joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Pärnu lootsitorn

Pärnu lootsitorn asub Pärnu linnas Venuse bastioni vallil, aadressil Kalda tänav 1a. Hoone kuulub Tartu Ülikoolile ja selles tegutseb kalanduse teabekeskus.

Ajalugu 
Hoone alumine osa ehitati kolme Pärnu kaubamaja (Jacob Jacke ja Ko, Hans Dietrich Schmidt ja Ko ning R. J. Jakoby) poolt 1850.–1880. aastatel ringrõduga börsihooneks, seal tegeles linna majanduspoliitikaga Pärnu Börs. 1882. aastal hoone endale saanud linnavalitsus andis selle lootside käsutusse,  kes peale muude ülesannete tegid seal ilmavaatlusi. 1885. aasta paiku kinkis Pärnu börsikomitee lootsidele sajakordse suurendusega 1,5 meetri pikkuse pikksilma. Lootside legendi kohaselt oli see käsitsi lihvitud klaasidega pikksilm Pärnusse toimetatud salakaubana.

1909. aastani haldas lootsijaama Pärnu linn, reorganiseerimise järel läks see sadamavalitsusele. Sellest alates polnud linnal kohustust lootside elamistingimuste eest hoolitseda, kuid linnal polnud ka vajadust nn börsihoone järele ning lootsid kasutasid seda edasi. Seejärel tekkis konflikt sadamavalitsusega, sest sadamaülem Vassili Nikolajevitš Denissov ei tahtnud võõraid enam lootsitorni lubada, sest võõrad võiksid lootse nende töös segada. Samas oli pikksilm ostetud kaupmeeste ja linna raha eest ning linnavalitsus esitas kaebuse Peeter Suure sõjasadama kõrgemale ülemusele, misjärel keeld tühistati. Nende arusaamatuste tagajärjel palusid lootsid 1913. linnalt maad uue lootsijaama ehitamiseks. Linn oli nõus andma tasuta sada ruutsülda maad muuli algusesse, aga tingimusel, et uus torn ehitatakse valmis 1914. aasta jooksul ja lootsid maksaksid aastas ühe rubla maamaksu. 1914. aasta algul lootsid sellest krundist keeldusid ning tegid ettepaneku ehitada börsihoonele lisakorrused. Linnaarhitekt A. Jung  hindas, et selline ehitus läheks liiga kalliks. Eesti Vabariigi ajal leiti, et vanale börsihoonele võib siiski kolm korrust ehitada ja kolmekorruseline torn kerkis 1926. aastaks. Lootsitorni juures asuvat masti kasutati laevadele vimplite ja kuulidega signaliseerimiseks.

Lootsitorni kõrval asuv hoone ehitati 1906. aastal sadama ambulatooriumiks. Vabariigi ajal ja Saksa okupatsiooni lõpuni asus selles majas sadamakapteni kontor, 1944. aastal torn hüljati, nõukogude ajal olid sadama ülemused sadama reisijatehoones ning vallil asuv maja kohandati elamuks.

1993. aastast kuulusid ruumid mereinspektsioonile, seejärel tegutses seal Pärnu keskkonnainspektsioon ning 2013. aastal see uuesti rekonstrueeriti. Hoone kuulub Tartu Ülikoolile ja selle ruumides tegutseb Eesti mereinstituudi kalanduse teabekeskus.

Vaata ka 
 Pärnu
 sadam
 loots

Viited 

Eesti merendus
Pärnu maakonna kultuurimälestised
Pärnu ehitised
Devíni linnus

Devíni linnus (slovaki keeles hrad Devín või Devínsky hrad, ungari keeles Dévényi vár, saksa keeles Burg Theben) on Slovakkias Bratislava eeslinnas Devínis asuv keskaegne korrastatud varemeis linnus.

Ajalugu
Napoleoni väed hävitasid linnuse 1809. aastal Pressburgi piiramise käigus.

Vaata ka
Bratislava linnus

Välislingid
 

Slovakkia linnused
Bratislava
Warszawa Centralna

Warszawa Centralna on Poola pealinna Varssavi peamine raudteejaam.

See ühendatakse 2020. aastatel Rail Balticaga.

Välislingid
 

Varssavi
Raudteejaamad
Bezdružice

Bezdružice (saksa keeles Weseritz) on linn Tšehhis Plzeňi maakonnas Tachovi ringkonnas. Bezdružice asub Teplá kõrgustikul, Tachovist 27 km idakirdes ja Plzeňiist 35 km lääneloodes.

Bezdružicet on esmamainitud 1227. aastal. Teise maailmasõja järel saadeti Bezdružice saksa rahvusest elanikud Tšehhoslovakkiast välja. 1949. aastal kaotas Bezdružice linnaõigused. 10. oktoobril 2006 sai Bezdružice linnaõigused tagasi.

Viited 

Tšehhi linnad
Plzeňi maakond
Bělčice

Bělčice (saksa keeles Bielschitz) on linn Tšehhis Lõuna-Tšehhi maakonnas Strakonice ringkonnas. Bělčice asub Strakonicest umbes 27 km põhjas.

Bělčice paikneb merepinnast 526 meetri kõrgusel.

Bělčicet on esmamainitud 1243. aastal. Linnaõigused omistati Bělčicele 23. detsembril 1898. Raudteeühendus on linnal alates 1899. aastast. Bělčice kaotas linnaõigused 1948. aasta paiku, kuid sai need tagasi 26. märtsil 2015.

Viited 

Tšehhi linnad
Lõuna-Tšehhi maakond
PTRS-41

PTRS- (vene keeles ПТРС - ПротивоТанковое Ружьё Симонова -  protivotankovoje ružjo Simonova, ... самозарядное ружьё обр. 1941 г. системы Симонова - protivotankovoje samozarjadnoje ružjo obr. 1941 g. sistemõ Simonova) on Nõukogude Liidu poolautomaatne tankitõrjepüss, mille laskemoonaks on padrun BS-41 (БС-41) mõõtmetega 14.5×114 mm.

Tankitõrjepüss PTRS-41 on disainitud 1930. aastatel. Seda kasutati veel Korea sõjas 1950. aastatel ja ka Vene-Ukraina sõjas.

Kasutajad
  Donetski Rahvavabariik: oli 2014. aastal venemeelsete separatistide seas kasutuses.

Vaata ka
Kaasaegsete Venemaa käsirelvade ja kergrelvade loend
Liibanoni kodusõja relvad
Separatistide poolt Donbassi sõjas kasutatud varustuse loend

Viited

Välislingid

Syria and Her HS.50s

Nõukogude Liidu jalaväerelvad
Tankitõrjepüssid
Dzelda

Dzelda (ka Dizdzelda, Lieldzelda) on küla (lielciems) Lätis Kuldīga piirkonnas, Nīkrāce valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 105 meetri kõrgusel samanimelise jõe kaldal.

Külas on vaba aja keskus, raamatukogu, postkontor ja Nīkrāce põhikool. 

Dzeldat on kirjalikes allikates esmakordselt mainitud aastal 1253. Tänapäevane asula on tekkinud Dizdzelda mõisa (Groß-Dselden) juurde. Asula hakkas kasvama teise maailmasõja järel, mil sinna viidi üle Nīkrāce külanõukogu keskus ja külast sai Nīkrāce sovhoosi keskasula. Aastail 2009–2021 kuulus küla Skrunda piirkonda.

Aastal 2015 oli külas 335 elanikku, aastal 2019 oli elanikke 305.

Viited

Kuldīga piirkonna külad
Boca Raton

Boca Raton (/ rəˈtoʊn / rə-TOHN ) on Ameerika Ühendriikides Florida osariigis Palm Beachi maakonna lõunapoolsem linn. 

Esimest korda mainiti seda 2. augustil 1924 nimega Bocaratone, 1925. aastal muudeti nimi Boca Ratoniks. 

USA rahvaloenduse büroo hinnangul elas 2019. aastal seal 99 805 inimest. Kuid umbes 200 000 Boca Ratoni postiaadressiga inimest elab väljaspool omavalitsuste piire, näiteks Lääne-Boca Ratonis. Ärikeskusena suureneb linnas päevasel ajal märkimisväärselt rahvaarv. Boca Raton asub Miamist 71 km põhjas ja on Miami suurlinnapiirkond, kus 2015. aastal elas 6 012 331 inimest. See on tuntud kui üks Lõuna-Florida rikkamaid kohti.

Boca Ratonis asub Florida Atlandi ülikooli peamine ülikoolilinnak ja Office Depoti ettevõtte peakorter. Seal asub ka Everti tenniseakadeemia, mille omanik on endine elukutseline tennisist Chris Evert. Boca linnakeskus, Boca Ratoni kesklinnas asuv kõrgetasemeline kaubanduskeskus, on Palm Beachi maakonna suurim sisekeskus. Kesklinn on moodustatud Mizneri pargi ja Royal Palm Place'i elustiilikeskuse ja meelelahutuskeskuse ümbruses, mis on segakasutatud kaubandus-, söögi- ja elamurajoon.

Paljudel selle piirkonna hoonetel on Vahemere elustamise või Hispaania koloniaalse taaselustamise arhitektuuriline teema, mis on algselt inspireeritud linna varajast arengut tugevalt mõjutanud kuurordiarhitektist Addison Miznerist. Boca Ratonis kehtivad ranged arenduseeskirjad äripiirkondade suuruse ja tüübi, hoonete siltide ja reklaamide jaoks, mida võib linna piires püstitada. Karmid arenduseeskirjad on viinud mitmete suuremate läbisõiduteedele, kus reisijate arvates pole suuri märke ega reklaame.

Florida linnad
Vimperk

Vimperk (saksa keeles Winterberg) on linn Tšehhis Lõuna-Tšehhi maakonnas Prachatice ringkonnas. Vimperk asub Saksamaa piirist 16 km kaugusel, Prachaticest umbes 17 km lääneloodes ja České Budějovicest 52 km läänes.

Vimperki on esmamainitud 1264. aastal. Asula on tekkinud seoses samanimelise lossi rajamisega 13. sajandi keskel. Linnaõigused sai Vimperk 1479. aastal.

Vimperki vanalinn on alates 19. novembrist 1990 ajalooline linnakaitseala.

Viited 

Tšehhi linnad
Lõuna-Tšehhi maakond
Fungus Rock

Fungus Rock on 0,7 hektari suurune saar Maltas Gozo läänerannikul. Saare maltakeelne nimekuju on Il-Ġebla tal-Ġeneral (tõlkes Kindralikalju), selle kohta on kasutatud ka nime Mushroom Rock. Saar koosneb lubjakivist.

Saar kuulub San Lawrenzi linna koosseisu. Fungus Rock on looduskaitse all.

Saar on populaarne fotograafide seas, kuna teatud tingimustel on võimalik läbi kaljus oleva ava päikeseloojangut pildistada.

Ajalugu
Saarele on nime andnud seal kasvav parasiitne taim punakas nuginui, mida varem peeti seeneks. Selle avastasid hospitaliidid ja algselt peeti taime tervistavaks. Nii keelustas ordumeister Manuel Pinto da Fonseca aastal 1746 saarel käimise. Ta rajas saarele ka vahiposti, mida ühendas 50 meetri kaugusel oleva Gozoga köistee. Ka lasi ta saare kaljud siledamaks tahuda, et ronijatel poleks pidepunkte, kust kinni haarata. Need ettevaatusabinõud olid aga võib-olla ilmaasjata, kuna taime raviomadused pole veel selgunud.

Viited 

Malta saared
Brauserite loend



Vabatarkvaralised

Ajaloolised
 WorldWideWeb – maailma esimene veebilehitseja.
 Lynx – tekstipõhine mitmeplatvormne lehitseja *NIX/Linux, Windows jpt. opsüsteemidele. Lehitseja on alates 1992. aastast siiani arenduses.
 Mozilla Application Suite – Internetikomplekt ühes lehitseja ja e-posti programmiga, mis põhines Netscape internetikomplektil. Arendus lõppes 2006. aastal, ja läks üle SeaMonkey projektile. Mozillas kasutusel olev Gecko esitusmootor kandus üle Firefox lehitsejasse.
 QtWeb – lehitseja, mis on ehitatud Nokia Qt raamistikule. Ei ole enam arenduses. Arendus lõppes 2013. aastal.
Galeon – Gecko esitusmootorit kasutav lehitseja UNIX/Linux süsteemile. Arendus lõppes 2008. aastal.

Tänapäevased
 Brave – avatud lähtekoodiga lehitseja, mis põhineb vabatarkvaralisel Chromium lehitsejal. Brauser blokeerib reklaamid ja veebipõhised jälgijad.
 Chromium – Blink esitusmootorit kasutav vabatarkvaraline lehitseja, mis on osaliselt või täielikult aluseks paljudele teistele kaasaegsetele lehitsejatele, sh Google Chrome. Välja lastud Unix/Linux, Mac OS X ja Windows opsüsteemidele.
 Dillo – väike ja lihtne lehitseja UNIX/Linux operatsioonisüsteemidele, töötab kiirelt ka väga vanal arvutiriistvaral.
 Konqueror – KHTML esitusmootoril põhinev multifunktsionaalne lehitseja UNIX/Linux ja Windows süsteemidele. KHTML mootoril põhineb WebKit (Apple Safari) mootor, sellel omakorda Blink (Google Chrome) mootor.
 Mozilla Firefox – Mozilla Suite'i järglane UNIX/Linux, Windows, Mac OS X jt. süsteemidele. Kasutajaliides on üles ehitatud Gecko esitusmootoril, mis joonistab ka veebilehti.

Omanduslikud
 Google Chrome – Google'i veebibrauser Windows, Linux, Mac OS X lauapealsetele ja Android mobiili-opsüsteemile. 
 Internet Explorer – Microsofti veebibrauser Windows opsüsteemile. Internet Exploreri uute funktsioonide arendus on seiskunud Microsoft Edge'i kasuks. Internet Explorerile lastakse välja vaid turvalisuse ja stabiilsuse parandusi.
 Microsoft Edge – on Microsofti veebibrauser Windowsile.
 Safari – veebibrauser Mac OS X operatsioonisüsteemile.

Vaata ka 
 Brauser
Rob Holding

Robert Samuel Holding (sündinud 20. septembril 1995 Stalybridge'is) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Inglismaa Premier League'is klubis Arsenal.

Ta alustas klubikarjääri Bolton Wanderersis. Hooaja 2014–15 lõpus oli ta laenul Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubis Bury. 2015. aasta mais sõlmis ta Bolton Wanderersiga profilepingu. Bolton Wanderersi meeskonnas debüteeris ta 2015. aasta augustis. Kohe esimesel hooajal kujunes Holdingu roll klubi põhimeeskonnas sedavõrd oluliseks, et ta valiti hooaja lõpus Wanderersi hooaja parimaks mängijaks.

2016. aasta juulis sõlmis ta lepingu Arsenaliga. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 14. augustil 2016 mängus Liverpooli vastu. Esimese värava lõi ta Arsenali meeskonnas 28. septembril 2017 UEFA Euroopa Liiga alagrupimängus Borissovi BATE vastu.

Saavutused 
Arsenal
FA Cup: 2016–17, 2019–20
FA Community Shield: 2017, 2020

Välislingid 

 Profiil Arsenali kodulehel

Inglismaa jalgpallurid
Bolton Wanderers FC mängijad
Arsenal FC mängijad
Premier League'i mängijad
The Championshipi mängijad
League Two mängijad
Sündinud 1995
Paul von der Pahlen

Paul Karl Ernst Wilhelm Philipp von der Pahlen (25. juuli 1775 Kautzemünde mõis, Bauska kreis – 9. veebruar 1834 Moskva) oli baltisaksa aadlik ja Vene tsaariarmee ohvitser.

Paul Karl Ernst Wilhelm Philipp von der Pahlen oli Peter Ludwig von der Pahleni vanim poeg. 

Teenistust tsaariarmees alustas ta 1. jaanuaril 1790 ratsaväe kaptenina Orenburgi polgus. Järgnes kiire karjäär. 1795. aastaks oli ta saanud kaptenleitnandiks ja 1800 ülendati ta kindralmajoriks. Kuid 1803. aastal saadeti ta erru, sest tema isa oli üks peamisi Paul I vastase riigipöörde läbiviijaid. 

1808. aastal naasis Paul teenistusse ning võitles Vene-Türgi sõjas (1806–1812). Vapruse eest autasustati teda Püha Georgi ordeni IV ja III järguga. 

Paul von der Pahleni sõjamehetee jätkus 1812. aasta Vene-Prantsuse sõjas ning sellele järgnenud Napoleoni-vastases võitluses Euroopas. Märtsis 1814 nimetati Paul von der Pahlen kindralleitnandiks. Pariisi vallutamisel silmapaistmise eest autasustati teda Püha Georgi ordeni II järguga. 1815. aastal osales Saksamaa retkel. 

1831. aastast oli reservarmee ratsaväe ülem.

Isiklikku 
Krahv Paul von der Pahlen oli kolm korda abielus. Tema esimene abikaasa oli krahvinna Maria Skavronski, teine Agrafena Oserova ja kolmas Katharina Orlova-Denissova. 

Laps I abielust: Julie Olga Eugenie von der Pahlen (Samoilova).

Lapsed III abielust: Nikolai, Elisabeth, Katharina.

Sugupuu

Baltisaksa sõjaväelased
Venemaa keisririigi sõjaväelased
Pahlenid
Püha Georgi ordeni kavalerid
Sündinud 1775
Surnud 1834
Gustav Christian von der Pahlen

Vabahärra Gustav Christian von der Pahlen (6. mai 1648 Hulja, Kadrina vald – 18. oktoober 1736 Eesti) oli baltisaksa aadlik, Eestimaa maanõunik, Palmse mõisnik.

Sai Palmse mõisnikuks abielu kaudu. Rootsi kuningliku “Reductions Comission`i“ otsusega 1687. aastast kinnitati Palmse mõis Gustav Christian von der Pahlenile. Siitpeale kuulus mõis von der Pahlenite perekonna valdusse, kujunedes suureks ja jõukaks mõisaks ning moodustades peamõisa Palmses ja karjamõisad Sakussaares ja Võsul.

Perekond 
Gustav Christian von der Pahlen ja Margaretha Dorothea Metztacken abiellusid 1674. aastal ning samal aastal sündis nende esimene tütar Anna Christina Elisabeth. Pere esimene poeg Arend Dietrich sündis 15. mail 1675. Margaretha Dorothea suri pärast paari teise poja Johann Andrease sündi 1. mail 1681. Gustav Christian von der Pahlen oli abielus veel kaks korda, kuna ka tema teine, 1683. aastal sõlmitud abielu osutus lühiajaliseks. Alles tema kolmas, 1687. aastal sõlmitud abielu Gertruda Elisabeth von Tiesenhauseniga kestis 37 aastat kuni abikaasa surmani. Pärast seda elas Gustav Christian von der Pahlen veel 12 aastat lesepõlves.

Sõjaväeline karjäär 
Gustav Christian von der Pahlen alustas oma sõjaväeteenistust ooberstina Claes Uggla rügemendis, kus teenis välja kaptenleitnandi aukraadi, 1677. aastal sai ta Ingerimaa aadlilipkonna majoriks ning 1679. aastal andis kuningas Karl XI talle ja tema vendadele lahinguväljal osutatud vapruse eest Astrau vabahärra tiitli. 1694. aastal oli ta Viru-Järva meeskohtunik ning ajavahemikus 1697–1721 Eestimaa maanõunik.

Tegevus Palmses 
Ingeri aadlirügemendi majori ja Eestimaa maanõuniku Gustav Christiani ajal alustati Palmse mõisamaja püstitamist. Eestimaa ajaloos tuntakse seda aega suure näljahädana. Teatavasti oli 1695. ja 1696. aasta saak vihmase suve tõttu peaaegu täielikult äpardunud ning 1697. aasta kevad kujunes eriti ohvriterohkeks. Härrastemaja ehitusele olevat tuldud “üksnes leiva eest, ehkki see leib olnud pelgalt kaertest”. Siiamaani on rahvasuu ja Friedrich Reinhold Kreutzwaldi “Ennemuistsete juttude” järgi tollase näljaajaga seotud  üksnes Palmse suured kivikangrud, mis olla talupoegade poolt tänutäheks härrale kõige kibedamast näljast üleaitamise eest kokku kantud. On teada, et mõisa härrastemaja on kerkinud samal ajal. 

Hoone ei saanudki aga päris valmis, sest vana elumaja korstnast lendupääsenud säde süütas ehituse põlema. 1700. aastal puhkenud Põhjasõda ja väga raske aeg ei võimaldanud hoone kiiret taastamist. 

1702. aastal loovutas Gustav Chriastian Palmse mõisa oma vanemale pojale Arend Dietrichile.

Palmse mõisnikud
Eestimaa maanõunikud
Gustav Christian
Sündinud 1648
Surnud 1736
Lepo Sumera nimeline heliloomingu preemia

Lepo Sumera nimeline heliloomingu preemia on Eesti Heliloojate Liidu ja Eesti Autorite Ühingu muusikapreemia, mida antakse välja alates 2016. aastast ja mille kaudu soovitakse väärtustada heliloojate pikaajalist loomingulist järjepidevust, mille olulisemaid külgi on julgus teha isikupäraseid valikuid ning valmidus jääda isikupärastele valikutele pika aja jooksul kindlaks.

Laureaadid 

 2016 Toivo Tulev
 2017 Helena Tulve
 2018 Tõnu Kõrvits
 2019 Jüri Reinvere
 2020 Galina Grigorjeva
 2021 Ülo Krigul
 2022 Tatjana Kozlova-Johannes

Viited 

Eesti muusika auhinnad
Juhan Tobias

Juhan Tobias (Toppenberg) (23. oktoober 1875 Kirbla, Lihula vald, Läänemaa – 24. veebruar 1957 Uuri, Kuusalu vald, Harjumaa) oli eesti koolmeister, vallakirjutaja ja politseitegelane.

Ta lõpetas Haapsalu linnakooli ja sai kooliõpetaja ettevalmistuse. 1895-1897 töötas Peningi vallas kooli abiõpetajana, aastatel 1897-1902 õpetajana. Tobias asus Kolga vallavalitsuse ja vallakohtu kirjutajaks 1902. aastal. 1917. aastal valiti ta Kolga miilitsavanemaks, hiljem miilitsaülemaks Raasiku jaoskonnas, kust ta 15. detsembril seoses enamlaste võimuletulekuga ametist lahkus. 1918. aasta märtsist novembrini oli Tobias Raasiku vallakirjutaja, kuni ta uuesti Raasiku jaoskonna miilitsaülemaks kutsuti. Kui loodi Eesti politsei, sai Tobias Raasiku jaoskonna politseiülemaks. 1924. aasta mais asus Tobias tööle Harju maakonna politseiülema abina. Seejärel on Tobias töötanud Tallinna Linnaümbruse jaoskonna politseikomissarina ja Lasnamäe jaoskonna politsei abikomisaarina. 1932. aasta lõpus sai temast 1. jaoskonna politsei abikomissar. 1933. aastal kandideeris Tobias Haapsalu jaoskonna politseikomissariks, kus ta töötas kuni pensioneerumiseni 1936. aasta märtsil. 1935. aastal anti Tobiasele Kaitseliidu Kotkaristi IV klassi teenetemärk.

Juhan Tobias on maetud Kuusalu kalmistule.

Isiklikku 
Juhan Tobiase abikaasa oli Klara Helena Tobias (née Adler) ning tütred Hilma Kuurme ja Laine Oja.

Viited
Gustav von der Pahlen

Gustav Christian von der Pahlen (24. september 1883 Palmse – 29. august 1914 Drautischken, Ida-Preisimaa) oli baltisaksa aadlik ja Palmse mõisnik.

10. augustil 1910. aastal abiellus ta Katharina (Kitty) Marie Natalie von Buxhoevedeniga (1887–1938), kes naitus hiljem von Dewitziga. Gustav Christian langes 1914. aastal puhkenud I maailmasõja esimesel kuul Vene ohvitserina Ida-Preisimaal. Palmse mõisa päris seejärel tema 26-aastane lesk Kitty, kes koos oma kahe pojaga elas Palmse mõisas kuni 1917, siirdudes seejärel Tallinna ning 1919. aastal juba Saksamaale.

Lapsed 
 Hans Georg von der Pahlen (1911–1979)
 Dietrich Peter von der Pahlen (1913–1964)

Pahlenid
Palmse mõisnikud
Sündinud 1883
Surnud 1914
Sardar Azmoun

Sardar Azmoun (pärsia keeles سردار آزمون; sündinud 1. jaanuaril 1995 Gonbad-e Kāvūsis) on Iraani jalgpallur, kes mängib ründajana Saksamaa kõrgliiga klubis Leverkuseni Bayer.

Ta mängis noorena Iraani klubides, kuid kogu profikarjääri on ta veetnud Venemaa kõrgliigas. 2013. aastal liitus ta Kaasani Rubiniga. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2013. aasta juulis UEFA Euroopa Liiga eelringi kohtumistes. Esimese värava lõi ta Rubini meeskonnas 29. augustil Euroopa Liiga eelringi mängus Molde vastu. Venemaa kõrgliigas tegi Azmoun debüüdi 6. oktoobril 2013 mängus Mahhatškala Anži vastu ja lõi selles mängus ka värava. Hooajal 2013–14 jäi tema arvele Venemaa kõrgliigas neli väravat.

Aastatel 2015–2017 mängis ta Rostovis. 2017. aasta juunis naasis Azmoun Rubini.

2019. aasta veebruaris sõlmis ta lepingu Venemaa kõrgliiga klubiga Peterburi Zenit. Hooaegadel 2018–19, 2019–20 ja 2020–21 tuli ta klubiga Venemaa meistriks. Hooajal 2019–20 oli ta Venemaa kõrgliigas 17 väravaga klubikaaslase Artjom Dzjuba kõrval liiga suurim väravakütt.

Jaanuaris 2022 ostis Leverkuseni Bayer Azmouni mängijaõigused Zenidilt 2,5 miljoni euro eest.

Iraani jalgpallikoondises tegi Azmoun debüüdi 26. mail 2014 sõprusmängus Montenegro vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 18. novembril sõprusmängus Lõuna-Korea vastu. Ta on kuulunud Iraani koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2015. ja 2019. aasta Aasia meistrivõistlustel.

Saavutused 
Peterburi Zenit
Premjer Liga: 2018–19, 2019–20, 2020–21
Venemaa karikas: 2019–20
Venemaa superkarikas: 2020, 2021

Viited 

Iraani jalgpallurid
Kaasani Rubini mängijad
Peterburi Zeniti mängijad
Leverkuseni Bayeri mängijad
Bundesliga mängijad
Sündinud 1995
Ankogeli rühm

Ankogeli rühm (saksa: Ankogelgruppe) on Kesk-Ida-Alpide alamrühm. Koos Goldbergi rühma, Glockneri rühma, Schoberi rühma, Kreuzecki rühma, Granatspitze rühma, Venedigeri rühma, Villgrateni mägede ja Rieserferner rühmaga moodustab see Kõrg-Tauerni mäestiku.

Ankogeli rühm asub Austria Salzburgi ja Kärnteni liidumaadel. Selle kõrgeim tipp on Hochalmspitze (3360 m).

Ankogeli rühm on Kõrg-Tauerni idapoolseim mäerühm ja asub Alpide peaahelikus. Madal-Tauern algab kaugemal idas. Mäestik on oma nime saanud Ankogeli mäelt (3252 m).

Ankogeli rühm jaguneb edasi Ankogeli massiivi, Hochalmspitze rühma, Hafneri rühma ja Reißecki rühma alamrühmadeks Mölli orust lõunas. See koosneb maalilisest Maltatalist ("langevate vete org") koos Fallbachi joa ja Kölnbreini paisuga.

Ankogeli rühm külgneb järgmiste teiste mäestikega Ida-Alpides:

 Goldbergi rühm (läänes)
 Kreuzecki rühm (edelas)

(mõlemad ka Kõrg-Tauerni osad)

 Salzburgi Kiltkivialpid, Salzachi jõest põhjas
 Radstadti Tauern, Muri jõest kirdes
 Nocki mäed, Lieseri oru taga idas
 Gailtali Alpid, Dravast lõunas, kõik Lõuna-Lubjakivialpide osad

Tipud 

Kõik nimedega kolmetuhandesed Ankogeli rühmas:
 
 Hochalmspitze (3360 m)
 Großelendkopf (3317 m)
 Großer Ankogel (3252 m)
 Jochspitze (3179 m)
 Schwarzkopf (3171 m)
 Zsigmondyspitze (3152 m)
 Preimlspitz (3133 m)
 Steinerne Mandln (3125 m)
 Winkelspitz (3112 m)
 Oberlercherspitze (3107 m)
 Kordonspitze (3102 m)
 Kleiner Ankogel (3096 m)
 Säuleck (3086 m)
 Großer Hafner (3076 m)
 Elendköpfe (3070 m)
 Großer Sonnblick (3030 m)
 Lanischeck (3024 m)
 Kleiner Hafner (3018 m)
 Schneewinkelspitze (3016 m)
 Tischlerkarkopf (3004 m)
 Tischlerspitze (3002 m)
 Grubenkarkopf (3001 m)
 Mittlerer Sonnblick (3000 m)

Kesk-Ida-Alpid
Sideseansi metaandmed

Sideseansi metaandmed (lühemalt seansiandmed või sideandmed) on andmed sideseansi aja, osapoolte ja tehniliste parameetrite kohta, mis tekivad kõrvalproduktina side käigus ning on sageli tehniliselt vajalikud side korraldamiseks.

Telefonikõnede registrit kasutati algselt kõneaja alusel arvete esitamiseks, hiljem võeti see õiguskaitseorganite poolt kasutusele jälitustegevuseks ja kõnede registri säilitamise reeglid määratleti seadustes.

Samal põhimõttel on Internetiteenuste pakkujad kohustatud säilitama ühenduste metaandmeid. Euroopa Kohus kuulutas 2014. aastal netiühenduste metaandmete üldise kogumise ja säilitamise põhiõigustega vastuolus olevaks ning tühistas selleks kohustava direktiivi. 

Sideseansside metaandmete põhjal võib teha ulatuslikke järeldusi sidet pidavate inimeste eraelu kohta ja need on sama tundlikud isikuandmed kui seanssides edastatud sisu.

Vaata ka
Metaandmed

Viited

Telekommunikatsioon
Nathaniel Chalobah

Nathaniel Nyakie Chalobah (sündinud 12. detsembril 1994 Freetownis) on Sierra Leones sündinud Inglismaa jalgpallur, kes mängib kaitsja või poolkaitsjana Inglismaa esiliiga klubis Fulham.

2005. aastal liitus ta Chelsea noorteakadeemiaga. Profidebüüdi tegi Chalobah hooajal 2012–13 Watfordis, kus ta mängis Chelseast laenul. Seejärel mängis ta laenul veel teistes Inglismaa esiliiga klubides Nottingham Forest (2013–14), Middlesbrough (2013–14) ja Reading (2014–2015), Inglismaa kõrgliiga klubis Burnley (2014–2015) ning Itaalia kõrgliiga klubis Napoli (2015–2016). Chelsea meeskonnas debüteeris Chalobah alles hooajal 2016–17. Ta mängis sel hooajal Chelsea meeskonnas 15 mängus, sealhulgas kümnes Inglismaa kõrgliiga mängus ja tuli klubiga Inglismaa meistriks.

2017. aasta juulis naasis ta Watfordi, kellega sõlmis viieaastase lepingu.

2021. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu Fulhamiga.

2010. aastal tuli Chalobah Inglismaa kuni 17-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks. Inglismaa jalgpallikoondises debüteeris ta 15. oktoobril 2018 UEFA Rahvuste Liiga mängus Hispaania vastu.

Saavutused 
Chelsea
Premier League: 2016–17

Välislingid 

Inglismaa jalgpallurid
Chelsea FC mängijad
Watford FC jalgpallurid
Nottingham Forest FC jalgpallurid
Middlesbrough FC mängijad
Burnley FC jalgpallurid
Reading FC mängijad
SSC Napoli mängijad
Fulham FC mängijad
Premier League'i mängijad
The Championshipi mängijad
Serie A mängijad
Sündinud 1994
Volyně

Volyně (saksa keeles Wolin) on linn Tšehhis Lõuna-Tšehhi maakonnas Strakonice ringkonnas. Volyně asub Strakonicest umbes 11 km lõunas ja České Budějovicest ligikaudu 47 km lääneloodes.

Volynět on esmamainitud 1271. aastal, linnaõigused sai 1299. aastal.

Viited 

Tšehhi linnad
Lõuna-Tšehhi maakond
Peptiidhormoon

Peptiidhormoon on geeni aktiivsust reguleeriv polüpeptiid. See on valguline hormoon, mis ei suuda iseseisvalt rakumembraani läbida.

Näiteks kuuluvad peptiidhormoonide sekka adrenokortikotroopne hormoon, angiotensiin, folliikuleid stimuleeriv hormoon, gastriin, insuliin, kaltsitoniin, kasvuhormoon, leptiin, oksütotsiin ja reniin.

Vaata ka 
 membraaniseoseline retseptorvalk
Erik Pieters

Erik Pieters (sündinud 7. augustil 1988 Tielis) on Hollandi jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Burnley.

Hooajal 2006–07 debüteeris ta Hollandi kõrgliigas Utrechti meeskonnas. Aastatel 2008–2013 mängis ta Hollandi kõrgliigas PSV Eindhoveni ridades.

2013. aasta juunis sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga Stoke City. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 12. aprillil 2014 mängus Newcastle Unitedi vastu. Pärast viit hooaega Inglismaa kõrgliigas langes ta 2018. aastal Stoke Cityga Inglismaa esiliigasse. Hooaja 2018–19 teises pooles mängis ta laenul Prantsusmaa kõrgliiga klubis Amiens.

2019. aasta juulis siirdus ta Burnleysse.

2005. aastal võitis Pieters Hollandi kuni 17-aastaste koondisega noorte maailmameistrivõistlustel pronksmedali. 2007. aastal tuli ta Hollandi kuni 21-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks. 2008. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril osales ta Hollandi olümpiameeskonna koosseisus. Hollandi jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2010–2014 kokku 18 korda.

Saavutused 
PSV Eindhoven
KNVB beker: 2011–12
Johan Cruijff Schaal: 2008

Välislingid 

Hollandi jalgpallurid
FC Utrechti mängijad
PSV Eindhoveni mängijad
Stoke City FC mängijad
Amiens SC mängijad
Burnley FC jalgpallurid
Premier League'i mängijad
The Championshipi mängijad
Ligue 1 mängijad
Sündinud 1988
Leishmania infantum

Leishmania infantum on Kinetoplastea klassi kuuluv algloom, mis põhjustab infantiilset vistseraalset leišmaniaasi eeskätt Vahemere maades ja Ladina-Ameerikas, kus see kannab nime Leishmania chagasi. Metsikud penid ja kodukoerad on organismi peamised peremeesloomad. Liivakärbse liik Lutzomyia longipalpis on peamine vektor haiguse edasikandumisel.

Viited
William Troost-Ekong

William Paul Troost-Ekong (sündinud 1. septembril 1993 Haarlemis) on Hollandis sündinud Nigeeria jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Inglismaa esiliiga klubis Watford ja Nigeeria jalgpallikoondises.

Noorena kuulus ta Fulhami ja Tottenham Hotspuri akadeemiatesse. Profikarjääri alustas ta Hollandis, debüteerides hooajal 2013–14 Hollandi kõrgliigas FC Groningeni ridades. 2014–2015 mängis ta FC Dordrechtis.

2015. aasta juulis sõlmis ta lepingu Belgia kõrgliiga klubiga Gent. Seejärel läks ta kohe laenule Norra kõrgliiga klubisse Haugesund, kus mängis kuni 2016. aasta lõpuni. Genti meeskonnas mängis ta hooaja 2016–17 teises pooles.

Hooajal 2017–2018 mängis Troost-Ekong Türgi kõrgliiga klubis Bursaspor. 2018. aasta augustis liitus ta Itaalia kõrgliiga klubiga Udinese, kus mängis kaks hooaega.

2020. aasta septembris sõlmis ta viieaastase lepingu Watfordiga.

Troost-Ekong mängis Hollandi noortekoondistes, kuid kuulub alates 2015. aastast Nigeeria jalgpallikoondisse. Koondisedebüüt toimus 13. juunil 2015 Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus Tšaadi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 28. mail 2018 sõprusmängus Kongo DV vastu. Ta on kuulunud Nigeeria koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel. 2016. aasta suveolümpiamängudel võitis ta Nigeeria olümpiameeskonnaga pronksmedali.

Tema ema on hollandlanna ja isa Nigeeria päritolu.

Nigeeria jalgpallurid
FC Groningeni mängijad
Udinese Calcio mängijad
Watford FC jalgpallurid
The Championshipi mängijad
Serie A mängijad
Sündinud 1993
Jindřichův Hradec

Jindřichův Hradec (saksa keeles Neuhaus) on linn Tšehhis Lõuna-Tšehhi maakonnas, Jindřichův Hradeci ringkonna halduskeskus. Jindřichův Hradec asub Nežárka jõe ääres, Austria piirist 14 km kaugusel, České Budějovicest umbes 42 km idakirdes.

Jindřichův Hradecit on esmamainitud 1220. aastal. Linnaõigused on Jindřichův Hradecil olnud vähemalt alates 1293. aastast.

Jindřichův Hradeci loss on suuruselt kolmas lossikompleks Tšehhis.

Viited 

Tšehhi linnad
Lõuna-Tšehhi maakond
Irooniamärk

Irooniamärk on lauselõpumärk, millega antakse märku, et lauset tuleb lugeda iroonia või sarkasmi võtmes.

Üks esimesi ja tuntumaid irooniamärgi vorme on Inglismaa trükkali Henry Denhami poolt 1580. aastatel pakutud perkontatsioonimärk ning Marcellin Jobard'i ja Alcanter de Brahmi juurutatud irooniamärk, mis kujutas peegeldatud küsimärki — "⸮".

Hervé Bazin pakkus oma 1966. aasta essees "Kitkugem lindu!" välja iroonia väljendamiseks lauselõpumärgina kreeka ψ koos punktiga selle all — . Lisaks pakkus ta välja hulga teisi innovaatilisi lauselõpumärke nagu kahtlusemärk , süüdistusmärk , tunnustusmärk , autoriteedimärk  ja armastusmärk .

Hollandi raamatukirjastajate ja -müüjate ühendus Collectieve Propaganda van het Nederlandse Boek (CPNB) pakkus 2007. aastal välja irooniamärgi kujul 

Iroonia väljendamiseks on pakutud ka tagurpidi kaldkirja.

Vaata ka
Emotikon

Kirjavahemärgid
Šternberk

Šternberk (saksa keeles Sternberg) on linn Tšehhis Olomouci maakonnas Olomouci ringkonnas. Šternberk asub Olomoucist umbes 45 km põhjas.

Šternberki lossi on ürikutes esmamainitud 1269. aastal. Linnaks on Šternberki ürikutes esimest korda nimetatud 1296. aastal. 1538. aastal hävis peaaegu kogu linn tulekahjus, kuid see ehitati uuest üles.

Šternberk on alates 10. septembrist 1992 ajalooline linnakaitseala.

Viited 

Tšehhi linnad
Olomouci maakond
Litovel

Litovel (saksa keeles Littau) on linn Tšehhis Olomouci maakonnas Olomouci ringkonnas. Läbi linna voolab Morava jõe 6 haru, mistõttu linna on kutsutud ka "Moraavia Veneetsiaks". Litovel asub Olomoucist umbes 17 km loodes, merepinnast keskmiselt 233 meetri kõrgusel.

Litovelit on ürikutes esmakordselt mainitud 1297. aastal, kuid asula oli olemas juba aastakümneid varem.

Viited 

Tšehhi linnad
Olomouci maakond
Milan Škriniar

Milan Škriniar (sündinud 11. veebruaril 1995 Žiar nad Hronomis) on Slovakkia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Milano Internazionale ja Slovakkia jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Slovakkia klubis Žilina, mille meeskonnas debüteeris ta Slovakkia kõrgliigas 2013. aasta märtsis.

2016. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Itaalia kõrgliiga klubiga Sampdoria.

2017. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Internazionalega. Üleminekusumma oli umbes 20 miljonit eurot, millega sai Škriniar Slovakkia läbi aegade kallimaks jalgpalluriks. 16. septembril 2017 lõi ta mängus Crotone vastu oma esimese värava Itaalia kõrgliigas. Hooajal 2020–21 tuli ta Internazionalega Itaalia meistriks.

Slovakkia jalgpallikoondises tegi Škriniar debüüdi 27. mail 2016 sõprusmängus Gruusia vastu. Samal aastal kuulus ta Slovakkia koondisse Euroopa meistrivõistlustel. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 27. märtsil 2021 MM-i valikmängus Malta vastu. 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel lõi ta esimeses alagrupimängus 14. juunil värava Poola vastu.

Aastatel 2019 ja 2020 on Škriniar valitud Slovakkia aasta jalgpalluriks.

Saavutused 
Milano Internazionale
Serie A: 2020–21
UEFA Euroopa Liiga: Teine koht 2019–20

Välislingid 

Slovakkia jalgpallurid
UC Sampdoria mängijad
Milano Internazionale mängijad
Serie A mängijad
Sündinud 1995
Lassi Juhani Päivärinta

Lassi Juhani Päivärinta (sündinud 23. veebruaril 1954) on tehnikateadlane ja professor.

Haridus
Õppis Helsingi Ülikoolis 1973–1980 (B.S Mathematics 1976; M.S 1976; PhD 1980.

Teaduskraad ja kutse
Doktorikraad (Maximal Inequalities and Complex Interpolation, juh. Hans Triebel), Helsingi Ülikool 1980; dotsent 1982; professor 1990.

Teenistus

Friedrich-Schiller-University in Jena, teadur 1978–1979; Helsingi Ülikooli lektor 1980, assistent 1980–1982, dotsent 1982–1990; Outokumpu Oy, konsultant  1982–1983; University of Delaware USA, visiting assistant professor 1987; 
Aalto University, dotsent 1989-…; University of Delaware USA, külalisprofessor 1990–1996; Helsingi Ülikool, professor 2003–2014; Helsingi Ülikool, Section of applied mathematics at the department of mathematics and statistics, direktor 2004–2014; Helsingi Ülikool, Rolf Nevanlinna Instituut, direktor 2004–2014;

TTÜs 2014–…:  TTÜ matemaatika-loodusteaduskond, matemaatikainstituut, külalisprofessor 2014–2016; TTÜ loodusteaduskond, küberneetika instituut, külalisprofessor 2017; TTÜ loodusteaduskond, küberneetika instituut, sihtrahastusega professor 2017-…

Teadustöö põhisuunad

Loodusteadused ja tehnika. Matemaatika: jadad, Fourier’ analüüs, funktsionaalanalüüs; funktsioonid, diferentsiaalvõrrandid.
Avaldanud üle 80 teaduspublikatsiooni. Tema juhendamisel on kaitstud 14 doktoritööd.

Teadusorganisatoorne ja -administratiivne tegevus

Finnish Inverse Problem Society, asutajaliige, juhatuse liige, direktor 2009-2011 1997-…; Finnish mathematical society 1997-…; ajakirja Journal of Inverse and Ill-posed problems toimetuskolleegiumi liige 1998-…; Soome TA täisliige 1999-…; ajakirja Inverse Problems and Imaging peatoimetaja 2007–2014; Soome TA matemaatika ja arvutiteaduse sektsiooni juhataja 2014-…

Tunnustus

Finnish Science Foundation'i teadusauhind (Magnus Ehrnrooth prize) 2006
European Research Council (ERC) Advanced Grant 2010
International Program Committee Prize of Inverse Problem and Modelling and simulation - conference. Fethiye, Turkey. 2014.

Viited

Välislingid 
Juhani Päivärinta Teadusinfosüsteemis

Tehnikateadlased
Tallinna Tehnikaülikooli professorid
Sündinud 1954
Tīnūži vald

Tīnūži vald (läti keeles Tīnūžu pagasts) on vald Lätis Ogre piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Ikšķile ja Ogre linnaga ning Ogresgalsi, Suntaži ja Tome vallaga, samuti Salaspilsi piirkonna Salaspilsi vallaga, Ropaži piirkonna Ropaži vallaga ja Ķekava piirkonna Daugmale vallaga.

Valla pindala on 121 km². 2011. aasta seisuga elas seal 4999 inimest. Valla keskuseks on Tīnūži küla.

Ajalugu 

1920. aasta maareformi eel kuulus valla aladel Tīnūži mõisale 1214 ha maad, Ikšķile kirikumõisale aga 380 ha maad. Lisaks asusid seal väiksemad mõisad - Ikšķile mõis ja Riia linnale kuuluvad Berkava mõis (Borkowitz), Turkalne mõis (Turkaln) ja Sprēstiņi mõis (Pröbstingshof). Aastal 1935 kandis vald nime Ikšķile vald. Selle pindala oli 190 km² ja seal oli 2442 elanikku.

Aastal 1945 moodustati vallas Ikšķile, Tīnūži ja Turkalne külanõukogud, sellal kui vald likvideeriti aastal 1949. Aastal 1954 liideti Tīnūži külanõukoguga likvideeritav Turkalne külanõukogu. Aastal 1962 arvati Sovhoosi Budeskalni Tīnūži osakond Salaspilsi külanõukogu koosseisu. Aastal 1963 liideti Ikšķile kolhoosi maad Ikšķile külanõukoguga. Aastal 1977 liideti külanõukoguga osa Suntaži külanõukogust ja Ikšķile linnalise asula maapiirkonnast. Aastal 1990 moodustati külanõukogust vald.  Aastal 1997 liideti see Ikšķile linnaga kui Ikšķile linna maapiirkond. Aastal 2004 moodustati Ikšķile linna maapiirkonnast ja Ikšķile linnast Ikšķile piirkond. 2010. aastal nimetati Ikšķile linna maapiirkond ümber Tīnūži vallaks. 2021. aastast kuulub vald Ogre piirkonda.

Kultuurimälestistest on kohaliku kaitse all Lejaskalni linnamägi, Lielpāderi muinaskalmed ja Zemturi keskaegne kalmistu. Tīnūži mõisa mõisavalitseja maja, Ankeršmiti muinaskalmed ja Kābeļese muinaskalmed on muinsusmälestisena riikliku kaitse all.

Loodus 

Vallas voolavatest jõgedest tähtsaimad on Daugava ja Mazā Jugla. Järvedest asuvad seal Velnezers (3,5 ha) ja Selēkase järv (8,5 ha).

Looduskaitse all on Bļodnieki tamm, Lāgeri künnapuu, Turbase tamm, Reiziķi tamm, Kranciemsi kadakas, Saulesdārzsi mänd, Kaparāmuri mänd ja Beverina elupuu. Lisaks jääb valda 19 nimetut põlispuud. Valla kaguosa jääb osaliselt Ogre Zilie Kalni loodusparki.

Asustus 

Aastal 2011 elas vallas 4324 lätlast, 441 venelast, 76 valgevenelast, 34 ukrainlast, 44 poolakat ja 43 leedulast.

Valla külad on:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

Viited

Välislingid 

Läti vallad
Ogre piirkond
Aizupes (Tīnūži vald)

Aizupes on küla Lätis Ikšķile piirkonna Tīnūži vallas. Küla asub valla kaguosas Ogre linna piiril ja jääb valla keskusest Tīnūžist 5,5, piirkonna keskusest Ikšķilest 8 ning Riiast 37 kilomeetri kaugusele.

Külas asuvad Ogre tehnikum ja Vidzeme jäähall.

Seal kasvav sanglepp ümbermõõduga 2,62 ja kõrgusega 23 meetrit on looduskaitse all. Osa külast jääb Ogre Zilie Kalni maastikukaitsealale.

Aastal 2018 oli külas 90 elanikku, aastal 2021 oli elanikke 86.

Viited

Ikšķile piirkonna külad
Henrik Pürg

Henrik Pürg (sündinud 3. juunil 1996 Tallinnas) on Eesti jalgpallur (kaitsja). Ta mängib Eesti Premium liiga klubis Tallinna FC Flora.

Klubikarjäär

Koondisekarjäär
A-koondise debüüdi tegi Kirs 11. jaanuaril 2019 sõpruskohtumises Soome vastu. Samas mängus tegid oma debüüdi veel Rasmus Peetson, Robert Kirss, Markus Poom ja Tristan Koskor.

Karjääri statistika

Klubi
Uuendatud seisuga 7. aprill 2021

Koondis
Uuendatud seisuga 7. aprill 2021

Saavutused

Klubi
Nõmme Kalju FC
Premium liiga: 2018
Eesti karikas: 2015

Tallinna FC Flora
Premium liiga: 2019, 2020
Eesti karikas: 2020
Eesti Superkarikas: 2020, 2021

Vaata ka
Eesti jalgpallikoondislaste loend

Viited

Välislingid
Eesti Jalgpalli Liidu profiil
FC Flora profiil
Transfermarkti profiil
Koondise mängud

Eesti jalgpallurid
Eesti jalgpallikoondislased
Sündinud 1996
Nõmme Kalju FC jalgpallurid
Tallinna FC Flora jalgpallurid
Kalnāji

Kalnāji on küla Lätis Ikšķile piirkonna Tīnūži vallas. Küla asub valla kaguosas merepinnast 40 meetri kõrgusel ja jääb valla keskusest Tīnūžist 5, piirkonna keskusest Ikšķilest 10 ning Riiast 40 kilomeetri kaugusele.

Aastal 2018 oli külas 45 elanikku, aastal 2021 oli elanikke 47.

Viited

Ikšķile piirkonna külad
Hedo Türkoğlu

Hidayet Türkoğlu (tuntakse hüüdnime Hedo järgi; sündinud 19. märtsil 1979 Istanbulis) on Türgi endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku 15 hooaega ja on hiljem olnud Türgi korvpalliliidu president.

Karjäär Euroopas 
Enne NBA-sse siirdumist mängis Türkoğlu aastatel 1996–2000 Türgi klubis Efes Pilsen (nüüdne Anadolu Efes), kellega tuli Türgi meistriks, võitis kaks karikat ning jõudis Euroliigas 2000. aastal nelja parema sekka.

Karjäär NBA-s 
Türkoğlu värvati 2000. aasta NBA drafti 16. valikuna Sacramento Kingsi, kelle eest tõi ta debüüthooajal keskmiselt 5,3 punkti ja 2,8 lauapalli mängus. Järgmisel, 2001/02. hooajal kerkisid tema keskmised näitajad 10,1 punkti ja 4,5 lauapallini mängus. 

Pärast kolme hooaega Kingsis vahetati Türkoğlu 2003. aasta suvel San Antonio Spursi, kust ta siirdus pärast üht hooaega Orlando Magicusse. Magicus põhitegijate sekka tõusnud Türkoğlu kogus oma karjääri parimal, 2007/08. hooajal keskmiselt 19,5 punkti, 5,7 lauapalli ja 5 resultatiivset söötu mängus ning valiti tolle hooaja NBA enim arenenud mängijaks.

Türkoğlu vahetati 2009. aastal Toronto Raptorsisse ja 2010. aasta suvel Phoenix Sunsi, misjärel naasis ta 2010. aasta detsembris Orlando Magicusse, kus mängis 2013. aastani.

Viimased kaks NBA hooaega Los Angeles Clippersis mänginud Türkoğlu lõpetas karjääri 2015. aasta novembris.

Saavutused 
 NBA enim arenenud mängija (2008)
 NBA uusutulnukate teine viisik (2001)
 Türgi meister (1997)
 Kahekordne Türgi karika võitja (1997, 1998)

Rahvuskoondis 
Türkoğlu on Türgi koondisega võitnud hõbemedali 2001. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 2010. aasta maailmameistrivõistlustel.

Välislingid 
 Hedo Türkoğlu – NBA.com
 Hedo Türkoğlu – Basketball-Reference.com

Türgi sportlased
San Antonio Spursi mängijad
Sündinud 1979
Kranciems

Kranciems on küla Lätis Ikšķile piirkonna Tīnūži vallas. Küla asub Mazā Jugla jõe ääres .

Asula lähistele jääb Kranciemsi dolomiidikarjäär.

Seal kasvav tamm ümbermõõduga 4,41 ja kõrgusega 28 meetrit ning Kranciemsi kadakas ümbermõõduga 1,43 ja kõrgusega 9 meetrit on looduskaitse all.

Aastal 2009 oli külas 40 elanikku.

Viited

Ikšķile piirkonna külad
Turkalne

Turkalne on küla Lätis Ikšķile piirkonna Tīnūži vallas. Küla asub valla idaosas Mazā Jugla jõe ääres ja jääb valla keskusest Tīnūžist 10,5, piirkonna keskusest Ikšķilest 15 ning Riiast 44 kilomeetri kaugusele.

Turkalnes asub puhkebaas Turbas, selle kõrval asub võõrastemaja Brakas.

Seal kasvav tamm ümbermõõduga 5,21 ja kõrgusega 22 meetrit ning Turbase tamm ümbermõõduga 7,44 ja kõrgusega 24 meetrit on looduskaitse all.

Ajalugu 

Küla on tekkinud endise Turkalne mõisa keskuse juurde. 1870. aastal rajati sealsesse Melderkrogsi sauna kool, kus õppetöö toimus algul kahel päeval nädalas. Uus koolihoone valmis 1881. aastal. 1898. aastal liideti Turkalne ümbruskond Ikšķile vallaga. Sealses koolis kestis õppetöö 1915. aastani, siis aga suleti kool sõja tõttu, hoonesse asusid aga vene väeosad. Hiljem rajasid Saksa väed koolimajja talli ja staabihoone. 1919. aastal algas koolis taas õppetöö. 1928. aastal valmis uus kivist koolihoone.

6. oktoobril 1944 toimus Turkalnes lahing Riia poole taanduvate Saksa väeosade ja 2. Balti rinde viienda tankikorpuse vahel. Punaarmee kasutas sealjuures tanke M3 Lee.

Aastail 1945–1954 oli küla Turkalne külanõukogu halduskeskuseks. Nõukogude perioodil oli seal kolhoosi Juglas zieds keskasula. 

1995. aastal allutati sealne kool Ogre linnale, 1997. aastal viidi see Obresse üle ja õppetöö Turkalnes lõpetati.

2010. aastal oli külas 175 elanikku, 2021. aastal oli elanikke 184.

Viited

Ikšķile piirkonna külad
Mislav Oršić

Mislav Oršić (sündinud 29. detsembril 1992 Zagrebis) on Horvaatia jalgpallur, kes mängib ääremängija või ründava poolkaitsjana Horvaatia kõrgliiga klubis Zagrebi Dinamo ja Horvaatia jalgpallikoondises.

Horvaatia kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2009–10 Zaprešići Interi meeskonnas. Hooajal 2012–13 lõi ta Horvaatia kõrgliigas 11 väravat. Seejärel liitus ta Itaalia esiliiga klubiga Spezia, kuid läbimurret seal ei teinud.

2014. aastal sõlmis ta lepingu Horvaatia klubiga HNK Rijeka. Hooaja 2014–15 esimeses pooles mängis ta laenul Sloveenia kõrgliiga klubis Celje. Seejärel läks ta laenule Lõuna-Korea kõrgliiga klubisse Jeonnam Dragons, kellega sõlmis 2016. aasta jaanuaris püsiva lepingu. 2016. aasta teises pooles mängis ta Hiina kõrgliiga klubis Changchun Yatai. Aastatel 2017–2018 mängis Oršić Lõuna-Korea kõrgliiga klubis Ulsan Hyundai.

2018. aastal naasis ta Horvaatiasse, liitudes Zagrebi Dinamoga. Hooaegadel 2018–19, 2019–20 ja 2020–21 on ta klubiga tulnud Horvaatia meistriks. 18. septembril 2019 tegi ta UEFA Meistrite Liiga alagrupimängus Atalanta vastu kübaratriki. 18. märtsil 2021 tegi ta UEFA Euroopa Liiga kaheksandikfinaalis Tottenham Hotspuri vastu kübaratriki, aidates Zagrebi Dinamol kahe mängu kokkuvõttes lõppskooriga 3:2 veerandfinaali jõuda. Hooajal 2020–21 lõi Oršić Horvaatia kõrgliigas 16 väravat.

Horvaatia jalgpallikoondises tegi Oršić debüüdi 9. septembril 2019 EM-i valikmängus Aserbaidžaani vastu. Ta kuulub Horvaatia koondisse 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Saavutused 
Ulsan Hyundai
Korean FA Cup: 2017
Zagrebi Dinamo
Prva HNL: 2018–19, 2019–20, 2020–21
Horvaatia karikas: 2018–19, 2020–21
Horvaatia superkarikas: 2019

Horvaatia jalgpallurid
Spezia Calcio mängijad
Zagrebi Dinamo mängijad
Sündinud 1992
Kevin Fiala

Kevin Fiala (sündinud 22. juulil 1996 St. Gallenis) on Šveitsi jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Minnesota Wild  ründajana vasakäärel.

Aastatel 2013–2015 mängis ta Rootsi kõrgliiga klubis HV71.

2014. aastal valis Nashville Predators ta NHL-i draftis 11. valikuna. 2014. aasta juulis sõlmis ta Predatorsiga kolmeaastase lepingu. Hooaja 2014–15 teises pooles asus ta mängima American Hockey League'is (AHL) Predatorsi noorteklubis Milwaukee Admirals. NHL-is debüteeris ta Predatorsi meeskonnas 24. märtsil 2015 mängus Montreal Canadiensi vastu. Esimese värava lõi ta NHL-is 14. jaanuaril 2016 mängus Winnipeg Jetsi vastu.

2019. aasta veebruaris siirdus ta Wildi. 7. aprillil 2021 tegi ta mängus Colorado Avalanche'i vastu oma NHL-i karjääri esimese kübaratriki.

2018. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Fiala Šveitsi jäähokikoondise koosseisus hõbemedali.

Viited

Välislingid 
 Kevin Fiala NHL.com lehel
 Kevin Fiala hockeydb.com lehel

Šveitsi jäähokimängijad
Nashville Predatorsi mängijad
Minnesota Wildi mängijad
Sündinud 1996
Heino Mölder

Heino Mölder  (20. jaanuar 1935 Tallinn – 4. aprill 2018) oli eesti insener, tehnikateadlane ja professor.

Haridus
Lõpetas Tallinna 21. Keskkooli 1950; Tallinna Arhitektuuri- ja Ehitustehnikumi cum laude 1954;TPI ehitusteaduskonna sanitaartehnika eriala cum laude 1959, aspirant 1962–1966.

Teaduskraad ja kutse
Tehnikateaduste kandidaat (Исследование работы аэротенков с низконапорной аэрацией и применение их для очистки сточных вод целлюлозно-бумажного производства), V. Kuibõševi nim Moskva Ehitusinseneride Instituut, 1967, kinnitus 1968; tehnikadoktor 1992; dotsent 1971;  professor 1992.

Teenistus
RPI Eesti Projekt vaneminsener 1959–1961, grupijuht 1961–1962;
TTÜs 1964–2018: sanitaartehnika ja hüdraulika kateedri tunnitasuline õppejõud 1964–1965, assistent 1966–1968; TPI vastuvõtukomisjoni ehitusteaduskonna vastutav sekretär 1966–1967; sanitaartehnika kateedri vanemõpetaja 1968–1969, dotsent 1969–1992; keskkonnatehnika instituudi veetehnika professor ja õppetooli juhataja  1992–2000, keskkonnatehnika instituudi direktor 1992–1995, 1997–2000; ehitusteaduskonna dekaan 1995–1997; emeriitprofessor 2000–2018.
Külalislektor Rootsi Kuninglikus Tehnikaülikoolis (KTH) 1994, Lappeenranna Tehnikaülikoolis 1994, Helsingi Tehnikaülikoolis 1994.

Teadustöö põhisuunad

Tööstus- ja kommunaalreovee puhastamine (peamiselt biokeemilisel meetodil); biogeensete ainete eraldamine reoveest, jääkmuda käitlus.
Avaldanud üle 140 teaduspublikatsiooni, omab 7 autoritunnistust. Tema juhendamisel on kaitstud 8 kandidaadi- ja 5 magistritööd.

Teadusorganisatoorne ja -administratiivne tegevus

NSV Liidu-Soome vahelise Soome lahe vetekaitse alalise töörühma liige 1975–1988; ühingu Teadus lektor 1980–1989; Eesti Veeühingu juhatuse esimees 1993–2000, auliige 2002; AS Tallinna Vesi nõukogu liige 1995–1998; Kutsekoja Energeetika, Mäe- ja Keemiatööstuse Kutsenõukogu liige alates 1995; Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse mittekoosseisuline ekspert alates 1999; TTÜ keskkonnatehnika ja hüdraulika doktorinõukogu teadussekretär 1992–2000; kandidaadiväitekirjade kaitsmise erialanõukogu teadussekretär 1977–1991; TTÜ nõukogu liige 1993–1997; Rahvusvahelise Vee Kvaliteedi Assotsiatsiooni (IAWQ, International Association of Water Quality) ja Euroopa Reoveekvaliteedi Reguleerimise Assotsiatsiooni (EWPCA, European Water Pollution Control Association) nõukogu liige 1993–2000; Tallinna linnavolikogu keskkonnakomisjoni liige 1993–1996; TTÜ Muinsuskaitse Klubi liige alates 1987.

Tunnustused

Nõukogude Eesti preemia (bioloogiliste väikepuhastite väljatöötamise ja juurutamise eest, kollektiiv) 1972 
NSV Liidu Rahvamajanduse Saavutuste Näituse pronksmedal 1986.

Viited

Harrastused ja huvialad
Fotograafia, filateelia.

Eesti tehnikateadlased
Tallinna Tehnikaülikooli professorid
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Sündinud 1935
Surnud 2018
Mon Repos (Korfu)

Mon Reposi villa on Kreekas Korfu saarel asuv villa. See asub Kérkyrast lõunas Palaiopolise metsas.

Inimesed
Villas sündis Taani ja Kreeka prints Philip, hilisem Briti kuninganna Elizabeth II abikaasa. Samuti on seal sündinud Taani ja Kreeka printsess Sophie ning Taani ja Kreeka printsess Alexia.

Välislingid
 
 Koduleht

Korfu
Villad