joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Albert Camille Vital

Albert Camille Vital (sündinud 18. juulil 1952 Toliaras) on Madagaskari sõjaväelane, alates 20. detsembrist 2009 17. oktoobrini 2011 Madagaskari peaminister.

Vital õppis sõjakoolis Madagaskaril ja hiljem kõrgemas sõjakoolis Pariisis. Ta sai ka insenerihariduse Nõukogude Liidus.

Ta oli Madagaskari armee ohvitser. 2009. aasta sündmustes, mille käigus Andry Rajoelina võimu haaras, ta aktiivselt ei osalenud. President Andry Rajoelina nimetas 
Albert Camille Vitali peaministriks pärast seda, kui oli poliitiliste jõudude kompromissina ametisse nimetatud peaministri Eugène Mangalaza ametist vabastanud.

10. märtsil 2011 astus Albert Camille Vitali valitsus tagasi, järgides rahvusvaheliste nõustajate lepitusplaani. 16. märtsil 2011 nimetas Andry Rajoelina Vitali uue üleminekuvalitsuse juhina ametisse tagasi.

17. oktoobril 2011 astus Vitali valitsus ametist tagasi. Ta jätkas peaministri kohuste täitmist kuni ameti üleandmiseni Omer Beriziky'le sama aasta 2. novembril.

Viited

Välislingid
 Qui est Vital Albert Camille ?

Madagaskari poliitikud
Sündinud 1952
Sõjaväelased
Narva maantee (Tartu)

Narva maantee on tänav Tartus Ülejõe ja Raadi-Kruusamäe linnaosas. Tänava pikkus on 2,8 km.

Narva maantee algab Võidu sillalt, möödub Tartu Peetri kirikust ja Raadi mõisast. Tänav ristub esmalt Fortuuna (paremalt) ja seejärel Raatuse tänavaga (samuti paremalt), mis jätkub teispool Narva maanteed jalakäijate teena, viies üle Kaarsilla Raekoja platsile. Enne ristmikku paikneb maantee ja Emajõe vahel Holmi park. Pärast ristmikku jäävad Narva maantee äärde vasakul Tammsaare park ja Tartu Ülikooli majandusteaduskonna hoone Oeconomicum, paremale Tartu linnamuuseumi hoone (nn Katariina maja ehk Pistohlkorsi maja, mis jäi kunagi Henningi platsi veerde), seejärel aga Tartu ülikooli ühiselamud, ristumised paremalt mitme väiksema tänavaga ning mäenõlva alla Püha Jüri õigeusu kirik. Oeconomicumi juures pöördub Narva maantee järsult paremale ning tõuseb Narvamäkke, kus mäenõlval seisab kohe pärast ristmikku Staadioni (vasakul) ja Jaama (paremal) tänavaga vasakul Peetri kirik. Edasi kulgeb maantee Raadi suunas.

Tuule tänavaga ristumiskoha lähedal kõrgendikul (maanteest paremal) asub arheoloogiamälestis Püha Jüri kalmistu. 2005. aastal tehti seal arheoloogilisi väljakaevamisi ning 2007. aastal ehitati Narva mnt poolsele küljele korruselamu.

Raadi järve lõunakaldal pargis asub Teises maailmasõjas hukkunute ja terroriohvrite ühishaud.

Tänava nimi
Tänava vanim nimi on Narwische Weg, 19. sajandil Petersburger Straße, Peterburi tänav (esimese maailmasõja ajal lühiajaliselt Petrogradi tänav. Linnavolikogu otsusega 14. novembrist 1927 nimetati tänav Narva maanteeks, Eesti NSV-s oli tänava nimi kuni 2. märtsini 1989 Leningradi maantee.

Tänava ääres asuvaid hooneid ja asutusi
 Tartu Linnamuuseum (Narva mnt 23)
 Tartu Ülikooli ühiselamud (Narva mnt 25, 27 ja 89)
 1880. aastatest pärit puitelamu, kultuurimälestis (Narva mnt 86)
 19. sajandi elamu, kultuurimälestis (Narva mnt 88)
 Tartu Peetri kirik (Narva mnt 104)
Tartu Püha Jüri kirik, Narva maantee 105
 19. sajandi puitelamu, kultuurimälestis (Narva mnt 107)
 19. sajandi I poole puitelamu, kultuurimälestis (Narva mnt 113)
 19. sajandi puitelamu, kultuurimälestis (Narva mnt 121)
 19. sajandi puitelamu, kultuurimälestis (Narva mnt 123)
 19. sajandi puitelamu, kultuurimälestis (Narva mnt 127) 
 Raadi mõis (Narva mnt 177)

Hooned

Vaata ka
 Koolujõgi

Viited

Välislingid

Tartu tänavad
Raadi-Kruusamäe
Ülejõe
Lohkva juudi kalmistu

Lohkva Juudi kalmistu on kalmistu Lohkva külas Luunja vallas Tartu maakonnas.

Kalmistu peavärav asub Tartu linna piirist umbes 100 m kaugusel Räpina maantee ääres.

Ajalugu 
1930. aastal taotles Juudi kogukond Tartu linnavalitsuselt maad, et laiendada 1859. aastal Roosi ja Jänese tänava nurgale rajatud juudi kalmistut. Uus kalmistu rajati 1935. aastal, mil juudi kogukond ostsis Lohkvas  tuhande krooni eest 1576 m² maad.

Kirjeldus 
Kalmistu on sõidutee ääres piiratud krohvitud telliskivimüüriga. Müür on korrapäraselt liigendatud katustatud postidega. Müüripinnal postide vahel on Taaveti täht. Müüris on sepisväravad. Linnapoolsel küljel on lippaed, vastasküljel võrkaed.

Kalmistul on perpendikulaarsete teedega planeering. Värava juures asub abihoone. Kalmistul on kõrghaljastus.

Kalmistu territooriumil tohib vastavalt juudi tavadele viibida ainult peakattega.

Vaata ka
Tartu juudi kalmistu

Viited

Välislingid
 

Tartu-Maarja kihelkonna kalmistud
Luunja vald
Tartu maakonna kalmistud
Eesti juudi kalmistud
Tartu juudi kalmistu

Tartu juudi kalmistu (ka Vana-Juudi kalmistu) on kalmistu Tartus.

Kalmistu asub Roosi tänava ja Jänese tänava ääres, Vanausuliste kalmistu kõrval.

Vana-Juudi kalmistuks on nimetatud ka üht Raadi kalmistu osa, mis praeguseks on kadunud.

Ajalugu 
Tartu esimene juudi kalmistu asus Raadi kalmistu taga. 1895. aastaks ei olnud seal enam matmiseks ruumi. Juudi koguduse esindajad rabi Meier Kropman ja Elieser Ferkin kirjutasid Tartu linnavalitsusele maa saamiseks kirja. Linn andis uue kalmistu jaoks maad Tartu vanausuliste kalmistu kõrval Roosi ja Jänese tänava ristmikul. Tartu juudi kogukond  maksis iga ruutmeetri eest linnale 1 kopika renti. Värava ja ümbritseva aia ehitamiseks annetas raha rikas juudi kaupmees Itschok Kahn. 1896. aastal ehitas kogudus kalmistule matusekambri.

Tartu linn andis kalmistu juudi kogukonnale 2000. aastal.

Tänapäev 
Tänapäeval kalmistut aktiivselt matmiseks ei kasutata. Algupäraste rajatistena on säilinud betoonist piirdemüür ja kaks mausoleumi kalmistu põhjaosas. Piirdemüüre uuendati 2015. aastal. Praegu kasutusel olev juudi kalmistu asub Lohkvas.

Vaata ka
Lohkva Juudi kalmistu

Viited

Välislingid
 

Tartu kalmistud
Eesti juudi kalmistud
Ökosüsteemne käsitlus

Ökosüsteemne käsitlus (inglise ecosystem approach) on  maa- ja veevarude ning eluslooduse terviklik majandamine, mis soosib nende kaitset ja säästvat kasutust õiglasel viisil. 

Ökosüsteemsest käsitlusest hakati lähtuma 1990. aastate teisest poolest, eriti pärast 1992. aasta bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni jõustumist.    

Ökosüsteemse käsitluse järgi vaadeldakse inimest ja sotsiaalset organisatsiooni ökosüsteemi olulise osana.

Vaata ka
sidus juhtimiskorraldus
sidus rannikukorraldus
vesikondade tervikmajandamine
ökosüsteemne juhtimiskorraldus
ökosüsteemne tehnoloogia

Viited

Kasutatud kirjandus 
Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn.  (vaadatud 5.08.2011)

Keskkonnapoliitika
Raivo Uukkivi

Raivo Uukkivi (sündinud 9. märtsil 1962 Tallinnas) on Eesti poliitik.

Haridus
Raivo Uukkivi on lõpetanud Tallinna Reaalkooli 1980. aastal, Eesti Põllumajanduse Akadeemia mehaanikainseneri erialal ning omandanud haldusjuhtimises magistrikraadi Tallinna Tehnikaülikoolis.

Töö
Raivo Uukkivi on varem töötanud Jüri sovhoosi peainsenerina, AS Tallinna Vesi juhatuse liikmena ja ühe direktorina ning Tallinna Prügila AS juhatuse liikmena, kelle juhtimisel rajati ja käivitati moodne Tallinna prügila Jõelähtme vallas.

Rae valla volikokku valitud 2002, 2005, 2009, 2013, 2017. 

Harju maakonna Rae vallavanemana oli Raivo Uukkivi ametis 2004. aasta oktoobrist kuni 2010. aasta jaanuarini.

Pärast 2009. aasta kohalikke valimisi töötas ta kuni 2010. aasta jaanuarini Rae vallavanemana ning alates 18. oktoobrist 2010 on Raivo Uukkivi Rae vallavolikogu liige. 

Novembrist 2011 kuni novembrini 2013 oli Raivo Uukkivi Lääne-Virumaal Vihula vallavanem ja alates 2013. aasta detsembrist Raasiku vallavanem. Raivo Uukkivi on kirjutanud vallavanemana töötamisest 3 raamatut, seega nii Rae (2009), Vihula (2013) kui Raasiku (2017) vallajuhina kogetust. Lisaks on kirjutanud 3 raamatut oma tööst Rae volikogu liikmena (2013 , 2017, 2021). 2009 ja 2013. aasta kohalikel valimistel kogus ta Rae vallas suurima häältearvu, mis osutus suurimaks ka üleriigiliselt maaomavalitsuste klassis. 
Alates 2013. aasta detsembrist kuni 2017. aasta oktoobrini töötas Raivo Uukkivi Raasiku vallavanemana. Tema juhitud meeskond tagas 2016. aastal Raasiku vallas 5000 elaniku kokkusaamise ja Raasiku valla iseseisvana jätkamise pärast 2017 kohalike volikogude valimisi.

Poliitiline tegevus
Raivo Uukkivi astus Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda 2011. aasta augustis. Varem oli ta ligi kümme aastat Eesti Keskerakonna liige, kuid astus erakonnast välja 9. mail 2011.

19. märtsil 2016 valiti Raivo Uukkivi Harjumaa sotsiaaldemokraatide üldkoosolekul Sotsiaaldemokraatliku Erakonna Harjumaa piirkonna aseesimeheks. 31. detsembril 2017 aastal lahkus SDE-st.

Muu
Raivo Uukkivi ja Ly Uukkivi on oma 35-aastasest kooselust koostanud teose "Teekond".

2018. aastal valiti Raivo Uukkivi aktsiooni "Sajandi 100 arukülalast" raames toimunud rahvaküsitluse tulemusel saja meeldejäävama arukülalase hulka.

Viited

Eesti Keskerakonna poliitikud
Rae vallavanemad
Sotsiaaldemokraatliku Erakonna poliitikud
Sündinud 1962
Sajandi 100 arukülalast
Tallinna Reaalkooli vilistlased
Uus-Peetri kalmistu

Uus-Peetri kalmistu on kalmistu Tartus.

Kalmistu asub Puiestee ja Muru tänava ristumiskohas.

Uus-Peetri kalmistu on Tartu Peetri koguduse kalmistu.

Kalmistu on rajatud 19. sajandi lõpul.

Vaata ka
Tartu kalmistud

Välislingid
 

Tartu kalmistud
Raadi-Kruusamäe
Vana-Peetri kalmistu

Vana-Peetri kalmistu on kalmistu Tartus.

Kalmistu asub Puiestee tänava ja Ujula tänava ristumiskohas ürgoru nõlval, piirnedes jõe pool Kalmistu paljandiga.

Vana-Peetri kalmistu on Tartu Peetri koguduse kalmistu. Kalmistu rajati aastal 1892.

Sellele kalmistule on maetud teiste seas Konrad Mägi ja Ado Vabbe, aga samuti Aleksander Eisenschmidt, Enn Raa, Valve Janov, Tartu mööblitööstur Johan Busch ja lastearst Harry Busch.

1930. aastail maeti iga aasta mais või juunis kalmistule (ühishauda) Vanas Anatoomikumis lahatud laibad (üle 30 aastas).

Vaata ka
Tartu kalmistud

Viited

Välislingid
 

Tartu kalmistud
Eero Heinäluoma

Eero Olavi Heinäluoma (sündinud 4. juulil 1955 Kokkolas) on Soome poliitik, alates 2019. aastast Euroopa Parlamendi liige.

Ta oli alates 23. juunist 2011 kuni 2015. aastani Eduskunna esimees.

Heinäluoma kuulub Soome Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse. Aastatel 2005–2008 oli ta erakonna esimees.

Eero Heinäluoma jättis gümnaasiumi pooleli ja lõpetas selle 25-aastasena õhtuses õppes. Ta alustas politoloogiaõpinguid ülikoolis, kuid need jäid pooleli. Aastatel 1983–2002 töötas ta Soome ametiühingute keskliidus. Eelkõige ametiühingute toel valiti ta 2002 SDP peasekretäriks ja kolm aastat hiljem esimeheks.

Ta on Eduskunna liige alates 2003. aastast. 2003. aasta parlamendivalimistel sai ta 7003 häält, 2007. aastal 10 948 häält ja 2011. aastal 9501 häält. 

23. septembrist 2005 kuni 19. aprillini 2007 oli ta Matti Vanhase esimeses valitsuses rahandusminister ja peaministri asetäitja.

2019. aasta Euroopa Parlamendi valimistel valiti ta 128 234 häälega Euroopa Parlamendi liikmeks.

Tunnustused
 2014 Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk

Viited

Välislingid
 Koduleht
 Tutvustus Eduskunna lehel

Soome poliitikud
Soomest valitud Euroopa Parlamendi liikmed
Maarjamaa Risti I klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1955
Mikk Jürjens

Mikk Jürjens (sündinud 11. jaanuaril 1987 Raplas) on eesti näitleja.

Ta lõpetas 2010. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli XXIV lennu näitlejana ning töötab samast aastast Tallinna Linnateatris.

2010. aastal mängis ta Martti Helde filmis "Külm on".

2012. aasta sügishooajal oli ta "Laulukarusselli" saatejuht.

Isiklikku
Ta on abielus näitleja ja laulja Mari Jürjensiga.

Viited

Välislingid
Info temast Linnateatri kodulehel
Margus Mikomägi, Mikk Jürjens: "Ma usun meeletult armastusse!" Teatritasku, 20. mai 2010   

Eesti näitlejad
Tallinna Linnateatri näitlejad
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia vilistlased
Sündinud 1987
Taivo Kastepõld

Taivo Kastepõld (2. septembril 1942 Tartumaal Salu külas – 19. märts 2019) oli eesti ornitoloog.

Taivo Kastepõld on õppinud Tartu Ülikoolis bioloog–zooloogi erialal. Ta on olnud Matsalu looduskaitseala direktor ja aastail 1977–1992 rõngastuskeskuse direktor

Tunnustused
2002 Valgetähe IV klassi teenetemärk
2012 Eerik Kumari looduskaitsepreemia

Viited

Eesti ornitoloogid
Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna vilistlased
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1942
Surnud 2019
Rein Tenson

Rein Tenson (sündinud 24. augustil 1943) on eesti bioloog.

Ta on tegelenud kalakasvatusega.

Rein Tenson osales 1966. aastal tekkinud, peamiselt bioloogiaüliõpilastest koosnenud ansamblis "Rajacas".

Viited

Kirjandus
Rein Aravuselt: Rein Tenson 60. Eesti Kalakasvataja (Eesti Kalakasvatajate Liidu infoleht) 2(36), juuli 2003, lk 7

Välislingid
Hillar Palamets "Kuidas Majakast sai Rajacas." (Jutustab Ain Kallis) Tartu Ekspress 22. veebruar 2012.
Toomas Jüriado. "Kallis, mees parteist "Parem ilm". (Intervjuu Ain Kallisega.) – Eesti Loodus 2012, mai, lk. 38.

Eesti bioloogid
Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1943
Ilmar Kotta

Ilmar Kotta (sündinud 1. novembril 1947 Tallinnas) on eesti merebioloog, zooloog.

Ta lõpetas 1966. aastal Elva Keskkooli ja 1971. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogiaosakonna.

Aastatel 1971–1986 töötas ta Läänemere Kalamajanduse Teadusliku Uurimise Instituudi nooremteadurina ning kuni 1991. aastani samas teadurina. 1991–1992 oli ta teadur Ökoloogia ja Mereuuringute Instituudis ja 1992–2005 Eesti Mereinstituudis. Alates 2005. aastast on ta Tartu Ülikooli loodus- ja tehnoloogiateaduskonnas ja Eesti Mereinstituudis vanemteadur.

Isiklikku
Tema pojad on helilooja ja muusikateadlane Kerri Kotta ning zooloog ja merebioloog Jonne Kotta.

Välislingid

Eesti merebioloogid
Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1947
Metapopulatsioon

Metapopulatsioon (inglise metapopulation) on rändavate või passiivselt levivate isendite kaudu omavahel seotud ning nõnda tervikliku süsteemi moodustavate populatsioonide kogum.

Termini "metapopulatsioon" võttis 1970. aastal kasutusele Richard Levins. Levins nimetas metapopulatsioone kujundlikult kui "populatsioonide populatsioonid".

Metapopulatsioonile on iseloomulik osapopulatsioonide suhteline isoleeritus, samuti on suur nende kadumise tõenäosus. Tühjaks jäänud elupaigalaike (osapopulatsioone) võivad taasasustada teiste osapopulatsioonide isendid. Metapopulatsiooni dünaamika on määratud osapopulatsioonide kadumise ja taasasustamise vahekorraga. 

Metapopulatsioone moodustavad sageli lühiajalisi elupaiku asustavad liigid (nt jõekallastel kasvavad taimed).

Metapopulatsioonide struktuur
Paljude liikide metapopulatsioonides saab eristada ühte või mitut lättepopulatsiooni (inglise source population) ja mülgaspopulatsiooni (inglise sink population). Lättepopulatsioon on suhteliselt stabiilsem ja ennast taastootev, mülgaspopulatsioon sõltub ja eksisteerib üksnes sissetulevate isendite arvelt. 

Metapopulatsiooni suurust arvestades räägitakse põhi- ja satelliitpopulatsioonidest.

Vaata ka
Deem (lokaalpopulatsioon)

Viited

Kasutatud kirjandus
Primack, R. P., Kuresoo, R. & M. Sammul, 2008. Sissejuhatus looduskaitsebioloogiasse. Tartu: Eesti Loodusfoto, lk-d 185–188

Ökoloogia
Margus Allmann

Margus Allmann (27. juuli 1972 Tamsalu – 26. jaanuar 2011 Are vald) oli eesti muusikapedagoog ja orkestrijuht.

Ta lõpetas aastal 1990 Pärnu 4. Keskkooli.

Margus Allmann oli Pärnu muusikakooli vaskpilliõpetaja ja puhkpilliorkestri juht.

Välislingid 
Are lähedal hukkus liiklusõnnetuses tuntud orkestrijuht, Pärnu Postimees, 26. jaanuar 2011

Eesti muusikapedagoogid
Sündinud 1972
Surnud 2011
Ð

Ð (ð) on ladina kirja täht, mis on kasutusel fääri ja islandi keeles. Seda kasutati ka vanainglise ning vanapõhja keeles.

Tähestikutähed
Võllamägi

Võllamägi (ka Võllastemägi) oli kõrgendik Tallinna vanalinnast lõunas, Liivalaia tänav 8 hoone taga kõrgendikul ja osaliselt ka hoone all, kus 14.–15. sajandi vahetusest kuni 18. sajandi teise pooleni viidi täide surma mõistetud süüdimõistetute hukkamisi, kuna Tallinna linna piires oli keelatud surmaotsuseid täide viia. 

Võllamäest Tondi poole asus Jeruusalemma mägi (Pärnu maantee 71), kus asus 1608. aastast, sinna toodi üle tollal omaette haldusüksuse Toompea võllas Schlossgerich, mis paigutati Jeruusalemma mäe teise serva.

Tallinna linna võllamägi tegutses samal kohal 1801. aastani, mil selliste hukkamismeetodite kasutamine kohtuotsuste täideviimiseks lõpetati.

Võllapuu Võllamäel
Võllamäel ehitatud võllas oli kolme sambaga kiviehitis, "suurlinna võllas", sest selliseid ehitisi oli lubatud püstitada vaid suurtes linnades. Iga võllasambapaari vahele oli asetatud võlla põikpuu, igale põikpuule võis puua kaks kurjategijat (peamiselt vargaid) ja ühelt sambalt teise sambapaari vahelise põikpuu keskele toetuvale põikpuule veel seitsmes nn Erzdieb – peavaras. 

Lisaks võllaehitisele oli Võllamäe piirkonnas, hilisema Ameerika tänava ääres ka kaks nn. hukkamisratast, mille kodarate külge karistatav seoti; kolma terava tipuga hukkamiseks teibasseajamise läbi.

Võllaid oli vanas Tallinnas veelgi – Tallinna Lastestaadioni lähedal (Suur-Ameerika tänav 3, 3A) ja Viru värava ees (vähemalt 16. sajandil).

Tee Võllamäele
Tallinna seisuslik omavalitsus – Tallinna raad oma ülesannete täitmisel "õiguslikkuse ja korra tagamisel" võis mõista vastavalt toime pandud kuriteo raskusele ja asjaoludest lähtudes karistuseks surmanuhtluse. Surmanuhtlust oli viit liiki – elusalt poomine, rattasurm, elusalt matmine (naistele), poomine ja pea maharaiumine. 

Surmamõistetud toimetati läbi Harju tänava – Harju väravate – Roosikrantsi tänava üle Tõnismäe mööda endist Vaestepatuste tänavat (praeguses mõistes Kosmose kino ja endise Sõnajala kaupluse vahelt EKE maja – praeguse Swedbanki) ette Võllamäele, kus linna timukas viis otsuse täide.

Hukatud
Võllamäel – tänapäeva Liivalaia tänaval, Liivalaia 8a juures, 1994. aasta suvel ehitustööde ajal arheoloog Ain Lavi juhendamisel läbi viidud arheoloogiliste väljakaevamiste käigus leiti Võllamäel kolmnurkse põhiplaaniga kivivõllase paeplaatidest trepi ja müürifragmentide vahelt vähemalt 110 inimese korratult paiknevad luud ning viis meetrit eemal asunud hauast seitse korratult asetsevat luustikku, millest enamikul puudus kolju ning käed olid selja taha seotud. Antropoloogide hinnanguil leidus nende seas 20–25-aastasi üheksateist, 16–20-aastasi kaksteist ja 13–16 aastasi neli.

Vaata ka
Haapsalu Võllamägi
Lihula Võllamägi
Tartu Võllamägi
Uus-Pärnu Võllamägi
Viljandi Võllamägi

Viited

Välislingid
 
Timuka maja ja natuke keskaegsest Tallinnast
Victoria Parmas, Ain Parmas, Hansapankurid kolisid võllamäele, Eesti Päevaleht, 6. jaanuar 1996

Tallinna ajalugu
Tallinna geograafia
Presidendi sõnavõistlus

Presidendi sõnavõistlus oli Eesti Vabariigi presidendi Toomas Hendrik Ilvese poolt välja kuulutatud "riigi ja ühiskonnaga seotud uute mõistete paremaks väljendamiseks" välja kuulutatud sõnavõistlus ehk sõnaus.

Konkurss
President Toomas Hendrik Ilves kuulutas 23. augustil 2010 välja avaliku konkursi, mille käigus otsiti sobivaid vasteid 11 mõistele, mille tähistamiseks eesti keeles kas senini sobivat sõna ei olnud või on ainult keerukad sõnaühendid või võõrsõnad, või kasutatava ja olemasoleva sõna mitmetähenduslikkus tekitas kasutajates segadust. Lisaks etteantud 11 mõistele võisid osalejad esitada ka muid uudissõnu.

2020. aasta 5. novembril kuulutasid Vabamu ja presidendi kantselei välja Sõnause uudisdigisõnade korje.

Uued sõnad

 AE-koostöö, vabamas keelepruugis averus, määrsõnana avera – PPP ehk public-private partnership’i asemel. 
 avaõiguslik – kohmakama avalik-õigusliku asemel.
 juhind – Euroopa Liidu direktiivi kõrval.
 kestlik – ingliskeelse sustainable tõlkevastena.
 peavoolustamine – ingliskeelse sõna "mainstreaming" tõlkena.
 taristu – võõrsõna "infrastruktuur" kõrvale.
 teisestamine – ingliskeelse termini othering vastena.
 toimeabi – senise humanitaarabi kõrvale.
 toimija – rahvusvahelises kontekstis esineva ingliskeelse termini actor või player tõlkena.
 vabasektor, vabamas keelepruugis vabakond – senise kolmanda sektori asemel.
 poliitikale põhimõttelise tegevusplaani, mingi eluvaldkonna korraldamise eesmärkide, põhimõtete ja vahendite tähenduses sobivat vastet töörühm ei leidnud.

Lisamõistete hulgast soovitati kasutada ka uusi mõisteid:
 kärgpere – tähenduses ’pere, kus on sinu-minu-meie lapsed’.
 tundetaip – ühendi emotsionaalne intelligentsus vastena ja 
 penipaun märgiti ära ingliskeelse sõna doggiebag leidliku tõlkevastena.

Muud uued sõnad Eesti Keele Instituudi kodulehel: Uued sõnad.

Viited

 Keeleteadus
Teet Margna

Teet Margna (sündinud 7. augustil 1972 Viljandis) on eesti teleajakirjanik ja -produtsent. 

Ta lõpetas 1990. aastal Viljandi Paalalinna Gümnaasiumi ja 1990–1993 õppis Tallinna Pedagoogikaülikoolis näitejuhtimise eriala.

Aastatel 1993–1996 töötas ta EVTV-s, hiljem TV3-s (oli "Kuldvillaku" produtsent ja saatejuht). 2001–2003 töötas ta produktsioonifirmas Ruut (sealhulgas oli "Kahevõitluse" produtsent). Alates 2003. aastast töötab ta produktsioonifirmas Teet Margna, mis on tootnud telesaated "33 küsimust", "Viva Las Vegas", "Jan E. Uuspõld Show’", "Rooside sõda" ja "Püramiid". 

Margna on üks jõukamaid eesti televisioonitöötajaid. 

Margna on Gordon Grupp OÜ omanik. Ta on tootnud saateid nii Kanal 2 kui ka TV3 jaoks. Näiteks "Kaks kanget Live" ja "Nädalalõpp Kanal 2ga".

Viited

Eesti teleprodutsendid
Eesti saatejuhid
Sündinud 1972
Éditions Gallimard

Éditions Gallimard on üks Prantsusmaa juhtivaid raamatukirjastusi. 2003. aastal andis Gallimardi kirjastus koos tütarfirmadega välja 1418 nimetust raamatuid.

Kirjastuse rajas 1911. aastal Pariisis Gaston Gallimard (1881–1975) nime all Les Éditions de la Nouvelle Revue Française (nrf). Stiliseeritud logo nrf püsib tänini paljudel Gallimardi raamatutel.

Välislingid
 Les Éditions Gallimard

Kirjastused
Prantsusmaa ettevõtted
Viru kaevandus

Viru kaevandus oli Eesti Energia tütarettevõttele Enefit Kaevandused AS kuuluv allmaakaevandus, kus alustati tööd 1965. aastal ja mis 2013. aastal suleti. 

Kaevandus asus Ida-Virumaal Jõhvi ja Alutaguse valla territooriumil. Kaevandusväljal on põhiliselt künklik moreenmaastik, mis läänes, Kalina järve lähistel, läheb üle laialdaseks soostunud tasandikuks – Kalina sooks. 

Kaevandus andis 2010. aasta seisuga toodangut umbes 2,2 miljonit tonni kaubapõlevkivi aastas. Kaevanduse ressursi lõppemise tõttu suleti see 1. juunil 2013.

Ajalugu

Otsuse ehitada Eesti "põlevkivibasseini" Viru kaevandus võttis NSV Liidu Söetööstuse Ministeerium vastu 1956. aastal. Kaevanduse tehnilise projekti koostas Leningradi projekteerimisinstituut Giprošaht. See valmis 1956. aasta lõpuks ja kinnitati NSV Liidu Söetööstuse Ministeeriumi otsusega 6. veebruaril 1957. Kaevandusvälja varudeks oli arvestatud 78,5 miljonit tonni põlevkivi. Kaevandus võeti pidulikult käiku 13. jaanuaril 1965. Kaevanduse ehitamise faktiline maksumus oli 5,5 miljonit rubla.

Viited 

Jõhvi vald
Alutaguse vald
Eesti kaevandused
Aidu karjäär

Aidu karjäär oli Eesti Energia tütarettevõttele Enefit Kaevandused AS kuuluv 1974. aastal tööd alustanud ja 2012. aastal suletud pealmaakaevandus.

Karjäär asus Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas Aidu külas.

Ajalugu

1959. aastal algasid otsingud ja kohavalik uue karjääri ehitamiseks. 1960. aastal kinnitas Eesti NSV Rahvamajanduse Nõukogu karjääri asukoha ning Eesti NSV Riiklik Plaanikomitee määras rajatava karjääri tootmisvõimsuseks 3 miljonit tonni põlevkivi aastas. Ida-Virumaa Oktoobri põlevkivikarjäär avati 1974. aastal. Kunagine pealmaakaevandus kannab tänapäeval nime Aidu karjäär.

Aidu karjäärist kaevandati põlevkivi ligi 40 aastat. Kaevandamistööd lõpetati varude ammendumise tõttu 2012. aastal.

Aidu karjääri põlevkivitoodang ulatus umbes 2,4 miljoni tonnini aastas.

Veespordikeskuse rajamine

2008. aastal sündis idee rajada suletavale karjäärialale Eesti esimene rahvusvahelistele nõuetele vastav sõudekanal. 2009. aasta detsembris allkirjastati Eesti Olümpiakomitees ühiste kavatsuste protokoll ala arendamiseks ning aasta hiljem valmis Aidu sõudekanali ja veespordi- ning vabaajakeskuse väljaarendamise kava. 2011. aastal kehtestati ala teemaplaneering ning Lüganuse vald (toonase nimega Maidla vald), Eesti Olümpiakomitee, Eesti Sõudeliit, Eesti Aerutamisföderatsioon ja Eesti Veemotoliit asutasid sihtasutuse Aidu Veespordikeskus, mille eesmärgiks on kaasaegse veespordi- ja vabaajakeskuse välja arendamine.

2013. aasta augustis valmis spordikeskuse keskmeks olev 2,3 km pikkune, 162 m laiune ja 3,5 meetri sügavune sõudekanali süvis, mille rajas Eesti Energia. Kaks ekskavaatorit – Tark Öökull ja Aidu Kajakas – tõstsid kanali rajamiseks ringi 5 miljonit tonni mäemassi. 

Lisaks veespordikeskusele on endisele põlevkivikarjääri alale kavandatud tuulepark, Kaitseliidu lasketiir, aheraine taaskasutusala ja erinevad puhkevõimalused. Samuti on Aidus piirkondi, mida katab noor mets, kus elutsevad ka metsloomad. Aastate jooksul on endisele kaeveväljale istutatud üle 4 miljoni puu.

Viited

Välislingid
Aidu Veespordikeskus
 "Aidu põlekivikarjääri fjorde kimbutab liiga kõrge nikli sisaldus" ERR, 13. mai 2021

Lüganuse vald
Eesti karjäärid
Narva karjäär

Narva karjäär on Eesti Energia tütarettevõttele Enefit Kaevandused AS kuuluv 1970. aastal rajatud põlevkivi  pealmaakaevandus.

Karjäär asub Ida-Virumaal Narva-Jõesuu linnas Mustajõest lõuna pool ja piirneb idaosas Narva jõe barjäärtervikuga (umbes 300 m), läänes Sirgala karjäärivälja eraldava barjäärtervikuga, põhjas Mustajõe barjäärtervikuga põlevkivi tootuskihi avamusjoonel ja Eesti Elektrijaama maaeraldusega, lõunas põlevkivi tootuskihi 27–30 m samasügavusjoonega. 

Narva karjääri aastane toodang on umbes 4,5 miljonit tonni kaubapõlevkivi, põlevkivivarusid jätkub veel umbes 30 aastaks (2010).

Karjääris töötab umbes 680 inimest (2010).

Ajalugu

1950.–1960. aastatel otsustas NSV Liidu Ministrite Nõukogu hakata NSV Liidu loodeservas energiapuudust leevendama mitme Narva linna ümbrusse ehitatava ja kohalikul põlevkivil töötava elektrijaamaga. Alustuseks ehitati aastail 1950–1957 Narva jõe kaldale Narva hüdroelektrijaam. 1956. aastal alustati võimsa Balti Elektrijaama ja 1964. aastal lisaks Eesti Elektrijaama rajamist. 

Et kindlustada jõujaamu kütusega, tuli kiiresti ja oluliselt laiendada põlevkivi kaevandamist. Esitati idee, et lääneossa jääks tegutsev Viivikonna karjäär, keskossa karjääriväli nr 1 (Sirgala) ja idaossa tuleks karjäär nr 2 (Narva). See ettepanek võeti ka vastu. 1958. aasta alguses loodi Eesti NSV Rahvamajanduse Nõukogus vajalikud organisatsioonilised struktuurid ja leiti vahendid. Narva karjääri sünniajana tähistatakse 1. jaanuari 1970.

Karjäär paljandina
Karjääri 4. tranšee lääneseinas on esinduslik paljand (Narva karjääri läänesein).

Viited

Kirjandus 
Mait Sepp, Margus Pensa, Põlevkivisaaga Narva karjääri maadel, Eesti Loodus nr 2009/6
Narva karjäär, geoloogia.info
Narva-Jõesuu linn
Eesti karjäärid
Eesti Energia
Gallimard (täpsustus)

Gallimard on prantsuse perekonnanimi (vaata Gallimard (perekonnanimi)). See võib tähendada:
 Prantsuse raamatukirjastust Éditions Gallimard;
 eelmise tütarfirmat, lasteraamatute kirjastust Gallimard Jeunesse;
 kirjastuse rajajat, Prantsuse kirjastajat Gaston Gallimardi;
 tema järeltulijat, Prantsuse kirjastajat Michel Gallimardi;
 Gallimardi poolt välja antud raamatute seeria .
Jedward

Jedward on Iiri hiphopduo, mille liikmed on kaksikud John Paul Henry Daniel Richard Grimes ja Edward Peter Anthony Kevin Patrick Grimes (sündinud 16. oktoobril 1991 Dublinis). Duo nimi on tuletatud nende eesnimedest. 

2009. aastal võtsid nad osa saatest "The X Factor" ja saavutasid kuuenda koha. 

2011. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Düsseldorfis esindas Jedward Iirimaad looga "Lipstick". Nad said 8. koha 119 punktiga, mis oli Iirimaa parim tulemus pärast 2000. aastat. 2012. aastal osalesid nad Bakuus Eurovisioonil teist korda ja said lauluga "Waterline" finaalis 19. koha 46 punktiga.

Jedwardil on valminud kolm albumit:  "Planet Jedward" (2010), "Victory" (2011) ning "Young Love" (2012).

Jedward Eestis
1. oktoobril 2011 esines Jedward Kanal 2 18. sünnipäevapeol, mis oli kaksikute teemaline. Järgmine päev jagasid nad Viru keskuse Laseringis autogramme ja tegid koos fännidega pilte.

29. jaanuaril 2012 tulid nad taas Eestisse ja andsid Rock Cafes oma albumi "Victory" tuuri raames kontserdi.

Välislingid
Ametlik koduleht: planetjedward.net
Ametlik Twitter: twitter.com/planetjedward
Ametlik Youtube: youtube.com/user/JEDWARDTV
Ametlik Facebook: facebook.com/JEDWARDBOOK

Iirimaa ansamblid
Eurovisioonil osalejad
Bert van Marwijk

Bert van Marwijk (sündinud 19. mail 1952 Deventeris Hollandis) on Hollandi jalgpallitreener ning endine jalgpallur. Aastatel 2008–2012 oli ta Hollandi jalgpallikoondise peatreener. Varem töötas Bert van Marwijk treenerina Rotterdami Feyenoordis ja Dortmundi Borussias.

2002. aastal koos Feyenoordiga võitis van Marwijk UEFA karika.

Pärast UEFA Euro 2012 alagrupi mänge, kus Holland sai kolm kaotust, teatas Bert van Marwijk peatreeneri kohalt lahkumisest. 

2015–2017 oli ta Saudi Araabia jalgpallikoondise peatreener ja 2018. aastal Austraalia jalgpallikoondise peatreener. 2019. aastast on ta Araabia Ühendemiraatide jalgpallikoondise peatreener.

Viited

Hollandi jalgpallurid
Hollandi jalgpallitreenerid
AZ Alkmaari jalgpallurid
Sündinud 1952
Hanne Ørstavik

Hanne Ørstavik (sündinud 28. novembril 1969 Deatnu vallas Finnmargi maakonnas) on norra kirjanik.

Ta sündis Finnmargi maakonna Deatnu vallas. 16-aastaselt kolis ta Oslosse. Ta sai magistrikraadi Oslo Ülikoolist, kus õppis psühholoogiat, prantsuse keelt ja sotsioloogiat. Seejärel õppis ta Bø vallas Telemargis ilukirjanduslikku kirjutamist. Lisaks on ta käinud ka kujutava ja näitekunsti kursustel.

Teoseid 
1994 "Täke" ("Hakk")
1995 "Entroopia" ("Entropi")
1997 "Armastus" ("Kjærlighet")
1999 "Nii tõesti nagu ma siin seisan" ("Like sant som jeg er virkelig")
2000 "See võtab aega" ("Tiden det tar")
2002 "43. nädal" ("Uke 43")
2004 "Kirikuõpetaja" ("Presten") (eesti keelde tõlkinud Sigrid Tooming, Eesti Raamat 2010, Tallinn, ilmunud sarja "Nüüdisromaan" III valikus)
2009 "48 rue Defacqz"

Norra kirjanikud
Sündinud 1969
Ökoloogiline ökonoomika

Ökoloogiline ökonoomika (ka ökoloogia ökonoomika, ökoloogiline majandus; inglise ecological economics) on teadusharu, mis vaatleb inimkultuuri majandust osana ökosüsteemi protsessidest, milles majandus toimib.  Ta uurib majandamist ökoloogilisest vaatekohast lähtudes.

Muuhulgas püütakse ökoloogilises ökonoomikas demonstreerida loodusobjektide väärtuse rahalist ekvivalenti ning loodusobjektide väärtuse kujunemist inimeste silmis. Teisisõnu, ökoloogilise majanduse oluline alateema on keskkonnafunktsioonide väärtustamine.

Ökoloogilise majanduse eesmärk on majandusteaduse ja ökoloogia seostamine. Ökoloogiline majandus hõlmab nii neoklassikalise keskkonnamajanduse kui ökoloogia ning püüab edendada uusi ja edasiviivaid mõtlemisviise ökoloogiliste ja majandussüsteemide seoste kohta.

Vaata ka
jätkusuutlikkus
mitme-kriteeriumi hindamine
rohemajandus
sinine majandus

Viited

Kasutatud kirjandus 
Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn.  (vaadatud 25.07.2011)

Kirjandust
Veinla, H., 2011. Loodus versus majandus: kas lahendamatu konflikt? Eesti Loodus 06/07.  (vaadatud 11.08.2011)

Jätkusuutlik areng
Majandusteadus
William Alfred Fowler

William Alfred Fowler (Willy Fowler; 9. august 1911 Pittsburgh – 14. märts 1995 Pasadena) oli USA astrofüüsik.

Tunnustus
1962 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks
1963 – Henry Norris Russelli auhind
1978 – Eddingtoni medal
1983 – Nobeli füüsikaauhind

Välislingid
 William A. Fowler Nobeli auhinna lehel

Ameerika Ühendriikide astrofüüsikud
Nobeli füüsikaauhinna laureaadid
Sündinud 1911
Surnud 1995
Pinnas

Pinnas on maakoore pindmise kihi moodustavad setendid ja kivimid koos neile moodustunud mulla ja kultuurkihiga. Pinnasest rääkides peetakse sageli silmas selle viljakandvust, viljeldavust, seetõttu mõeldakse pinnase all üldkeeles tavaliselt mulda.

Vaata ka
litosfäär
maakoor
maapind
muld
pinnakate

Viited
Kergejõustiku Eesti rekordid

Siin on kirjas kergejõustiku Eesti rekordid ja tipptulemused.

Meeste rekordid

Siserekordid

* tipptulemus

Naiste rekordid

Siserekordid

* tipptulemus

Vaata ka
100 meetri jooksu Eesti rekordi areng
Odaviske Eesti rekordi areng

Viited
 Rekordid Eesti kergejõustikuliidu lehel (Uuendatud 18. oktoobril 2022.)

Välislingid
Eesti rekordite areng (uuendatud 2006) mehed, naised

Rekordid
Eesti kergejõustik
Eesti statistika
Lääne-Virumaa Keskraamatukogu

Lääne-Virumaa Keskraamatukogu on Rakvere linna info-, teadus- ja kultuuriasutus, mille põhieesmärk on tagada Rakvere linna ja Lääne-Viru maakonna elanikele juurdepääs informatsioonile, teadmistele ja kultuurile ning toetada elukestvat õppimist ja enesetäiendamist. Lääne-Virumaa Keskraamatukogu põhiülesandeks vastavalt rahvaraamatukogu seadusele on koguda, säilitada ja teha lugejale kättesaadavaks temale vajalikud teavikud ja avalikud andmebaasid.

Lääne-Virumaa Keskraamatukogu täidab täiendavalt raamatukoguteeninduse maakondliku koordineerimise ülesandeid, millest peamisteks on erialane nõustamine, täiendkoolituse korraldamine ja kogude komplekteerimine.

Ajalugu 
Esimese laenuraamatukogu asutas Rakveres 1882. aastal Juhan Kunder. 

Lääne-Virumaa Keskraamatukogu eelkäijaks võib pidada 1912. aastal Rakvere Eesti Hariduse Seltsi juurde rajatud raamatukogu. 1921. aastal moodustati Rakvere Eesti Hariduse Seltsi ja Rakvere Rahvamaja Seltsi ühinemisel Rakvere Rahvamaja ja Hariduse Seltsi raamatukogu. Aastatel 1922–1923 töötas seal hilisem raamatukogu- ja raamatuteadlane Helene Johani. 1925. aastal avati sama raamatukogu baasil Jaan Poska nimeline Rakvere Linna Avalik Raamatukogu. Enne Teist maailmasõda vahetas raamatukogu mitu korda asukohta ja segase sõjaaja tõttu oli ajuti ka suletud. 1944. aastal avati Rakvere Linnaraamatukogu lugejaile taas. Eri nimede all tegutsenud raamatukogu kolis 1952. aastal aadressil Tallinna tänav 47 asunud hoonesse, kuhu jäi 46 aastaks. Alates 1. jaanuarist 1991 kannab raamatukogu Lääne-Virumaa Keskraamatukogu nime.

1951. aastal loodi Rakvere Linnaraamatukogu senise lasteosakonna baasil Iseseisev lasteraamatukogu - Rakvere Rajooni Lasteraamatukogu, mis suleti jälle 1973. aastal ja millest sai siis taas lasteosakond.

1996. aastal sai Lääne-Virumaa Keskraamatukogu esimesed arvutid, algas elektronkataloogi loomine raamatukoguprogrammiga Kirjasto.

1. septembril 1998 kolis Lääne-Virumaa Keskraamatukogu hoonesse Lai tänav 7.

2001. aastal alustati laenutamist elektrooniliselt ning 2003. aastal mindi üle veebipõhisele raamatukogusüsteemile Urram.

Välislingid 
 www.lvkrk.ee/ Lääne-Virumaa Keskraamatukogu veebileht
 Veebipõhine raamatukogusüsteem Urram

Lääne-Viru maakonna raamatukogud
Rakvere
Toto Cutugno

Toto Cutugno (õieti Salvatore Cutugno; sündinud 7. juulil 1943 Fosdinovos Toscanas) on itaalia poplaulja ja laulukirjutaja.

Toto Cutugno isa oli pärit Sitsiiliast ja ema Toscanast. Varsti pärast tema sündi kolis perekond La Speziasse Liguurias.

Ta alustas oma muusikakarjääri trummarina, hiljem moodustas ta bändi, mis esitas tema kirjutatud laule. 1976. aastal osales ta esimest korda Sanremo festivalil oma bändiga Albatros ning saavutas kolmanda koha. 1980. aastal võitis ta võistluse lauluga "Solo noi" ning veel kord aastal 1983 hitiga "L'Italiano". Kuuel korral saavutas ta sellel võistlusel teise koha, kokku osales ta 13 korral.

Ta võitis 1990. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse omakirjutatud lauluga "Insieme: 1992". Järgmisel aastal oli ta koos Gigliola Cinquettiga Roomas korraldatud võistluse õhtujuht.

Diskograafia
 Albatros (1976)
 Come ieri, come oggi, come sempre (1978)
 La mia musica (1981)
 L'italiano (1983)
 Azzura malinconia (1986)
 Voglio l'anima (1987)
 Innamorata, innamorato, innamorati (1987)
 Mediterraneo (1987)
 Toto Cutugno (1990)
 Insieme 1992 (1990)
 Non è facile essere uomini (1992)
 Voglio andare a vivere in campagna (1995)
 Canzoni nascoste (1997)
 Il treno va (2002)
 Cantando (2004)
 Come noi nessuno al mondo (2005)
 Un falco chiuso in gabbia (2008)
 I Miei Sanremo (2010)

Itaalia lauljad
Itaalia esindajad Eurovisiooni lauluvõistlusel
Eurovisiooni võitjad
Sündinud 1943
Kalamaja kalmistu

Kalamaja kalmistu oli kalmistu Tallinnas Kalamaja linnaosas. 

Esimesed kirjalikud andmed kalmistust pärinevad aastast 1561, mil sinna maeti 2000 Rootsi sõjaväelast. Aastal 1730 pöördusid eesti ja rootsi kogudus linnavõimude poole palvega ehitada Kalamaja kalmistu ümber plankaed ja seada üles kellad. Aastal 1780 rajati kammerhärra Peter Duborgh rahastamisel kalmistu väravatorn, mis on säilinud tänapäevani.  

18. sajandil oli Kalamaja kalmistu Pühavaimu ja Rootsi-Mihkli koguduste matmispaik.

19. sajandil laiendati kalmistut korduvalt. 1940. aastal oli kalmistu pindala 6,7 ha.

Kalmistu suleti matmisteks 1950. aastatel ning osa lahkunuid maeti ümber (enamasti eraviisiliselt, riiklikult on teada ainult muusikategelase Jaan Tamme ümbermatmine Metsakalmistule). 1962. aastal tuli korraldus puhastada Kalamaja kalmistu pargiks, selle täitmist alustas ülesande saanud tehas Volta 1964. aastal. Otsus tuli ilmselt kuskilt kõrgemalt, muidu ei oleks enne kalmistu sulgemist sinna enam maetud.

Muinsuskaitseliikumise algatusel hakati kalmistut taastama mälestuspargina (nekropolina; Kalamaja kalmistupark). 1993. aastal võeti see park looduskaitse alla, 1995. aastal muinsuskaitse alla. 

Seal kasvavad kõrged põlispuud, mis on pärit veel kalmistu ajast. Jalgteed on hilisemad ega jälgi kalmistuplaani. 1780. aastast pärit värava- ja kellatorn on eraldi muinsuskaitse all.

2008. aasta kevadel pöördus Tallinna abilinnapea Deniss Boroditš kirjalikult Kalamaja elanike poole, et leida toetust pargi ümberehitamiseks, plaanitud summa oli 20 miljonit krooni. Elanike vastuseisu tõttu kohendati projekt endisele kalmistule sobivamaks ja ka kulutatav summa muutus tagasihoidlikumaks. Kalmistupark valmis suvel 2009.

Viited

Kirjandus
"Kalamaja kalmistu". // Entsüklopeedia Tallinn 1 (A-M). Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2004. Lk 174
Tiiu Kuhi, Frank Adamek. "Tallinna kalmistud – rahva pärand. The cemeteries of Tallinn: the peopl's legacy". Tallinn 2012. Lk 22–24

Välislingid
 

Tallinna kalmistud
Põhja-Tallinna kultuurimälestised
Katusepapi tänav

Katusepapi tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas.  

See paikneb Sikupilli asumis Sikupilli kaubanduskeskuse ja Eleringi elektrialajaama taga paralleelselt Tartu maantee ja Kivimurru tänavaga.

Ajalugu 
Tänav on nime saanud 1902. aastal seal asunud 1898. aastal rajatud Tallinna Katusepapivabriku järgi. Tänava saksakeelne nimi oli Pappenstrasse ja venekeelne Толевая улица.

Elu Katusepapi tänaval enne Teist maailmasõda kirjeldab baltisaksa kirjanik Karin Maria Wilde lasteraamatus "Cattuse Pappi". Karin Maria Wilde lapsepõlv möödus Katusepapi tänava ääres asunud onu Miša ja tädi Anastasia mõisas, mille lähedusse jäi vabrikuhoone, maja taga algasid aga põllud. Raamatus kirjeldatakse tolleaegse igapäevaelu üksikasju, külalisi, väljasõite mere äärde, jõulude veetmist, aga ka Tallinnast lahkumist.

Tallinna Katusepapivabrik asus hoones Katusepapi tänav 4. 1926. aastast asus aadressil Katusepapi 38 Tallinna-Harju prefektuuri Lasnamäe politseiabijaoskond.  Katusepapi 35 asus Aktsiaselts Vennad Kimberg, Kimbergi raua- ja ehitusmaterjalide kauplus ja Sikupilli asumis ka ASi Vennad Kimberg traadi- ja naelavabrik.

Katusepapi 7 asub kahekorruseline elamu – 20. sajandi alguse hilishistoritsistliku paearhitektuuri huvitav ja harukordselt dekoratiivse välimusega näide. 

Eesti NSV ajal (1944–1955) asus Katusepapi tänava ja Tartu maantee 85 vahel Vangla nr. 2, hiljem nimetati Etapivanglaks, mille peamine ülesanne oli vangide kinnipidamine kuni nende saatmiseni töölaagritesse ja -kolooniatesse. 

Katusepapi tänav 23/25 asub aastatel 1983/1984 ehitatud Tallinna Tselluloosi- ja Paberikombinaadi   ühiselamu, mis peale 1992/1993 kombinaadi pankrotti müüdi pankrotivarana.

Viited

Välislingid 

Lasnamäe linnaosa tänavad
Colin Kâzım-Richards

Colin Kâzım-Richards (sündinud 26. augustil 1986 Londonis Inglismaal) on Türgi jalgpallur, kes mängib ründajana Inglismaa esiliiga klubis Derby County.

Kâzım-Richards alustas elukutselise jalgpalluri karjääri Inglismaal Burys.

2007–2011 mängis ta Fenerbahçes.

2017. aasta jaanuaris sõlmis Kâzım-Richards Brasiilia kõrgliiga klubiga Corinthians lepingu kaheks aastaks. Kohe esimesel hooajal tuli ta Corinthiansega Brasiilia meistriks. Ta mängis sel hooajal klubi 14 liigamängus ja lõi ainsa värava 11. novembril mängus Avaí vastu. Aastatel 2018–2020 mängis ta Mehhiko klubides, naastes seejärel Inglismaale.

Kâzım-Richards esindas Türgit rahvuskoondises aastatel 2007–2015 kokku 37 mängus ja lõi neis kaks väravat. Mõlemad väravaid lõi ta 10. augustil 2011 toimunud sõpruskohtumises Eestiga.

Türgi koondises mängis ta ka 2008. aasta Euroopa meistrivõistlustel. Ta käis väljakul kõigis viies mängus.

Saavutused 
Fenerbahçe
Türgi superkarikas: 2007, 2009
lympiakós
Super League: 2011–12
Kreeka karikas: 2011–12
Celtic
Scottish Premiership: 2015–16
Corinthians
Campeonato Brasileiro Série A: 2017
Campeonato Paulista: 2017, 2018

Viited

Välislingid 

Tutvustus Türgi Jalgpalliliidu kodulehel

Türgi jalgpallurid
Brighton & Hove Albion FC jalgpallurid
Sheffield United FC mängijad
Galatasaray SK mängijad
Toulouse FC jalgpallurid
PAE Olympiakósi jalgpallurid
Blackburn Rovers FC mängijad
Coritiba Foot Ball Clubi mängijad
Celtic FC mängijad
Feyenoordi mängijad
Sport Club Corinthians Paulista mängijad
CF Pachuca mängijad
Derby County FC jalgpallurid
Premier League'i mängijad
The Championshipi mängijad
League One'i mängijad
League Two mängijad
Ligue 1 mängijad
Sündinud 1986
Teadusraamatukogu

Teadusraamatukogu (ka teaduslik raamatukogu, akadeemiline raamatukogu) on teadustööd ja teadustöötajaid teenindav raamatukogu. Teadusraamatukogu sisaldab põhjalikke kogusid ühes või mitmes teadusvaldkonnas.

Mitmed teadusraamatukogud on samaaegselt ka kõrgkooliraamatukogud või erialaraamatukogud. Raamatute kasutamise viisi ja kasutajaskonna osas teadusraamatukogul määratlusest tulenevaid piiranguid ei ole – seda tüüpi raamatukogud võivad pakkuda nii kohalkasutuse kui ka kojulaenutuse teenust, teenindada ainult piiratud kasutajate rühmasid või kogu elanikkonda.

Teadusraamatukogud Eestis

Eestis reguleerib teadusraamatukogu staatust ja ülesandeid teadus- ja arendustegevuse korralduse seadus. Selle kohaselt nimetatakse teadusraamatukoguks avalikku teenust osutavat raamatukogu, mille ülesanne on teadusinformatsiooni kogumine, säilitamine, töötlemine ja kättesaadavaks tegemine.

Eesti teadusraamatukogud kuuluvad Haridus- ja Teadusministeeriumi haldusalasse, alates 2003. aastast nõustab ministeeriumit nendega seotud küsimustes Teadusraamatukogude Nõukogu.

Teadusraamatukogu staatuse omistab haridus- ja teadusminister oma määrusega, ettepanekud nimekirja lülitatavate asutuste kohta teeb teadusraamatukogu ja arhiivraamatukogu nimetamise komisjon. Kuni 31. detsembrini 2016 on Eestis teadusraamatukogudeks nimetatud Eesti Kunstiakadeemia Raamatukogu, Eesti Maaülikooli Raamatukogu,  Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia Raamatukogu, Tallinna Ülikooli Akadeemiline Raamatukogu,  Tallinna Tehnikaülikooli Raamatukogu ja Tartu Ülikooli Raamatukogu .

Viited 

Raamatukogud
Kõrgkooliraamatukogu

Kõrgkooliraamatukogu on raamatukogu, mille põhiülesandeks on teenindada üliõpilasi, ülikoolide ja teiste kõrgharidust andvate õppeasutuste akadeemilist koosseisu ja spetsialiste. Samas võib kõrgkooliraamatukogu lisaks põhiülesande täitmisele teenindada ka muid kasutajarühmi või isegi kogu elanikkonda. 

Kõrgkooliraamatukogu alatüübiks on ülikooliraamatukogu. Kõrgkooliraamatukogud võivad samaaegselt olla ka teadusraamatukogud ja erialaraamatukogud.

Raamatukogud
Johannes Lillenurm

Johannes Lillenurm (kuni 1936. aastani Johannes Matver; 3. aprill 1908 – 1980 Kingu talu, Vedra küla, Läänemaa) oli eesti metsavend.

Kirjandus
Ilmar Palli. "Eestimaa viimase metsavenna salapärased käigud". Maaleht, 12. august 2011, nr 32, lk 30–31

Välislingid
Ilmar Palli. "Eestimaa viimase metsavenna salapärased käigud". Maaleht, 12. august 2011

Eesti metsavennad
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1908
Surnud 1980
Maks Barskihh

Maks Barskihh (vene Макс Барских, inglispäraselt Max Barskih, kodanikunimega Nikolai Bortnik (Mõkola Bortnõk); sündinud 8. märtsil 1990 Hersonis) on ukraina laulja, helilooja ja laulusõnade autor.

Elulugu

Ta sündis Hersonis, lõpetas sealse keskkooli. Pärast kooli lõppu asus elama Kiievisse, kus jätkas õpinguid Kiievi munitsipaalses estraadi- ja kinokunstiakadeemias estraadilaulu erialal.

Lauljana sai tuntuks Ukraina noorlauljate konkursi "Fabrõka zirok 2" raames 2008. aastal. 2009. aastal ilmus tema esimene album "1:MAX BARSKIH". Oma laulude muusika ja sõnad kirjutab ta enamasti ise.

2010. aastal tegi filmidebüüdi muusikafilmis "Mademoiselle Živago", mängides prantslannasse armunud vene sõdurit. Samal aastal tunnistati ta MTV Euroopa muusikaauhindade galal ukraina parimaks meeslauljaks.

2011. aastal saavutas ta Ukraina ja Venemaa edetabelites esikoha oma looga "Lost in Love | Теряю тебя". Samal aastal pälvis Ukraina muusikaauhindade Kristallmikrofon jagamisel taas ukraina parima meesartisti tiitli.

2012. aastal andis ta välja oma teise albumi "Z.Dance" ja osales 2012. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse Ukraina eelvoorus, kus saavutas teise koha. Ühtlasi sai ta Venemaa telekanali Muz-TV muusikaauhinna kategoorias "aasta läbimurre".

Maks Barskihh on teinud tihedat koostööd ukraina režissööri Alan Badojeviga, kes on lavastanud enamuse tema muusikavideotest. Barskihhi videod on kogunud populaarsust nende rõhutatud erootilisuse ja rikkalike visuaalsete efektidega. Laulu "Lost in Love | Теряю тебя" video oli esimene SRÜ maades 3D-formaadis välja antud muusikavideo.

Esimest korda pidi ta esinema Eestis 15. juunil 2012, kuid see kontsert jäi ära. Tema esimene kontsert Eestis toimus 8. veebruaril 2013 Tallinna ööklubis "777".

Helilooming

Singlid

2009 – "S.L."
2009 – "Пусто"
2009 – "DVD" (duett Natalja Mogiljovskajaga)
2010 – "Агония"
2010 – "Сердце бьётся" (duett Svetlana Lobodaga)
2010 – "Студент"
2011 – "Lost In Love | Теряю тебя"
2011 – "Белый ворон"
2011 – "Глаза-убийцы | Atoms"
2011 – "Downtown"
2011 – "Dance"
2012 – "Fuck OFF"
2012 – "Higher»
2012 – "Солнечная пыль"
2012 – "Пылай | Alive"
2013 – "По Фрейду"
2013 – "Какой была твоя любовь"
2013 – "HERO.IN"
2013 – "Небо"

Kogumikud

2009 – "1:MAX BARSKIH"
2012 – "Z.Dance"
2014 – "По Фрейду"
2016 – "Туманы"

Välislingid

Ametlik veebileht (vene keeles)
Ametlik fänniklubi (vene keeles)
Ametlik videokanal portaalis YouTube

Ukraina lauljad
Sündinud 1990
Monaco Eurovisiooni lauluvõistlusel

Monaco osales Eurovisiooni lauluvõistlusel esimest korda 1959. aastal. Ainuke võit saavutati 1971. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. 
1972. aastal pidi Monaco võistluse korraldama, kuid loobus sellest, sest riigis ei olnud sobivaid ruume. Kavandati küll võistluse korraldamist vabas õhus, kuid finantsprobleemide tõttu see ei õnnestunud. Monaco on ainuke Eurovisiooni lauluvõistluse võitnud riik, mis pole võistlust korraldanud.

Aastatel 1980–2003 Monaco võistlusel ei osalenud. Pärast viletsaid tulemusi järgmistel aastatel loobus Monaco pärast 2006. aastat jällegi osalemisest ning pole tänaseni võistlusele naasnud.

Osalejad
Riigi väiksuse tõttu kõik Monaco esinejad olnud pärit välismaalt. Peale Jugoslaaviast pärit Tereza Kesovija ja Itaaliast pärit Mary Christy on kõik teised Monaco esindajad olnud pärit Prantsusmaalt.

Hääletamise ajalugu (1975–2006 finaalid)
Monaco on andnud kõige rohkem punkte järgmistele riikidele.

Monaco on saanud kõige rohkem punkte järgmistelt riikidelt.

Viited 

Riigid Eurovisiooni lauluvõistlusel
Eurovisioon
Uvarovo

Uvarovo on linn Venemaal Tambovi oblastis, Uvarovo rajooni keskus. Asub 117 km Tambovist kagu pool Vorona jõe paremal kaldal. 

Uvarovo asutasid 1699. aastal kasakad. 1966 sai linnaõigused.

Linna läbib Tambovi ja Kamõšini vaheline raudtee.

Viited

Välislingid 
Uvarovo koduleht

Venemaa linnad
Tambovi oblast
Linda Martin

Linda Martin (sündinud 17. aprillil 1953 Omagh's Põhja-Iirimaal) on iiri laulja ja telesaatejuht.

Ta võitis 1992. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse lauluga "Why Me?". Ta oli 1970.–1980. aastatel bändi Chips liige.

Välislingid
"Why Me?" laulusõnad

Põhja-Iirimaa inimesed
Suurbritannia lauljad
Eurovisioonil osalejad
Eurovisiooni võitjad
Sündinud 1953