joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Pühajõe pank

Pühajõe pank on pank, mis asub Toila vallas, Ida-Virumaal. Panga pikkus on 3,08 km.

Kirjeldus 
Pühajõe pank on Ontika-tüüpi, see tähendab, et ülaosa moodustavad Keskordoviitsiumi lubjakividest ning nende all lasuvatest Alamordoviitsiumi liivakividest püstloodis sein, millele järgneb allpool Kambriumi liivakivi. Ehk siin paljanduvad aluspõhjakihid Aseri lademest kuni Tiskre kihistu kivimiteni välja. Panga serv siiski mereni ei ulatu, vaid järsaku alumist osa katab liigirikas laialehine pangamets, mis kasvab 10–30° kaldega Kambriumi sinisavidest pangajalamil. Savikihti võib märgata paljandumas mere ääres, kuid suuresti katab seda kuni viie meetri paksune rusukalle. Pank kõrgub 42–46 meetrit üle merepinna.

Pühajõe panga kaitseala asub panga lääneservas ja on nime saanud juba 1241. aastal dokumentides mainitud Pühajõe küla järgi. Läänes piirneb see Toila klindilahega ning idas Konju oruga. Klindilaht koos põhjas voolava Pühajõega katkestab umbes 20 kilomeetri ulatuses katkematu klindilõigu – Ontika panga. Klindilahe koos oma ajaloolise väärtuse ja mitmekesise pinnamoega pargimaastiku kaitseks on loodud Oru pargi maastikukaitseala. Klindilahes paiknes ka 19. sajandi lõpus ehitatud loss, mis oli 1930. aastatel tollase Eesti Vabariigi presidendi suveresidents. Ehitis hävis Teises maailmasõjas.

Viited 

Eesti pangad (geograafia)
Toila vald
Tammispea kivi

Tammispea kivi on rändrahn Harju maakonnas Tammispea külas.

Rabakivist rändrahn on lagunenud mitmeks osaks. Suurima rahnu pikkus on 11 m, laius 5,4 m ning kõrgus 7,7 m. Kivi ümbermõõt on 27,7 m. Tegemist on Mandri-Eesti kõrgeima rändrahnuga.

Viited

Kuusalu valla rändrahnud
Kaitstavad looduse üksikobjektid
Eesti rändrahnud
Nokakivi

Nokakivi rändrahnude rühm on kaitsealused rändrahnud, mis asuvad Harju maakonnas Rae vallas Soodevahe külas. Nokakivi rändrahnude rühm asus varem Tallinnas Lasnamäel lennuvälja idaservas ning koosnes kahest suurest ja kümnest väikesest lähestikku asuvast rändrahnust. Nokakivi mõõtmed: 6,5 x 5,5 x 4,2 m, ü = 18 m. Tallinna lennujaama lennuliiklusala ehitustööde käigus terveks jäänud kivid teisaldati 2019. aastal uude asukohta.

Viited 

Eesti rändrahnud
Tallinna geograafia
Lasnamäe linnaosa
Sirtsi hiidrahn

Sirtsi hiidrahn on rändrahn, mis asub Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas Sirtsi külas. Kivi pikkus on 9,8 m, kõrgus 2,7 m, ümbermõõt 26,7 m.

Viited

Eesti rändrahnud
Lüganuse vald
Kangrukivi

Kangrukivi on rändrahn Harjumaal Kuusalu vallas Saunja külas. Kivi mõõdud on u 4 x 1,3 m. Kivil on kultuselohud ja kivi on loodusmälestis ja kultuurimälestis.

Viited

Välislingid
 

Eesti rändrahnud
Kuusalu vald
Kõrvi suurkivi

Kõrvi suurkivi asub Viljandi maakonnas Viljandi vallas Aidu küla lähedal endise Kõrvi talu maadel keset metsa asuv rändrahn.
 
Kõrvi suurkivi on IUCN III kategooria kaitstav loodusmälestis. Graniidist rahnu ümbermõõt on 22,3 meetrit.

Viited

Välislingid

Eesti rändrahnud
Kaitstavad looduse üksikobjektid
Ellamaa Sepa-Mihkli rändrahn

Ellamaa Sepa-Mihkli rändrahn on rändrahn Rapla maakonnas Kehtna vallas Ellamaa külas Sepa-Mihkli talu krundil. Rändrahn kuulub kaitsealuste objektide alla. 

Rahnu mõõtmed on 5,4 x 3,9 x 2,4 m. .

Viited

Eesti rändrahnud
Kehtna vald
Tiiru kivi

Tiiru kivi ehk Painuva Suurkivi on rändrahn, mis asub Harju maakonnas Viinistu külas maismaa ja mere piiril roostikus. Kivi on migmatiingraniidist ja erksavärviline. Hiidrahnu pikkus on 8,2m, laius 7,4m ning kõrgus 5,7m. Kivi ümbermõõt on 22,6m.

Viited 

Kuusalu valla rändrahnud
Astla kivi

Astla kivi on rändrahn Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis Astla tee ja Aianduse tee ristmiku lähedal. 

Astla kivi võeti kaitse alla 1992. aastal 22. mail, loodusmälestisena.

Iseloomustus 
Astla kivi iseloomustatakse kui punakasroosat jämedateralist rahnu, mille küljed on järsud ning seal esinevad praod. Põhjakülg on negatiivse kaldenurgaga ja võrdlemisi tasane. Rahnu lagi on lame ning ebatasane, kivi pinnal on palju samblikke, välja arvatud negatiivse kaldenurgaga pindadel. 

Astla kivi ümbruskonnas esineb veel väikesi rändrahne. Läheduses (ca 40 meetrit edela suunas) asub Aianduse kivi.

Mõõtmed 
Rändrahnu pikkus on 4,5 m, laius 4,2 m, kõrguseks on mõõdetud 2,4 m, ümbermõõt ulatub 13,0 meetrini ning orientatsioon on 21 kraadi.

Viited 

Eesti rändrahnud
Pirita linnaosa
Kaitstavad looduse üksikobjektid
Jäämäekivi

Jäämäekivi on rändrahn Harju maakonnas Tallinna linnas Mustamäe linnaosas, Mustamäe tee 173 elamu kagunurga lähedal. Kivi on looduskaitse all aastast 1992.

Mõõdud: kivi pikkus on 4,6 m, laius 2,7 m, kõrgus 0,6 m, ümb. 13,4 m.

Viited

Eesti rändrahnud
Mustamäe linnaosa
Kaitstavad looduse üksikobjektid
Tallinna geograafia
Hirvli suurkivi

Hirvli suurkivi on rändrahn Harju maakonnas, Kuusalu vallas, Kursi külas. Kivi asub külas asuvast Kangru talust 0,2 km põhja poole lehtmetsas.  

Rahn võeti looduskaitse alla 1938. aastal. Looduskaitse alla võttes mõõdeti kivi külgede pikkusteks 6 m idas, 5,3 m lõunas, 5m läänes ja 6,2 m põhjas. Kivi ümbermõõduks saadi 22,5 meetrit ning kõrguseks 2 meetrit. Kivi on uurinud 1939. aastal J. Orula ning 1987. aasta suvel K. Müürisepp.

Iseloomustus 

Hirvli suurkivi on kujult pikergune ning looduskülg läheb sujuvalt üle laeks, see võimaldab ronida kivi otsa. Idakülg on lõheline. Idaküljelt leiab pikad kinnilõhed ja üks paari sentimeetri laiune avalõhe. Kivi on sammaldunud, sest kivi lõhedesse tekib metsakõdust mulda. 

Kivi on kasutusel kinnistute vahelise piirikivina.

Viited 

Eesti rändrahnud
Kuusalu vald
Kaitstavad looduse üksikobjektid
Ülesaareneeme kivi

Ülesaareneeme on hiidrahn, mis asub Harjumaal Prangli saarel. 

Rahnu pikkus on 7,6 meetrit, laius 6,4 meetrit ja kõrgus 3,1 meetrit. Ümbermõõt 22,1 m. Ülesaareneeme kivim on migmatiit.

Viited

Prangli
Viimsi valla geograafia
Eesti rändrahnud
Liivimaa Maakrediitselts

Liivimaa Maakrediitselts (saksa keeles Livländischer adeliger Güterkreditsozietät, ka Livländische Güter-Kreditsozietät), ka Liivimaa Mõisnikkude Maakrediitselts oli aastatel 1802–1932 Liivimaal tegutsenud finantsasutus (erahüpoteegipank)

Ajalugu
Krediidiseltsi loomise mõtte käis välja Friedrich Wilhelm von Taube juba 1789. aasta Liivimaa maapäeval. Liivimaa aadli krediitseltsi põhikiri kinnitati 15. oktoobril  1802. aastal.  Liivimaa Maakrediidiseltsi asutaja ja esimene ülemdirektor oli Friedrich Wilhelm von Taube.

1932. aastal liideti selts Eestimaa Maakrediitseltsiga, kus jätkas tööd Eestimaa Maakrediitseltsi Tartu agentuurina.

Juhtimine
Maakrediitseltsi tegevust juhtis ülemdirektsioon ja kaks piirkondlikku direktsiooni (Eesti distrikti direktsioon  ja läti distrikti direktsioon), mis asusid Riias ja Tartus.  Ülemdirektsiooni liikmeteks olid ülemdirektor, kaks nõunikku, üks arveametnik ning sekretär ning ülejäänud ametnikud. 

Eesti ja Läti piirkondlikke direktsioone juhtis direktor, kellele lisaks olid ametis kaks kaasistujat või assessorit, üks sekretär ning ametnikud.

Tartus tegutses Eesti distrikti direktsioon (saksa k. Ehstnischen Districts-Direction des livländischen adeligen Güter-Credit-Vereins) Jaani tänaval (Johannis str) 10, Ülikooli tänav 15 ning Kompanii tänaval.

Pädevus
Ülemdirektsiooni ülesandeks oli jälgida korralduste täitmist ning kontrollida piirkondlike direktsioonide tegevust. Piirkonna direktsioonid tegelesid: laenude andmine, rendirahade vastuvõtt ning väljamaksmine, võlgade sissenõudmine ning sekvestri all olevate mõisate üle järelevalve teostamine. Direktsiooniliikmed valiti ametisse üldkoosolekul iga kolme aasta tagant.

Selts andis pantkirja alusel laenusid Liivimaa eramõisnikutele. Hiljem andis selts laenusid ka talupoegadele, kes seltsile panditud mõisatest ostsid talusid päriseks.

Juhtkond

Ülemdirektorid 1803−1920

Läti distriktidirektsiooni direktorid 1803−1890

Vaata ka 
Liivimaa talurahvapank, Liivimaa mõisnike poolt talupoegade raharendile ülemineku kergendamiseks ja talude pärisostmise soodustamiseks loodud pank.

Viited

Kirjandus
Engelhardt, Baron Hermann. Zur Geschichte der Livländischen adeligen Güterkreditsozietät. Riga: Druck von W. F. Häcker, 1902 .

Välislingid

Sädus kuis Liiwlandi-ma mõisnikuide Kredit-Kassa abbiga tallomaid wõip müwwa nink osta, 1849
1802. aasta Eestis
Eesti pangad
Liivimaa
Riigimark

Riigimark (saksa keeles Reichsmark, lühend RM) oli 1924–1948 Saksamaa rahaühik. Jagunes 100 riigipenniks (Reichspfennig). Riigimarga asemel võeti 1948. aastal kasutusele Saksa mark. 

Okupeeritud maade jaoks väljaantud riigimargad kehtisid ka Eestis Saksa okupatsiooni ajal (1941–1944). 

Rahaühikud
20. sajand Saksamaal
Saksa okupatsioon Eestis (1941–1944)
Bonistika
Numismaatika
Notėnai vald

Notėnai vald (leedu keeles Notėnų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Skuodase rajoonis.

Valla pindala on 91 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1017 inimest. Valla keskuseks on Notėnai küla. Vallavanem on Arvydas Mačiukas.

Valla külad on:

Viited 

Skuodase rajoon
Skuodase vald

Skuodase vald (leedu keeles Skuodo seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Skuodase rajoonis. Vald asub Läti piiri ääres.

Valla pindala on 158 km². 2011. aasta seisuga elas seal 2944 inimest. Valla keskuseks on Skuodase linn, mis aga valla koosseisu ei kuulu. (2010 aastal 1141 elanikku). Vallavanem on Viliutė Jautakienė.

Valla külad on:

Viited 

Skuodase rajoon
13 (arv)

Kolmteist ehk 13 on täisarv, mis otseselt eelneb arvule 14 ja otseselt järgneb arvule 12.

Kõnekeeles on arvu 13 nimetatud ka kuraditosinaks. Arvuga 13 on seotud mitmed ebausu ilmingud.

Täisarvud
BMW M20

BMW M20 on kuuesilindriline bensiinimootor, mida toodeti aastatel 1977–1993. Nagu ka suuremamahulisel mootoril M30, mida toodeti samal ajal, on M20 12-klapine (kaks silindrikohta), malmist mootoriplokk ja alumiiniumsulamist plokikaas. Kui M30 mootori klapiajam on ketiga, siis M20-l on kasutusel hammasrihmaga klapiajam. Mootorit hakati tootma karburaatoriga, aga üsna pea mindi üle Boschi sissepritsele.

Ajalugu
Mootorite maht on 1991–2693 cm3. M20 on BMW mootori M30 "väike vend".

Mootorit kasutati E21 ja E30 3. seeria ning E12, E28 ja E34 5. seeria mudelitel ja oli tootmises peaaegu kaks aastakümmet, kõige hiljem oli kasutusel E30 325i touring. M20 asendati BMW M50 mootoriga.

Varasematele versioonidele on viidatud kui "M60", kuigi aastast 1992 on kood M60 kasutusel BMW V8 mootoritel.

M20 oli baasiks M21 diiselmootorile ja omab mõningaid sarnasusi ka BMW M70 V12 mootoriga.

Mudelid

Nimetused
Mootori tähistuste tähendused: 

M20B20 – M20 on mootori nimi, B on kütus (bensiin) ja 20 on maht (2,0 l).

M20B20
Esimene mudel, mis kasutas M20 mootorit, oli E12 520/6, millele paigaldati M20B20 versioon. Sellel kasutati Solex karburaatorit.

Uus 520i ehk Boschi sissepritsega mootor valmis aastal 1982. Mootorit uuendati ka 1987, kui lisati Boschi mootorijuhtimine ja katalüsaator.

Kasutus:
 1977–1981 E12 520/6
 1979–1983 E21 320/6
 1982–1984 E28 520
 1982–1988 E28 520i
 1983–1992 E30 320i
 1988–1990 E34 520i

M20B23
2,3-liitrine M20B23 kasutas sama plokki ja kaant, mis M20B20, aga tänu teistsugusele väntvõllile on kolvikäik pikem ja mootori maht suurenes. M20B23 kasutati 323i mudelitel. M20B23 asendati mootoriga M20b25 aastal 1985. E30 versioon kasutas Boschi sissepritset ja algselt andis 102 kW, mida suurendati 110 kW peale aastal 1984.

Kasutus:
 1977–1982 E21 323i
 1982–1985 E30 323i

M20B25
M20B25 maht on 2,5 liitrit ja algselt andis 120 kW (126 kW ilma katalüsaatorita). M20B25 plokikaas on tuntud kui "885". 1987. aastal M20B25 uuendati ja uus võimsus oli 125 kW.

Kasutus:
 1986–1993 E30 325i, 325iS, 325iC 325iX
 1989–1990 E34 525i
 1988–1991 Z1

M20B27
M20B27 disainiti olema võimalikult efektiivne madalatel pööretel (sealt ka mudeli nimede lõpus "e").

Kasutus:
 1982–1988 E30 325/325e/325es
 1982–1988 E28 525e

Viited 
https://en.wikipedia.org/wiki/BMW_M20

M20
Raketis

Raketis on igasugune ajutine ehituskonstruktsioon, mida kasutatakse uue või rekonstrueeritava püsiehitise toestamiseks. Vigane raketis võib põhjustada ehitise kokkuvarisemise.

Ajalugu  
Raketiselaadseid toestuskonstruktsioone tunti juba Rooma Panteoni ehituse ajal, kuid üldkasutust leidis tänapäeval tuntud raketis alles 18. sajandil seoses tsemendi leiutamisega.

Kasutus 
Terasest või alumiiniumist raketist kasutatakse tavaliselt tsemendi või muu sarnase materjali vormi valamiseks. Selline raketis on peaaegu täiesti purunemiskindel ning püsib kauem kui samasugune puust või plastikust konstrueeritud raketis. Tavaliselt monteeritakse raketis kokku kohapeal.

Ehitus
Šatėse vald

Šatėse vald (leedu keeles Šačių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Skuodase rajoonis.

Valla pindala on 81 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1171 inimest. Valla keskuseks on Šatėse küla. Vallavanem on Antanas Raudonis.

Valla külad on:

Viited 

Skuodase rajoon
Ylakiai vald

Ylakiai vald (leedu keeles Ylakių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Skuodase rajoonis.

Valla pindala on 216 km². 2011. aasta seisuga elas seal 3063 inimest. Valla keskuseks on Ylakiai alev (2011 aastal 950 elanikku). Vallavanem on Augenijus Zabitis.

Valla külad on:

Viited 

Skuodase rajoon
Rae kultuskivi

Rae kultuskivi on rändrahn, mis asub Harju maakonnas, Assakult 2 km kirdes. Rahn on arvel arheoloogiamälestisena.

Koostis 
Kultuskivi koosneb peeneteralisest roosast graniidist. Sinna on võimalik kultuslohke sisse hõõruda.

Mõõtmed 
Rae kultuskivi mõõtmed on 3,6 × 2,8 × 2,2 m, ümbermõõt 9,8 m.

Viited

Välislingid 
 
 

Eesti rändrahnud
Rae vald
Eesti kultusekivid
Agluonėnai vald

Agluonėnai vald (leedu keeles Agluonėnų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Klaipėda rajoonis.

Valla pindala on 57 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1178 inimest. Valla keskuseks on Agluonėnai küla. Vallavanem on Laima Tučienė.

Viited

Välislingid 
Valla kodulehekülg (leedu keeles)

Klaipėda rajoon
Leedu vallad
Dauparai-Kvietiniai vald

Dauparai-Kvietiniai vald (leedu keeles Dauparų-Kvietinių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Klaipėda rajoonis.

Valla pindala on 92 km². 2011. aasta seisuga elas seal 2900 inimest. Valla keskuseks on Gargždai linn, mis aga valla koosseisu ei kuulu. Vallavanem on Judita Čekuolienė.

Viited

Välislingid 
Valla kodulehekülg (leedu keeles)

Klaipėda rajoon
Leedu vallad
BMW M50

BMW M50 on reasasetusega 6-silindriline kahe ülanukkvõlliga (DOHC) bensiinimootot, mida toodeti aastatel 1990-1996. Esmakordselt võeti see kasutusele E34 kerega 5. seeria mudelite 520i ja 525i juures ning see mootor vahetas välja M20 mudelitähisega mootori.

M50 mootoriplokk oli valmistatud malmist ja plokikaas oli alumiiniumsulamist. Iga silindri kohta on 4 klappi.

S50 
 

S50 on M50 sportlikum versioon, mis võeti kasutusele E36 kerega BMW M3-l ning see vahetas välja neljasilindrilise BMW S14 mootori, mida kasutas eelmise põlvkonna E30 M3. Sarnaselt M50-ga, oli mootoriplokk valmistatud malmist ning plokikaas alumiiniumsulamist.    

M50
BMW M52

BMW M52 on reasasetusega 6-silindriline kahe ülanukkvõlliga (DOHC) bensiinimootor, mida kasutas BMW aastatel 1994–2000 ning see vahetas välja mootori, mis kandis tähistust M50. 

Esimesena võeti see mootor kasutusele E36 mudeliseeria 320i juures. 

M52 oli erinevalt eelkäijast M50-st juba alumiiniumist mootoriplokiga, aga näiteks USA ja Kanada turgudel kasutati mõne mudeli puhul ka endiselt malmist mootoriplokke.

S52 
S52 on M52 võimsam versioon, mis asendas S50B30US mudeliuuenduse järgses  (1996-1999) Põhja-Ameeria turu jaoks toodetud E36 M3-l.

Võrreldes S50, oli S52 väiksema võimsusega. Töömahuks oli 3,152 cm3, surveaste 10,5:1 ning võimsuseks 240 hp (179 kW) 6 000 p/min juures ning pöördemoment 320 N⋅m 3 800 p/min juures. 

M52
BMW M57

M57

BMW M57 on reasasetusega 6-silindriline diiselmootor, mida hakati tootma 1998. aastal Austrias, Steyri mootoritehases.

Kirjeldus 

M57 on vesijahutusega ja turboga ülelaetud kuuesilindriline mootor, millel on ühisanum (common rail) sissepritse. Paljud omadused ja tunnused on sarnased eelmisele mudelile M51. Tootmise jooksul modifitseeriti seda mootorit kaks korda. Selle eelkäijaks oli M51 mootor. Esimese M57 ja TÜ (Technische Überarbeitung = tehniline uuendus) plokk ja plokikaas on tehtud sepistatud rauast, TÜ2 uuendusega mootoriplokk on tehtud alumiiniumist. Veel muudeti TÜ2 uuendusega ära põlemiskamber. Pihustusrõhk 2,5-liitrisel mootoril on 1350bar, kuid teised mudelid kasutavad 1600bar-ist rõhku. Kütuse pihustamiseks on kasutusel magneetilise tööpõhimõttega pihustid. TÜ2 mootorid kasutavad teist tüüpi pihustit. Pihustussüsteem on toodetud Bosch poolt ja on juhitud Bosch DDE 5 mootoriaju poolt. M57 mootor kasutab üht Garrett GT2556V turbot koos vahejahutiga. M57 TÜ kasutab Garrett GT2260V turbot ja vahejahutit. M57D30TÜTOP kasutab BorgWarner KP39 turbiini kõrge rõhuga ja K26 turbiini madala rõhuga turboülelaadimiseks. Surveaste mootoris on vahemikus 16,5:1 ja 18:1, võimsamad M57 mootorid, millel on rohkem kui üks turbo on väiksema surveastmega. Iga silindri kohta on kaks sisse- ja väljalaskeklappi ja samuti kaks kettajamiga nukkvõlli. Mootori pöörete piiraja on 4750 pööret minutis.

Tehniline informatsioon

Viited
Dovilai vald

Dovilai vald (leedu keeles Dovilų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Klaipėda rajoonis.

Valla pindala on 121,7 km². 2011. aasta seisuga elas seal 4888 inimest. Valla keskuseks on Dovilai alev (2011. aastal  oli seal 1246 elanikku). Vallavanem on Antanas Skiotys.

Valla külad on:

Viited 

Klaipėda rajoon
Turbatööstus

Turbatööstus on tööstusharu, kütusetööstuse allharu, mis tegeleb turba kaevandamise, ümbertöötamise ja tarbijatele edastamisega. 

Eestis on turbatööstuse käive umbes 100 miljonit eurot aastas ja Eestist on pärit 10% maailma turbatoodangust. Sektoris töötab 35 ettevõtet, kes kaevandavad turvast ligi 14 000 hektaril.

Viited
Endriejavase vald

Endriejavase vald (leedu keeles Endriejavo seniūnija) on 2. järgu haldusüksus(vald) Leedus Klaipėda rajoonis.

Valla pindala on 145 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1675 inimest. Valla keskuseks on Endriejavase alev (2011. aastal  oli seal 640 elanikku). Vallavanem on Laimutė Šunokienė.

Valla külad on:

Viited 

Klaipėda rajoon
Tallinn C.F.

Tallinn C.F. on 2015. aastal asutatud Eesti jalgpalliklubi, mis tegutseb Tallinnas.

Statistika ja loendid

Mängijad

Varasemad liigahooajad

Vaata ka
Eesti jalgpalliklubide loend
Tallinna JK Visadus

Viited

Tallinna jalgpalliklubid
JK Tabasalu

Tabasalu JK Charma (endise nimega Tallinna FC Charma) on jalgpalliklubi mis asutati 2013. aastal. Meeskonna tuumik koosneb peamiselt endistest Nõmme Kalju duubelmeeskonna- ja Tabasalu JK mängijatest.

Klubi eelkäija on Tabasalu Jalgpalliklubi.

Statistika ja loendid

Mängijad

Varasemad liigahooajad

Vaata ka
Eesti jalgpalliklubide loend
Tabasalu Jalgpalliklubi

Viited

Välislingid
JK Tabasalu jalgpall.ee

Eesti jalgpalliklubid
Harku vald
Riigigümnaasium

Riigigümnaasium on Haridus- ja Teadusministeeriumi haldusalasse kuuluv gümnaasium, mida peab üleval riik.

Alates 2012. aastast on Eestis loodud 16 Haridus-ja Teadusministeeriumi haldusalasse kuuluvat maakondlikku riigigümnaasiumi. Maakonnakeskustesse loodud ja loodavate riigigümnaasiumidega toetab Haridus- ja Teadusministeerium gümnaasiumide võrgu korrastamist, et luua eeldused kõigile õppijatele Eesti eri piirkondades võrdselt kõrgekvaliteedilise ja valikuterohke gümnaasiumihariduse omandamiseks. Esimene nn maakondlik gümnaasium, Viljandi Gümnaasium, alustas tegevust 1. septembril 2012.

Lisaks tegutsevad riigigümnaasiumidena ka kolm üleriigilise õpilaste vastuvõtuga gümnaasiumi – Narva Eesti Gümnaasium, Nõo Reaalgümnaasium, Noarootsi Gümnaasium. Kuni 2022. õppeaasta lõpuni tegutses riigigümnaasiumina ka üks üleriigilise õpilaste vastuvõtuga muusikasuunaga üldhariduskool – Tallinna Muusikakeskkool. 1. septembril 2022 algab õppetöö selle asemel Tallinna Muusika- ja Balletikoolis. Kuni 2023. õppeaasta lõpuni tegutseb riigigümnaasiumina Narvas asuv keelekümbluskool – Narva Vanalinna Riigikool. Sejärel alustavad Narvas tegevust riigigümnaasiumid.

Koolivõrgu programmi kohaselt on 2023. aastaks õppetööd alates aastast 2012 alustanud kokku 24 riigigümnaasiumi, sh igas maakonnas vähemalt üks.

Riigigümnaasiumid 
Narva Vanalinna Riigikool
Noarootsi Gümnaasium
Nõo Reaalgümnaasium
Tallinna Muusika- ja Balletikool
Hiiumaa Gümnaasium (2016)
Jõgevamaa Gümnaasium (2013)
Jõhvi Gümnaasium (2015)
Kohtla-Järve Gümnaasium (2019)
Läänemaa Ühisgümnaasium (2013)
Narva Eesti Gümnaasium
Paide Gümnaasium (2018)
Põlva Gümnaasium (2016)
Pärnu Koidula Gümnaasium (2015)
Rakvere Riigigümnaasium (2022)
Rapla Gümnaasium (2018)
Saaremaa Gümnaasium (2021)
Saue Riigigümnaasium (2022)
Tabasalu Gümnaasium (2021)
Tartu Tamme Gümnaasium (2015)
Valga Gümnaasium (2016)
Viimsi Gümnaasium (2018)
Viljandi Gümnaasium (2012)
Võru Gümnaasium (2015)

Loodavad riigigümnaasiumid 
 2023 – Rae vallas Rae Gümnaasium; kolm riigigümnaasiumi Tallinnas: aadressil Akadeemia tee 25 Mustamäe Riigigümnaasium), aadressil Kolde puiestee 67a Tallinna Pelgulinna Riigigümnaasium ja Endla tänaval Tallinna Tõnismäe Riigigümnaasium; kaks riigigümnaasiumi Narvas: nendest üks eestikeelne – Narva Eesti Riigigümnaasium ja Narva Gümnaasium.

Viited

Välislingid
 Eesti riigigümnaasiumide koduleht

Koolid
Judrėnai vald

Judrėnai vald (leedu keeles Judrėnų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Klaipėda rajoonis.

Valla pindala on 87,4 km². 2011. aasta seisuga elas seal 705 inimest. Valla keskuseks on Judrėnai alev (2011. aastal  oli seal 468 elanikku). Vallavanem on Zigmantas Siminauskas.

Valla külad on:

Viited 

Klaipėda rajoon
Aavo Ots

Aavo Ots (sündinud 14. veebruaril 1951 Vastseliinas) on eesti trompetist, dirigent ja muusikapedagoog.

Haridus
Õppis aastatel 1967–1971 Heino Elleri nimelises Tartu Muusikakoolis trompetit ja koorijuhtimist. 1976. aastal lõpetas Tallinna Riikliku Konservatooriumi dirigeerimise eriala Gustav Ernesaksa ja Olev Oja klassi ning trompeti erialal Tõnu Tarumi klassi. 1986. aastal lõpetas Leningradi konservatooriumis Juri Bolšijanovi klassi. 2005. aastal täiendas end Šveitsis Andreas Spörri meistrikursustel.

Töö
Aastatel 1975–1984 töötas Estonia teatri orkestris, 1977. aastast töötas paralleelselt Tallinna Muusikakeskkooli õpetaja-metoodikuna. 1984. aastast Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia õppejõud, 1998. aastast dotsent.

Ta on Eesti Noorte Kontsertorkestri dirigent. Lisaks on ta 2002. aastal asutanud Aavo Otsa Muusikastuudio.

Tunnustus
 1997 – Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (Eesti trompetikoolkonna järjekindel edendamine)
 2001 – Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (vaskpillimuusika edendamine)
 2004 – Riho Pätsi Koolimuusika Fondi stipendium
 2004 – Eesti Kooriühingu aasta orkestridirigent
 2005 – Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (Kagu-Eesti muusikaelu viljakas arendamine)
 2006 – Eesti Kooriühingu aasta orkestridirigent
 2007 – Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (puhkpillimuusika edendamine)
2008 – stipendium "Ela ja sära"
 2009 – Eesti Kooriühingu aasta orkestridirigent
 2010 – Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (raamatu "Tuulefantaasia. Trompetiõpetaja käsiraamat" ja panuse eest eesti vaskpillimuusikasse)
 2011 – aasta isa
 2014 – Valgetähe V klassi teenetemärk
 2019 – Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (panus eesti puhkpillimuusikasse) 
 2022 – Eesti Kooriühingu tiitel “Aasta orkestridirigent 2021”

Viited

Välislingid
 Aavo Otsa Muusikastuudio
 Aavo Ots - Eesti Interpreetide Liit
 Aavo Ots - Eesti Muusika Infokeskus
 "Tänavune aasta isa on Aavo Ots", Postimees, 13. november 2011

Eesti dirigendid
Eesti trompetistid
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia õppejõud
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1951
Kretingalė vald

Kretingalė vald (leedu keeles Kretingalės seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Klaipėda rajoonis. Vald ulatub lääneosas Läänemere kaldale.

Valla pindala on 110 km². 2011. aasta seisuga elas seal 4736 inimest. Valla keskuseks on Kretingalė alev (2011. aastal oli seal 936 elanikku). Teine alev vallas on Plikiai (607 elanikku aastal 2011). Vallavanem on Vytautas Gūžas,.

Valla külad on:

Viited 

Klaipėda rajoon
Priekulė vald

Priekulė vald (leedu keeles Priekulės seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Klaipėda rajoonis. Vald ulatub lääneosas Kura lahe kaldale.

Valla pindala on 162 km². 2011. aasta seisuga elas seal 7829 inimest. Valla keskuseks on Priekulė linn (2011. aastal oli seal 1413 elanikku).  Vallavanem on Daiva Bliūdžiuvienė.

Valla külad on:

Viited 

Klaipėda rajoon
Olav Keerberg

Olav Keerberg (17. aprill 1935 Tartu – 4. november 2015) oli eesti taimefüsioloog.

Ta lõpetas 1957. aastal Tartu Riikliku Ülikooli teoreetilise füüsika erialal.

Ta töötas 1957–2004 Harkus, Eksperimentaalbioloogia Instituudis, algul inseneri ja nooremteadurina, 1972–2004 taimefüsioloogia osakonna juhatajana. 

Ta uuris fotosünteesi, kasutades süsiniku radioaktiivse isotoobi 14C metoodikat.

1972. aastal kaitses ta Moskvas NSV Liidu Teaduste Akadeemia K. Timirjazevi nimelises Taimefüsioloogia Instituudis bioloogiateaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga "Интенсивность света как фактор регуляции фотосинтетического метаболизма углерода" (Valguse intensiivsus kui süsiniku fotosünteetilise metabolismi regulatsiooni tegur). 1989. aastal kaitses ta samas instituudis bioloogiateaduste doktori kraadi väitekirjaga "Süsiniku fotosünteetilise metabolismi kvantitatiivsed karakteristikud".

2005. aastast kuni surmani töötas ta Eesti Maaülikooli põllumajandus- ja keskkonnainstituudis, algul taimefüsioloogia osakonna juhatajana, hiljem erakorralise vanemteadurina.

Tunnustus
1982 – Eesti NSV riiklik preemia
1992 – Karl Ernst von Baeri medal

Viited

Välislingid
 

Eesti bioloogid
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1935
Surnud 2015
Sendvarise vald

Sendvarise vald (leedu keeles Sendvario seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Klaipėda rajoonis.

Valla pindala on 72 km². 2011. aasta seisuga elas seal 5033 inimest. Valla keskuseks on Slengiai küla.  Vallavanem on Loreta Kuprienė.

Valla külad on:

Lisaks küladele asub vallas veel Klausmyliai huutor, kus aastal 2011 oli 11 elanikku.

Viited 

Klaipėda rajoon
Veiviržėnai vald

Veiviržėnai vald (leedu keeles Veiviržėnų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Klaipėda rajoonis.

Valla pindala on 188 km². 2011. aasta seisuga elas seal 3055 inimest. Valla keskuseks on Veiviržėnai alev (2011. aastal oli seal 840 elanikku). Vallavanem on Edita Sluckienė.

Valla külad on:

Viited 

Klaipėda rajoon
Vėžaičiai vald

Vėžaičiai vald (leedu keeles Vėžaičių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Klaipėda rajoonis.

Valla pindala on 160,5 km². 2011. aasta seisuga elas seal 4288 inimest. Valla keskuseks on Vėžaičiai alev (2011. aastal oli seal 1646 elanikku). Vallavanem on Liudas Laukaitis.

Valla külad on:

Viited 

Klaipėda rajoon
Sorrukivi

Sorrukivi ehk Sõrrukivi ehk Jaani-Mardi suurkivi on rändrahn Harju maakonnas Kuusalu vallas Viinistu külas, Lahemaa Rahvuspargi territooriumil.

Rändrahnu mõõtmed on 13,2×9,2×5,7 m, ümbermõõt 34,5 m ning maapealne maht 288 m3. (H. Viiding, 1986)

Sorrukivi on nooleotsakujuline hall silmisgraniit, mis on järsu lõunaküljega. Pôhjakülg on lauge, kust saab rahnu otsa ronida. Suurkivi on sileda pinnaga ja oluliste kinnislõhedeta. Pind on kaetud kooriksamblikega ja vaid ülemisel pinnal esineb rohttaimi. Rahn asetseb lohukeses, kus pinnaseks on munakaline kruus, mille all on lokaalmoreen.

Sorrukivi kuulub looduskaitse alla alates 1937. aastast.

Legend
Kalevipoeg olevat selle rahnu Soomest sinna visanud, tahtnud küll Pärispeale visata, kuid ei tabanud õieti.

Viited

Kuusalu valla rändrahnud
Città metropolitana

Città metropolitana (itaalia keeles 'suurlinn') on Itaalia põhiseaduses sätestatud haldusüksuse tüüp Itaalias.

3. aprillil 2014 kiitis Itaalia parlament heaks seaduse, mille kohaselt on Itaalias 10 città metropolitana staatuses ala. Seadus jõustus 1. jaanuaril 2015.

4. veebruaril 2016 lisandunud città metropolitana di Cagliari on Itaalia 14. città metropolitana staatuses haldusüksus.

Loend

Vaata ka 
 Suurlinnapiirkond

Viited

Välislingid 

Itaalia geograafia
Veneetsia Püha Markuse kirik

Veneetsia Püha Markuse kirik, ka Püha Markuse katedraal (itaalia keeles Basilica di San Marco), on kirik Itaalias Veneetsias Püha Markuse väljakul Doodžide palee vahetus läheduses.

Katedraali praeguse hoone ehitamist alustati 1063. aastal doodž Domenico Contarini eestvedamisel. Kirik pühitseti sisse 8. oktoobril 1094.

Vaata ka
Püha Markuse kampaniil

Välislingid
 Torna l’acqua alta a Venezia, non abbastanza per attivare il Mose: Piazza San Marco allagata  Un metro d'acqua alle 12 e 45 ha ricreato lo scenario consueto in autunno nella fragile città lagunare, Rai News, 28. september 2022

Itaalia kirikud
Veneetsia
Romaani ehitised
Gerhard Schürer

Paul Gerhard Schürer (14. aprill 1921 Zwickau – 22. detsember 2010 Berliin) oli Saksa DV riigitegelane.

Gerhard Schürer oli pärit töölisperekonnast. Rahvakooli lõpetamise järel õppis ta aastatel 1936–1939 masinalukksepaks. Teisest maailmasõjast võttis ta osa Luftwaffe koosseisus. Sõja järel töötas Schürer esialgu lukksepa ja veoautojuhina. 1947–1951 töötas ta Saksimaa liidumaavalitsuses, jõudes välja majandusküsimuste osakonnajuhataja ametikohani. 1948. aastal astus ta Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse. 1952. aastal lõpetas ta Mecklenburgi parteikooli ja 1958 NLKP Kõrgema Parteikooli Moskvas.

1951. aastal asus ta tööle Saksa DV Ministrite Nõukogu juures asuvas Plaanikomisjonis. Alates 1955. aastast oli Schürer Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee planeerimis- ja finantsosakonna töötaja, 1960. aastal sai ta osakonnajuhataja asetäitjaks ja 1962. aastal osakonnajuhatajaks. Aastatel 1965–1989 oli ta Saksa DV Plaanikomisjoni esimees.

Alates 1963. aastast oli Gerhard Schürer Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liige. 1967. aastal sai ta Rahvakoja (parlamendi) liikmeks. Alates 1973. aasta oktoobrist oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaat.

1989. aasta sügisel koostas Gerhard Schürer koos nelja kaastöölisega nn Schüreri raporti ("Saksa DV majandusliku olukorra analüüs lõppjäreldustega"), mis anti 31. oktoobril 1989 üle uuele partei esimesele sekretärile Egon Krenzile. Raportis kujutati Saksa DV majanduslikku olukorda väga tumedates toonides ja jõuti pessimistlikele järeldustele.

8. novembril 1989 astus Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo täies koosseisus tagasi. Samas moodustati uus Poliitbüroo, mille täisliikmeks Gerhard Schürer sai. 

3. detsembril 1989 astusid aga Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee ja vastvalitud Poliitbüroo lõplikult ametist tagasi. 1990. aasta jaanuaris heideti Gerhard Schürer Demokraatliku Sotsialismi Parteist välja. Seejärel Schürer vahistati kahtlustatuna majanduslikes kuritarvitustes. Kuid ta vabastati vähem kui kolm nädalat hiljem eeluurimisvangistusest, ilma et talle oleks süüdistust esitatud.

Viited

Saksamaa poliitikud
Saksa DV poliitikud
Sündinud 1921
Surnud 2010
Väeüksus

Väeüksus on kõikide allüksuste, väeosade ja väekoondiste üldnimetus.

Väeüksuste nimetused suurusjärguti 
 lahingupaar,
 pooljagu, meeskond, grupp, komando, salk
 jagu
poolrühm
 rühm
 kompanii, patarei
 pataljon, divisjon
 rügement
 brigaad
 diviis
 korpus
 armee

Maavägede üksuste suurus ja tingmärgid

Vaata ka
Väeliik
:en:NATO Joint Military Symbology (inglise)
APP-6, 1986
APP-6A, 1999
APP-6B, 2008

Viited 

 Estonia Defense Forces 2017
Varisõda

Varisõda (inglise keeles proxy war) on sõda, kus sõdivad osapooled ei sõdi üksteisega otse, vaid kolmandate osapoolte vahendusel. Kolmandateks osapoolteks võivad olla riigid, mitteriiklikud organisatsioonid või muud tüüpi osapooled.

Varisõjad olid eriti iseloomulikud Teise maailmasõja järgsele perioodile, mida tuntakse külma sõja nime all. Superriigid USA ja Nõukogude Liit ei söandanud ülemaailmse tuumasõja puhkemise kartuses üksteisega avalikult sõdida, selle asemel pidasid nad varisõdasid Kolmanda Maailma riikide territooriumil.

Sõjandus
Riho Tormis

Riho Tormis (aastani 1936 Richard Sturm; 23. veebruar 1899 Kuusalu – 23. veebruar 1967 Tallinn) oli eesti köster ja organist.

Ta osales nooruses Kuusalus seltsimaja ja kirikukoori tegevuses. Aastatel 1935–1936 oli köstriks ja organistiks Pühajõe koguduses. Aastast 1937 oli ta organistiks Vigala Maarja koguduses, kus ta juhatas ka kirikukoori ja esines viiuldajana.

Isiklikku 
Tema poeg on helilooja Veljo Tormis, pojapoeg Tõnu Tormis on fotokunstnik ja koorilaulja.

Kirjandus 
 

Eesti organistid
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1899
Surnud 1967
Tahkuna hiidrahn

Tahkuna hiidrahn on kaitstav looduse üksikobjekt, mis asub Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Lehtma külas Tahkuna põhjarannikul meres. 

Rahnu mõõtmed on 11,0 x 8,0 x 4,0 m ja ümbermõõt 31 m. Tahkuna hiidrahn on rändrahn.
Tahkuna hiidrahn koosneb suurtest 7-8 cm K-päevakivi kristallidega raba-kivigraniidist.

Vaata ka
Eesti hiidrahnude loend
Eesti rändrahnude loend

Eesti rändrahnud
Hiiumaa vald
Kaitstavad looduse üksikobjektid
Eesti rändrahnud

Eesti rändrahnud on Eesti alal asuvad rändrahnud (sealhulgas hiidrahnud).

Suurim Eesti rändrahn on Ehalkivi Kunda lähedal, mille ruumala on 930 m³ ja mass umbes 2500 tonni.

Eesti rändrahnud jagatakse suuruse alusel kolme rühma:
hiidrahnud – ümbermõõt üle 25 meetri
suured rahnud – ümbermõõt 10...25 meetrit
väikesed rahnud – ümbermõõduga alla 10 meetri

Kokku on hiidrahne Eestis teada 87 , suurem osa neist on kaitse all. Suuri rahne on Eestis tuhatkond, väikeste rahnude arv on praktiliselt loendamatu.

Enamik Eesti rändrahnudest on Põhja-Eestis. Eriti rohkelt on neid Lahemaal. Rahnude jaotumus suurusnäitajate järgi on tavapäraselt sarnastele loodusnähtustele ligilähedaselt kirjeldatav eksponentfunktsiooni abil. Maapealseid rahne, mille ümbermõõt ületab 50 meetrit, on Eestis kaks: Ehalkivi ja Kabelikivi.

Eesti hiidrahnudest on 64% koostiselt rabakivid. See ei peegelda siiski nende päritolupiirkonna Fennoskandia kilbi keskmist koostist. Rabakivis on säilinud tardumisjärgne ristsuunaline lõhelisus, mis tuleneb hilisema moonde puudumisest. Ristsuunalise lõhelisuse tõttu oli liustikul rabakivitahukaid lihtsam lahti murda ja Eestisse tuua. Ülejäänud 36% hiidrahnudest koosnevad pegmatiidist, gneisist, migmatiidist, graniidist ja gneissbretšast.

Vaata ka
Eesti rändrahnude loend
Eesti hiidrahnude loend

Kirjandus
Pirrus, E. 1996. Suured rändrahnud – võõrsilt pärit omad. Eesti Loodus, 4, 118–119.
Pirrus, E. 2003. Hiidrahnud loodusmälestistena. Eluta loodusmälestiste uurimine ja kaitse, Tallinn, 75–88.

Välislingid
Enn Pirruse "Eestimaa suured kivid"
Gourdon (Lot)

Gourdon [gur'don] on vald Prantsusmaal Loti departemangus. See on departemangu alamprefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Gourdon on kantoni keskuseks.

Gourdoni territoorium asub 130–323 meetri kõrgusel üle merepinna.

Linna ja vallaga seotud isikud 
 Ricard de Genouillac, aadliperekond, kes alates aastast 961 sai oma valdusse Gourdoni kindluse.
 Bertrand I de Gourdon-Saint-Cirq või ka Bertrand de Gourdon Gourdoni senjöör, oksitaanikeelne poeet ja trubaduur.
 Géraud III de Gourdon, Gourdoni senjöör.
 Pierre Auriol (1280–1322), linna lähedal sündinud frantsiskaani teoloog.
 Guillaume Farinier (? – 1361), frantsiskaani usutegelane.
 Pons de Lauzières-Thémines (1553–1627), Gourdoni viimane senjöör, Prantsuse marssal.
 Gustave Larroumet (1852–1903), linnas sündinud kunstiajaloolane, kirjanik ja riigiametnik.
 Edmond Albe (1861–1926), ajaloolane ja speleoloog.
 Augustin Cabanès (1862–1928), linnas sündinud arst, ajakirjanik ja ajaloolane.
 Olympe Dupas (1876–1932), viiuldaja ja muusikaprofessor.
 Georges-Émile Lebacq (1876–1950), linnas elanud Belgia kunstnik, impressionist.
 Maurice David-Darnac (1913–1983), linnas surnud ajakirjanik, poliitik ja ajaloolane.
 Jean-Paul Planchou (1948), linnas sündinud poliitik.
 Jean Milhau (1929), poliitik, Loti departemangu esindav prantsuse senaator.

Sõpruslinnad 
 Ibbenbüren (Saksamaa) alates 2001.

Viited

Välislingid 
 Linna koduleht (prantsuse keeles)
 Turismiinfo (inglise keeles)

Prantsusmaa linnad
Loti departemangu vallad
Mende

Mende [mand] on linn Prantsusmaal Lozère'i departemangus. Ta on departemangu prefektuur (prefecture) ehk halduskeskus. Linn on jagatud kahe kantoni vahel ja on ühtlasi nende keskuseks.

Linna territoorium asub 691–1236 meetri kõrgusel üle merepinna.

Linna ja vallaga seotud isikud 
 Jean-Baptiste Amédée de Grégoire de Saint-Sauveur (1709–1792), Bazas' piiskop ja generaalstaatide saadik 1792.
 Abraham Fontanel (1740–1817), kunstikaupmees ja -koguja.
 Abbon-Pierre-François Bonnel de la Brageresse (1757–1844), Viviersi piiskop.
 Jean-Jacques Fayet (1786–1849), Lozère'i departemangu esindav parlamendisaadik, Orléansi piiskop.
 Charles du Pont de Ligonnès (1845–1925), prantsuse leitnant.
 Henri Bourrillon (1891–1944), advokaat.
 Gaby Bruyère (1914–1978), näitlejanna.
 Thierry Jean-Pierre (1955–2005), kohtunik, poliitik ja advokaat.
 Claude Érignac (1937–1998), prantsuse riigiametnik, Korsika prefekt.
 René Boullier de Branche (1941–1981), poliitik, Mayenne'i departemangu rahvasaadik.
 Élisabeth Filhol, sündis 1965, kirjanik.
 Brigitte Guibal, sündis 1971, sportlane.
 Quentin Elias, (1974–2014), laulja, mannekeen ja pornonäitleja.
 Christophe Laurent, sündis 1977, jalgrattur.

Sõpruslinnad 
 Wunsiedel (Saksamaa) alates 1980.
 Volterra (Itaalia) alates 1993.
 Vila Real (Portugal) alates 2003.

Viited

Välislingid 
 Linna koduleht (prantsuse keeles)
 Turismiinfo (inglise keeles)

Prantsusmaa linnad
Prantsusmaa vallad
Lozère'i departemang
Trad.Attack!

Trad.Attack! on Eesti trad-pop-rokkmuusikaansambel. 

Ansambli moodustavad Sandra Vabarna (torupill, parmupill, viled, laul), Jalmar Vabarna (kitarr, laul) ja Tõnu Tubli (löökpillid, laul).

Ansambel sai alguse 2013. aasta lõpus, kui avaldati esimene lugu "Kooreke". Trad.Attack!'i esimene kontsert toimus 2014. aasta märtsis Tallinn Music Week'i raames.

Esimene EP avaldati 2014. aastal. Trad.Attack!'i esimene stuudioalbum "AH!" ilmus 4. septembril 2015.

Ansambel on esinenud 38 riigis üle maailma. 

Trad.Attack! on mänginud mainekatel showcase-festivalidel: Tallinn Music Week (Eesti), Folk Alliance (USA), V-ROX (Venemaa), Eurosonic (Holland), Sound of the Xity ja Strawberry Festival (Hiina), Minas Musica Mundo (Brasiilia), WOMEX Maailmamuusika Expo (Hispaania), Trans Musicales Festival (Prantsusmaa) ja Womad Chile Festival (Tšiili), WOMAD (UK).  

Trad.Attack!'i teine stuudioalbum "Kullakarva" ilmus 19. mail 2017. Kolmas album "Make Your Move" ilmus 17. aprillil 2020. Sama aasta teises pooles ilmus bändil album "MYMIATURES - Songs That Never Grew Up". Lühilugude album tõi rahva ette katkendid nii aprillis ilmunud "Make Your Move" albumile täispikaks looks sündinud kui ka ideetasandile jäänud lood.    

2021. aastal ilmus Trad.Attack!'i esimene live-album "We Miss Playing For You". Albumile koondati kokku varasemate kontsertide salvestused. Aasta hiljem ühendas bänd jõud 19 remiksijaga kaheksast eri riigist ning andis välja "Remixed" albumi, kuhu koondati kokku bändi parimate lugude töötlused.

Tunnustus 
Eesti popmuusika auhind KULDNE PLAAT 2021: aasta ansambel ja aasta album 
Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia 2020 - väsimatu väega säravalt omanäolistele pärimusmuusikutele
Eesti Muusikaauhinnad 2021: aasta lugu, aasta etno/folk album
63ndate Grammy'de eelselektsioon
Välisministeeriumi kultuuripreemia 2020 eduka kontserttegevuse ja Eesti tutvustamise eest välisriikides
Etnokulp 2020: aasta artist, aasta lugu
 Eesti popmuusika auhind KULDNE PLAAT 2018: enim müüdud CD ja vinüül Eestis;
Eesti Muusikaauhinnad 2018: parim bänd, parim etno/folkalbum;
Eesti etnomuusika auhinnad Etnokulp 2017: parim bänd, parim plaat, parim lugu;
Eesti etnomuusika auhinnad Etnokulp 2016: parim bänd;
 Eesti Muusikaauhinnad 2016: parim bänd, parim plaat, parim etno/folkplaat;
 Eesti etnomuusika auhinnad Etnokulp 2015: parim bänd, parim plaat, parim lugu;
 Eesti Muusikaauhinnad 2015: aasta etno/folkplaat, aasta muusikavideo;
 Eesti etnomuusika auhinnad Etnokulp 2014:  parim bänd, parim plaat, parim lugu, parim uustulija, Raadio 2 eripreemia

Albumid 
"Remixed" (2022)
"We Miss Playing For You" (2021)
"MYMIATURES - Songs That Never Grew Up" (2020)
"Make Your Move" (2020)
"Kullakarva" (2017)
 "AH!" (2015)
 EP "Trad.Attack!" (2014)

Viited

Intervjuu Sandra ja Jalmar Vabarnaga: http://loovusait.ee/blogi/jalmar-ja-sandra-vabarna-magic-hakkab-juhtuma-kui-teed-asja-koos-inimestega-kellega-oled-samal-lainel

Välislingid

Ansambli koduleht

Eesti rahvamuusikaansamblid
Aasta muld

Aasta muld on muld, mida valitakse Eestis, et teadvustada laiemat avalikkust Eestis levinud muldade mitmekesisusest, mis seisneb nende väljanägemise, omaduste ja kasutussobivuse erinevustes. Aasta mulla valimise algatas Eesti Mullateaduse Selts.

Eesti aasta mullad
2014 – leostunud muld
2015 – paepealne muld
2016 – rabamuld
2017 – leetmuld
2018 – näivleetunud muld
2019 – madalsoomuld
2020 – erodeeritud muld
2021 – rähkmuld
2022 – tehismuld

Viited

Eesti aunimetused
Eesti mullateadus
Mullad
Eesti Maaülikooli mullamuuseum

Eesti Maaülikooli mullamuuseum on Eesti Maaülikooli juures olev Eesti muldasid tutvustav muuseum. 

Muuseumis on muu hulgas 133 Eesti mullaprofiili, Eesti ja välismaa mullastikukaardid, mineraalide ja kivimite kollektsioon, Eestis kasutatud väetiste kollektsioon.

Viited

Välislingid
Mullamuuseum Eesti Maaülikooli kodulehel

Eesti mullateadus
Eesti Maaülikool
Tartu muuseumid
Rein Õunapuu

Rein Õunapuu (sündinud 19. juulil 1957 Tallinnas) on eesti katoliku vaimulik.

Haridus
Ta lõpetas 1972. aastal põhikooli (8 klassi) Tallinna 24. Keskkoolis ja 1976. aastal Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumi arhitektuuri erialal. Tutvudes noorukina Saarde kiriku õpetaja Elmar Salumaaga, sai ta sellest sügavalt mõjutatud ja astus omal soovil luteri kirikusse. Seejärel õppis ta lühikest aega EELK Usuteaduse Instituudis ja teenis Nõukogude Armees. Pärast ajateenistust tutvus ta isa Stanislausega (:lt:Tėvas Stanislovas) Leedus. Vajadus kandva vaimuliku distsipliini järele viis ta liitumisele katoliku kirikuga ja ta asus õppima Riia vaimulikku seminari.

Tegevus Eestis, Lätis ja Venemaal
6. oktoobril 1985 pühitseti ta Riias preestriks. Kaks aastat töötas ta abivaimulikuna Riias, Tallinnas ja Venemaal. Pärast isa Miikael Krumpansi ootamatut surma 13. juulil 1987 sai temast 19. juulil ainus avaliku töötamisõigusega katoliku preester Eestis, ta oli kogudusepreester Tallinnas (1995. aastani) ja Tartus (1989. aastani). 

Rein Õunapuu avas ja taastas taasiseseisvunud Eestis mitu katoliku kogudust. Ta alustas eestikeelsete jumalateenistuste pidamist, tõlkis ja avaldas trükis eestikeelse missateksti (1990), palveraamatu (1994), taasasutas ja toimetas katoliku ajalehte Kiriku Elu (1989–1995). Lisaks töötas ta õppejõuna, nõustajana ning tegi kaastööd raadios ja televisioonis. Praegu annab ta välja eesti- ja saksakeelset e-nädalakirja Elektrikarjane. 

Rein Õunapuu on Eesti Kristliku Liidu (1988) ja Eesti Kirikute Nõukogu (1989) asutajaliige ning Eesti Piibliseltsi taasasutajaliige (1991).

Elu Saksamaal
1995. aastal suundus Rein Õunapuu õppima Saksamaale. Pärast litsentsiaadikraadi kaitsmist Frankfurdis Maini ääres St. Georgeni jesuiitide ülikoolis (:de:Philosophisch-Theologische Hochschule Sankt Georgen) jäi ta Põhja-Saksamaale Hildesheimi piiskopkonda (:de:Bistum Hildesheim), kus elab ja töötab tänaseni. 2010. aastast on ta Saksamaal Peines (asub Alam-Saksi liidumaal Peine kreisis) preester.

Viited

Publikatsioone
Ajaleht "Kiriku Elu": Eesti katoliiklaste häälekandja. Tallinn, Rooma-Katoliku Kirik Eestis, 1989–2006. Toimetaja Rein Õunapuu [aastatel 1989–1995, kättesaadavad elektrooniliselt http://www.elektrikarjane.eu]
Püha missa kord = Ordo Missae. Tallinn, Katoliku Kirik, 1990 [Gummerus, Jyväskylä]
Au olgu Jumalale: väike palveraamat katoliiklastele. Toimetaja ja eessõna: Rein Õunapuu. Tallinn, ajaleht Kiriku Elu, 1994 
Rein Õunapuu. Lootusõpetuse lood. Tartu, Johannes Esto Ühing, 2013
Rein Õunapuu. Elektrikarjane [eesti- ja saksakeelne e-nädalakiri]. http://www.elektrikarjane.eu

Välislingid 
 EFA.204.0-170604 Rein Õunapuu Foto 18.02.1992, A. Truuväärt

Eesti katoliku vaimulikud
Tallinna Pühade Apostlite Peetruse ja Pauluse koguduse vaimulikud
Sündinud 1957
Richard Viidalepp

Richard Viidalepp (aastani 1935 Viidebaum; 23. jaanuar 1904 Nurmsi, Mäo vald – 3. juuni 1986 Tartu) oli eesti rahvaluuleteadlane.

Aastail 1947–1979 töötas ta ENSV TA Keele ja Kirjanduse Instituudis.

Ta on hulgaliselt kogunud kui ka korraldanud rahvaluule kogumist.

Isiklikku
Tema poeg on Jaan Viidalepp. Ta oli Ants Viidalepa onu ja Signe Kivi vanaonu.

Viited

Eesti folkloristid
Sündinud 1904
Surnud 1986
Lilian Looring

Lilian Looring (õieti Luise Liliane Looring; 15. september 1899 Tallinn – 2. mai 1963 Tallinn) oli Eesti baleriin ja tantsupedagoog.

1918–1927 töötas ta vaheaegadega Estonia teatris; oli teatri esimene eestlasest klassikaline baleriin.

1932–1940 pidas ta Tallinnas oma tantsustuudiot – Lilian Looringu tantsustuudio. 

Oli 1941–1955 represseerituna Siberis.

Isiklikku
Ka tema õde Hermiine Looring oli baleriin, kes tantsis Budapestis.

Viited

Välislingid
Eesti kommunismiohvrid 1940–1991

Estonia teatri balletitantsijad
Eesti tantsupedagoogid
Eesti represseeritud isikud
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1899
Surnud 1963
Mustlaskeel

Mustlaskeel (mustlaskeeles Romani chib) on Indoeuroopa keelkonna indoiraani harusse kuuluv keel, mida räägivad mustlased.

Mustlaskeelt kõneleb hinnanguliselt Euroopas 3,5 miljonit inimest ja mujal maailmas 0,5 miljonit inimest.

Keelel on üle maailma palju murdeid. Eestis rääkisid mustlased (Eesti mustlased) enne II maailmasõda eeskätt Laiuse ja Lääne-Balti ehk Tšuhni (Läti) murrakut; need murrakud kuuluvad mustlaskeele põhjamurdesse.

Viited

Indoeuroopa keeled
Mustlased
Toulouse'i ülikool

Toulouse'i Ülikool (Université Fédérale Toulouse Midi-Pyrénées; lühend UFTMP) on avalik-õiguslik ülikool Prantsusmaal.

Toulouse'i Ülikool asub Midi-Pyrénées' piirkonna pealinnas Toulouse'is. Ülikool asutati 2007. aastal.

Toulouse'i Ülikoolis töötab ligi 15 000 õppejõudu ning õpib üle 104 000 tudengi.

Liige 
 Université Toulouse 1 Capitole
 Université Toulouse - Jean Jaurès
 Université Paul Sabatier
 Institut national polytechnique de Toulouse
 Institut national des sciences appliquées de Toulouse
 Institut supérieur de l'aéronautique et de l'espace
 Institut d'études politiques de Toulouse
 Centre universitaire Jean-François-Champollion
 École nationale supérieure des mines d'Albi-Carmaux
 École nationale de l'aviation civile
 École nationale supérieure d'architecture de Toulouse
 École nationale de formation agronomique
 Toulouse Business School
 Institut catholique d'arts et métiers

Viited

Välislingid

 Kodulehekülg

Prantsusmaa ülikoolid
Toulouse
Robert Artur Holst

Robert Artur Holst (21. detsember 1885 (ukj) Kambja – 19. aprill 1943 Tavdas või selle lähedal, Sverdlovski oblast) oli Eestis maailmasõdadevahelise perioodi mõjukamaid ettevõtjaid.

Elukäik
Õppis Tartu reaalkoolis ja Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.

Äritegevust alustas 1909. aastal oma isa äri tegeliku juhina. 1909–1918 oli Tartu Krediit Ühisuse nõukogu liige, 1916–1917 Tartu sõjatööstuse komitee kaubajaoskonna juhataja ja pealaekur. 1918. aastast teenistuses toitlusministeeriumis. 1919. aastast kaubandus-tööstusministeeriumi kaubanduse osakonna juhataja.

1920. aastast alates oli tegev AS Silva asutamisega, aastatel 1920–1922 selle juhatuse esimees. 1921 võttis ta üle Tallinna kaubandusettevõtte Rob. Holst & Ko. 1921 asutas ta koos ettevõtja Jakob Tilloga lennundusettevõte Aeronaut. Oli Aeronaudi juhatuse esimees kuni selle likvideerimiseni.

1927. aastast OÜ "Riola" šokolaadi- ja kompvekitööstuse juhatuse liige, 1929. aastast direktor. 1930. aastast Aktsia Panga juhatuse liige.

Võttis vabariigi valitsuse delegaadina osa esimesest kauba- ja kaablilepingu sõlmimisest Soome Vabariigiga Helsingis. 1922. aastal oli kaubanduseksperdina kaasas Genua konverentsil. AS Aeronaut juhatuse esimehena osales aastatel 1922 kuni 1928 toimunud õhusõidu konverentsidel Berliinis, Stockholmis, Münchenis, Viinis ja Roomas. 1927. aastal osales kaubanduskodade konverentsil Stockholmis.

1922–1932 oli Holst Austria aukonsul Tallinnas.

Viited

Kirjandus
"Eesti riigi-, avaliku- ja kultuurielu tegelased. 1918 - 1938". Eesti Kunstnike Liidu väljaanne; Tallinn 1939

Välislingid
vahendatud biograafia Eesti Antiikautode Galerii kodulehel

Eesti ettevõtjad
Eesti lennundustegelased
Eesti Üliõpilaste Seltsi liikmed
Eesti represseeritud isikud
Sündinud 1885
Surnud 1943