joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ruslan Stepanov

Ruslan Stepanov (sündinud 22. veebruaril 1980 Valgas) on Eesti tantsija ja koreograaf. 

Tantsimist alustas Ruslan Valga tantsurühmas Stuudio Joy. Ta lõpetas 2002. aastal Viljandi Kultuurikolledži diplomitööga "Toamonodraama" ja asus samal aastal tööle Vanemuise teatri balletiartistina, alustades tantsimise kõrvalt kohe ka tegevust lavastajana.

Märtsis 2009 osales ta oma lavastusega „Vaikimine” Peterburi rahvusvahelisel monolavastuste festivalil „Monokkel”.

2012. aastast elab Stepanov Saksamaal. Aastatel 2012–2014 elas ja töötas ta Görlitzis, kus oli tantsutrupi Wee Dance Company tantsija. Alates 2014. aastast elab ja töötab ta vabakutselisena Saksamaa pealinnas Berliinis.

2017. aastal kuulus ta festivali "Koolitants" žüriisse.

28. detsembril 1999 sai Mart Laari valitsuselt naturalisatsiooni korras Eesti kodakondsuse.

Looming

Tantsijana

2002

"Fluxus" (Vanemuine, Teet Kask)
"Armastuse tango" (Vanemuine, Mai Murdmaa) – Doktor
"Quiteria pulm" (Vanemuine, Viesturs Jansons)

2003

"Pöörane päev ehk Figaro pulm" (Vanemuine, Oleg Titov)
"L'Amour" (Vanemuine, Ruslan Stepanov)

2004

"Pähklipureja" (Vanemuine, Pär Isberg) – Onu Sinine

2005

"Pulmareis" (Vanemuine, Mai Murdmaa)
"Tantsumaraton" (Vanemuine, Mai Murdmaa)
"Suveöö unenägu" (Vanemuine, Hugo Fanari) – Lysander
"Another" (tantsufilm, esilinastus 2006, René Vilbre ja Helena Jonsdottir)

2006

"Sõduri lugu" (Vanemuine, Rachid Tika)
"Peer Gynt" (Vanemuine, Mare Tommingas) – Mäekuningas

2007

"Giselle" (Vanemuine, Stanislav Fečo) – Courlandi hertsog
"Sigmund & Freud" (Vanemuine, Saša Pepeljajev) – Sigmund
"Onegin" (Vanemuine, Vassili Medvedjev) – Gremin

2008

"Peeter Paan" (Vanemuine, Oksana Titova) – Musthabe
"Uinuv kaunitar" (Vanemuine, Pär Isberg) – Isa

2009

"Surmatants" (Mai Murdmaa) – Edgar

Lavastajana

2002

"Toamonodraama" (Vanemuine)

2003

"L'Amour" (Vanemuine)

2005

"Anathema" (Vanemuine)

2006

"Passenger" (Vanemuine)

2008

"Zarathustra" (Vanemuine)
"Vaikimine" (Vanemuine)

2009

"Kevade" (Vanemuine)

2011

"Tunnel" (Vanemuine)

2012

kontsertetendus "Thank You for the Music" (Vanemuine)
"CARRRMEN!" (Vanemuine)

2015

"It's looking like a castle, if you don't look up" (koos Laura Keiliga, Eestis etendus Tartu Sadamateatris)

2016

"Lendav banaan" (koos Maria Goltsmani, Elina Tamme ja Eneli Rüütliga, Koolitantsu Kompanii)

2017

"Kitš" (Koolitantsu Kompanii)

2018

"Aus?" (Koolitantsu Kompanii)
"Невесомость" (Kanuti Gildi SAAL)

Tunnustus
 2010 Eesti Teatriliidu sõna-, muusika-, balleti- ja tantsulavastuste žürii eriauhind
 2013 Eesti Teatriliidu tantsuauhind
 2019 Eesti Teatriliidu tantsuauhind
2020 Eesti Teatriliidu etenduskunstide ühisauhind (koos Artjom Astroviga)

Viited

Välislingid

Ruslan Stepanov Network Dance (ingliskeelne profiil)

Artiklid temast ja tema loomingust

Reinomägi, Reelika. Jõllitada ei ole viisakas! Eesti Ekspress, 18. oktoober 2007.
Keskpalu, Helju. Tõrva laulja ja Valga tantsija tegutsevad silmapaistvalt. Valgamaalane, 17. juuni 2008.
Laurisaar, Riho. Ruslan Stepanov toob Arno ja Tootsi arvutiajastusse tantsima. Eesti Päevaleht Online, 28. veebruar 2009.

Eesti koreograafid
Eesti tantsijad
Sündinud 1980
Josh Pace

Josh Pace (sündinud 23. mail 1983) on Ameerika Ühendriikide elukutseline korvpallur.

Korvpallimängu hakkas Josh Pace harjutama keskkoolis, kui ta kuulus Syracuse'i meeskonda. Oma viimasel hooajal keskkoolis olid Pace'i keskmised näitajad 10,8 punkti, ning talle anti auhind Big East Conference Sportsmanship Award. Keskkooli karjääri peale kokku olid tema näitajad 7,3 punkti, 3,8 lauapalli ja 2,4 resultatiivset söötu keskmiselt mängu kohta. Pärast seda jätkas Pace mängimist välismaal. Tema järgmisteks klubideks said Tripoli Liibanonis ja Kuovot Soomes. 2006/2007. hooajal mängis Pace Uus-Meremaa klubis Nelson Giants. Ta nimetati Uus-Meremaa All-Stariks, tema näitajad olid 19,1 punkti, 3,5 resultatiivset söötu ja 1,4 palli vaheltlõiget mängu kohta. Järgmise hooaja veetis ta East Kentucky Minersi ridades ning 2008. aasta suvel tehti Josh Pace'ile ettepanek liituda Eesti elukutseliste korvpalliklubiga BC Kalev/Cramo. Tema keskmised näitajad Balti liigas olid 9,6 punkti ja 3,9 lauapalli. Näitajad KMLis olid keskmiselt 8,7 punkti ja 4 lauapalli mängus. Pace tuli Kaleviga Eesti korvpallimeistriks.

Välislingid
Profiil bckalev.ee (arhiiviversioon)
Profiil bbl.net
Profiil eurobasket.com

Ameerika Ühendriikide korvpallurid
Sündinud 1983
Ameerika Ühendriikide korvpallurid Eestis
Meistriliiga 2009

Meistriliiga 2009 oli Eesti jalgpalli kõrgliiga Meistriliiga 2009. aasta hooaeg.

Tiitlikaitjana alustas hooaega FC Levadia. Esiliigast tõusid FC Kuressaare ja esimest korda Meistriliigasse pääsenud Paide Linnameeskond. Tartu Tammeka on tegevuse lõpetanud JK Maag Tammeka õigusjärglane.

Hooaja eel
Hooaja eel pidasid klubide treenerid ja esindajad soosikuiks Levadiat, Florat ja Transi.

Hooaeg
Kurioosumina läheb ajalukku 14. juulil 2009 peetud kohtumine FC Kuressaare ja Nõmme Kalju vahel. Kalju jäi teenitud võidupunktidest ilma, sest saatis väljakule üheaegselt neli nõndanimetatud võõrmängijat, mistõttu sai Kuressaare esiti kirja 2:- võidu. Kuivõrd aga Kuressaare meeskonnas mänginud Elari Valmas ei oleks tohtinud madalamates liigades teenitud kaartide tõttu kohtumises kaasa teha, kanti mõlemale meeskonnale protokolli kaotus.

Hooaja selleks ajaks suurim väravakütt Nikita Andrejev (17 kohtumises 17 väravat) siirdus augustis Hispaania kõrgliiga klubi UD Almeria ridadesse.

Levadia kindlustas neljanda järjestikuse tiitlivõidu neli vooru enne hooaja lõppu.

Meeskonnad

Liiga tabel

1 Eesti Karikas 2009/10 võitja FC Levadia kvalifitseerus juba Meistrite Liigasse, mis tähendab, et Eesti Karika teise koha meeskond FC Flora kvalifitseerub UEFA Euroopa Liiga 2010–2011 1. kvalifikatsiooni ringi.
(C) = Meister; (R) = Kukkus madalamasse liigasse; (P) = Edutatud; (O) = Üleminekumängude võitja;

Meistriliiga üleminekumängud
Hooaja lõpus osalevad Meistriliiga 9. koht ja Esiliiga 2009 2. koht üleminekumängudel, kahe mängu kokkuvõtte võitja mängib tulevasel aastal Meistriliiga 2010 ja kaotaja Esiliiga 2010.

Paide Linnameeskond võitis kahe mängu kokkuvõttes 2:1, ning säilitas koha järgmiseks hooajaks Meistriliigas.

Mängutulemused
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 4 korda, kaks korda kodus ja kaks korda võõrsil, kokku 36 mängu.

|-
|

Hooaja esimene pool

Allikas: Eesti Jalgpalli Liit
1Kodu meeskond on vasakus tulbas.
2Mäng kuulutati 3:- Transi võiduks, kuna Paide LM kasutas keelatud mängijat.
Värvid: Roheline = Kodu meeskonna võit; Kollane= viik; Punane = võõrsil meeskonna võit.
|

Hooaja teine pool

Allikas: Eesti Jalgpalli Liit
1Kodu meeskond on vasakus tulbas.
2Selles kohtumises kuulutati mõlemad meeskonnad kaotajateks kuna mõlemad, nii Kuressaare kui ka Kalju kasutasid keelatud mängijat. Originaalne tulemus oli 2:3
Värvid: Roheline = Kodu meeskonna võit; Kollane= viik; Punane = võõrsil meeskonna võit.
|}

Statistika

|-
|

Parimad väravakütid

|

Fair Play edetabel

|

Kodumängude külastatavus

|}

Vaata ka
Esiliiga 2009
II liiga 2009
III liiga 2009
IV liiga 2009

Viited

Välislingid
Tulemused ja tabel
Meistriliiga 2009 Eesti Jalgpalli Liidu veebilehel
Kaardid avatud või jokker veel varrukas? Soccernet.ee, 21. juuli 2009
Lõpusirge paistab – kellele medalid, kellele esiliiga? Soccernet.ee, 25. september 2009
Meistriliiga külastatavus kerkis 7,5 protsenti Soccernet.ee, 19. november 2009

Meistriliiga hooajad
2009. aasta Eesti spordis
Johannes Kelk

Johannes Kelk VR I/3 (7. märts 1890 Tartu – ?) oli Eesti sõjaväelane (veebel).

Osales Esimeses maailmasõjas. Teenis alates 23. detsembrist 1918 Õhukaitses aviomehaanikuna, 30. jaanuaril 1919 tegi kaasa esimese lennu Eesti esimesel sõjalennukil.

Tunnustus
 Vabadusristi I liigi 3. järk, 13. mai 1921
 Kaitseliidu Valgeristi III klass

Kirjandus 
 Veebel J. Kelk 50-aastane. Uus Eesti, 6. märts 1940, nr. 63, lk. 8.

Välislingid 
Ohvitseride andmekogu

Inseneripataljoni koosseis
Vabadussõja veteranid
Vabadusristi I liigi 3. järgu kavalerid
Sündinud 1890
Surmaaeg puudub
Apollon Saarne

Apollon Saarne (ka Spridis, Spriidis, Saarde; 28. oktoober 1906 Tallinn – 8. detsember 1975 Mölndal, Rootsi) oli Eesti arstiteadlane ja kirurg.

Elulugu
Apollon Saarne oli raamatupidaja poeg.

1925 lõpetas ta Tallinna Linna Poeglaste Gümnaasiumi, 1931 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna. 1939 täiendas ta end Budapestis.

Üliõpilasena oli Saarne 1928 TÜ II sisekliiniku abiassistent, 1930–33 närvikliiniku assistent kohusetäitja ning kliiniku füsikaalse ravi kabineti juhataja, 1933–40 Tallinna Keskhaigla kirurg, 1940–44 Haapsalus Lääne Maakonnahaigla juhataja ja kirurg. 1944 läks ta Rootsi, kus oli 1945–47 Luleå ja 1947–49 Gällivare haigla kirurg. 1957 omandas ta Göteborgis Sahlgrenska Ülikooli haiglas narkoosiarsti eriala. 1958–71 töötas ta peamiselt Vänersborgi keskhaiglas, sh aastast 1958 narkoosi ja intensiivravi osakonna ülemarstina, 1971–75 (pensionärina) Göteborgi Ülikooli kirurgiakliiniku eksperimentaalkirurgia assistent. 1972. aastal sai temast Göteborgi Ülikooli audoktor.

Apollon Saarne oli ÜS Raimla vilistlane.

Teadustöö
Saarne kirjutas uurimusi tehisneeru, narkoosi ja intensiivravi kohta. Rootsis oli ta esimene, kes võttis kasutusele dialüüsiaparaadi (kunstneeru; ka patsiendi kodus). Tunnustus: Riddare av Kungliga Nordstjärneorden (Kuningliku Põhjatähe ordeni rüütel; Rootsi, 1969).

Teoseid
 Über den Kleinzehen-(Puusepp'schen) Reflex und seine klinische Bedeutung. // Folia Neuropathol. Est. 12 (1932)
 Etude des variations manometriques du liquide c.-r. apres les injectios endo-veineuses des solutions salines a differentes concentrations et temperatures. // Folia Neuropathol. Est. 12 (1932)
 Contribution al estudio las polineuriti arsenicales (kaasautor A. Ley). // Revista Cirurgica Barcelona (1932, Marzo)
 Hemidialys i hemmet – uppmuntrande erfarenheter (kaasautorid S.-O. Isacsson, H. Krook). // Läkartidningen 66 (1969) 11
 A new specific chemotherapy. A pilot study with an extracorporeal chamber (kaasautor). // Rev. Surg. 31 (1974) 5

Viited

Kirjandus 
 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, kd II, lk 391
 Eesti entsüklopeedia, kd 8, lk 290
 Eesti teadlased väljaspool kodumaad: biograafiline teatmik = Estonian scholars and scientists abroad: biographical directory. Stockholm, 1984, lk 111
 Värmlands tidningen, 3. V 1961
 Dagens Nyheter, 27. VIII 1968; 7. II 1969; 13. XII 1975
 Expressen, 20. VIII 1971
 Svenska Dagbladet, 13., 14. XII 1975
 Teataja, 20. XII 1975
 Päevaleht, 14. XII 1975
 Raimla Side (USA) 8, 1976
 Vänersborgs lasarett 1879–1979. // Borås 34, 1979
 Lääne Elu 10. I 2006
 Eesti arsti panus ajalooline Rootsis. Eesti Päevaleht (Stockholm), 24. detsember 1975, nr 99, lk 9

Arstide Koja liikmed
Eesti arstiteadlased
Eesti kirurgid
Rootsi arstid
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Üliõpilaste Selts Raimla liikmed
Eestlased Rootsis
Sündinud 1906
Surnud 1975
Viktor Nikulin

Viktor Nikulin (sündinud 26. aprillil 1953 Tallinnas) on Eesti poksija ja poksitreener. Ta poksis aastatel 1968–1975 Dünamos, tema treener oli Vladimir Mazjakin ja Aniss Murtazin. Ta pidas 128 kohtumist ja võitis neist 116.

Nikulin oli kukk-kaalus (kuni 54 kg) ühel aastal (1972) Eesti NSV juunioride ja täiskasvanute meister. Ta oli kahekordne Eesti NSV meister kukk-kaalus (1972, 1973) ja sulgkaalus (kuni 57 kg) kolmekordne Eesti NSV meister (1974–1976).

Nikulin võitis XIII Roman Kuura mälestusvõistlustel sulgkaalus (kuni 57 kg) esikoha (1974). Ta võitis Dinamo üleliidulistel meistrivõistlusel III koha (1975). Ta sai 1972. aastal Nõukogude Liidu meistersportlaseks.

Nikulin töötab poksitreenerina, praegu (2009) Baltic Staris.

Kirjandus 
Rein Pajur. "Poksimeistrid maailmas ja Eestis 1719–2000". Revelex. Tallinn 2005.

Välislingid 
 

Eesti poksijad
Eesti poksitreenerid
Sündinud 1953
Eesti jalgpalli superkarikas

Eesti Superkarikas on 1996. aastast hooaja eel peetav ühemänguline tiitlivõistlus valitseva Eesti meistri ja karikavõitja vahel.

Võitjad

‡Teise mängu tulemus tühistati, kuna Trans kasutas registreerimata mängijaid Usmanovit ja Kinki.

Võidud klubide kaupa

Viited 

Superkarikas
Paganamaa maastikukaitseala

Paganamaa maastikukaitseala on maastikukaitseala Võrumaal Rõuge vallas Pähni, Tagakolga, Liguri ja Paganamaa külas. Kaitseala pindala on 1030 hektarit.

Eriilmelise maastiku kaitse alla võtmine ulatub 1962. aastasse. Praegused piirid aastast 1996. 

Paganamaa maastikukaitseala tähelepanuväärseimad loodusobjektid on Piiriorg ja sellega seotud järvedeahelik, Peeli jõgi, metsa- ja niidukooslused ning loodus- ja pärandkultuurmaastik vaheldusrikkal mõhnastikureljeefil.

Kaitsealal on kaks sihtkaitsevööndid ja üks piiranguvöönd.

Viited

Välislingid 

Paganamaa maastikukaitseala kaitse-eeskiri

Eesti maastikukaitsealad
Rõuge vald
Ainult planeet

"Ainult planeet" on ansambli J.M.K.E. stuudioalbum aastast 2002.

Laulud
 Lühinägelikkus
 Nimed asfaltil
 Maajamaa
 Intermetso 1 (Nafta)
 Number üks
 Pohui, pohui
 Vabadus tuleb su seest
 Intermetso 2 (Risttee)
 Liha
 Räpane vihm
 Sübariit
 Kakskümmend kaheksa last
 Vägivalla muusika
 Tont seda teab
 Intermetso 3 (Kalamaja)
 Mässajate laul

Välislingid
Laulusõnad

J.M.K.E. albumid
2002. aasta albumid
Leemur

Leemuri all võidakse mõista: 

katta (Lemur catta)
perekonda Leemur (Lemur)
mis tahes leemurlast
ülemsugukonna Lemuroidea mis tahes esindajat
kõiki Madagaskaril elavaid strepsiriinseid primaate
leemurid on rahutud surnute hinged Rooma mütoloogias

Vaata ka
Leemurilised ehk poolahvilised
Indrilased

Indrilased (Indriidae) on sugukond strepsiriinsete primaatide alamseltsist.

Süstemaatika 
 Sugukond Indriidae (indrilased; 18 liiki)
 Perekond Indri (indri)
 Liik Indri indri (indri)
 Perekond Propithecus (sifaka)
 Liik Propithecus candidus (või alamliik Propithecus diadema candidus)
 Liik Propithecus coquereli (või alamliik Propithecus verrauxi coquereli)
 Liik Propithecus deckenii
 Alamliik Propithecus deckenii coronatus või liik Propithecus coronatus või alamliik Propithecus verreauxi coronatus
 Alamliik Propithecus deckenii deckenii või Propithecus verreauxi deckenii
 Liik Propithecus diadema (valgelaup-sifaka)
 Liik Propithecus edwardsi (või alamliik Propithecus diadema edwardsi)
 Liik Propithecus perrieri (või alamliik Propithecus diadema perrieri)
 Liik Propithecus tattersalli 
 Liik Propithecus verreauxi (tuttsifaka)
 Perekond Avahi (avahi)
 Liik Avahi betsileo
 Liik Avahi cleesei
 Liik Avahi laniger (avahi ehk pisiindri)
 Liik Avahi meridionalis 
 Liik Avahi mooreorum
 Liik Avahi occidentalis
 Liik Avahi peyrierasi
 Liik Avahi ramanantsoavana
 Liik Avahi unicolor

Viited
Nikolai Grünthal

Nikolai Grünthal (5. (vkj)/ 17. oktoober 1897 Misso vald, Vastseliina kihelkond, Võrumaa – 25. august 1942 Sevurallag, Sverdlovski oblast) oli Eesti omavalitsus- ja riigiametnik, Petseri linnapea alates 1936. aastast. 

Alghariduse sai ta Laura ministeeriumikoolis ja hiljem lõpetas eksternina linnakooli. 

Töötas Pankjavitsa vallavalitsuses (Pihkva kubermangu Pihkva maakonnas), Esimese maailmasõja ajal oli ta Vene sõjaväes polgukirjutaja. Alates 1917. aastast töötas ta taas Pankjavitsa vallavalitsuses, kust 1918. aastal astus vabatahtlikuna Eesti Rahvaväkke. Hiljem oli ta ametnik Eesti sõjaväe asutustes Petseris. 

Aastatel 1923–1936 töötas Petseris kindlustusseltsides. Oli maa- ja linnavolikogu liige. Kinnitati siseministri 9. märtsi 1936 otsusega Petseri linnapeaks. 

Alates 1928. aastast oli ta Kaitseliidu Petseri maleva pealiku abi. Ta oli ka Noorte Kotkaste Petseri Maleva vanema abi.

Arreteeriti NKVD poolt, mõisteti surma 27. juunil 1942.

Ühiskondlik tegevus
Vabadussõja Mälestamise Petserimaa komitee asutaja ja esimees
EELK Petseri Peetri koguduse nõukogu liige
Petseri Eesti laulu- ja mänguselts Kalevi juhatuse liige

Tunnustus
1939 Kotkaristi IV klassi teenetemärk

Viited

Kirjandus
"Nikolai Grünthal". Uus Eesti nr 70, 12. märts 1936. Lk 10

Välislingid
"Kaubandus-tööstuskoja Petseri büroo: Nikolai Grünthal, Paul Mägi, Gustav Leitmann". Eesti Rahvusarhiivi Filmiarhiiv, EFA.120.0.66451
Eesti ohvitserid 1918-1940
Eesti kommunismiohvrid 1940–1991

Petseri linnapead
Kaitseliidu Petseri maleva liikmed
Kotkajuhid
Kotkaristi IV klassi teenetemärgi kavalerid
Hukatud Eesti poliitikud
Sündinud 1897
Surnud 1942
Alice Talvik

Alice Talvik (neiuna Alice Ader; sündinud 2. aprillil 1940 Helsingis) on eesti telediktor ja näitleja. 

Ta töötas 1958–1996 Eesti Televisioonis, oli kuni aastani 1980 diktor, hiljem programmijuht. 

1961. aastal astus ta üles näitlejana filmis "Juhuslik kohtumine" ja 1981. aastal filmis "Keskpäev".

Isiklikku 
Tema isa oli Eesti Raadio soomekeelsete saadete diktor Artur Ader (1908–1975).

Tema abikaasa oli Mati Talvik, nende lapsed on  Astra (abielludes Trass), Andres, Annika ja Artur Talvik.

Välislingid
Verni Leivak. Alice Talvik, meie säravaim teletäht. Postimees, 3. aprill 2010
Juubilar Alice Talvik: jäärapäine, poisilikult julge ja üdini maitsekas. Õhtuleht, 4. aprill 2015

Eesti näitlejad
Eesti telediktorid
Sündinud 1940
720

720. aasta

Sündmused
Umar II järel sai kaliifiks Yazid II. 
Esmakordselt mainiti kirjalikult Ōsumi saari Jaapanis.
 Bütsantsis sai Konstantinos V Leo III kaasvalitsejaks

Sündinud
 Stephanus III, paavst

Surnud
 ...
Heldur Karmo

Heldur Karmo (kuni 13.05.1935 Kamberg; 16. mai 1927 Tallinn – 17. juuni 1997 Tallinn) oli luuletaja, Eesti viljakaim laulutekstide autor. 

Heldur Karmo lõi ja tõlkis üle 3500 lauluteksti.

Aastal 1946 alustas ta tegevust vabakutselise literaadina. Tema värsid, följetonid ja proosakatsetused ilmusid ajalehtedes ja ajakirjades Noorte Hääl, Rahva Hääl, Stalinlik Noorus, Kehakultuur jm. 

Heldur Karmo oli üks ansambli Swing Club asutajaliikmetest. Aastatel 1954–1961 kirjutas ta estraadikavu ("Kevad estraadil", "Märkmikuga käes", "Juhtub ka nii" jm) Tallinna Töönduskooperatsiooni Kultuuribaasile ja sketše Filharmooniale. 

Karmo osales ka 1950. aastate lõpul alguse saanud võistluskontsertidel. 1976. aastal sai ta Eesti NSV muusika aastapreemia koos Uno Naissooga loodud laulu "Hüvasti, Galja" eest. 

Karmo sulest pärinevad laulutekstid kino- ja telefilmidele "Vallatud kurvid", "Juhuslik kohtumine", "Võtmeke" jm, samuti Eesti ja Soome ühistelesaadetele "Naapurivisa" ja "Küsi julgesti". 

1978 andis kirjastus Eesti Raamat välja Heldur Karmo autoritekstide valikkogu "Unustuse jõel". Karmo laulutekstid on ilmunud ka laulikutes "Laulge kaasa!" ja "Meie Repertuaar".

Heldur Karmo sulest ilmusid tekstid paljudele Arne Oidi, Uno Naissoo, Arved Haugi, Hans Hindpere, Valter Ojakääru ja teiste lauludele. Karmo laulutekste hindasid nii Georg Ots, Heli Lääts, Uno Loop, Kalmer Tennosaar kui ka paljud teised tema põlvkonna populaarsed lauljad.

Karmo sõnadele loodud laulud on kõlanud ka üldlaulupidudel.

Kirjandus 
 Joel Sang, "Sõida tasa üle silla" (raamatu "Unustuse jõel" arvustus) – Looming 1984, nr 12, lk 1712–13 ja raamatus: J. Sang, "Päripidi ja vastukarva", Tallinn 1987, lk 126-129
 Eesti kirjanike leksikon, Tallinn 2000, lk 183–184 (artikli autor Oskar Kruus)

Välislingid
 Heldur Karmo koduleht
 Nekroloog (Eesti Päevaleht, 19. juuni 1997)

Eesti luuletajad
Eestistatud nimega inimesed
Liiva kalmistule maetud
Sündinud 1927
Surnud 1997
Taraan

Taraan on ajaloolises tähenduses raudteraviku või muu massiivse otsaga palgist ja tugikonstruktsioonist koosnev seade kindluse kivimüüri või puitvärava lõhkumiseks.

Oma lihtsamas vormis oli taraan alguses ainult palk, mida sõdalased kandsid ja jõuga takistuse vastu lõid. Mida massiivsem palk ja suurem löögikiirus, seda suurem oli purustusjõud. Hiljem lisati puidust kandekonstruktsioon, kus palk rippus köite otsas ja löömine toimus palki "kiigutades".

Taraanide kasutamine vähenes seoses kahurite kasutuselevõtuga.

Tänapäeval kasutatakse väiksemaid käeshoitavaid taraane lukustatud ustest läbimurdmiseks.

Piiramismasinad
Aielased

Aielased (Daubentoniidae) on strepsiriinsete primaatide sugukond.

Need loomad avastas 1780. aastal Madagaskari läänerannikult maadeuurija Pierre Sonnerat. Malagassid, kellele Sonnerat kinnipüütud loomakesi näitas, polnud neid ise varem kunagi näinud ning hüüatasid imestunult "aie-aie". Sonnerat pani need üllatushüüded avastatud olendite nimeks.

Aielaste sugukonda kuulub  ainult üks aiede (Daubentonia) perekond ainsa liigiga aie.

Kirjandus
Loomade elu 7. köide
Võluripüramiid

Võluripüramiid ehk El Adivino on astmikpüramiid Mehhikos. See oli maiade tsivilisatsiooni keskus ja pühakoda.

Arvatakse, et püramiidi ehitamist alustati 9. sajandil. Püramiidi nimi meenutab müüti, kuidas üks võlujõuga kääbus olevat selle ühe ööga valmis ehitanud. Tegelikult kestis ehitamine mitu sajandit ja praegu nähtav ehitis on kerkinud paljude varasemaste pühakodade kohale, kusjuures iga uus sisaldab eelmise jäänuseid.

Maiade, nagu ka teiste Hispaania vallutuste eelsete Mehhiko rahvaste jaoks sümboliseeris püramiid püha mäge. Erinevalt enamiku maiade templite nelinurgale üles ehitatud planeeringust (näiteks 9. sajandi keskpaigast pärit Kukulkani ehk Sulismao tempel) on El Adivino põhiplaan ovaalne.

Kirjandus
 "Maailma arhitektuuri meistriteosed"

Mehhiko ehitised
Püramiidid
Lumekakk

Lumekakk (Bubo scandiacus) on kaklaste sugukonda kaku perekonda kuuluv röövlind.

Kuni 2002. aastani eraldati lumekakk omaette lumekaku perekonda (Nyctea) liigina Nyctea scandiaca, kuid viimase aja molekulaarsed uuringud on näidanud, et lumekakk on teistele kakkudele lähemal, kui varem arvati, ja kuulub sellepärast nendega ühisesse perekonda.

Lumekakk elab Põhja-Jäämere kõikidel rannikutel, mandritundras ja metsatundras ning paljudel saartel. Harilikult on ta hulgulind, vahel ka paigalind. Eestis on lumekakk juhukülaline, keda mõnel aastal ei kohatagi, kuid mõnel talvel on ta meil üsna arvukas, eriti mererannikul, rabadel, soodel ja luhtadel. 

Lumekakk on peaaegu kassikaku suurune. Tema üldpikkus on kuni 56–65 cm, tiibade siruulatus 150–160 cm, tiiva pikkus 38,5–46 cm ja kaal 1,35–2,5 kg. Emaslinnud on suuremad kui isased. 

Eluiga looduses on 9,5 kuni 15 aastat, vangistuses kuni 28 aastat.

Linnu valge sulestikus on tumepruunid tähnid või rõhtsad vöödid. Nägu on valge. Nokk ja küüned on mustad ning peaaegu tipuni kaetud ettepoole suunatud harjassulgedega. Isased on heledamad kui emased ja mõnikord täiesti valged. Vikerkest on erekollane. Aastavanused isendid on valged pruuni põikmustriga, kukal on pruunide täppidega. 

Lumekaku toiduks on keskmise suurusega linnud (kanalised ja partlased), jänesed, närilised ja isegi väikesed kiskjad. Kõige rohkem sööb ta siiski lemminguid. Kui neid on vähe, siis alaneb ka lumekaku viljakus (tavaliselt lemmingute arvu kahanemisele järgneval aastal). Lemmingute puudumise korral ei pesitse ta üldse. 

Saaki varitseb ta kõrgematel kohtadel, Eestis ka puu otsas. Kui kõrgemat kohta pole võtta, võib ta saaki luurata õhust, rapeldes tiibadega paigal nagu tuuletallaja. Jahti peab ta videvikus, kui päike enam või veel ei paista. 

Lumekakk pesitseb kõrg- ja madaltundras. Ta eelistab kõrgeid ja kuivi paiku, sest hakkab munema siis, kui ümbrus on veel lume all. Pesa ta ei ehita, vaid muneb lihtsasse lohku, olenevalt lume sulamisest mai keskel või lõpus. Tavaliselt on kurnas 5–8 muna, kuid võib olla ka palju vähem või rohkem, isegi 11–13. Haudumist alustatakse tavaliselt pärast esimese muna munemist, mistõttu pesas on pojad eri vanusega ja nooremad tavaliselt hukkuvad. Emane haub kurna 32–34 päeva. Sel ajal toob isaslind talle toitu, hiljem ka poegadele. Pojad lennuvõimestuvad 51–57 päeva vanuselt. 

Lumekakk on Eestis harva kohatav lind, kes saabub siia vaid talveperioodiks. Ta kuulub Eestis III kategooria kaitsealuste liikide hulka.

Lumekakk kultuuris 

Harry Potteril oli lumekakk Hedwig. Raamatus ja filmis nimetati Hedwigit emaseks, aga filmis mängis teda isane lumekakk, sest emaste seas ei ole täiesti valgeid. Raamatu autor J. K. Rowling valis lumekaku oma raamatusse sellepärast, et tema meelest on lumekakud kõige ilusamad kakud.

Viited

Välislingid 

 

Eesti linnud
Kaklased
August Schulzenberg

August Schulzenberg (1891 Kudina vald, Maarja-Magdaleena kihelkond, Tartumaa – 14. märts 1935 Põltsamaa) oli Põltsamaa Ühisgümnaasiumi direktor alates 1920. aastast. Ta oli ka Põltsamaa Ühispanga juhatuse liige.

Tema haual on Ühisgümnaasiumi õpilaste ja õpetajate asetatud mälestustahvel.

Viited

Eesti õpetajad
Eesti koolijuhid
Põltsamaa Ühisgümnaasiumi direktorid
Põltsamaa kalmistule maetud
Sündinud 1891
Surnud 1935
Rait Rosin

Rait Rosin (sündinud 26. juulil 1981 Viljandis) on eesti kunstnik.

Tema looming on jagunenud selliste distsipliinide vahel nagu tegevuskunst, kontseptuaalne kunst, film, maal ja joonistus. Maalidel kujutatu on kohati fantastiline, kunstnik mängib fantastilisuse kujutamise kaudu ekspressiivse ja ehk ka emotsionaalse väljendusega.

Hariduskäik 
 2005 bakalaureusekraad maali erialal Eesti Kunstiakadeemias
 2007 magistrikraad vabade kunstide erialal Eesti Kunstiakadeemias
 2010 magistrikraad filosoofia erialal Tallinna Ülikoolis. Magistritöös käsitletavad filosoofid on peaasjalikult Richard Shusterman ja John Dewey.
 2021 doktorikraad kunsti ja disaini suunal Eesti Kunstiakadeemias

Näitused

Isikunäitused

 2021 "Ebapolendi olendid” Jakobi galerii, Tartu, Eesti
 2020 “Väikelinn kui sündmus vol 2”, Vana-Võromaa kultuurikoda, Võru, Eesti
 2019 “Väikelinna fenomen”, Pärnu linnagalerii raekojas, Pärnu, Eesti
 2019 “Väikelinn kui identiteet”, Raplamaa kaasaegse kunsti keskuses, Rapla, Eesti
 2019 “Väikelinn kui identiteet vol 2”, Rakvere galeriis, Rakvere, Eesti
 2018 “Väikelinn kui sündmus” Valga muuseumi galerii, Valga, Eesti
 2017 “Mahajäämus” Valga muuseumi galerii, Valga, Eesti
 2016 “Põika kui pagulane!” Haapsalu linnagalerii, Haapsalu, Eesti
 2015 “Kurb naine või rõõmus mees, miks siis niimoodi kohe?”, Rapla kaasaegse kunsti keskus, Rapla, Eesti
 2015 “Pisarad”, Võru linnagalerii, Võru, Eesti
 2015 “Meie maailma tulevik” (Rait Rosin, Triin Tarv), Jaani galerii, Haapsalu, Eesti
 2014 "Kasulikud kunstitöötajad" Pärnu linnagalerii, Pärnu, Eesti

2014 "Rahu Paldiskis" Amandus Adamsoni ateljeemuuseum, Paldiski, Eesti
 2013 "Naised ja pisarad" Endla teatri kohvik, Pärnu ja Rakvere teatri kohvik, Rakvere, Eesti
2012 "Karsumm" Jõhvi Kunstikooli galerii, Jõhvi
2011 "Põikajake ja prügihunt" Y-Galerii, Tartu
2009 "Rebitud kalender" Kunstikeskus.ee veebigalerii
2009 "Kopli haldjad" ArtDepoo galerii, Tallinn
2008 "lihtsa elu staarid?" (Rait Rosin, Gerhard Lock), Draakoni galerii kelder, Tallinn
2007 "Jutumasin" (Rait Rosin, Elo Masing), Y-Galerii, Tartu
2007 "Popconn" Eesti Kunstiakadeemia galerii Tartu mnt 2, Tallinn
2007 "Maalid" (Rait Rosin, Ivi Rosin), Viljandi linnagalerii, Viljandi
2006 "Kõik on nii hästi!" (Rait Rosin, Gerhard Lock, Jüri Muttika), Vaal Galerii, Tallinn
2005 "Tantsu anatoomia", Kanuti Gildi Saal, Tallinn
2003 "Kasvavad näod", Art Line galerii, Tallinn

Grupinäitused
2009 "Performanž" Hobusepea galerii, Tallinn
 2006 "Luik linnas", Tallinna linnagalerii, Tallinn

Viited

Välislingid
 Rait Rosini koduleht: www.pragmatist.ee

Eesti kunstnikud
Sündinud 1981
Lümanda Põhikool

Lümanda põhikool on kool Saare maakonnas Saaremaa vallas Lümanda külas.

Lümanda kooli eelkäijaks peetakse Viidu külas Kuusiku talus aastatel 1896-1897 tegutsenud Saaremaa esimest ministeeriumikooli, mille juhataja oli Mihail Jefimov.

Lümanda Põhikooli nime kannab kool alates 1992. aastast.

Koolijuhid ja direktorid 

 1896-1898 Mihail Jefimov (Taimre) 
 1898-1911 Ants Arbeiter (Arpo) 
 1911-1919 Mihkel Kommel 
 1919-1924 Voldemar Sarv 
 1924-1925 Konstantin Niit 
 1925-1935 August Mälk 
 1935-1941 Theodor Mälk 
 1941-1948 Valdar Mälk 
 1948-1955 Anissia Russ 
 1955 I pa Hilje Arokäe 
 1956-1960 Endel Renart 
 1960-1964 Urve Kirss 
 1964-1985 Hermilde Part 
 1985-1992 Merike Kiil 
 1992-1994 Avo Virves 
 1994-2000 Margus Maasik 
 2000-2005 Enda Pormann 
 2005-2011 Tiina Talvi 
 2011-... Liia Raun

Välislingid 
Kooli koduleht
"Lümanda kool tähistas 113. sünnipäeva", Oma Saar, 10. jaanuar 2009
"Lümanda kool ja Salava tähistasid Artur Toomi 125. sünniaastapäeva", Oma Saar, 21. jaanuar 2009
Urve Vakker, "Lümanda koolis kulmineerus sõbrapäev videosalvestiste vaatamisega", Oma Saar, 16. veebruar 2009
"Lugeja kiri: Major Toomas Luik pidas Lümanda koolis isamaalise kõne", Oma Saar, 28. veebruar 2009

Saare maakonna koolid
Saaremaa vald
Jaan Isotamm

Jaan Isotamm (luuletajanimi Johnny B. Isotamm; 19. oktoober 1939 Tartu – 2. juuni 2014) oli eesti luuletaja ja toimetaja.

Ta sündis aastal 1939 Tartus linna statistikabüroo juhataja pojana. Ta õppis aastatel 1947–1953 Nuias, Järvakandis, Saadjärvel, Vaimastveres ja Ulilas. Aastal 1953 õppis ta Tartu 1. Keskkoolis, aastatel 1954–1956 Tartu 3. Keskkoolis. 

Isotamm vangistati detsembris 1956 seoses osalemisega rahvuslikus õpilasorganisatsioonis Eesti Noorte Malev ja mõisteti 7 aastaks vangilaagrisse. Ta kandis karistust Mordva ANSV-s, kus töötas laadija, lukksepa, saeveski- ja põllutöölisena. Ta kuulus eesti noorte põrandaalusesse laagriorganisatsiooni "Uusrahvuslaste Liit". 

Pärast vabanemist töötas Isotamm Tartus ning Lõuna-Eestis lukksepa, maaparandaja, mullatöölise, laadija, staadionitöölise ja normeerijana ning aastatel 1969–1988 öövahina.

Aastatel 1988–2003 töötas Isotamm ajakirja Akadeemia toimetuses. Ta oli Eesti Kirjanduse Seltsi auliige.

Elulugude tunnustatud koguja ja uurijana oli ta raamatusarja "Eesti mälu" nõustaja.

Looming
1971 "Mees tänavalt" (luuletsükkel). // "Närvitrükk". Loomingu Raamatukogu 1971
1972 "Tekstiraamat" (luuletusi aastatest 1967–1970)
1999 "Mina Johnny B. Tekste 1967–1974". Ilmamaa. Tartu 1999
2015 "Nägija pimedate maal: artikleid, intervjuusid, sõnavõtte". Koostanud ja toimetanud Katrin Raid ja Mart Orav; kujundanud Mari Ainso. Tartu: Ilmamaa.

Tunnustus
1998 Tartu Kultuurkapitali aastapreemia
2000 Eesti Vabariigi kultuuripreemia (luulekogu "Mina Johnny B. Tekste 1967–1974" eest)

Viited

Kirjandus 
Silvia Nagelmaa. "Isotamm, Johnny B.". // Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn 1995. Lk 132
Eesti kirjanike leksikon. Tallinn 2000. Lk 129
Rein Veidemann. "Mäss ja lunastus. Luuletaja Johnny B. Isotamm – 70". Postimees, 19. oktoober 2009
Olev Remsu. "Luuletaja Johnny B. Isotamme värsid koosnesid tõest ja ainult tõest". Õhtuleht, 3. juuni 2014
Olev Remsu. "Jaan Isotamm saanuks pühapäeval 75". Postimees, 20. oktoober 2014

Välislingid

Eesti luuletajad
Eesti toimetajad
Eesti dissidendid
Eesti represseeritud isikud
Sündinud 1939
Surnud 2014
Tartu Peetri kalmistule maetud
Kutsikas

Kutsikas on koera mittetäiskasvanud isend. Tavaliselt nimetatakse kutsikateks kodukoera poegi sünnist 6–9 kuu vanuseni (suguküpsuse saavutamiseni).

Kutsikaks nimetatakse ka teiste koerlaste (rebase-, hundi-, šaakali- jt) ning mõnede teiste kiskjaliste (peamiselt suurte kaslaste noorloomi, kes füsioloogiliselt erinevad täiskasvanud isendeist (nt lõvikutsikad). Rannarahvas on aastasadu nimetanud kutsikateks ka hülgepoegi. 

Noorlooma ja täiskasvanud isendi vanuseline piir erineb liigiti. 

Väljendit "kutsikas" on rohkelt kasutatud ka lastekirjanduses, koomiksites ja laulutekstides (tiigrikutsu, Pup of the Magic Dragon – lohe- või draakonikutsikas jm).

Enamikku koeri peetakse kutsikateks kuni kahe aasta vanuseni, kuigi mõne tõu puhul võib kutsikate käitumine varem lõppeda või kesta kauem.

Noored kutsikad on vastuvõtlikud haigustele, mis võivad olla väga tõsised, neist enamik on aga välditavad. Seetõttu on kutsikate vaktsineerimine väga oluline. Kutsikate vaktsineerimine üksi ei hoia kõiki haiguseid ära. Tähtis on ka oma kutsika jälgimine, et haigestumisele kiiresti jaole saada.

Viited 
Koer
Kiskjalised

ru:Собака#Щенок
Sandra Nurmsalu

Sandra Nurmsalu (sündinud 6. detsembril 1988 Alaveres) on eesti laulja ja viiuldaja. 

Muusikakoolis õppis ta üheksa aastat viiulimängu ja laulis folkgrupis Pillipiigad, esines festivalidel Eestis ning välismaal. Kolme aasta jooksul esines ta ka folkgrupiga Virre.

2019. aasta Eesti Laulul osales ta lauluga "Soovide puu".

Laulud

 Velvetiin
 Minu kodu
 Mad World
 Lootusetult hoolin sust ma
 Kui mind enam ei ole
 Hüvasti, kollane koer
 Behind These Hazel Eyes
 Hungry
 Rändajad
 Päikese poole
 Skorpion
 Sel teel (kaastegev: Sinine)
 Väike Eestimaa
 Kui tuuled pöörduvad

Saavutused
 "Tähtede laul" (2004. aastal II koht; 2005. aastal I koht; 2006. aastal I koht). 
 2005 osales Eesti Televisiooni saates "Kaks takti ette" (45 laulja seas).
 2007 osales Eesti Televisiooni saates "Kaks takti ette" (4. koht).
 2008 lõpetas Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis pop-jazz-laulu eriala.
 2009 osales Eurovisioni eelvoorus Eesti laul ansambli Urban Symphony solistina, kus esitas Sven Lõhmuse laulu "Rändajad", mis valiti Eestit esindama 2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Laul tuli poolfinaalis 3. ja finaalis 6. kohale.
 2014 jõudis lauluvõistlusel Eesti Laul 2014 finaali Sven Lõhmuse looga "Kui tuuled pöörduvad".
 2014. ja 2015. aastal andis kolmel üle-eestilisel turneel eriilmelisi kontserte.

Isiklikku
Sandra Nurmsalu elukaaslane on Tarmo Kask. Neil on tütred Crystal Ingrid ja Flora Lee ning poeg Tristan Ekke.

Viited

Välislingid 

Rändajad @etv.err.ee
 Külli Koppelmaa: Sandra Nurmsalu Alaverest laulab Eesti Laulu finaalis @sonumitooja.ee, 11. veebruar 2009
 Lootusetult hoolin sust ma
 Hüvasti kollane koer
 Hungry
 Päikese poole
 Skorpion

Eesti lauljad
Eesti viiuldajad
Urban Symphony
Sündinud 1988
Kodustamine

Kodustamine ehk domestikatsioon on inimese juhitav tegevus, millega metsik, looduskeskkonnast pärit looma- või taimeasurkond kohastatakse tehistingimustes elamise ning inimesepoolse järelevalve ja ülevaatamisega.

Kodustamine on seotud pärilike muutustega kodustataval asurkonnal. Kodustamisega kaasneb enamasti aretus. 

Kodustamisel saavad metsikuist loomadest koduloomad (põllumajandusloomad, teenistusloomad, lemmikloomad) ja metsikuist taimedest kultuurtaimed. 

Kontrolli alt väljunud koduloomade asurkondades algab metsistumine. Seda on sagedamini juhtunud küülikute, koerte ja hobustega.

Kodustamine algas umbes 10 000 aastat tagasi. Esimesed koduloomad olid koer, siga, lammas, kits, hiljem lisandusid veis, hobune, kass, hani, kana, siidikedrik, mesilane jt.

Vaata ka
metsistumine

Viited 

Maamajandus
Luuresoomuk

Luuresoomuk on lahinguluure otstarbeline relvastatud soomusmasin, samuti vastavaks otstarbeks modifitseeritud soomustransportöör või jalaväe lahingumasin, harvem soomusauto.

Luuresoomukid on varustatud heade vaatlus- ja jälgimisvahenditega. Tähelepanu on pööratud heale manööverdusvõimele ja vaiksele jõuseadmele.

Sõjatehnika
Soomustehnika
Cheshire

Cheshire on krahvkond Loode-Inglismaal. 

Cheshire on põllumajanduspiirkond. Suuremad asulad on Warrington, Congleton, Crewe, Ellesmere Port, Widnes, Runcorn, Macclesfield, Nantwich, Northwich ja Wilmslow.

Cheshire jaguneb 4 tervikomavalitsuseks: 

 Cheshire West and Chester
 Cheshire East
 Warrington
 Halton  

Varasemaid omavalitsusi:
 Ellesmere Port and Neston
 Chester
 Crewe and Nantwich
 Congleton
 Macclesfield
 Vale Royal

Viited

Välislingid 

http://www.cheshire.gov.uk/

Inglismaa krahvkonnad
Suur-Manchester

Suur-Manchester on linnkrahvkond Inglismaal. 

Linnkrahvkond loodi 1974. aastal Manchesterist ja seda ümbritsevast linnastust.

Suur-Manchester jaguneb 10 omavalitsusüksuseks:

Välislingid 
 http://www.agma.gov.uk/

Inglismaa krahvkonnad
Stirlingi regioon

Stirling on regioon Šotimaa keskosas. 

Omavalitsusala loodi 1994. aastal ning hõlmab suurema osa ajaloolisest Stirlingshire'ist, välja arvatud Falkirki regioon.

Umbes 70% elanikest elab regiooni kaguosas Stirlingi linnas ja selle ümbruses.

Välislingid 

https://www.stirling.gov.uk/
Aberdeenshire

Aberdeenshire on regioon Šotimaa keskosas. 

Praegune regioon loodi 1996. aastal ning hõlmab suurema osa ajaloolisest Aberdeeni krahvkonnast.

Suuremad asulad on Peterhead, Fraserburgh, Inverurie, Stonehaven ja Westhill. 

Halduskeskuseks on Aberdeen – see on ainuke Šotimaa regioon, mille halduskeskus asub väljaspool regiooni piire.

2017. aastal elas regioonis 261 800 inimest.

Viited

Välislingid 

https://www.aberdeenshire.gov.uk/

Šotimaa geograafia
Moray

Moray on regioon Šotimaa põhjaosas.

See asub Moray lahe lõunakaldal. Sellest jääb itta Aberdeenshire regioon ja läände Highlandi regioon.

2017. aastal elas Moray regioonis umbes 95 800 inimest.

Vaata ka 
 Piktid ja pikti keel
 Burghead

Välislingid 

 The Moray Council
 BBC Coast - Burghead Pictish Fort

Šotimaa geograafia
Angus

Angus on regioon Šotimaa idaosas. 

Regiooni halduskeskus on Forfar, kuid suurim asula on Arbroath.

Peamised tegevusalad on põllumajandus ja kalandus.

2017. aastal elas regioonis 116 300 inimest.

Välislingid 

https://www.angus.gov.uk/

Šotimaa geograafia
Gaeli keel

Gaeli keel (gaeli keeles Gàidhlig, häälda: gaalik) on keldi keelerühma gaeli alarühma kuluv keel, mille lähemad sugulaskeeled on iiri keel ja mänksi keel. 

Gaeli keelt kõneldakse põhiliselt Šotimaal, kus seda kõneleb umbes 58 000 inimest ehk umbes 1% elanikest. Kõige rohkem räägitakse gaeli keelt Hebriididel, Välis-Hebriididel räägib seda üle poole elanikest.

2005. aastast on gaeli keel formaalselt Šotimaa ametlik keel inglise ja šoti keele kõrval.

Gaeli keel kasutab ladina kirja, tähestikus on 18 tähte:

A, B, C, D, E, F, G, H, I, L, M, N, O, P, R, S, T, U.

Välislingid 
 Vikipeedia gaeli keeles

Keldi keeled
Šotimaa
Rahva ja eluruumide loendus

Rahva ja eluruumide loendus (edaspidi lühiduse huvides rahvaloendus) on protsess, kus mingil kindlapiirilisel maa-alal, kasutades selleks ettevalmistatud isikuid ja metoodikat, viiakse läbi olevate elanike ja eluruumide loendus. Loendust korraldatakse elanike arvu, soo, rahvuse, paiknemise, majandusliku ja sotsiaalse jaotumuse jms teadasaamiseks. Rahvaloenduse protsess koosneb andmete kavakindlast kogumisest, analüüsimisest, üldistamisest ja avalikustamisest. Eestis korraldab rahva ja eluruumide loendust vastavalt riikliku statistika seadusele Statistikaamet.

Rahva ja eluruumide loendus 2011 
2011. aastal toimus Eestis üheteistkümnendat korda rahva ja eluruumide loendus. Selle käigus loeti üle kõik Eesti püsielanikud ja eluruumid. Rahvaloendus on ainus uuring, mis annab põhjaliku statistika selle kohta, kui palju on Eestis elanikke, millistes piirkondades ja tingimustes me elame ning millised me oleme. Need teadmised on Eesti tuleviku kavandamise jaoks üliolulised.

Rahvaloendus kestis kokku kolm kuud ning see toimus kahes osas:
 Esimese kuu jooksul (31. detsember 2011– 31. jaanuar 2012) sai rahvaloendusel osaleda interneti teel, täites küsimustiku enda, oma leibkonna ja eluruumi kohta spetsiaalses e-loenduse keskkonnas aadressil www.rel2011.ee. 
 Neid, kes e-loendusel ühel või teisel põhjusel osaleda ei saanud, külastas ajavahemikus 16. veebruar – 31. märts 2012  rahvaloendaja.

Rahvaloendused Eestis 
Ajavahemikus 1782–1858 korraldati Eestis seitse hingederevisjoni, mida võib pidada tänapäevaste rahvaloenduste eelkäijateks. 
Esmakordselt toimus rahvaloendus Liivimaa linnades 3. märtsi 1867. See hõlmas Eesti alal viis tollal Vene impeeriumi Liivimaa kubermangu kuulunud linna: Pärnu, Tartu, Valga, Viljandi ja Võru. 16. novembri 1871 seisuga korraldas Eestimaa Kubermangu Statistikakomitee rahvaloenduse Tallinnas.

Esimene kogu Eestit hõlmav rahvaloendus toimus 29. detsembril 1881. 

Kogu Eestit hõlmavaid rahvaloendusi on toimunud kokku üksteist: 1881., 1897., 1922., 1934., 1941., 1959., 1970., 1979., 1989., 2000 ja 2011. aastal. 2011. aasta loendus on järjekorras üheteistkümnes.

Vaata ka
Rahvaloendus

Välislingid 
Rahva ja eluruumide loendus 2011
Statistikaameti kodulehekülg: Rahvaloendustest Eestis

Demograafia
Perth and Kinross

Perth and Kinross on 2. järgu haldusüksus (piirkond) Šotimaa keskosas.

Hõlmab ajaloolised krahvkonnad Perthshire'i ja Kinross-shire'i.

Viited

Välislingid 

 https://www.pkc.gov.uk/

Šotimaa geograafia
Jaan Lepajõe

Jaan Lepajõe (kuni 1937 Jürisson; 3. märts 1928 Taevere vald, Suure-Jaani kihelkond, Viljandimaa – 9. aprill 1999) oli eesti põllumajandusteadlane.

Ta lõpetas 1947. aastal Viljandi 2. Keskkooli ja 1952. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomiateaduskonna.

Töötas aastatel 1952–1955 Otepää masina-traktorijaamas agronoomina. Oli aastatel 1957–1993 Eesti Põllumajanduse Akadeemia/ Eesti Põllumajandusülikooli õppejõud (1977–1993 professor, 1974–1978 agronoomiateaduskonna prodekaan, 1991–1993 maaviljeluse ja taimesaaduste tehnoloogia instituudi juhataja), aastast 1993 emeriitprofessor. 

Tema peamine uurimisvaldkond oli teraviljakasvatus Eestis, eriti odra saagikuse suurendamine ja töödeldavuse parandamine ning maaviljeluse ajalugu, loodussõbralik maaviljelus ja keskkonnakaitse.

Isiklikku
Tema abikaasa oli põllumajandusteadlane Leida Lepajõe, nende tütar oli tõlkija ja usuteadlane Marju Lepajõe.

Viited

Välislingid
Haud Suure-Jaani kalmistul

Eesti agronoomid
Eesti põllumajandusteadlased
Viljandi Maagümnaasiumi vilistlased
Eesti Maaülikooli agronoomiateaduskonna vilistlased‎
Eesti Maaülikooli professorid
Eestistatud nimega inimesed
Suure-Jaani kalmistule maetud
Sündinud 1928
Surnud 1999
Argyll and Bute

Argyll and Bute on Suurbritannia 2. järgu haldusüksus (regioon) Šotimaal. 

Praegune haldusüksus loodi 1996. aastal Strathclyde'i põhjaosast. Hõlmab suurema osa ajaloolisest Argylli krahvkonnast ning osa Bute'i ja Dunbartonshire'i krahvkondadest.

Hõlmab osa Sise-Hebriididest ning teisi saari, näiteks Bute.

2017. aastal elas seal 86 800 inimest.

Välislingid 

https://www.argyll-bute.gov.uk/home

Šotimaa geograafia
Fife

Fife on regioon Šotimaa idaosas. 

Algselt oli see üks piktide kuningriikidest (mainitud 1150 nimega Fib) ja on tänini Šotimaal tuntud kui Fife'i kuningriik.

Suuremad linnad on Dunfermline, Kirkcaldy ja Glenrothes.

2017. aastal elas Fife regioonis 371 400 inimest.

Vaata ka 
 Hawklaw Y Station

Välislingid 
 
 Ametlik koduleht

Šotimaa geograafia
South Lanarkshire

South Lanarkshire (inglise 'Lõuna-Lanarkshire') on regioon Šotimaa keskosas, mis hõlmab ajaloolise Lanarkshire'i krahvkonna lõunaosa.

Välislingid 

http://www.southlanarkshire.gov.uk/

Šotimaa geograafia
Svetlana Tširkova

Svetlana Tširkova-Lozovaja (kuni 1980 Svetlana Tširkova; sündinud 5. novembril 1945 Tsivilski rajoonis Tšuvaši ANSVs) on endine NSV Liidu vehkleja ja hilisem Eesti vehklemistreener. 

Ta lõpetas aastal 1964 Tallinna 13. Keskkooli ning aastal 1972 Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonna. 

1968. aasta suveolümpiamängudel ja 1972. aasta suveolümpiamängudel võitis NSV Liidu floreti vehklemisnaiskonnas olümpiakulla. Maailmameistrivõistlustelt sai ta kaks kulda ja ühe hõbeda naiskonna koosseisus, lisaks individuaalse pronksi.

Isiklikku
Tema pojad Eduard Ber (sündinud 1975) ja Kirill Lozovoi (sündinud 1988) on samuti vehklejad.

Tunnustus
1969 – Eesti NSV parim naissportlane 
1972 – NSVL teeneline meistersportlane 
2006 – Valgetähe III klassi teenetemärk  
2006 – Eesti Vabariigi spordipreemia (elutööpreemia - silmapaistvate saavutuste eest tippsportlasena ja pikaajalise tegevuse eest vehklemise arendamisel) 
2006 – Eesti Olümpiakomitee teenetemärk 
2016 – Tallinna teenetemärk

Viited

Kirjandus
Svetlana Tširkova; koostanud Tiit Lääne; Eesti Olümpiakomitee 2006; ISBN 9985967348

Välislingid

 
Eneken Laasme, "Eestlased ei tea oma olümpiavõitjaid". Ärielu, 1. märts 2004
Ville Arike, "Eestil on ikkagi viis kahekordset olümpiavõitjat". Eesti Päevaleht, 22. veebruar 2006
Timo Tarve, "Svetlana Tširkova sai olümpiakulla asemel diplomi". Eesti Päevaleht, 20. märts 2006

Eesti vehklejad
Nõukogude Liidu vehklejad‎
Eesti vehklemistreenerid
Eesti olümpiavõitjad
Tšuvaššia inimesed
Tallinna Ülikooli vilistlased
Valgetähe III klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1945
Vereteemant (film)

"Vereteemant" (originaalpeakirjaga "Blood Diamond") on 2006. aasta draamafilm, mille lavastas filmide "Glory" ("Au ja hiilgus") ja "The Last Samurai" ("Viimane samurai") režissöör Edward Zwick ning mille peaosades on Leonardo DiCaprio, Jennifer Connelly ja Djimon Hounsou. Filmi pealkiri vihjab Aafrika sõjatsoonidest tulevatele vereteemantidele, mida kasutatakse sõja finantseerimiseks ja relvade ostmiseks. Film kandideeris viiele Oscarile, seejuures parima näitleja (Leonardo DiCaprio) ja parima kõrvaolsatäitja (Djimon Hounsou) auhinnale.

Sisu
Filmi tegevus toimub 1999. aastal Sierra Leones, kus käimas kodusõda. Mässulised finantseerivad oma tegevust müües vereteemante, mis on üks riigi suurimaid ekspordiartikleid, hoolimata rahvusvahelisest keelust nendega kaubelda.

Solomon Vandy (Djimon Hounsou) on lihtne kalur, kes elab oma naise ja 3 lapsega väikeses külas. Igal päeval saadab ta oma poja Dia 5 km eemal asuvasse kooli inglise keelt õppima, lootusega et poeg tulevikus paremat elu elada saab. Ühel päeval tulevad mässulised nende külla, võtavad Solomoni kinni ja panevad ta tööle teemante otsima. Seal leiab ta suure väärtusliku roosa teemandi ja peidab selle ära, hetk enne, kui valitsuse sõjavägi teemandivälja ründab ja ta vangi saadetakse.

Vanglas jääb ta silma endisele palgasõdurile Danny Archerile (Leonardo DiCaprio). Danny on Zimbabwest pärit angloaafriklane, kes ebaseadusliku teemandiäriga endale elatist teenib. Ta näeb Solomoni teemandis väljapääsu Aafrikast ning lubab vastutasuks aidata Solomoni naist ja lapsi leida. Danny kohtub ameeriklannast ajakirjaniku Maddy Browniga (Jennifer Connelly), kellelt ta abi palub. Vastutasuks räägib ta Maddyle, kuidas ebaseaduslik teemandiäri toimib, ning annab tõendusmaterjalid, mis ühe maailma suurima juveelifirma sellega seostab.

Auhinnad ja nominatsioonid
2007. aasta Oscari auhinnad
 Nomineeritud kategoorias parim meesnäitleja – Leonardo DiCaprio
 Nomineeritud kategoorias parim meeskõrvalosatäitja – Djimon Hounsou
 Nomineeritud kategoorias parim helimontaaž
 Nomineeritud kategoorias parim heli
 Nomineeritud kategoorias parim montaaž – Steven Rosenblum

2007. aasta Kuldgloobuse auhinnad
 Nomineeritud kategoorias parim meesnäitleja (draama) – Leonardo DiCaprio

Ekraaninäitlejate Gildi auhind
 Nomineeritud kategoorias parim meesnäitleja – Leonardo DiCaprio
 Nomineeritud kategoorias parim meeskõrvalosatäitja – Djimon Hounsou

Välislingid
 Ametlik koduleht
 "Vereteemandi" treiler
 

Ameerika Ühendriikide filmid
2006. aasta filmid
Kesk- ja Ida-Euroopa Keskkonnakeskus

Kesk- ja Ida-Euroopa Keskkonnakeskus (inglise Regional Environmental Center for Central and Eastern Europe, lühendatult REC) on rahvusvaheline valitsusväline, mittetulunduslik keskkonnaorganisatsioon. Keskkonnakeskuse peaeesmärgiks on Kesk- ja Ida-Euroopa maade keskkonnaprobleemide lahendamine, samuti tehakse tööd regionaalsete keskkonnaorganisatsioonide vahelise koostöö edendamiseks ja rahva keskkonnateadvuse tõstmiseks. 

Eesti kohalik ühendus kannab 1995. aastast nime REC Estonia, aastast 1998 Sihtasutus REC Estonia.

Välislingid
Ametlik kodulehekülg
SA REC Estonia kodulehekülg

Rahvusvahelised keskkonnakaitseorganisatsioonid
Merck & Co.

Merck & Co., Inc. on USA ravimifirma.

Väljaspool Ameerika Ühendriikide ja Kanada turge kasutab kontsern nime Merck Sharp & Dohme ehk MSD. 

Mercki aktsia on noteeritud New Yorgi börsil ja kuulub Dow Jonesi tööstuskeskmise indeksisse.

Eestis tegutseb Merck Sharp & Dohme OÜ, mis registreeriti 2004. aasta 11. märtsil, kasutades ka nime MSD Eesti.

Ettevõte asutati 1891. aastal. Ettevõte oli Saksamaal Darmstadtis asuva Merck KGaA tütarettevõte, kuid praeguseks on tegu kahe eraldi ettevõttega.

Viited

Välislingid 

Merck & Co kodulehekülg

Ravimitööstuse ettevõtted
Ameerika Ühendriikide ettevõtted
Börsiettevõtted