

Kirjandus
Lehtse kool 140. Lehtse, 2003
Lehtse kool 150: Kogumik. Koostas ja toimetas Karin Vuntus. Lehtse, 2013
Lehtse kool Pruuna mõisas. Koostas Katri Lehtsalu. Lehtse, 2018

Välislingid

 Kooli koduleht
Endine mõisakool

Lääne-Viru maakonna koolid
Tapa vald
Tiia Tulviste

Tiia Tulviste (sünninimi Tiia Tamm; sündinud 23. septembril 1955 Tartus) on eesti psühholoog, Tartu Ülikooli arengupsühholoogia professor. 

Tema peamised uurimisteemad on lapse areng muutuvas kasvukeskkonnas; kultuuriti võrdlevad uuringud lapse arengust ja lapsekasvatamise viisidest; lapse kõne ja suhtlusoskuse areng ning seda mõjutavad tegurid.

Haridustee
Aastatel 1973–1978 õppis ta Tartu Riikliku Ülikooli psühholoogia osakonnas psühholoogiat. Teaduste kandidaadi väitekirja üldpsühholoogia alal (teemal "Reflektiivse mõtlemise kultuurilisest determinatsioonist") kaitses ta Moskva Riiklikus Ülikoolis 1985. aastal. 2002. aastal kaitses Tulviste psühholoogia doktorikraadi Stockholmi Ülikoolis ("Keeleline sotsialisatsioon erisugustes sotsiokultuurilistes kontekstides").

Tööelu 
Pärast ülikooli lõpetamist töötas Tulviste aastatel 1978–1980 Tartu Ülikoolis assistendina. Aastatel 1981–1986 oli ta sealsamas teadur, 1987–1993 vanemõpetaja ja 1993–2003 dotsent. 1997–2010 oli ta Stockholmis mitme Balti Mere Fondi poolt rahastatud Eesti, Saksa, Soome ja Rootsi ühisuurimuste projektijuht. 

Alates 2004. aastast on ta Tartu Ülikoolis arengupsühholoogia professor ja arengupsühholoogia osakonna juhataja. 

Ta on olnud külalisprofessor ja -uurija Clarke’i Ülikoolis (USA, 1990-1991), Stockholmi Ülikoolis (Rootsi, 1993), Põhja-Carolina Ülikoolis (USA, 1994), Washingtoni Ülikoolis (USA, 1996), Connecticuti Ülikoolis (USA, 2008), Heebrea Ülikoolis (Iisrael, 2014).

Teadusorganisatsiooniline tegevus 
Tulviste oli 2003-2007 Eesti Psühholoogide Liidu president. Ta on Eesti Lastepsühholoogide Ühingu auliige ja Euroopa Sotsiaaluuringu Eesti nõukogu liige. Aastatel 2009-2010 oli ta Rahvusvahelise Inimestevaheliste Suhete Ühingu (ISIPAR) president ja 2010-2014 sama ühingu piirkondlik esindaja. 2009. aastast kuulub ta Kultuuriti Võrdlevate Uurimuste Ühingu (SCCR) rahvusvahelisse komiteesse ning 2020. aastast AcademiaNet liikmeskonda. 

Ta oli toimetuskolleegiumi liige ajakirjas International Journal of Behavioural Development aastatel 1998-2002. Alates 2004. aastast on ta ajakirja European Psychologist ja 2007. aastast Eesti Rakenduslingvistika Ühingu Aastaraamatu toimetuskolleegiumi liige.

Raamatud 
Tiia Tulviste on koostanud koos Deborah L. Besti ja Judith L. Gibbonsiga raamatu "Children’s Social Worlds in Cultural Context", mis ilmus 2019. aastal.

Isiklikku
Abiellus aastal 1979 Peeter Tulvistega. Abielust sündis kaks last: poeg Jaan (1980) ja tütar Epp (1981).

Viited

Välislingid
 Tiia Tulviste Eesti Teadusinfosüsteemis Sisaldab publikatsioonide loetelu.
 Tiia Tulviste Google Scholar lehekülg
Tiia Tulviste ResearchGate lehekülg
Tiia Tulviste Academia.edu lehekülg

Eesti psühholoogid
Tartu Ülikooli sotsiaalteaduste valdkonna professorid
Sündinud 1955
Hermelingi mõis

Hermelingi mõis (läti keeles Hermeliņa muižiņa, saksa keeles Hermelingshof) oli rüütlimõis Lätis Riia linnas Pētersala-Andrejsala asumis. Mõisa peahoone asus aadressil Katrīnas dambis 10.

Hermelingi mõisa rajas Gotthard Kettler, mõisa esimesteks omanikeks olid vennad Siebergid. Mõis jäi rüütlimõisaks kuni 20. sajandi alguseni. 17. sajandil kuulus mõis pastor Hermelingile, kelle järgi mõis ilmselt ka nime sai, kuigi Johann Christoph Brotze väitel sai mõis nime sellele kuulunud endisest Hermelingi saarest. Vahepeal Bartelsitele kuulunud mõisa ostis aastal 1756 lätlasest mastimeister Jānis Šteinhauers (saksapäraselt Johann Steinhauer), kes rajas mõisa saekaatri. Valmistatud laudadega tegi mees Riia sadamas peatuvatele laevadele  vajalikke  parandustöid. Saadud rahaga muutis mees mõisa hooned uhkemaks, nii et kuigi 18. sajandi teisel poolel hakkas Daugava järk-järgult mõisale kuuluvat maad ära uhtuma ning valdused ujutati suurvee ajal tihti üle, oli mõisa väärtus peale Janis Steinhauersi surma kolm korda suurem kui ajal, mil ta selle ostis.

Aastal 1797 põles saekaater maha. Aastal 1827 pantisid Steinhauersid mõisa Radekitele. 19. sajandi lõpus kuulus mõis Haarmannidele, kes jagasid mõisa maad ehituskruntideks. Kokku kerkis Hermelingi mõisa aladele 130 uut maja, mõisale jäid alles vaid peahoone ja selle kõrval asunud kõrts. Aastal 1904 omandas Riia linn ka need viimased hooned.
 
Hermelingi mõisa hooned on tänapäevaks hävinud. Aastal 1779 kuulusid mõisakompleksi juurde tuulik, saekaater, kõrgel vundamendil asuv häärber, kai. Sajandi lõpus tehtud joonisel on näha palju vähem hooneid, ka oli Daugava jõgi häärberile selleks ajaks ohtlikult lähedale jõudnud.

Välislingid
Sissekanne Riia mõisate saidil (läti keeles)
Sissekanne Läti mõisate saidil (läti keeles)

Riia mõisad
Akmeņsala kihelkond
Osvald Hiie

Osvald Hiie (enne eestistamist Osvald Hämmalberg; 16. juuni 1900 Orava vald, Võrumaa – 13. juuni 1942 Sevurallagi vangilaager, Sverdlovski oblast, Venemaa) oli eesti põllumees.

Ta oli pangaametnik ja Värska põllumeeste konvendi liige. 

1941. aastal küüditati ta NKVD poolt Mäe vallast koos abikaasa Liidia Hiie (suri asumisel novembris 1944) ning laste Felix Hiie ja Tõeleid Hiiega (vabanesid asumiselt 1944) ja mõisteti Erinõupidamise otsusel surma.

Välislingid
Kommunismiohvrite andmebaas

Eesti põllumajandustegelased
Põllumeeste konventide liikmed
Kaitseliidu Petseri maleva liikmed
Eestistatud nimega inimesed
Eesti represseeritud isikud
Sündinud 1900
Surnud 1942
Mölleri mõis

Mölleri mõis (läti keeles Mellera muiža, ka Meldera muiža, saksa keeles Möllershof) oli rüütlimõis Lätis Riia linnas Pētersala-Andrejsala asumis. Mõisa peahoone asus Pētersalā saarel. 

Mölleri mõisa asutamise täpne aasta pole teada, aga 18. sajandil oli see juba olemas. Aastal 1701 tungisid, Põhjasõjas  Rootsi väed mõisa juurest üle Daugava, alustades selle teisel kaldal Spilve lahingut.

Mõisa vana peahoone hävis tõenäoliselt tulekahjus aastal 1812. Uus peahoone kerkis vahverkehitisena Daugava kaldale, haiglale kuulunud maadele. Mõisakompleksi juurde kuulus ka tuulik. XIX sajandi teisel poolel ostis mõisa Ignat Muhhin. Toona müüdi mõisa maad ehituskruntideks, mõisale jäi alles vaid peahoone. Mõisa viimaseks omanikuks oli Vera Muhhina. Mõisa hooned on tänapäevaks hävinud.

Välislingid
Sissekanne Riia mõisate saidil (läti keeles)

Riia mõisad
Akmeņsala kihelkond
Mengdeni mõis

Mengdeni mõis (Mengdena muiža) oli mõis Lätis Riia linnas Pētersala-Andrejsala asumis. Mõisa peahoone asus aadressil Katrīnas dambis 8, tänapäeval asub seal Viesturdārzs.

Mengdeni mõis asus XVII sajandil tänapäevaks kadunud Mengdeni saarel. Mõis kuulus Gustav von Mengdenile, sagedaseks külaliseks Mengdeni mõisas oli ka Johann Reinhold von Patkul. XVII sajandi lõpuks oli Mengdeni mõis kaartidelt kadunud.

Välislingid
Sissekanne Riia mõisate saidil (läti keeles)

Riia mõisad
Pullimõis

Pullimõis (Buļļu muiža) oli hoone Lätis Riia linnas Pētersala-Andrejsala asumis. Hoone asus Rūpniecības iela majade 14 - 22 piirkonnas.

Läbi Pētersala-Andrejsala asumi viis tee linna karjamaadele  Sarkandaugava asumis. Karjamaa linnapoolses servas asus karjamaa ülevaataja majake. Kuna sellele ametikohale kandideerisid tavaliselt vaesuses olevad majaomanikud, siis sai see hoone pilkava hüüdnime "Pullimõis".  Kuigi karjamaad olid XX sajandi alguseks täis ehitatud, olid Pullimõisa barokkstiilis hooned XX sajandi alguses veel alles. Tänapäevaks on need siiski hävinud, Pullimõisa asemel on praegu Leedu saatkond.

Välislingid
Sissekanne Riia mõisate saidil (läti keeles)

Riia ajalugu
Peeter I Pētersala suveloss

Peeter I Pētersala suveloss (Pētera I vasaras pils) oli Peeter I rajatud suveloss Lätis Riia linnas Pētersala-Andrejsala asumis. Suveloss asus endisel Pētersalā saarel.

Peeter I lasi suvelossi rajada aastal 1721. Barokkstiilis hoone oli hiljem kindralkuberneride residents, aga juba aastal 1770 hoone lammutati.

Suvelossi juurde endisele Gustavsala saarele rajati ka aed, mis kandis algul nime Ķeizardārzs, aga hiljem Viesturdārzs. Aed oli nagu Kadrioru parkki avalik paik, tegemist oli esimese avaliku aiaga Riias.

Välislingid
Sissekanne Riia mõisate saidil (läti keeles)

Riia mõisad
Pihli mõis

Pihli mõis ( Pīla muiža, rahvasuus Pīļumuiža, vana nimetusega Bērenta muižiņa) oli suvemõis Lätis Riia linnas Pētersala-Andrejsala asumis. Mõisa peahoone asus aadressil Katrīnas dambis 26 . Saksa keeles Pihlenhof, vana nimega ka Behrens Höfchen.

Pihli mõisa mainitakse esimest korda aastal 1683. Toona oli mõisa omanik Riia Suurgildi vanem Martin Pihl. Tema pere järgi sai mõis nime, aga lätlased hakkasid mõisa kiiresti Pīļumuižaks ehk "pardimõisaks" kutsuma.

XVIII sajandi keskel said mõisa omanikuks Behrendtid, seejärel kaupmees K. Timm. Härra Timm kasutas mõisa peahoonet ise, aga selle juures asunud aia rentis ta välja. Aastal 1809 ostis mõisa kaupmee Pfab. Ta sulges suvemõisa hoonete ette kujunenud tänava kraaviga ja alles linna moodustatud erikomisjon suutis teda sundida tänava taas avalikuks muutma.
 
Pihli mõisa hooned on tänapäevaks hävinud. Mõisa peahoone oli ühekorruseline puidust barokkstiilis hoone. Aastal 1796 tehtud joonisel on näha veel mõisa ümbritsevaid kraave ja sissepääsu juures asuvaid pinke.

Välislingid
Sissekanne Riia mõisate saidil (läti keeles)
Sissekanne Läti mõisate saidil (läti keeles)

Riia mõisad
Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator

Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator (lühend EHAK; varem ka Eesti haldus- ja asustusüksuste klassifikaator) on klassifikaator, mis on ette nähtud territoriaalse paiknevuse tähistamiseks. EHAK-isse kantakse maakonnad, omavalitsusüksused (linnad, vallad) ja asustusüksused (külad, alevid, alevikud, vallasisesed linnad ja linnasisesed linnad).

EHAK-it uuendatakse vastavalt haldus- ja asustusjaotuse muudatuste kehtestamisele seaduses ettenähtud korras; näiteks EHAK-i 2017. aasta 2. versioon kehtestati Riigihalduse ministri 29. mai 2017. aasta määrusega nr 32.

Viited

Välislingid
Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator 2021v2

Eesti haldusjaotus
Vabariigi Presidendi Kultuurirahastu

Vabariigi Presidendi Kultuurirahastu on Tallinnas Eesti Vabariigi Presidendi juures tegutsev institutsioon (sihtasutus).

Põhikirja järgi on Kultuurirahastu eesmärk toetada kultuuri-, sotsiaal-, haridus- ja teadusalast tegevust Eestis.

Kultuurirahastu välja antavad tunnustused
Noore teadlase preemia
Noore IT-teadlase eripreemia
Rahvaluule kogumispreemia
Noore kultuuritegelase preemia
Vabariigi Presidendi hariduspreemia
Noore haridustegelase reaalteaduste eripreemia
Noore sportlase preemia

Viited

Välislingid
Kultuurirahastu põhikiri

Eesti sihtasutused
Kanuti Gildi Saal

Kanuti Gildi Saal (stiliseeritult Kanuti Gildi SAAL) on Tallinna vanalinnas aastal 2002 avatud esinemispaik. Saalis on ette kantud muu seas nüüdisaegset ja progressiivset tantsu, valguskunsti show'sid, teatritükke.

Saali kunstiline juht on Priit Raud.

Viited

Välislingid
Kanuti Gildi Saali koduleht

Tallinna asutused
Eesti kultuurikeskused
Klubi Tartu Maraton

Klubi Tartu Maraton on 1991. aastal asutatud mittetulundusühing, mille põhikirjalisteks eesmärkideks on rahvaspordiürituste korraldamine, vastavate spordialade organisatsioonide tegevuses ja juhtimises aktiivne osalemine nii Eesti piires kui ka kogu maailmas.

Klubi peamisteks projektideks on Tartu maratoni, Tartu jooksumaratoni, Tartu rattaralli, Tartu rulluisumaratoni, Tartu rattamaratoni ja Tartu linnamaratoni korraldamine, mis moodustavad sarja Tartu Maratoni Kuubik. Kõikidel üritustel on lisaks põhidistantsidele kavas ka lühemad distantsid. Samuti toimuvad Kuubiku sarja iga ürituse raames vastava ala lastesõidud. Kavasse võivad kuuluda ka tippvõistlejatele suunatud lisaüritused. Näiteks Tartu rattarallile eelneb Rahvusvahelise Jalgratturite Liidu UCI kalendrisse kuuluv elukutseliste jalgratturite võidusõit Tour of Estonia.

Klubi Tartu Maraton initsiatiivil sündis 1998. aastal Eesti suusamaratone ühendav sari Estoloppet. Aastatel 1999–2004 oli klubi korraldada ka ülemaailmse suusamaratonide sarja Worldloppet peakorteri töö. Uuesti asub Worldloppeti peakorter Tartus 2016. aastast.

Klubi jõudude kaasamisel on aastaid korraldatud ka palju muid üritusi. Nende hulgas tuntumad on suusatajate suvine tippvõistlus Saku Suverull, maailmakarikaetapid murdmaasuusatamises, 2004. aastal U23 vanuseklassi Euroopa meistrivõistlused jalgrattaspordis ja aastal 2009 Euroopa meistrivõistlused maastikurattamaratonis.

Aastatel 2003-2014 oLI Klubi Tartu Maraton peasponsoriks AS SEB Pank. Nii oli nelja ürituse ametlikus nimes ka peasponsor ära märgitud: SEB Tartu Jooksumaraton, SEB Tartu Rattaralli, SEB Tartu Rulluisumaraton, SEB Tartu Rattamaraton.

Ajalugu 
Tartu Matkaklubi ja Tartu linna spordikomitee baasil toimiv korralduskomitee oli korraldanud suusamaratoni alates 1960. aastast (alguses suusamatkana) ja 1982. aastast Tartu rattarallit. 1983. aastal lisandus Tartu sügisjooks ning võistlused liideti Tartu Kolmikürituse sarjaks. 1984. aastal lisandusid Tartu rattaralli ja Tartu sügisjooksu programmidesse lastele mõeldud lisaüritused, 1985. aastal toimus esimene Mini suusamaraton.

Nõukogude Liidu lagunemise järel moodustasid Tartu suusamaratoni aktiivsemad korralduskomitee liikmed 1991. aastal MTÜ Klubi Tartu Maraton, mis ürituste korraldamise enda kanda võttis.

1998. aastal lisandus ürituste sekka Tartu rattamaraton, 2007 Tartu rulluisumaraton ja 2012 taaselustati Tartu sügisjooks, millest sai Tartu linnamaraton.

2000. aastal sai Tartu Kolmiküritusest Tartu Neliküritus, kuid kuna suusamaraton jäi lumepuudusel ära, siis esimesel hooajal punktiarvestust ei peetud.

2015. aastal loodi Nelikürituse asemele sari Tartu Maratoni Kuubik, mille nimi valiti avalikul konkursil. Samamoodi sai laste võistlussarjast Tartu Mini Neliüritus Tartu Maratoni Mini Kuubik.

Üritused 

Tartu maraton
Tartu jooksumaraton
Tour of Estonia, Estonian Cycling Weekend
Tartu rattaralli
Tartu rulluisumaraton
Tartu rattamaraton
Tartu linnamaraton / Tartu Sügisjooks
Tartu Neliküritus, Tartu Maratoni Kuubik
Tartu Mini Neliküritus, Tartu Maratoni Mini Kuubik

Välislingid 
Klubi Tartu Maratoni koduleht

Eesti spordiorganisatsioonid
Tiia Tamm

Tiia Tamm on eesti muusikapedagoog ja koorijuht.

Ta on lõpetanud 1984. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi muusikapedagoogika erialal.

Ta on Audru Kooli muusikaõpetaja ning juhatab naiskoori Leelo, Audru Valla Segakoori, Audru kooli poistekoori ja Audru kooli lastekoori Pääsuke. Samuti on ta Audru Püha Risti koguduse organist.

Tunnustus 

 2022 Pärnu teenetemärk (pühendunud ja aktiivse tegevuse eest laulukultuuri edendamisel)

Isiklikku 
Ta on muusikaõpetaja Aili Tamme tütar.

Eesti muusikapedagoogid
Eesti koorijuhid
Sünniaeg puudub
Post (ajaleht)

Post oli eestikeelne ajaleht, mis ilmus aastatel 1993–1996 6 korda nädalas (kokku 935 numbrit) ja seejärel 2005. aastal 5 korda nädalas. Lehe sisu moodustasid uudised eri valdkondadest. Kokku ilmus ajalehte 955 numbrit. 

Lehe väljaandja oli OÜ Unmuzzled, varasema ajalehe peatoimetaja oli Toomas Liiva. 

Väljaandjad:

 1993–1994 – AS Caribo 
 1995–1996 – AS Duvalles 

Üks lehenumber maksis 7 krooni.

Viited

Välislingid
Täna hakkas ilmuma ajaleht Post. Postimees, 12. mai 2005

Eesti endised ajalehed
Kostjantõnivka

Kostjantõnivka (varem ka Konstantinovka) on linn Ukrainas Donetski oblastis, ta on Kostjantõnivka rajooni keskus. Linn asub Krõvõi Toretsi jõe ääres, 68 km kaugusel Donetskist.

Asula rajati 1870. aastal. 1926 sai see aleviks, 1932. aastal linnaõigused.

Kostjantõnivkas on metalli-, klaasi- ja keemiatööstusettevõtted. Linna läbib raudtee.

2001. aastal elas linnas 95 111 inimest, neist 59,3% ukrainlased ja 37,7% venelased.

Viited

Välislingid 

 Linna koduleht

Donetski oblasti linnad