Johann von Luce

Johann Wilhelm Ludwig von Luce [joh'ann v'ilhelm l'uudvihh fon l'uutse] (25. august) 1756 Hasselfelde – 4. juuni (23. mai) 1842 Kuressaare) oli estofiil, pastor ja kirjanik.

Elukäik
Luce õppis alates 1769. aastast Halberstadti toomkoolis ning läks 1774. aastal Göttingeni ülikooli usuteadust õppima. Sealt siirdus ta 1776. aastal Helmstedti ülikooli, kus ta oma stuudiumi lõpetas. Pärast õpinguid töötas ta mõne aasta koduõpetajana ning 1781. aastal läks Saaremaale Rootsikülla koduõpetajaks. Aastatel 1783–1785 oli ta Püha Jakobi koguduse kirikuõpetaja. Sellest ametist loobus ta paari aasta pärast usuliste kahtluste tõttu.

28. (17.) augustil 1784 abiellus Luce Johanna Luise von Vietinghoffiga Sandlast (22. oktoober 1765 – 7. september 1788). Pärast abikaasa surma läks ta Saksamaale kus alustas 1789. aastal Göttingeni ülikoolis arstiteaduse õpinguid, lõpetas 1792. aastal Erfurdi ülikooli meditsiinidoktori kraadiga. Järgmisel aastal naasis ta Saaremaale, kus ta abiellus 21. detsembril 1793 Augusta Christine von Aderkasiga Pöidelt (29. juuni 1772 – 12. oktoober 1817). Samal aastal sai Luce Pilguse mõisa pandiomanikuks (kuni 1805. aastani). Aastatel 1785–1832 oli ta ka Lahetaguse mõisnik.

Luce on maetud Kudjape kalmistule.

Kirjanduslik tegevus
Luce avaldas Johann Willem Luddi Ludse nime all kaks osa "Sarema Jutto Ramatut" (1807–1812) ja tegi kaastööd Johann Heinrich Rosenplänteri väljaandele "Beiträge zur genauern Kenntniss der ehstnischen Sprache".

Avaldas teosed "Terwisse katekismusse ramat" (1816) ja "Nou ja abbi, kui waesus ja nälg käe on" (1818).

Ta asutas 1817. aastal Kuressaares esimese eesti küsimuste uurimise ühingu "Ehstnische Litterarische Gesellschafti" (Kuressaare Eesti Selts). See jäi aga asukoha ja väheste kaastööliste tõttu siiski känguma ning lõpetas tegevuse asutaja kadumise tõttu. Ometi on seda peetud isegi 1838. aastal asutatud Õpetatud Eesti Seltsi üheks eeskujuks.

Muu tegevus ja tunnustus
 19. märtsil (8. märtsil) 1795 ülendati Luce Wienis aadliseisusse ja immatrikuleeriti Saaremaa rüütelkonda.
 Aastatel 1801–1804 oli ta Kuressaare linnaarst ja apteeker.
 Aastatel 1804–1820 oli ta Kuressaare kooliringkonna inspektor.
 1817. aastal algatas ta Kuressaare Eesti Elementaarkooli tegevuse, mis oli teine seda tüüpi kool Eestis (esimene avati 1810 Võrus).

Luce juhtis esimesena tähelepanu Saaremaa floora omapärale. Ta uuris ravimtaimi ja andis taimedele kõnekeelseid nimetusi (jännesi munnad = käpalised; jänesekapsast, merikapsast ja oblikat teatakse siiani). Tema botaanilised uurimused õpetavad maarohtusid kasutama.

Luce oli kümmekonna kodu- ja välismaise teadusseltsi liige.

Mälestuse jäädvustamine 
1. septembril 2017 avati Kuressaares Luce Kool, mis on eraüldhariduskool 1.–6. klassi õpilastele ja mille eesmärk on rõhutada von Luce panust Saaremaa loodus-, haridus- ja kultuuriloos.

Vaata ka
Eesti kirjanike loend
Recker

Viited

Kirjandus
 Indrek Jürjo: Johann Wilhelm Ludwig von Luce (1756-1842). Ein Aufklärer auf der Insel Oesel, raamatus: Geisteswissenschaften und Publizistik im Baltikum des 19. und frühen 20. Jahrhunderts. Herausgegeben von Norbert Angermann, Wilhelm Lenz und Konrad Maier. Münster: LIT 2011, lk 15-41 (Baltische Biographische Forschungen 1; Schriften der Baltischen Historischen Kommission 17)

Välislingid
 Eesti biograafiline andmebaas ISIK
 Eesti vanema kirjanduse digitaalne andmebaas EEVA
 Saaremaa Muuseum korraldab J. W. L. von Luce 250. sünniaastapäeva puhul koverentsi
 Väljavõte Saaremaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust, 1935, lk 541 
 Allgemeines Schriftsteller- und Gelehrten-Lexicon der Provinzen Livland, Esthland und Kurland, Mitau 1831  ]
 "Terwisse katekismusse ramat" (1816)
 "Nou ja abbi, kui waesus ja nälg käe on" (1818)

Saaremaa aadlikud
Püha Jakobi koguduse vaimulikud
Saaremaa vaimulikud
Kuressaare rae liikmed
Saaremaa mõisnikud
Eesti linnaarstid
Kudjape kalmistule maetud
Sündinud 1756
Surnud 1842