joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Püha Stefanuse katedraal

Püha Stefanuse katedraal (saksa keeles Stephansdom) on romaani ja gooti stiilis ehitatud katedraal Austria pealinna Viini vanalinnas Innere Stadtis. See on Viini roomakatoliku peapiiskopkonna (ladina keeles Archidioecesis Viennensis) peakirik, Viini peapiiskopi aujärje asupaik. 

Katedraali ehitamist alustati romaani stiilis 1137. aastal. 1359. aastal algas selle laiendamine gooti stiilis. Lõpliku kuju omandas kirik 1511. aastal. Katedraal on ehitatud heledast lubjakivist, mis on aja jooksul tumenenud. Selle pikkus on 198,2 m ja laius 62 m. Lõunapoolse torni kõrgus on 136,44 m ja põhjapoolse torni kõrgus 68,3 m. Katuseharja kõrgus kesklöövi kohal on 60 m.

Välislingid

Viini pühakojad
Katedraalid
Gooti ehitised
Riigikaitse Nõukogu

Riigikaitse Nõukogu on Vabariigi Presidendi juures tegutsev organ, mis annab nõu riigikaitsega seotud küsimustes.

Nõukogu koosseisu kuuluvad Riigikogu esimees, peaminister, Riigikogu riigikaitsekomisjoni esimees, Riigikogu väliskomisjoni esimees, välisminister, kaitseminister, rahandusminister, siseminister, justiitsminister, majandus- ja taristuminister ning kaitseväe juhataja.

Viited

Välislingid
Nõukogust Vabariigi Presidendi kodulehel

Eesti sõjandus
Eesti poliitika
Solitäär

Solitäär (inglise keeles solitaire) on maastikukujunduses üksikpuu, -põõsas või -taim, mis paigutatakse üksikult või kompositsiooni dominantse elemendina. Kompositsioonis eristub teistest kvalitatiivsete (vormi, värvuse, suuruse vm morfoloogiliste) omaduste poolest. Tuleneb prantsuse sõnast solitaire (üksik). Sellist üksiktaime nimetatakse ka aktsenttaimeks.

Solitäär aiakujunduses
Üksikpuid, -põõsaid ja dekoratiivtaimi kasutatakse aiakujunduses eesmärgiga suunata vaateid soovitud kohta. Vastavalt suurusele ja kujule on erinevad puit- ja rohttaimed mõjusad kas lähi- või kaugvaates.

Puud ja põõsad
Täiskasvanud üksikpuud mõjuvad maastikul väga efektselt just oma suuruse poolest. Aiakujunduses on solitäärpuudel tähtis roll suunata vaateid mingis kindlas suunas. Tavaliselt paigutatakse üksikpuu teeraja või vaatekoridori lõppu.
Silmapaistvate dekoratiivsete omadustega üksikpuid kasutatakse aktsendina nii lähi- kui ka kaugvaadetes. Üksikpuude valimisel arvestatakse võra- ja tüvekuju (siluetti), lehestiku ja/või õite värvust ning samuti ka õitsemise kestust ja intensiivsust. Kui suured puud mõjuvad efektselt ka eemalt vaadates, siis dekoratiivpõõsaid kasutatakse nende tagasihoidlike mõõtmete tõttu vaid lähivaates. Üksikpuu paigutamisel tuleb valida talle ökoloogiliselt sobiv avatud kasvukoht, kus ta oleks võimalikult hästi vaadeldav, ning jälgida ka, et puu võra ei liituks aja jooksul teiste puude võradega ega jääks teiste puude külgvarju.

Dekoratiivtaimed
Sarnaselt puude ja põõsastega kasutatakse aiakujunduses ka üksiktaimi, mis istutatakse ümbritsevatest taimedest eraldi või luuakse teistega kompositsioone. Aktsenttaimi kasutatakse eriliigilises kompositsioonis dominantse elemendina, üksikult ka taime dekoratiivsete omaduste esiletoomiseks. Üksiktaimed on efektsed kuju, värvi või suuruse poolest. Muidugi tuleb ka üksiktaimede eest regulaarselt hoolt kanda, et nende välimus püsiks efektne ja pilkupüüdev.

Viited
Tšiga keel

Tšiga keel on bantu keelte J-rühma kuuluv keel, mida räägivad tšigad Ugandas. 

Kõnelejaid oli 2002. aastal 1,58 miljonit.

Tšiga keel on väga sarnane nkore keelega ja sageli käsitletakse neid ühe, nkore-tšiga keelena.

Tšiga keel on õppekeel põhikoolis ja seda õpetarakse ainena gümnaasiumis.

Viited

Välislingid
https://wals.info/languoid/lect/wals_code_nko

Bantu keeled
Uganda
Ekspansioon (täpsustus)

Ekspansioon (ladina keeles sõnast expānsio 'lainemine, levimine') on paisumine, laiumine, levimine.
Ekspansioon on poliitikas ja majanduses riigipiiride laiendamine, uute turgude ja asumaade hõivamine.
Ekspansionism ehk ekspansioonipoliitika on ekspansiooni toetav poliitika.
Ekspansioon on bioloogias liigi levila suurenemine.
Ekspansioon on riigi kiire areng majanduses.
Ekspansiivne inimene ei hoia end tunnete väljendamisel tagasi ja reageerib kõigele tormakalt. Vaimuhaigetel näiteks võib olla suurusehullustus.

Vaata ka
Ekspander

Kasutatud kirjandus
Võõrsõnade leksikon. Valgus, 2006.
Melanie Laid

Melanie Laid, tuntud ka kui Soomusrongi Mari, (4. juuni 1885 Mändjala, Kaarma Suurvald, Saaremaa – teadmata) oli Vabadussõjas osalenud Eesti naissõdur, kes teenis laiarööpmelisel soomusrongil nr 1.

Elulugu
Melanie Laid sündis 4. juunil 1885 Saaremaal Kaarma Suurvallas Mändjala külas, kus ta meremehest isal Friedrich Laidil oli paarivakane vabadikukoht.

Õppis 6–7-aastaselt kaks talve Nasva külakoolis. Seejärel töötas pere vanima lapsena alates kaheksandast eluaastast Saaremaal eri peredes lapsehoidjana.

1917. aastal tuli Tallinna lähedale taluteenijaks ja 1918. aastal asus tööle Tallinnas Johan Pitka perekonna teenijana, kus töötas kuni Pitka käimasoleva Vabadussõja tõttu oma perekonna 1918. aasta detsembris Inglismaale sõjapakku saatis.

Avaldas seejärel soovi asuda mõnele Pitkale alluvale soomusrongile, et koos teistega isamaad kaitsta. Pitka tuli ta soovile vastu ja 1918. aasta detsembri teisel poolel asuski Melanie Laid sel ajal rindelt Tallinnas viibivale laiarööpmelisele soomusrongile nr 1, kus teenis kuni 1919. aasta novembrini.

Kirjandus
Melanie Laid, "Vabadussõja veteran jutustab. "Soomusrongi Mari" mälestusi" // Sõdur 1938, nr 28-34. 
Alo Lõhmus, "Priius, kallis anne. Elu ja surm Vabadussõja kõige raskemal ajal." Alo Lõhmus ja OÜ Hea Lugu, 2014.

Vaata ka 
 Anna Vares-Kukk
 Salme Bergmann-Ilmet

Välislingid
Võidukad soomusronglased taastasid eestlaste eneseusu (Postimees 2008)
«Soomusrongi Mari» Melanie Laid aitas sõduritega kõrvu Eestil vabaduse kätte võidelda (Postimees 2018)

Eesti soomusronglased
Vabadussõja veteranid
Sündinud 1885
Surmaaeg puudub
İstanbuli Püha Jüri katedraal

Püha Jüri katedraal on İstanbulis asuv Konstantinoopoli patriarhaadi peakirik.

Kirik on Konstantinoopoli oikumeenilise patriarhi residents umbes aastast 1600. Enne Konstantinoopoli langemist aastal 1453 oli patriarhaadi peakirikuks Hagia Sophia katedraal.

Kirik on pühendatud pühale Jürile.

Türgi kirikud
İstanbuli ehitised
Waldemar Herdt

Waldemar Herdt (sündinud 28. novembril 1962 Zabelovkas Kustanai oblastis Kasahhi NSV-s) on Saksamaa poliitik, ta kuulub parteisse Alternatiiv Saksamaale. Ta valiti aastal 2017 Bundestagi saadikuks.

Ta sündis aastal 1962 Zabelovkas Žitikara rajoonis Kustanai oblastis Kasahhi NSV-s. Ta lõpetas aastal 1984 Kasahstani Põllumajanduse Instituudi põllumajandusinseneri kvalifikatsiooniga. Aastatel 1984–1985 teenis ta Nõukogude Armees. Aastatel 1991–1993 töötas ta Kasahstanis kolhoosi esimehena.

Aastal 1993 sõitis ta perega Saksamaale. Ta asus tööle Alam-Saksimaa liidumaale Vechta kreisi Neuenkirchen-Vördeni valda põllumajanduslikku ettevõttesse. Aastal 1996 asus ta tööle eraettevõtjana ehitus- ja finantssektorisse. 24. septembril 2017 valiti ta Bundestagi saadikuks (partei Alternatiiv Saksamaale ridades).

Välislingid 
 Waldemar Herdti elulugu Bundestagi kodulehel

Saksamaa poliitikud
Sündinud 1962
Brandon Carter

Brandon Carter (sündinud 26. mail 1942 Sydneys Austraalias) on austraalia päritolu füüsik ja astrofüüsik, Londoni Kuningliku Seltsi liige.

Ta on tuntud oma töödega üldrelatiivsusteooria ja astrofüüsika alalt.

Haridus ja elukäik
Carteri pere kolis 1954. aastal Austraaliast Šotimaale. 1964. aastal lõpetas ta Cambridge'i Ülikooli bakalaureusekraadiga. Sai Cambridge'ist 1968. aastal filosoofiadoktori (PhD) ja 1976. aastal teadusdoktori (Doctor of Science) kraadi.

Carter töötas Cambridge'i Ülikoolis kuni 1975. aastani (1968–1972 järeldoktorina astronoomia instituudis ning 1973–1975 lektorina rakendusmatemaatika ja teoreetilise füüsika osakonnas), seejärel siirdus Pariisi observatooriumi, kus töötas teadurina astrofüüsika osakonnas ning aastatel 2002–2009 Pariisi observatooriumi uurimisasutuses Laboratoire de l'Univers Théorique uurimisdirektorina. 2009. aastal ta emeriteerus.

Teadus
Koos Stephen Hawkingi ja James Bardeeniga sõnastas Carter 1973. aastal mustade aukude mehaanika neli reeglit. Need reeglid kujutavad endast füüsikalisi tingimusi, millele mustad augud eeldatavasti vastama peavad ja mis on analoogsed termodünaamika seadustele.

Antroopsusprintsiip
Carter sõnastas 1973. aastal nn. antroopsusprintsiibi, mille kohaselt on Universumi ehitus ja areng täpselt sellised, et seal saaks eksisteerida inimene (vaatleja).

Tunnustus
1981 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi liikmeks

Publikatsioone
Bardeen, J. M.; Carter, B.; Hawking, S. W. The four laws of black hole mechanics. Comm. Math. Phys. 31 (1973), no. 2, 161–170.

Viited

Füüsikud
Astrofüüsikud
Sündinud 1942
Globaalse ületarbimise päev

Globaalse ületarbimise päev (ka maailma võlguelamise päev; inglise keeles Earth Overshoot Day), varasema nimetusega ökoloogilise võla päev, on päev, millal inimesed on kasutanud ära selleks aastaks ettenähtud looduslikud varad, ehk tekib ökoloogiline defitsiit. See päev on kalkuleeritud, jagades looduse taastootmise hulga inimeste kasutatud loodusvarade hulgaga ja korrutades 365-ga (Gregoriuse kalendri aasta päevade arv). Globaalse ületarbimise päeva kalkuleerib Global Footprint Network. Kampaaniat toetavad kümned muudki mittetulundusorganisatsioonid. 

Valem: 
Globaalne ületarbimise päev = (Maa poolt toodetud loodusressursid : inimkonna poolt kulutatud loodusvarad) × 365

Eesmärk on mõista ökoloogilise jalajälje ja bioloogilise võimekuse kontseptsioone ja mõõtmeid: miks on ökoloogiliste ressursside piirangute käsitlemine ülemaailmse jätkusuutlikkuse jaoks oluline.

Ajalugu 
Globaalse ületarbimispäeva mõiste lõi 2006. aastal Andrew Simms New Economics Foundationi mõttekoja raames. Seejärel loodi koostöös Global Footprint Networkiga esimene globaalse ületarbimispäeva kampaania. 2006. aastal tarbiti kõik ettenähtud ressursid ära oktoobriks. Seda kampaaniat viiakse läbi igal aastal, et tõsta teadlikkust Maa piiratud ressursside kohta. Global Footprint Network ennustab, et inimesed tarbivad vähem kui kaheksa kuuga kõik aastaks ettenähtud ressursid. 

Globaalse ületarbimispäeva toetajad nendivad, et ökoloogilise liigtarbimise tagajärjed annavad end tunda tugevamalt aja jooksul, väljendudes juba praegu kliima soojenemises.

 
Samas hinnatakse ka ressursside tarbimist riikide kaudu. Eesti oli 2019 aastal kiiremate ressursikulutajate reas 11. kohal, aastanorm tarbitud 26. märtsil.
 
Mullu 2021. aastal oli Eesti 13. kohal, aastanorm tarbitud 23. märtsil.

Viited

Tähtpäevad
Keskkond
Läbipaistev Coca-Cola

Läbipaistvaks Coca-Colaks (vene keeles Бесцветная кока-кола Bestsvetnaja koka-kola; inglise keeles White Coke) nimetatakse värvitut varianti Coca-Cola sortidest, mida hakati tootma 1940. aastatel Nõukogude Liidu marssali Georgi Žukovi soovil.

Ajalugu  
Žukov tutvus Coca-Cola joogiga  teise maailmasõja ajal või vahetult pärast seda, kui tema kolleeg Lääne-Euroopas, Lääne-Euroopa liitlasvägede ülemjuhataja Dwight Eisenhower seda talle pakkus, kes oli ise ka joogi suur fänn. Kuna Coca-Colat peeti Nõukogude Liidus Ameerika Ühendriikide imperialismi sümboliks, oli Žukov vastu sellele, et teda Coca-Cola joogiga pildistataks.

Ajakirjanik Tom Standage'i sõnul küsis Georgi Žukov hiljem, kas Coca-Cola jooki oleks võimalik valmistada ja pakendada viina sarnaseks. 

Marssal Žukov tegi joogi importimise ja selle maskeerimise suhtes päringu kindral Mark W. Clarki kaudu, kes oli Ameerika Ühendriikide okupeeritud Austria sektori ülem, kes omakorda esitas taotluse president Harry Trumanile. Presidendi töötajad võtsid ühendust korporatsiooni Coca-Cola Export juhatuse esimehe James Farleyga. Tol ajal jälgis Farley 38 Coca-Cola tehase rajamist Kagu-Euroopas, sealhulgas Austrias. Farley delegeeris Žukovi eritellimuse Mladin Zarubicale, Coca-Cola ettevõtte tehnilisele juhatajale, kes oli saadetud Austriasse 1946. aastal, et teostada järelevalvet suure villimistehase rajamise üle. Zarubica leidis keemiku, kes võis värvuse Coca-Colast eemaldada, täites seeläbi marssal Žukovi soovi. Coca-Cola värvitu versioon villiti läbipaistvast klaasist pudelitesse, mille valge kork tähistati punase viisnurgaga. Pudeleid ja korke valmistas Crown Cork ja Seal Company Brüsselis. Valge koolajoogi esimesi eksemplare saadeti tellijale kokku 50 kasti.

Kirjandus 

 Cordelia Hebblethwaite (11 September 2012). "Who, What, Why: In which countries is Coca-Cola not sold?". BBC News. BBC News. Retrieved 12 September 2012.
 Mark Pendergrast (15 August 1993). "Viewpoints; A Brief History of Coca-Colonization". The New York Times. Retrieved 12 September 2012.
 Tom Standage (2006). A History of the World in Six Glasses. Doubleday Canada. p. 256. ISBN 9780385660877. Retrieved 12 September 2012.
 Mladin Zarubica was the a son of an immigrant to the US from Yugoslavia immigrant, and had been a wartime PT boat commander.
 Marion Loeb (2 October 2005). "Raise a glass to the civilizing influences of what we drink". The Santa Fe New Mexican. p. 100. Retrieved 12 September 2012.
 Alfred E. Eckes, Jr; Thomas W. Zeiler (2003). Globalization and the American Century. Cambridge University Press. pp. 118–119. ISBN 9780521009065. Retrieved 25 September 2012.
 Mark Pendergrast (2000). For God, Country and Coca-Cola. Basic Books. pp. 210–211. ISBN 9780465054688. Retrieved 25 September 2012.

Joogid
Nõukogude Liidu kultuur
2023. aasta Riigikogu valimised

2023. aasta Riigikogu valimised on XV Riigikogu korralised valimised, mis kavatsetakse korraldada 2023. aastal.

Valimistega seotud muudatused
2017. aastal hakati kavandama 2023. aasta valimisteks senise 12 valimisringkonnaga süsteemi muutmist, sest demograafiliste muutuste tõttu on suurenenud Tallinna ja Harjumaa ringkondades olev mandaatide arv ja vähenenud mandaatide arv mujal, mis tekitab kandidaatidele ebavõrdsed tingimused. Ringkondade suuruse võrdsemaks muutmiseks on välja pakutud mitmeid ideid, millest Vabariigi Valimiskomisjon on kõige enam eelistanud uue 7 ringkonnaga süsteemi loomist.

2019. aasta juunis tegi õiguskantsler Ülle Madise Riigikogule ettepaneku kaotada välireklaami ajalised piirangud, säilitada valimisagitatsiooni keeld valimispäeval vaid valimisjaoskonnas, kaotada erakonnanimekirjadele kautsjoninõue Riigikogu ja Euroopa Parlamendi valimistel, muuta ringkondade suurust Riigikogu valimistel ning panna alates 2023. aasta Riigikogu valimistest valimisringkondade moodustamise igakordne kohustus mõnele sõltumatule institutsioonile, näiteks Vabariigi Valimiskomisjonile.

Arvamusküsitlused kahe riigikogu valimise vahepealsel ajal

Tähtajad
 juuni 2022 Kandideerimisdokumentide näidiste avaldamine
 E-hääletamise vaatlemise ja koolituse kuupäevad avaldatakse hiljemalt 2022. aasta novembris.
 24. jaanuar 2023 kandidaatide registreerimise viimane päev
 Kirja teel hääletamiseks kirjaliku taotluse esitamine hiljemalt 3. veebruariks 2023.
 Välisesindustes toimub hääletamine 18. veebruarist – 23. veebruarini
 Valimisnädal algab esmaspäeval, 27. veebruaril
 27. veebruarist – 4. märtsini eelhääletamine s.h elektrooniliselt
 Riigikogu valimiste päev on 5. märtsil 2023. aastal.

Viited

Riigikogu valimised
2023
Mati Reinup

Mati Reinup (sündinud 3. aprillil 1949 Viljandis) on eesti motosportlane.

Eluloolist 
Lõpetas 1966. aastal autoremondilukksepana Viljandi kutsekooli ja 1969. aastal Viljandi töölisnoorte keskkooli. 12-aastaselt hakkas ta käima Viljandi spordiklubi suusatreeninguil, 1965. aastal jätkas Viljandi motoklubis mehaanik Ivar Raudsepa juhendamisel mootorratturina.

Sportlikud saavutused 
 1966 ja 1967. aastal talimotokrossis (noorte 175 cm3 klassis) Eesti meister.
 1969. aastal meistersportlane.
 1967. aastal Eesti meister motokrossis (noorte 175 cm3 klassis).
 1968. aastal Eesti meister motokrossis (350 cm3).
 1973. aastal  Eesti meister ringrajasõidus (350 cm3 A).
 Osales 1976 neljal mootorratturite ringrajasõidu maailmameistrivõistluste etapil, parim tulemus 13. koht.
 1976. aastal kuldmedal hipodroomisõidus (250 cm3).
 1979. aastal sai ta sotsialismimaade Sõpruse karika sarjas ringrajasõidus 11. koha (250 cm3 A klassis).
 On võitnud Nõukogude Liidu ringrajasõidu meistrivõistlustel 1971–1984 250 cm3 A klassis, 350 cm3 A klassis ja 350 cm3 B klassis 2 kulda, 8 hõbedat ja 4 pronksi.

Muud 
1972–1992. aastatel oli Mati Reinup AKSK võidusõitja, 1974–1977 ühtlasi Saksa DV mootorrattatehase MZ katsesõitja. Aastast 1985 võistelnud ka autorallis, autode ringrajasõidus ja autokrossis.

Alates 1992. aastast on ta Reinup Reisid OÜ omanik ja juhatuse liige.

Viited

Välislingid 
 Mati Reinup Eesti spordi biograafilises leksikonis
 Artikkel Sakalas, 15. november 2003

Kirjandus 
E. Kaldma, Ringrajal, lk 105. Tallinn, 1979.

Eesti motosportlased
Eesti mootorrattasportlased
Sündinud 1949
Regionaalarengu auhind

Regionaalarengu auhind (ka Regionaalmaasikas) on Eesti Rahandusministeeriumi välja antavad auhind inimesele või organisatsioonile, kellel on tähelepanuväärseid teeneid Eesti regionaalarengu valdkonnas.

Auhinda antakse välja aastast 2014.

Laureaadid
2014
Mäo Invest AS
Aqva Hotels OÜ
Kaupo Kase
Ivika Nõgel ja MTÜ Partnerlus Kodanikualgatus "Maale elama".
2015
...

Viited

Eesti auhinnad
Eesti regionaalpoliitika
Metaneira

Metaneira (vanakreeka Μετάνειρα (Metáneira) või Meganira oli  Vana-Kreeka mütoloogias Eleusise kuninganna ja Keleosi naine.

Perekond

Metaniral olid pojad Triptolemos ja Demophon ning neli tütart Kallidike, Kleisidike, Demo ja Kallithoe.

Mütoloogia

Kui viljajumalanna Demeter oma kadunud tütart Persephonet otsis, maskeerus ta vanaks naineks Dosoks. Kui ta Atikasse jõudis, tervitas teda Eleusise kuningas Keleos. Kuningas palus naisel oma poja  Demophoni eest hoolt kanda. Tänuks Keleose külalislahkuse eest kavatsess Doso kinkida kuningapojale surematuse. Ta põletas igal õhtul Demophoni surelikku vaimu kaminas. Siiski ei jõudnud ta rituaali lõpuni viia, sest ühel õhtul sattus Eleusise kuninganna Metaneira talle peale. Kuninganna karjus, nähes oma last kaminas. Mõned inimesed usuvad, et sellel õhtul suri Demofoon leekides. Samal ajal usuvad teised, et poeg jäi terveks. Ovidiuse luuletuse    kohaselt oli beebi hoopis Triptolemus, mitte Demofoon. Lisaks usutakse laialdaselt, et tegemist ei olnud mitte beebiga, vaid täiskasvanud mehega, kelle vanemadki olid hoopis teised. Siiski nõustuvad kõik versioonid, et Demeter otsustas õpetada Triptolemusele põllumajandus kunste ja temalt õppis ülejäänud Kreeka istutama ja kasvatama põllukultuure. Seejärel lendaski Triptolemus tiibadega sõjavankris üle maa õpetades kreeklastele põllumajandust. Demeter ja Persephone hoolitsesid tema eest ning aitasid tal enda missiooni lõpetada. Mõned jutustused väidavad, et Metanira poeg Abas narris Demeterit ning muutis ta seejärel sisalikuks. Teised jälle seostavad seda müüti Misme poja Ascalabusega .

Viited
Akvamariinsinine

Akvamariinsinine (ladina keelest aqua marina 'merevesi') on sinine värvitoon, õrnalt roheka suunas kalduv hele kuni valkjas sinine, nimetus tuleb samavärvilise vääriskivi akvamariini nimetusest. Toon on võrreldes türkiissinisega heledam ja kahvatum.

Pildid

Variatsioonid 
Pantone värvitoon Aquamarine sisaldab pisut punast ja on pastelsem ja murtum kui läbipaistvana mõjuv loodusliku akvamariini värvus.

Veebivärv Aquamarine on väga ere sinise ja rohelise vahele jääv hele toon. Loodusliku akvamariini sinise värvusega sarnanevad toonilt veebivärvid LightCyan ja PaleTurquoise.

RAL Design värvivaliku toon 200 60 30 Aquamarinblau on mitte kahvatu, vaid puhta türkiissinisega sarnaneva värvusega.

Akvamariinsinine looduses 
Mineraalidest võivad akvamariinsinise värvusega olla peale berülli ka topaas, amasoniit ja varistsiit.

Uraan paistab teleskoobis kahvatu roheka-helesinise kettana, sest selle planeedi metaanist atmosfäär neelab tugevasti päikesekiirguse kollast ja punast osa.

Samal põhjusel võib selge vesi paista päikesevalguses akvamariin- või türkiissinisena.

Kasutamine 
Värv seostub puhtuse, kerguse ja läbipaistvusega. Kirjanduses seostatakse akvamariinsinist taeva või vee värvusega.

Seinavärvina loob sisekujunduses tüüne ja rahuliku mulje. Armastatud valik vannitubades ja kümblusruumides. Tekstiilides ja riietuses loob mulje kaalutusest ja õhulisusest. Pastelse heleda toonina võimaldab kombineerimist nii neutraalvärvustega kui ka keskmiselt kromaatiliste toonidega, nagu violett või liivakollane.

Värvinimetust kasutatakse kõige sagedamini tekstiilide, rõivaesemete ja aksessuaaride, aga ka klaasi värvuse kirjeldamisel.

Tiziano pastellipaberi akvamariinsinine toon originaalnimetusega acqua marina on eesti keelde tõlgitud kui veesinine.

Vaata ka 
 türkiissinine
 lõunameresinine
 mereroheline
 vesiroheline

Viited 

Sinised värvitoonid
Renessanssaed

Itaalia renessanssaed oli uus aiastiil, mis sai alguse 15. sajandil Roomas ja Firenzes. Renessanssaed on inspireeritud klassikalistest korraldus- ja ilu ideaalidest ning on mõeldud aia ja maastikuvaate pärast, mõtisklemiseks ning aia enda vaatamisväärsuste, helide ja lõhnade nautimiseks.

Disain 
Enne Itaalia renessansi olid Itaalia keskaegsed aiad suletud seintega. Need olid pühendatud köögiviljade, puuviljade ja ravimtaimede kasvatamisele või kloostri aedade puhul vaiksele meditatsioonile ja palvele. Itaalia renessanssaed purustas seina aia, maja ja maastiku vahel. 
Hilisrenessansi ajal muutusid aiad suuremaks ja sümmeetrilisemaks ning olid täis purskkaeve, kujusid, koopaid, veekogusid ja muid omadusi, mis olid mõeldud nende omanike rõõmustamiseks ja meelelahutuseks ning külastajatele mulje avaldamiseks. Seda stiili imiteeriti kogu Euroopas, mõjutades Prantsuse renessansi ja Inglise aeda.

Renessansiaja jätkuga aiad hakkasid ühe suuremalt arenema, kuid tasakaalu ja korra põhimõtted olid endiselt rangelt täidetud. Terrassaiad hakkasid muutuma populaarsemaks ja disaini keskpunktiks võis lugeda mäge või uppunud labürinti. Hüdroloogia parema edasi juhtimisega, muutusid purskkaevud kallimaks ja ilusamaks. Itaalias on säilinud palju renessanssaedu, mis on kujunenud populaarseteks turismi sihtkohtadeks.

Kuulsamad kohad 

Renessansiajal hooplesid paljud Itaalia villad hästi kavandatud aedadega, aga osa neist sai kuulsaks just oma ilu poolest. Medici villa Fiesole linnas ehitati aastatel 1455–1461 nõlvale, kust avanes vaade Firenze linnale. Medici villa oli kuulus oma terrassaia poolest, mida hiljem kasutati linnas olevate luuletajate ja kunstnike kohtumispaigana. Paavst Leo X alustas Rooma Villa Madama aedadega, mida hiljem täiendas kardinal Giulio de' Medici, tuues esile tunnustatud freskod. Aia oli kavandanud Raffael.

Viited 

Maastikuarhitektuur
Renessanss
Montecassino

Montecassino (ka Monte Cassino) on koht ja mägi Itaalias Cassino linnas, umbes 120 km Roomast kagus.

529. aastal rajas Benedictus Nursiast mäele kloostri (Montecassino klooster, ka Monte Cassino klooster). See on vanemaid ja suuremaid kloostreid Euroopas. Klooster tegutseb tänapäevani. Teise maailmasõja ajal klooster peaaegu hävis õhurünnakute tagajärjel, kuid otsustati taastada ja avati taas 1964. aastal.

Välislingid
Kloostri koduleht

Itaalia mäed
Johan Pitka rahvamatk

Johan Pitka rahvamatk (ka Admiral Johan Pitka mälestuseks pühendatud rahvamatk) on Järva maakonnas igal aastal toimuv rahvamatk. Matka korraldab Eesti Kaitseliit.

Matk algab Johan Pitka sünnikohast Jalgsema külast ja lõppeb Peetri asulas.

Esimene matk toimus 18. veebruaril 2007.

Viited

Välislingid
Matka koduleht Facebookis

Eesti üritused
Kaitseliit
Järva maakond
Korallpunane

Korallpunane on punane värvitoon, kergelt kollase suunas kalduv soojatooniline särav punane, vääriskoralli (Corallium rubrum) värvus.

Pildid

Variatsioonid 
Loodusteadlaste ja linnuvaatlejate tarbeks koostatud värviõpik, 1886. aastal ilmunud "A nomenclature of colors for naturalists..." näitab korallpunast (Coral Red) peaaegu oranži punasena ning soovitab seda segada krapplakist, kaadmiumoranžist, kinaverist ja valgest.

RAL Classic värvikaardi toon 3016 Korallenrot on kergelt pastelse tooniga soe punane, mis sarnaneb madarapunasele või terrakota värvile.

Pantone värvid 16-1539 Coral ja 16-1546 Living Coral on soojatoonilised, ent pigem roosaka kui punase koralli värvi.

Veebivärv Coral on kergelt roosaka poole kalduv oranž.

Jaapani traditsiooniline värv sango-iro (珊瑚色, 'koralli värv') on korallroosa või roosakas-oranžikas soe punane.

Kasutamine 
Värvus seostub looduslikkuse ja loomulikkusega, mõjub delikaatselt ja õrnalt.

Sisekujunduse värvina mõjub toon puhtast punasest rahulikumana, köökide vm interjööride kujunduses soovitatakse seda kasutada punase asemel kui vähem väsitavat. Eriti neutraaltoonide kõrval on korallpunase soojal toonil virgutav mõju.

Juuksehooldusvahendite tootjate Kallos Cosmetics ja Joico tootevalikusse kuulub korallpunane värv. Toon on oranžikas punane.

Pantone Inc. 2019. aasta trendivärv on Pantone 16-1546 Living Coral, roosakas intensiivne koralli värvi toon. Eestikeelses tõlkes on nimetatud seda koralloranžiks.

Vaata ka 
 Korallroosa

Viited 

Punased värvitoonid
Oranžid värvitoonid
Bailey Peacock-Farrell

Bailey Peacock-Farrell (sündinud 29. oktoobril 1996 Darlingtonis) on Inglismaal sündinud Põhja-Iirimaa jalgpallur, kes mängib väravavahina Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Sheffield Wednesday ja Põhja-Iirimaa jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri 2006. aastal Middlesbrough's. 2013. aastal liitus ta Leeds Unitediga. Hooajal 2015–16 debüteeris ta klubi põhimeeskonnas. Hooaja 2017–18 jooksul mängis ta kuu aega laenul Inglismaa tugevuselt kuuenda liiga klubis York City. Hooajal 2017–18 valiti Peacock-Farrell Leeds Unitedi aasta noormängijaks. Hooaja 2018–19 alguses määras peatreener Marcelo Bielsa ta Leeds Unitedi põhiväravavahiks, kuid ta kaotas selle koha 2019. aasta jaanuaris, kui klubiga liitus Madridi Realist Kiko Casilla.

2019. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Inglismaa Premier League'i klubiga Burnley. Kahe hooaja jooksul jõudis ta Burnley koosseisus vaid kaheksas mängus ning suundus 2021. aasta juulis laenule 

Debüüdi Põhja-Iirimaa jalgpallikoondises tegi Peacock-Farrell 30. mail 2018 sõprusmängus Panama vastu.

Välislingid 

 Profiil Leeds United F.C. kodulehel

Põhja-Iirimaa jalgpallurid
Leeds United FC jalgpallurid
Burnley FC jalgpallurid
Sheffield Wednesday FC jalgpallurid
Premier League'i mängijad
The Championshipi mängijad
League One'i mängijad
Sündinud 1996
Holger Bech Nielsen

Holger Bech Nielsen (sündinud 25. augustil 1941 Kopenhaagenis Taanis) on taani füüsik, Taani Kuningliku Teaduste Akadeemia liige. 

Ta on tuntud oma töödega osakestefüüsika ja stringiteooria alalt. Tema järgi on nimetatud Nielseni-Olseni keeris, Nielseni-Olseni string ja Nielseni-Ninomiya teoreem. Koos kaastöötajatega Niels Bohri Instituudist lõi ta juhusliku dünaamika teooria.

Nielsen astus 1961. aastal Kopenhaageni Ülikooli füüsika erialale. Sai 1968. aastal Niels Bohri Instituudist doktorikraadi füüsikas. Doktoritöö käsitles kvargi mudelit ("Nogle konsekvenser af quark modellens selvkonsistens"). Aastatel 1973–1985 töötas ta Niels Bohri Instituudis lektorina ja 1985–1990 teadur-professorina. 1990. aastal sai ta Niels Bohri Instituudi kõrge energia füüsika professoriks.


Tunnustus
1987 – valiti Norra Teaduste Akadeemia välisliikmeks
1988 – valiti Taani Kuningliku Teaduste Akadeemia liikmeks

Viited

Välislingid

Jonathan Leake. "A particle God doesn’t want us to discover". bibliotecapleyades.net, 18. oktoober 2009

Taani füüsikud
Sündinud 1941
Stuart Dallas

Stuart Alan Dallas (sündinud 19. aprillil 1991 Cookstownis) on Põhja-Iirimaa jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsja või paremkaitsja positsioonil Inglismaa kõrgliiga klubis Leeds United ja Põhja-Iirimaa jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri kodumaal Crusadersis. 2012. aasta suvel liitus ta Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubiga Brentford. Osa hooajast 2013–14 mängis ta laenulepinguga League Two klubis Northampton Town. Samal hooajal kindlustati Brentfordiga tõus esiliigasse.

2015. aasta augustis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Leeds Unitediga. Esimesel hooajal valiti ta mängijate poolt Leeds Unitedi hooaja parimaks mängijaks. Hooaja 2017–18 alguses sõlmis ta klubiga uue kolmeaastase lepingu.

Debüüdi Põhja-Iirimaa jalgpallikoondises tegi Dallas 2011. aastal mängus Walesi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 31. mail 2015 sõprusmängus Katari vastu. Dallas kuulus Põhja-Iirimaa koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Põhja-Iirimaa jalgpallurid
Brentford FC mängijad
Leeds United FC jalgpallurid
The Championshipi mängijad
League One'i mängijad
League Two mängijad
Sündinud 1991
Corry Evans

Corry John Evans (sündinud 30. juulil 1990 Belfastis) on Põhja-Iirimaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsja või keskkaitsja positsioonil Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Sunderland. Ta on klubi meeskonna kapten.

Ta alustas klubikarjääri Manchester Unitedis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2005. aastal. Klubi põhimeeskonnas tal debüüti teha ei õnnestunud. Hooajal 2010–11 mängis ta laenul League One'i klubis Carlisle United ja Inglismaa esiliiga klubis Hull City. Järgmise hooaja eel sõlmis ta Hull Cityga püsiva lepingu. Aastatel 2013–2021 mängis ta Blackburn Roversis.

2021. aasta juulis siirdus ta Sunderlandi.

Debüüdi Põhja-Iirimaa jalgpallikoondises tegi Evans 6. juunil 2009 mängus Itaalia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 3. septembril 2010 EM-i valikmängus Sloveenia vastu. Ta kuulus Põhja-Iirimaa koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Tema vanem vend Jonny Evans on samuti Põhja-Iirimaa koondislane.

Välislingid 

Põhja-Iirimaa jalgpallurid
Blackburn Rovers FC mängijad
Hull City AFC jalgpallurid
Blackburn Rovers FC mängijad
Sunderland AFC mängijad
The Championshipi mängijad
League One'i mängijad
Sündinud 1990
Minu Eestile

„Minu Eestile“ oli 2016. aastal Eesti Emakeeleõpetajate Seltsi välja kuulutatud Eesti Vabariigi 100. aastapäevale pühendatud sõnaloominguvõistlus. Oodatud olid eri žanrites tekstid Eesti õpilastelt (1.–12. klass).

Võistlusele saadeti kokku 367 kirjatükki ja töid laekus pea igast Eesti nurgast. Õpilased kirjutasid Eesti kohta väga erinevaid tekste. Lisaks esseele oli võistlusel esindatud miniatuur, argimütoloogia, muistend, müüt, mälestused, reisikiri, ulmejutt, kriminaaljutt, kiri, haiku, limerik, teemantluuletus, akrostihhon, anafoor, epifoor, piltluule jne.

Töid lugesid ja hindasid riigikogu liige Liina Kersna, tunnustatud raamatukoguhoidja, lastekirjanik ja kirjandusteadlane Krista Kumberg, Eesti emakeeleõpetajate seltsi juhatuse esimees Kaja Sarapuu ja aseesimees Monika Undo.

5. mail 2017 autasustati parimaid „Minu Eestile“ tööde autoreid. Tänuürituse raames külastati riigikogu. Solarise Apollo raamatupoes kuulati huvitavamaid töid ja anti kätte auhinnad: Ilmar Tomuski ja Kristiina Ehini raamatud koos autorite pühenduse ja autogrammiga.

Võidutöödest ilmneb, kuidas nägid noored Eestimaad 2016. ja 2017. aastal. Liina Kersna: „Hea on teada, et noored mõtlevad Eesti riigile vastutustundega – lisaks isamaa-armastusele kirjeldasid ühiskonnakriitilised noored meie ühiskonna valupunkte – alustades riigikogu liikmete kuluhüvitistest ja alkoholismist kuni sotsiaal- ja haridussüsteemini välja.“

Äramärgitud sõnaloominguvõistluse tööd ilmusid 2018. aastal kogumikus „Minu Eestile“. Igale tekstile on lisatud ülesanne, nii leiab kogumikust ka väga eriilmelisi ülesandeid.Ülesandeid koostasid Eesti Emakeeleõpetajate Seltsi kuuluvad eesti keele ja kirjanduse õpetajad. Kogumiku toimetas Krista Mägi.

Viited 

Eesti keel
Suurbritannia Kommunistlik Partei

Suurbritannia Kommunistlik Partei (inglise keeles Communist Party of Great Britain, lühend CPGB) eksisteeris aastatel 1920–1991. Partei osales 1920. aastate streigiliikumises ja kaks kommunistliku partei kandidaati valiti 1945. aasta valimistel Ühendkuningriigi parlamendi alamkotta. 

Erinevalt Prantsusmaa Kommunistlikust Parteist või Itaalia Kommunistlikust Parteist ei saanud Suurbritannia Kommunistlikust Parteist kunagi massiparteid, kuid tal oli arvestatav mõju sõjajärgsetel aastatel 1945–1956. Ungari ülestõusu mahasurumisele 1956. aastal järgnes Suurbritannia Kommunistliku Partei liikmeskonna oluline kahanemine. Varssavi bloki riikide sissetungile Tšehhoslovakkiasse 1968. aasta augustis reageeris Suurbritannia Kommunistlik Partei esialgu kerge kriitikaga, kuid kolm päeva pärast sissetungi deklareeris John Gollan, et Suurbritannia Kommunistlik Partei "mõistab täielikult Nõukogude Liidu muret sotsialismileeri julgeoleku pärast". 1970. aastatel tugevnesid Suurbritannia Kommunistlikus Parteis eurokommunistlikud meeleolud; need ja valijate toetuse järjekindel kahanemine viisid partei 1991. aastal lõpliku lõhenemiseni, kusjuures juhtkond Nina Temple'i juhtimisel otsustas partei laiali saata ja moodustas mõttekoja Demokraatlikud Vasakpoolsed (Democratic Left).

Viited

Kommunistlikud parteid
Suurbritannia parteid
Niall McGinn

Niall McGinn (sündinud 20. juulil 1987 Dungannonis) on Põhja-Iirimaa jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsja positsioonil Šotimaa kõrgliiga klubis Aberdeen ja Põhja-Iirimaa jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri kodumaal Dungannon Swiftsis. 2008. aastal mängis ta Iirimaa kõrgliiga klubis Derry City. Seejärel suundus McGinn Šotimaale, liitudes sealse suurklubiga Celtic, kus mängis järgmised kaks hooaega. Hooajal 2011–12 mängis ta laenul Inglismaal League One'i klubis Brentford.

2012. aasta juulis sõlmis ta lepingu Šotimaa kõrgliiga klubiga Aberdeen. Hooajal 2012–13 lõi ta klubi särgis Šotimaa kõrgliigas koguni 20 väravat, lüües peaaegu poole Aberdeeni selle hooaja liigaväravatest. Samal hooajal valiti ta liiga sümboolsesse koosseisu ja 2013. aastal Aberdeeni hooaja parimaks mängijaks. Aberdeenis mängis ta kokku viis hooaega.

2017. aasta juunis liitus ta Lõuna-Korea kõrgliiga klubiga Gwangju, kuid tal oli seal raskusi kohanemisega ja ta naasis sama aasta detsembris Aberdeeni.

Debüüdi Põhja-Iirimaa koondises tegi McGinn 19. novembril 2008 mängus Ungari vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 16. oktoobril 2012 MM-i valikmängus Portugali vastu. 2016. aasta Euroopa meistrivõistluste teises alagrupimängus lõi ta värava Ukraina vastu.

Saavutused 
Derry City
League of Ireland Cup: 2008
Celtic
Scottish Cup: 2010–11
Aberdeen
Scottish League Cup: 2013–14

Välislingid 

Põhja-Iirimaa jalgpallurid
Celtic FC mängijad
Brentford FC mängijad
League One'i mängijad
Sündinud 1987
Paalisõlm

Paalisõlme ehk briti varianti paalsteeki kasutatakse taimtrossile või liinile ou tegemiseks.
Alpinistide hulgas ka Surmasõlm.

Paalisõlme mainiti esmakordselt Sir Henry Mainwaringi raamatus The Sea-man`s Dictionary (1644).

Esmakordselt illustreeriti seda sõlme David Steeli raamatus Elements and Practice of Rigging and Seamanship (1794).

Paalisõlm leiti 1954. aastal väljakaevamistel muistse Egiptuse vaarao Hufu hauakambrist. Hufu oli Vana-Egiptuse Vana riigi 4. dünastia teine kuningas. Tema valitsemisaeg langes umbkaudu aastatesse 2589–2566 eKr. Maadeavastaja John Smith kirjeldas sõlme esmakordselt meremeeste sõnaraamatus A Sea Grammar (1627). Alpinistidele esitles paalisõlme kuuskümmend aastat tagasi Prantsuse alpinist Gaston Rebuffat (1921–1985). Paali ehk surmasõlme kontrollsõlmega kasutatakse köie kiireks kinnitamiseks mingi suurema tugipunkti külge. Kui sõlme tegemisel köie ots jääb sissepoole – briti variant.

Kirjandus 
 Jaan Künnap. Sõlmed ja pleisid. 2016. ISBN 9789949388738
 Clifford W. Ashley. The Ashley Book of Knots. Doubleday & Company, Inc., New York, 1944.

Sõlmed
Tiit Kärner

Tiit Kärner (sündinud 13. veebruaril 1942 Kuressaares) on eesti füüsik.

Ta lõpetas 1960. aastal Kingissepa Keskkooli ja 1965. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsika erialal. 1979. aastal kaitses ENSV Teaduste Akadeemia Füüsika Instituudi juures füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi tahkisefüüsika alal (väitekiri "Rekombinatsioonluminestsents ja paramagnetilised tsentrid kiiritatud MgO kristallides"; juhendaja Tšeslav Luštšik).

Kärner töötas aastatel 1974–1997 Füüsika Instituudis (1985. aastast vanemteadurina). Pärast Füüsika Instituudi liitumist Tartu Ülikooliga jätkas ta 1997–2007 tööd vanemteadurina Tartu ülikoolis.

Teadlasena on ta uurinud ioonkristallide elektronergastusi ja defektide teket lihtsates oksiidides (MgO jt).


Tunnustus
1987 – Eesti NSV riiklik preemia (kollektiivi koosseisus)

Publikatsioone
Tiit Kärner. "Miks langeb Eesti rahvaarv?" – Sirp, 22. jaanuar 1999

Viited

Välislingid
ETIS

Eesti füüsikud
Tartu Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna vilistlased
Sündinud 1942
Pongidae

Pongidae (inimahvlased) on endine esikloomaliste sugukond (bioloogia), kuhu arvati gorillad, šimpansid ja orangutanid. Mõnikord nimetatakse neid suurteks inimahvideks või inimahvideks. 

See on parafüleetiline takson. Selle taksoni kroonirühm on inimlased (Hominidae).

Sugukonnas on seitse tänapäevast liiki.

Tänapäeval seda taksonit peaaegu ei kasutata, kuid sellel on ajalooline tähtsus.

Nomenklatuur
Sugukonna autor on Elliot (1913).

Erinevus inimesest

Kolju
Koljul on järgmised tunnused, mis inimestel puuduvad või on vähem väljendunud:
vagu kulmukaarte taga

Märkused
Anykščiai rajoon

Anykščiai rajoon (leedu Anykščių rajono savivaldybė) on 1. järgu haldusüksus (rajoon) Leedus  endise Utena maakonna aladel.

Rajooni pindala on 1765 km². 2018. aasta seisuga elas seal 24 173 inimest.

Rajoon moodustati 1950. aastal, tänapäevastes piiridest on aastast 1978. Rajoon koosneb järgmistest valdadest: Andrioniškise, Anykščiai, Debeikiai, Kavarskase, Kurkliai, Skiemonysi, Svėdasai, Traupise, Troškūnai ja Viešintose vald.

Halduskeskus on Anykščiai linn. Teised tähtsamad asulad on Kavarskase ja Troškūnai linnad ning Andrioniškise, Debeikiai, Kurkliai, Skiemonysi, Surdegise, Svėdasai, Traupise ja Viešintose alevid. 2011. aasta seisuga olid elanikest 96,5% leedulased, 2,45% venelased, 0,34% poolakad, 0,14% ukrainlased, 0,12% valgevenelased, 0,06% mustlased ja 0,4% oli teistest rahvustest.

Rajooni suurimad jõed on Nevėžis, Šventoji jõgi ja selle lisajõgi Jara. Rajoonis on 77 järve, neist suuremad on Rubikiai järv, Suosa ja Viešintas. Rajooni idaosa jääb Aukštaičia kõrgustikule. Seal asub ka rajooni kõrgeim punkt Storiai mägi (194 m).

Rajooni territooriumile jääb Anykščiai regionaalpark. Seal asub ka üks Leedu suuremaid kive Puntukas.

Välislingid 

 Rajooni koduleht (leedu keeles)

Leedu omavalitsused
Korallroosa

Korallroosa on punase ja roosa vahemikku jääv värvitoon, soe kollaka alatooniga roosakaspunane, korallpunase värvuse heledam aste.

Pildid

Kasutamine 
Värvus ja värvinimetus on kasutusel kosmeetikas, tekstiilide värvusena ja riietuses, ka sisekujunduse värvina.

Pantone Inc. 2019. aasta trendivärv Pantone 16-1546 Living Coral on eesti keelde tõlgitud ka korallroosaks.

Vaata ka 
 Korallpunane
 Lõheroosa

Viited 

Roosad värvitoonid
Punased värvitoonid
Karen Uhlenbeck

Karen Keskulla Uhlenbeck (sündinud 24. augustil 1942 Ohios) on Ameerika Ühendriikide matemaatik.

2019. aastal peeti teda esimese naisena Abeli auhinna vääriliseks.

Valitud teosed

Välislingid

Sündinud 1942
Ameerika Ühendriikide matemaatikud
Zuzana Čaputová

Zuzana Čaputová (sünninimi Strapáková; sündinud 21. juunil 1973 Bratislavas) on Slovakkia advokaat, poliitik ja aktivist.

Elulugu 
Ta õppis aastatel 1991–1996 Bratislava Komenský Ülikooli õigusteaduskonnas ja lõpetas selle magistrikraadiga.

Seejärel töötas ta Pezinoki (asub Pezinoki ringkonnas Bratislava maakonnas) linnavalitsuse kantseleis, tõustes asjaajajast kantselei asejuhatajaks.

Poliitikas 
Ta töötas ka kodanikuühenduses VIA IURIS.

Viimase kaudu ta osales võitluses Pezinoki uue prügila vastu ning korraldas rohujuuretasandi kampaaniasse kunstnikke, ettevõtjaid, veinitootjaid, üliõpilasi, usujuhte ja teisi kodanikke, kellega koguti petitsioonile Euroopa Parlamendi jaoks 8000 allkirja, mille tulemusena otsustas Slovakkia Riigikohus 2013. aastal, et uus prügila on ebaseaduslik, ja tühistas ehitusloa. Lisaks saavutas Čaputová ka vana prügila sulgemise.

Ta aitas tuua kümneid tuhandeid inimesi tänavale protestima valitsuse vastu pärast seda, kui uuriv ajakirjanik Ján Kuciak ja tema kihlatu mõrvati veebruaris 2018.

Ta kuulub liberaalsesse erakonda Progressiivne Slovakkia.

Presidendina 
Ta sai 2019. aasta Slovakkia presidendivalimiste 16. märtsil toimunud esimeses voorus 40,53% häältest ja 30. märtsil toimunud teises voorus 58,4% häältest ning sai seega Slovakkia ajaloo esimeseks naispresidendiks. Ta astus ametisse 15. juunil 2019. 

Ta on alates 15. juunist 2019 ka Slovakkia president.

Isiklikku
Ta on lahutatud ja on kahe tütre ema.

Tunnustus 
 2019 Euroopa poliitilise kultuuri auhind

Viited

Välislingid

Zuzana Čaputová kodulehekülg (slovaki keeles)
"Slovakkia sai endale esimese naispresidendi". Postimees, 31. märts 2019

Slovakkia presidendid
Slovakkia poliitikud
Slovakkia juristid
Sündinud 1973
Ameerika Ühendriikide Maaväe Sõjakolledž

Ameerika Ühendriikide Maaväe Sõjakolledž (inglise keeles United States Army War College; USAWC) on 1901. aastal president Theodore Roosevelti asutatud kõrgemat sõjalist haridust (magistritaseme õpet) pakkuv asutus, milles valmistatakse kolonelleitnandi või koloneli auastmes Ameerika Ühendriikide sõjaväelasi ette edasiseks karjääriks.

Õppimine 
Koolis õpetatakse sõjaliste operatsioonide strateegilist planeerimist ning sõjalis-strateegilist mõtte- ja ajalugu.

Õppekorraldus 
USAWC õppetöös on võimalik osaleda kahel moel: kümnekuise residentkursuse või kaheaastase distantsõppeprogrammi raames. Mõlema kursuse suurus on ligikaudu 400 õppurit. Distantsõpe eeldab intensiivset kirjalikku tööd, iga õppemoodul lõpeb akadeemilise essee, õppuse või eksamiga (pärast esimest õppeaastat langeb 1/4 tudengitest välja). Residentkursusel on põhirõhk seminari- ja töötubade vormis õppel. Mõlemad õppevormid eeldavad mahukat iseseisvat tööd erialakirjandusega ja ingliskeelse kirjaliku eneseväljendusoskuse kõrgtaset.

USAWC nimekamad lõpetajad 
Kooli lõpetajate hulka kuuluvad näiteks armeekindral Omar Bradley, kindral Walter Bedell Smith, kindral George S. Patton, kindral Tommy Franks, kindral H. Norman Schwarzkopf ja paljud teised Ameerika sõjaajaloos märkimisväärset rolli mänginud ohvitserid, aga ka Egiptuse president Abdel Fatah el-Sisi ja Nigeeria president Muhammadu Buhari.

USAWC ja Eesti 
Kool on mänginud olulist rolli Eesti uuema aja ohvitserkonna ja tippametkonna harimisel. Kooli vilistlaste hulka kuuluvad teiste hulgas kindralleitnant Johannes Kert, kindralmajor Meelis Kiili, brigaadikindral Artur Tiganik, riigisekretär Taimar Peterkop, Kaitseministeeriumi kantsler Kristjan Prikk ja Kaitseministeeriumi asekantsler Meelis Oidsalu.

Välislingid 

 Ametlik koduleht (inglise keeles)

Ameerika Ühendriikide sõjandus
Ameerika Ühendriikide koolid
Sõjakoolid
Hawston

Hawston on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Overbergi ringkonnas Overstrandi vallas. Hawston asub Atlandi ookeani rannikul.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hawstoni elanikest värvilisi 95,97%, mustanahalisi aafriklasi 1,19%, valgeid 0,38%, India või Aasia päritolu inimesi 0,19% ja teisi 2,26%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 95,33% inimesi ja inglise keelt 3,46%.

Viited

Lõuna-Aafrika Vabariigi asulad
Debeikiai

Debeikiai on alev Leedus Anykščiai rajoonis, Debeikiai valla halduskeskus. Alev asub Aknysta jõe ääres. 

Debeikiais on keskkool, postkontor, kultuurimaja ja raamatukogu. Ettevõtetest asub seal veski. Vaatamisväärsusteks on sealne kalmistu ja aastal 1913 ehitatud katoliku kirik.

Ajalugu 

Debeikiaid on esmakordselt mainitud XVII sajandi alguses. Aastail 1760–1769 ehitati sinna kabel, mille asendas XVIII sajandi lõpuaastatel ehitatud puidust kirik. Asula põles aastail 1822 ja 1899. Debeikiai elanikud osalesid jaanuariülestõusus ja knygnešystės. Tsaariajal oli alevi venekeelne nimekuju Добейки. 26. mail 1919 toimus asula juures lahing Leedu vägede ja Punaarmee vahel. Teise maailmasõja järel tegutsesid alevi ümbruskonnas Leedu metsavennad, seetõttu asus sinna NKVD garnison. 

Aastal 1944 sündis Debeikiais Nõukogude Liidu, hiljem aga Leedu kõrgem sõjaväelane Jonas Andriškevičius.

Viited

Välislingid 

Alev Poola geograafilises sõnastikus
Alev portaalis vietoves.Lt

Anykščiai rajoon
Leedu alevid
Frenkie de Jong

Frenkie de Jong (sündinud 12. mail 1997 Arkelis) on Hollandi jalgpallur, Hollandi jalgpallikoondise ja Hispaania kõrgliiga klubi FC Barcelona poolkaitsja.

Aastatel 2016–2019 mängis ta Amsterdami Ajaxis. Hooajal 2018–19 tuli ta Ajaxiga Hollandi meistriks. Samal hooajal valiti ta Hollandi kõrgliiga hooaja parimaks mängijaks.

2019. aasta suvel liitus ta Barcelonaga.

Saavutused 
Ajax
Eredivisie (1): 2018–19
KNVB beker (1): 2018–19
UEFA Euroopa Liiga: teine koht 2016–17

Viited 

Hollandi jalgpallurid
Amsterdami Ajaxi mängijad
FC Barcelona mängijad
La Liga mängijad
Sündinud 1997
Carmelo Abela

Carmelo Abela (sündinud 10. veebruaril 1972 Maltal) on Malta poliitik, ta kuulub Tööpartei ridadesse. Ta oli 9. juunist 2017 kuni 15. jaanuarini 2020 Malta välisminister.

Ta võitis esimest korda parlamendivalimised aastal 2006. Ta on olnud Malta parlamendi asespiiker ja spiiker. 9. detsembrist 2014 kuni 9. juunini 2017 oli ta Malta siseasjade ja julgeoleku minister. 9. juunist 2017 kuni 15. jaanuarini 2020 oli ta Malta välisminister.

Isiklikku 
Ta on abielus ja kahe lapse isa.

Malta välisministrid
Siseministrid
Sündinud 1972
Moldova suursaadik Eestis

Moldova suursaadik Eestis on Moldova Vabariigi volitatud suursaadik Eestis. Suursaadik resideerub Moldova suursaatkonnas Tallinnas. Alates 2020. aastast on Moldova suursaadikuks Eestis Ion Stavila.

Suursaadikud

Vaata ka
Eesti suursaadik Moldovas
Moldova-Eesti suhted
Moldova suursaatkond Eestis

Välislingid 
Moldova suursaatkonna leht

Viited

Välismaa suursaadikud Eestis
Moldova
Prantsusmaa suursaadik Eestis

Prantsusmaa suursaadik Eestis on Prantsusmaa volitatud suursaadik Eestis. Suursaadik resideerib Prantsuse suursaatkonnas Tallinnas.

Suursaadikud
...
1991–1994 Jacques Huntzinger
1994–1998 Jacques Faure
1998–2002 Jean-Jacques Subrenat
2002–2006 Chantal de Bourmont
2006–2009 Daniel Labrosse
2009–2013 Frédéric Billet
2013–2016 Michel Raineri
2016–2019 Claudia Delmas-Scherer
alates 2019 Éric Lamouroux

Vaata ka
Eesti suursaadik Prantsusmaal

Viited

Välismaa suursaadikud Eestis
Prantsusmaa
Saksamaa suursaadik Eestis

Saksamaa suursaadik Eestis on Saksamaa volitatud suursaadik Eestis. Suursaadik resideerib Saksamaa suursaatkonnas Tallinnas.

Saadikud ja suursaadikud

Saksa Riigi saadikud

Saksamaa Liitvabariigi suursaadikud
...
     2005–2009 Julius Bobinger
2009–2011 Martin Hanz
2011-2015 Christian M. Schlaga
2015-2019 Christoph Eichhorn
alates septembrist 2019 Christiane C. Hohmann

Vaata ka
Eesti suursaadik Saksamaal

Viited

Välismaa suursaadikud Eestis
Saksamaa
Soome suursaadik Eestis

Soome suursaadik Eestis on Soome volitatud suursaadik Eestis. Suursaadik resideerib Soome suursaatkonnas Tallinnas.

Soome saadikud Eestis 
 Erkki Reijonen – saadik 1921–1923 (eelnevalt ajutine volinik 1919–1920 ja ajutine asjur 1920–1921)
 Rudolf Holsti – saadik 1923–1927
 Aarne Wuorimaa – saadik 1928–1933
 Paavo J. Hynninen – saadik 1933–1940

Soome suursaadikud Eestis 
 Jaakko Kaurinkoski – suursaadik 1991–1996
 Pekka Oinonen – suursaadik 1996–2001
 Jaakko Blomberg – suursaadik 2001–2005
 Jaakko Kalela – suursaadik 2005–2010
 Aleksi Härkönen – suursaadik 2010–2014
 Kirsti Narinen – suursaadik 2014–2018
 Timo Kantola – suursaadik 2018–2022
...

Vaata ka
Eesti suursaadik Soomes

Viited

Välismaa suursaadikud Eestis
Soome
Eesti-Soome suhted
Hiiu Maakohus

Hiiu Maakohus  oli Eesti Vabariigi esimese astme kohus aadressil Kärdla, Tiigi 21 ja Põllu tänav 17.

1. jaanuaril 2003 liideti Hiiu Maakohus Lääne Maakohtuga.

Viited 

Kärdla
Eesti kohtud
Eesti kohtusüsteem
Hiiu maakonna ajalugu