Subrett

Subrett (prantsuse keeles soubrette – 'teenijatüdruk') on mõiste, millega tähistati alates 17. sajandi prantsuse lavateostest nutikaid, kuid ninakaid ja riukalikke koomilise olemusega teenijatüdrukute või naispeaosalise usaldusisiku rolle. Sõna tuleneb vanaprantsuse keelest ja tähendab otsetõlkes 'häbelik, osav, kaval'. Inglased ja sakslased võtsid selle mõiste üle kergemat tüüpi koomiliste ooperi- või operetikangelannade iseloomustamiseks. Subretirolle esitasid kergema lüürilise või koloratuurse häälega sopranid. Subreti ülesandeks koomilises ooperis, aga eriti operetis ja laulumängus (Singspiel) oli kommenteerida härrasrahva käitumist ning kombeid ja hoolitseda majapidamise korrasoleku eest.

Subrett on kergemeelne, koketeerimishimuline ja vahel isegi meesküsimustes agressiivne. On innukas andma nõu ja abistab oma perenaist tema armusuhete korraldamisel ning lahendab osavalt selle käigus esile kerkivaid probleeme. Reeglina on subretid noored neiud, kes on tagasihoidliku sotsiaalse päritolu ja pealiskaudse haridustasemega, pisut lihtsameelsed, kuid alati optimistliku olekuga.

Lavamuusika populaarsuse kasvades laienes mõiste operettides esimesele armastajapaarile assisteerivale, vallatule ja seiklushimulisele naistegelasele, kes hoolitses intriigide ja armastuskolmnurkade kujunemise eest ning liikus sihikindlalt oma liikumapaneva eesmärgi – abielu poole. Nad hoolitsesid pererahva tegemiste varjus oma võimalikult soodsa perekonnaelu kujunemise eest. Reeglina olid nende tähelepanu objektiks varakad, kuid eakad lesestunud või lausa poissmeheks jäänud hertsogid, vürstid ja krahvid ise või nende kergemeelsed pojad. Subreti roll tuli kasutusele ka 20. sajandi keskel esile kerkinud muusikalides.

Prantslased tituleerisid esimeseks subretiks Dorine'i Molière'i näidendis „Tartuffe” (1664), Toinette'i tema komöödias "Le Malade imaginaire" („Ebahaige”, 1673) ja Frosine'i komöödias L'Avare („Ihnus”, 1668). Populaarseks subreti rolliks on Susanna Mozarti ooperis Beaumarchais' näidendi "Le Mariage de Figaro" („Figaro pulm”, 1778) järgi. Kuid tagantjärele on subretiks nimetatud ka Poppea rolli, kelle ülesandeks juba ooperiajaloo koidikul oli Monteverdi ooperis "L’incoronazione di Poppea" („Poppea kroonimine”, 1643) tegeleda samade asjadega, millega tegelesid hiljem prantslaste poolt subrettideks nimetatud tegelaskujud. Subrettideks nimetati edaspidi ka teiseplaanilisi, kergemaid ooperirolle, mida esitasid nobeda häälega sopranid, nagu Papagena "Võluflöödis" ("Die Zauberflöte") või Marzelline (Fidelio).

Eestis teatrimaastikul on subreti mõistega eelkõige tähistatud operetirolle. Läbi aegade on neid rolle haaravalt esitanud Grete Sällik, Asta Vihandi, Sophie Sooäär, Riina Reinik, Sirje Puura, Margit Saulep, Marika Eensalu, Katrin Karisma, Elvi Nander, Aino Seep ja teised.

Rolle ooperis, operetis ja muusikalides 
Populaarsemaid subretirolle ooperis, operetis ja muusikalides:

 Adele, "Die Fledermaus (J. Strauss II)
 Amor, Orfeo ed Euridice (Gluck)
 Ännchen, Der Freischütz (von Weber)
 Bastienne, Bastien und Bastienne (Mozart)
 Belinda, Dido and Aeneas (Purcell)
 Berta, Il barbiere di Siviglia (Gioachino Rossini)
 Clotilda, Norma (Bellini)
 Despina, Così fan tutte (Mozart)
 Elisa, Il re pastore (Mozart)
 Emmie, Albert Herring (Britten)
 Giannetta, L'elisir d'amore (Donizetti)
 Lisa, Gräfin Mariza (Kálmán)
 Lisa, The Grand Duke (Gilbert ja Sullivan)
 Lisette, La rondine (Puccini)
 Marie, Der Waffenschmied (Lortzing)
 Marie, Zar und Zimmermann (Lortzing)

 Marzellina, Fidelio (Beethoven)
 Musetta, La bohème (Puccini)
 Nannetta, Falstaff (Verdi)
 Norina, Don Pasquale (Donizetti)
 Ninetta, La finta semplice (Mozart)
 Olga, Fedora (Giordano)
 Oscar, Un ballo in maschera (Verdi)
 Pitti-Sing, The Mikado (Gilbert ja Sullivan)
 Serpetta, La finta giardiniera (Mozart)
 Serpina, La serva padrona (Pergolesi)
 Sophie, Der Rosenkavalier (R. Strauss)
 Stasi, Die Csárdásfürstin (Kálmán)
 Zerlina, Don Giovanni (Mozart)
 Ann Page, Die lustigen Weiber von Windsor (Carl Otto Nicolai)
 Barbarina, Die Hochzeit des Figaro (Mozart)
 Berthalda, Undine (E. T. A. Hoffmann)
 Blonde, Die Entführung aus dem Serail (Mozart)

 Christel, Der Vogelhändler (Zeller)
 Daisy Darlington, Ball im Savoy (Paul Abraham)
 Echo, Ariadne auf Naxos (Richard Strauss)
 Josephine, H.M.S. Pinafore (Gilbert ja Sullivan)
 Lisa, The Grand Duke (Gilbert ja Sullivan)
 Olympia, Les Contes d’Hoffmann (Offenbach)
 Rosina, Il barbiere di Siviglia (Rossini)
 Servilia, La clemenza di Tito (Mozart)
 Yum-Yum, The Mikado (Gilbert ja Sullivan)
 Eliza, My Fair Lady (Loewe)
 Marianne, The Music Man (Willson, Heindorf)
 Magnolia, Show Boat (Kern)
 Christine, The Phantom of the Opera (Webber)
 Maria, The Sound of Music (Rodgers)
 Cunegonde, Candide'' (Bernstein)

Operett
Ooper