joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Põhja-Sakala

Spordiklubi Suure-Jaani United on loodud 2011. aastal Suure-Jaani valla Jalgpallikooli (asutatud 2001) ja JK Rolling Doorsi (asutatud 2003) Suure-Jaani linna ning Suure-Jaani, Olustvere, Sürgavere ja Vastemõisa valla liitumisel ühinenud omavalitsuste territooriumil.

Statistika ja loendid

Varasemad liigahooajad

Välislingid
Võistkond jalgpall.ee

Suure-Jaani
Viljandi maakonna jalgpalliklubid
Bartimaeuse triloogia

Bartimaeuse triloogia on Jonathan Stroudi alternatiivajalooliste fantaasiaraamatute sari.

Triloogiasse kuuluvad:
 "Samarkandi amulett" (The Amulet of Samarkand, 2003)
 "Golemi silm" (The Golem's Eye, 2004)
 "Ptolemaiose värav" (Ptolemy's Gate, 2005)

Triloogia esimese raamatu avaldas Eestis 2005. aastal kirjastus Pegasus, teine ja kolmas raamat ilmusid 2007. aastal. 2010. aastal ilmus inglise keeles ka üks lisaraamat, "The Ring of Solomon".

Teose peategelane on 5000-aastane džinn Bartimaeus. Raamatud on kirjutatud põhiliselt Bartimaeuse vaatepunktist, aga ka võlur Nathanieli (hiljem tuntud kui John Mandrake) ning teises ja kolmandas osas Kitty Jonesi perspektiivist. Lisaks on "Golemi silmas" lühike peatükk, mis on kirjutatud foliot Simpkini vaatenurgast.

"Samarkandi amulett"

Kui noor võluriõpilane Nathaniel 5000-aastase džinni Bartimaeuse maa peale kutsub, arvab too, et tal ei tule teha midagi, mis oleks kurnavam paarist silmamoonutusest. Kuid Nathaniel on oma vanuse kohta erakordselt nutikas ning tema peas mõlgub midagi hoopis ohtlikumat: kättemaks.

Vastu tahtmist saadetakse Bartimaeus ennekuulmatult halastamatu ja auahne vanemvõluri Simon Lovelace'i käest varastama kurikuulsat Samarkandi amuletti. Enne kui džinn ja õpipoiss arugi saavad, leiavad nad end võluintriigide, mõrvade ja vastuhaku virvarrist.

"Golemi silm"
"Samarkandi amuletis" võitis noor võlur Nathaniel au ja kuulsust sellega, et päästis eluga riskides valitsusele kuuluva vägeva juveeli impeeriumi vaenlaste käest. "Golemi silmas" jätkab ta komeedina oma kiiret tõusu ministeeriumiridades.

Ent Londonis külvab hirmu ja hävingut salapärane vastupanuliikumine, ning peagi satuvad hädaohtu nii Nathanieli töökoht kui ka tema elu. Teda ei ohusta mitte ainult tabamatu Kitty ja tema kaaslased vastupanuliikumisest, vaid ka Londonit laastav tundmatu ja hävituslik vägi. Nathanielil tuleb võtta ette ohtlik reis vaenulikku Prahasse ning kutsuda taas välja tülikas, salapärane ja kiire taibuga džinn Bartimaeus.

Saab alguse maagia, seikluste ja poliitiliste mängude kiirelt keerlev karussell, kus Nathanieli, Bartimaeuse ja Kitty saatused ootamatult ühte põimuvad.

"Ptolemaiose värav"
Kaks tuhat aastat on möödunud sest ajast, kui Bartimaeus oma võimete tipul oli – võitmatu lahinguis ja võimsa võluri Ptolemaiose usaldusalune. Nüüd, maal vangis ja oma isand Nathanieli põlglikku suhtumist taluma pidades, taipab Bartimaeus, et tema jõud on otsakorral.

Samal ajal uurib varjunime all Londonis elav Kitty Jones salamahti võlukunsti ja deemoneid, lootes lõpetada džinnide ja inimeste vahelise igavese vastuseisu.

Bartimaeuse triloogia erakordne viimane raamat ühendab endas erinevaid sajandeid ja viib lugejad seni tundmatutesse maailmadesse. Bartimaeuse, Nathanieli ja Kitty saatused ühinevad veel viimast korda. Koos peavad nad võitma reeturist võlurid, paljastama verdtarretamapaneva vandenõu ja astuma vastu kõige suuremale ohule, mida võlumaailm elades näinud on. Ning mis kõige hullem – nad peavad võitlema üksteisega.

Ulmekirjandus
Triloogiad
Hans Priimägi

Hans Priimägi (28. veebruar 1880 Keeni vald, Sangaste kihelkond, Liivimaa – 1953 Tartu) oli Eesti kohtunik ja poliitik. Eesti Asutava Kogu liige.

Hans Priimägi sai hariduse Vastse-Nursi valla- ja Rõuge kihelkonna neljaklassilises koolis. 1898 aastast Rõuge valla- ja kohtukirjutaja abi, 1900. aasta suvest Võru I jaoskonna talurahvaasjade komissari kirjatoimetaja. 1902. aasta sügisel valiti ta Laanemetsa valla vallakirjutajaks ja 1905. aastal kevadel Laiuse valda, Tartumaale, valla- ja kohtukirjutajaks kus oli ametis kuni 1917 aasta kevadeni. Oli 1917–1919 oli Laiuse kiriku eestseisjaks. 

Aprillikuus 1917 aastal valiti Hans Priimägi Autonoomse Eestimaa kubermangu Eestimaa kubermangukomissarile allunud Tartu maakonnakomissari abiks, millist ametit pidas kuni septembri keskpaigani 1917 aastal, mil enamlased selle ameti üle võtsid, ühtlasi täitis 1. juulist 1917 aastast ka maakonnakomissari kohuseid. 

Juunikuus 1917 aastal valiti  Hans Priimägi Tartu maakonnanõukogu liikmeks. Maakonnavalitsuste moodustamisel, 27. juulil 1917 aastal, valiti Tartu maakonnavalitsuse liikmeks ja administratiiv osakonna juhatajaks. Kaksikvõimu ajal Eestis 13 novembril (vkj) vahistati kohaliku täidesaatva komitee poolt Lõuna-Liivimaa asekommissari ajutine asetäitja ja Tartu maakonnavalitsuse esimees J. Jans ja maakonna administratiivosakonna juhataja Hans Priimägi, kuna nad avaldasid "Postimehes" vallavalitsustele lühikese seletuse, et viimastel ainult seaduslikult valitud maakonnavalitsusega tegemist tuleb teha ja tema eeskirju täita.

29. novembril 1918 aastal valiti ta Tartu maakonnavalitsuse abiesimeheks. Maakonnavalitsuses teenides tuli esimeeste vahetusel mitu korda pikemat aega ka Tartu maakonnavalitsuse esimehe kohuseid täita.  1919. aastal valitud Eesti Asutava Kogus oli ta Eesti Rahvaerakonna rühmas. 

Maakonnavalitsuse abiesimehe kohuste kõrval oli Hans Priimägi rahvaväe komisjoni esimees, Tartu vangimaja kuraator ja 1921–1923 aastatel Tartu
Hoolekandekohtu liige, aastatel 1921–1923 Eesti Maakondade Liidu nõukogu ja juhatuse liige ja abiesimees. 

Tegutses nendes maakonnavalitsuseametites kuni 19. oktoobrini 1923 aastal, mil lahkus, kui Riigikohus määras ta 24. septembrist 1923 aastal Mustvees rahukohtunikuks.

Tegutses Tartu Ringkonnakohtu Mustvee, Elva ja Otepää jaoskonnakohtunikuna, Tartumaa Panga nõukogu juhatajana.

Viited

Välislingid 
Hans Priimägi 50-aastane., Päewaleht, nr. 58, 28 veebruar 1930

Eesti jaoskonnakohtunikud
Asutava Kogu liikmed
Eesti Rahvaerakonna poliitikud
Eesti ettevõtjad
Eesti juristid
Sündinud 1880
Surnud 1953
Tartu FC Metec

Tartu FC Metec on endine Eesti jalgpalliklubi.

Statistika ja loendid

Eesti jalgpalli karikavõistlused 

Tartu jalgpalliklubid
Bertil Ohlin

Bertil Gotthard Ohlin (23. aprill 1899 – 3. august 1979) oli Rootsi majandusteadlane ja poliitik.

1917 kaitses Ohlin Lundi ülikoolis bakalaureusekraadi, 1923 Harvardi ülikoolis magistrikraadi ja 1924 Stockholmi ülikoolis doktorikraadi. 1925 sai ta Kopenhaageni ülikoolis professoriks.

1929 väitles Ohlin John Maynard Keynesiga selle üle, missugused on Esimese maailmasõja järel Saksamaale määratud reparatsioonide tagajärjed. Keynes ennustas, et raske võlakoorem kutsub esile uue sõja, Ohlin seevastu arvas, et Saksamaa saab endale reparatsioonide maksmist lubada. Tulevik näitas, et õigus jäi Keynesile. See väitlus oli oluline ühepoolsete rahvusvaheliste maksete teooria loomisel.

Aastatel 1930–1965 oli ta Stockholmi majanduskooli majandusteaduse professor. Selle ametikoha võttis ta üle oma õpetajalt Eli Heckscherilt. Ohlin ja teised Stockholmi koolkonna majandusteadlased arendasid Knut Wickselli majandusanalüüsi ja lõid keinsismile vastanduva makroökonoomikateooria.

1944–1967 oli Bertil Ohlin Liberaalse Rahvapartei juht. Sel ajal olid liberaalid peamine opositsioonijõud sotsiaaldemokraatide vastas. 1944–1945 oli ta Rootsi kaubandusminister, kui Rootsis oli laiapõhjaline Per Albin Hanssoni valitsus.

Tema järgi sai nime rahvusvahelise vabakaubanduse Heckscheri-Ohlini mudel, mille ta lõi, arendades Eli Heckscheri varasemaid töid ja kasutades oma doktoritööd. See mudel oli läbimurdeline, sest näitas, kuidas suhteline eelis on seotud riigi kapitali ja tööjõu üldiste omadustega ning kuidas need omadused võivad aja jooksul muutuda. See mudel oli aluseks hilisemale tööle reaalpalga kaitse mõjude kohta ning see pakkus ennustuste ja analüüside võimalusi.

Ohlin kasutas seda mudelit, et välja töötada Heckscheri-Ohlini teoreem, mille järgi riigid spetsialiseeruvad nendele tööstusharudele, kus nad saavad kõige tõhusamalt kasutada enese käsutuses olevat ressursside komplekti. Kuigi see teoreem on tänapäeval suuresti ümber lükatud, jääb see siiski kasulikuks raamistikuks rahvusvahelise kaubanduse mõistmiseks.

Ohlin pälvis 1976 Nobeli majandusauhinna koos briti majandusteadlase James Meade'iga ("nende teedrajava panuse eest rahvusvahelise kaubanduse ja rahvusvahelise maksebilansi teooriasse").

1959. ja 1964. aastal oli Bertil Ohlin Põhjamaade Nõukogu president.

Tema tütar Anne Wibble oli 1991–1994 rahandusminister Carl Bildti valitsuses, esindades samuti liberaale (Bildt kuulus Mõõdukasse Koalitsiooniparteisse).

Viited

Välislingid 
 Biograafia lehel nobelprize.org (inglise keeles)
 Biograafia lehel economyprofessor.com (inglise keeles)(arhiveeritult)

Rootsi poliitikud
Rootsi majandusteadlased
Rootsi professorid
Nobeli majandusauhinna laureaadid
Sündinud 1899
Surnud 1979
Nelli Teataja

Nelli Teataja on Tallinnas alates 1988. aastast ilmuv eestikeelne ajaleht. Nelli Teataja on Eesti vanim pidevalt ilmunud eraleht. Aastatel 1988–1991 ilmus Nelli Teataja üks kord nädalas (reedel), 1992–1999 kaks korda nädalas ja alates aastast 1999 üks kord nädalas (reedel).

Aastatel 1988–1990 oli ajalehe väljaandjaks Kooperatiiv Nelli, aastatel 1991–1999 AS Purila ning firma Leju & Ko (2000–2003, 2005–).

Nelli Teataja peatoimetajateks on olnud Mart Juur (1988–1999), Allan Hmelnitski (2000–märts 2003), Enno Tammer (aprill 2003–august 2003), Hans Ulmiste (2005–2006), Kristjan Jääts (2007–2008) ja Anne-Mari Alver (2008–).

Aastatel 1991–1992 ilmus ka venekeelne paralleelväljaanne Вестник Нелли.

Välislingid
Ajalehe internetiväljaanne

Eesti ajalehed
Eesti nädalalehed
Colin McRae

Colin Steele McRae (5. august 1968 Lanark, Šotimaa – 15. september 2007) oli šoti rallisõitja. Ta tuli 1995. aastal maailmameistriks, olles autorallis läbi aegade esimene britt ja ka noorimana sellel alal maailmameistriks kroonitud sportlane. Seda rekordit hoiab ta tänaseni. McRae hea sõit aitas Subaru World Rally Teamil tulla kolmel aastal järjest (1995, 1996 ja 1997) konstruktorite maailmameistriks. Kokku osales ta autoralli MM-sarjas aastail 1987–2006 kokku 146 rallil, võitis neist 25 ja lõpetas 42 korda esikolmikus.

McRae moto oli: If in doubt,flat out (Kui sa ei ole kindel,sõida kiiresti).

McRae tuntakste ka oma mängudest esiteks: ''Colin McRae Rally'' ja ''Colin McRae: DiRT''mängust.

Ta hukkus 2007. aastal helikopteriõnnetuses, kus said surma ka ta poeg ja kaks peresõpra. Ta juhtis ise kopterit Eurocopter AS350. Õnnetus juhtus vähem kui miili kaugusel ta kodumajast Lanarkis.

Ka ta isa Jimmy ja vend Alister on tuntud rallisõitjad.

Suurbritannia autorallisõitjad
Šotimaa sportlased
Sündinud 1968
Surnud 2007
Bertil Antonsson

Hans Bertil August Antonsson (19. juuli 1921 – 27. november 2006) oli Rootsi maadleja. Ta võistles nii Kreeka-Rooma kui ka vabamaadluses. 

Karjääri jooksul tuli ta kolm korda maailmameistriks ja võitis olümpiamängudelt kaks hõbemedalit.

1953. aastal maailmameistrivõistlustel võitis ta Johannes Kotkast kohtunike häältega 1-2 ja tuli maailmameistriks. Pärast seda kaotust J. Kotkast enam rahvusvahelistele tiitlivõistlustele ei lastud.

Rootsi maadlejad
Sündinud 1921
Surnud 2006
Karol Mets

Karol Mets (sündinud 16. mail 1993 Viljandis) on Eesti jalgpallur, kes mängib kaitsjana Šveitsi kõrgliiga klubis Zürich ja Eesti jalgpallikoondises.

Klubikarjäär

Tulevik
Mets alustas jalgpalli mängimist oma kodulinnas Viljandis Tuleviku noortemeeskondades ja duubelmeeskondades Viljandi JK Tulevik II ja Warrior.

Flora
2011 liitus Mets Floraga. Ta tegi oma Flora debüüdi 1. märtsil 2011 Eesti Superkarika mängus Levadia vastu, mille nad võitsid pärast penaltiseeriat 5:3. Mets tegi oma Meistriliiga debüüdi 2. aprillil 2011 võõrsilmängus FC Kuressaarega. Ta mängis ennast kiiresti Flora esimeseks valikuks keskkaitsesse Karl Palatu kõrvale ja võitis 2011. aasta hooajal oma esimese Meistriliiga tiitli.

Viking
5. detsembril 2014 sõlmis Mets kolmeaastase lepingu Norra klubiga Viking, avaldamata üleminekusumma eest. Ta tegi oma Tippeligaen debüüdi 6. aprillil 2015 võõrsilmängus Mjøndaleniga.

NAC Breda
31. juulil 2017 sõlmis Mets kolme-aastase lepingu Hollandi klubiga NAC Breda, avaldamata üleminekusummag eest, mis väidetavalt on umbes 100 000€. Ta tegi oma Eredivisie debüüdi võõrsilmängus Vitessega 12. augustil 2017, kus ta vahetati poolajal sisse Arno Verschuereni asemel. Mets lõi oma esimese värava NAC Breda särgis 20. septembris 2017 KNVB Cupi mängus Achilles '29 vastu, mille nad kaotasid 3:4.

Zürich 
2022. aasta jaanuaris sõlmis ta kahe ja poole aasta pikkuse lepingu Šveitsi kõrgliiga klubiga FC Zürich.

Koondisekarjäär

Ta kuulus Eesti U19-koondisse, mis osales kodusel 2012. aasta U19 Euroopa meistrivõistluste finaalturniiril. 

A-koondise debüüdi tegi Mets 19. novembril 2013 sõpruskohtumises Liechtensteini vastu.

Karjääri statistika

Klubi
Uuendatud seisuga 22. november 2017

Koondis
Uuendatud seisuga 16. märts 2019

Saavutused
Tallinna FC Flora
 Meistriliiga: 2011
 Evald Tipneri karikas: 2013
 Eesti Superkarikas: 2011, 2012

Individuaalsed
Eesti aasta parim noormängija: 2014

Vaata ka
Eesti jalgpallikoondislaste loend

Viited

Välislingid

Soccerneti profiil
Eesti Jalgpalli Liidu profiil
Transfermarkti profiil
Koondise mängud

Eesti jalgpallurid
Eesti jalgpallikoondislased
Valga FC Warriori jalgpallurid
Tallinna FC Flora jalgpallurid
NAC Breda jalgpallurid
FC Zürichi mängijad
Meistriliiga mängijad
Eesti jalgpallurid välismaal
Rootsi klubide jalgpallurid
Sündinud 1993
Elvis Brauer

Elvis Brauer (sünninimi Elvis Liivamägi; sündinud 21. jaanuaril 1992) on endine eesti jalgpallur. 2013. aastal määrati Liivamäele nii Eestis kui ka ülemaailmselt jalgpallis tegutsemise keeld. Pärast kihlveopettuse skandaali muutis Elvis Liivamägi oma nime, määrates uueks perekonnanimeks Brauer. 

30. novembril 2021 sulges Terviseameti ettekirjutusel politsei- ja piirivalveamet Elvis Brauerile kuuluva MÉM Kohviku Kalamajas pärast seda, kui kohvikus oli Terviseamet ning politsei- ja piirivalveamet teostatud korduvate kontrollkäikude ajal eiranud Eesti Vabariigi valitsuse korralduse nr 305 alusel kehtestatud koroonaviiruse piiramise kontrollinõudeid.

Klubikarjäär

Statistika

Saavutused
 Tallinna FC Flora
 Eesti superkarika võitja 2011

Välislingid
 Elvis Liivamägi Eesti Jalgpalli Liidus
 Liivamägi toetuseks loodi FB-s lehekülg

Eesti jalgpallurid
Valga FC Warriori jalgpallurid
Viljandi JK Tuleviku jalgpallurid
Tallinna FC Flora jalgpallurid
JK Tallinna Kalevi jalgpallurid
Sündinud 1992
Riho Laanemäe

Riho Laanemäe (hiljem Riho-Mart Marjak; 21. aprill 1963 – 25. märts 2005) oli Eesti ajakirjanik ja diplomaat.

Laanemäe õppis Tartu Ülikoolis eesti filoloogiat, seejärel slaavi filoloogiat. 

Ta töötas ajakirjanikuna Raadios Vaba Euroopa, samuti toimetajana ning tõlkijana Euroopa Komisjoni Tallinna tõlkeosakonnas. Diplomaadina rajas charge d'affaire Laanemäe Eesti saatkonnad Varssavis ja Prahas.

Välislingid 
 Villu Känd Nekroloog EPL, 31. märts 2005

Eesti ajakirjanikud
Rahumäe kalmistule maetud
Sündinud 1963
Surnud 2005
Molodjož Estonii

Molodjož Estonii (vene Молодёжь Эстонии 'Eesti noorus') oli venekeelne ajaleht, mis ilmus Tallinnas aastatel 1950–2009. Aastatel 1950–1956 kandis ajaleht nime Сталинская молодёжь ('stalinlik noorus'). Kuni 1990. aasta veebruarini oli ajaleht ELKNÜ Keskkomitee häälekandja.

Ajalehe peatoimetajad olid Vassili Zassorin, Irina Ristmägi (1979–1989), Sergei Sergejev (1989–2000), Arkadi Prisjažnõi, Ilja Nikiforov (2003–2008). Viimaseks peatoimetajaks jäi Rodion Denissov (2008–2009). 

Majanduslike raskuste tõttu peatati ajalehe väljaandmine 2009. aastal. Molodjož Estonii viimane number ilmus 30. aprillil 2009.

Viited

Välislingid 
Ajalehe veebiarhiiv

Eesti NSV poliitika
Venekeelsed Eesti ajalehed
Leuven

Leuven on linn Belgias Flandrias, Flaami Brabandi provintsi keskus. Leuven asub Brüsselist 30 km idas.

Rahvastik
2008. aastal elas Leuvenis 92 704 inimest.

Majandus
2005. aastal oli Leuveni SKP ühe inimese kohta 16 345 €, mis moodustas 67% Belgia keskmisest (24 264 €).

2009. aastal oli töötus 6,35%.

Sõpruslinnad
  's-Hertogenbosch, Holland
  Kraków, Poola
  Lüdenscheid, Saksamaa
  Rennes, Prantsusmaa

Viited

Välislingid
Koduleht

Belgia linnad
Flandria vallad
Flaami Brabandi provints
Fábio Pereira da Silva

Fábio Pereira da Silva (tuntud kui lihtsalt Fábio või Fábio da Silva; sündinud 9. juulil 1990) on Brasiilia jalgpallur. Ta võib mängida nii vasaku äärekaitsjana kui ka poolkaitsjana. Ta mängib Prantsusmaa kõrgliiga klubis Nantes.

Aastatel 2008–2014 mängis ta Premier League'i klubis Manchester United.

Ta on Rafaeli kaksikvend, kes on samuti jalgpallur. Mõlemad vennad esindasid Manchester Unitedi perioodil 2008–2014.

Saavutused 
Manchester United
Premier League: 2010–11
FA Community Shield: 2010

Välislingid 
 Profiil FC Nantesi kodulehel

Brasiilia jalgpallurid
Manchester United FC mängijad
Queens Park Rangers FC mängijad
Cardiff City FC jalgpallurid
Middlesbrough FC mängijad
FC Nantes'i jalgpallurid
Sündinud 1990
Sigalased

Sigalased (Suidae) on sõraliste (Artiodactyla) seltsi kuuluv sugukond.

Lisaks arvukatele väljasurnud liikidele kuulub sigalaste sekka kuni 16 praegu elusolevat liiki, sealhulgas neist levinuim, kodusiga (Sus scrofa domesticus või Sus domesticus). Elusolevad liigid jagatakse nelja kuni kaheksasse perekonda. Nende hulgas on metssiga, babirussa (Babyrousa babyrussa) ja tüügassiga (Phacochoerus aethiopicus). 

Kõik sigalased pärinevad Vanast Maailmast. Nende looduslik levila ulatub Aasia saartest Euroopa ja Aafrikani.

Sõralised
Kollektiivne Töö (ajaleht)

Kollektiivne Töö oli eestikeelne ajaleht, mis ilmus Keilas 1. jaanuarist 1953 kuni 3. aprillini 1962; Eestimaa Kommunistliku Partei Keila Rajoonikomitee ja Keila Rajooni TSN häälekandja. 26. oktoobrist 1950 kuni 1952. aasta detsembrini kandis ajaleht nime Bolševistlik Sõna.

Ajaleht ilmus 3 korda nädalas. Ajalehe ilmumine lõppes seoses Keila rajooni liitmisega Harju rajooniga.

Vaata ka
Kollektiivne Töö (ajakiri, mis ilmus aastal 1941)

Eesti NSV ajalehed
Keila ajalugu
Keila rajoon
Bolševistlik Töö

Bolševistlik Töö oli eestikeelne ajaleht, mis ilmus Rakveres 24. veebruarist 1951 kuni 26. detsembrini 1953, Rakvere Masina-Traktorijaama poliitosakonna häälekandja. 

1953. aastal ilmus ajaleht pealkirjaga Kommunistlik Töö.

Ajaleht ilmus 2 korda nädalas.

Eesti NSV ajalehed
Rakvere ajalugu‎
Eron Krillo

Eron Krillo (sündinud 18. oktoobril 1991) on eesti jalgpallur.

Ta esindab Eesti Meistriliigas Tallinna FC Flora värve.

Klubikarjäär

Statistika

Saavutused
 Tallinna FC Flora
 Eesti superkarika võitja 2011

Välislingid
 Eron Krillo Eesti Jalgpalli Liidu kodulehel
 Eron Krillo Transfermarktis

Helsingi Klubi-04 jalgpallurid
Tallinna FC Flora jalgpallurid
Sündinud 1991
Pär Stenbäck

Pär Olav Mikael Stenbäck (sündinud 12. augustil 1941 Porvoos) on Soome poliitik.

Enne poliitikasse siirdumist oli ta Yleisradio ja ajalehe Studentbladet toimetaja. Ta lõpetas 1973 Helsingi ülikooli magistrikraadiga haldusjuhtimise alal.

Stenbäck oli Espoo linnanõukogu liige, 1970–1985 oli ta Eduskunna liige. 1979–82 oli Pär Stenbäck haridusminister, 1982–1983 välisminister ja 1977–85 Rootsi Rahvapartei esimees. 

1988–92 oli Stenbäck Genfis asuva Rahvusvahelise Punase Risti ja Punase Poolkuu Ühingute Föderatsiooni peasekretär. 2009 pälvis ta Punase Risti väljaantava Henri Duranti ordeni.

1992–96 oli ta Kopenhaagenis asuva Põhjamaade Ministrite Nõukogu peasekretär. 1996–2002 oli ta Rootsi kultuurifondi esimees.

Ta sai 1999 presidendilt Martti Ahtisaarilt ministri aunimetuse.

Välislingid
Pär Stenbäcki sait

Soome välisministrid
Soome Rootsi Rahvapartei poliitikud
Helsingi ülikooli vilistlased
Sündinud 1941
Narva Issanda Ülestõusmise peakirik

Narva Issanda Ülestõusmise peakirik (vene keeles Нарвский Воскресенский кафедральный собор) on õigeusu kirik Narvas aadressil Bastrakovi 4.

Kreenholmi Kristuse Ülestõusmise kirik ehitati aastatel 1890–1898 arhitekt Paul Alischi projekti järgi. Tegu on ainsa uusbütsantsi stiilis sakraalehitisega Eestis. Kirik (vene k. Кренгольмская Воскресения Христова церковь) ehitati Kreenholmi Manufaktuuri õigeusulistele töölistele ja Kreenholmi Kristuse Ülestõusmise kogudusele. Kirik pühitseti 17. novembril 1896. Nurgakivipaneku tseremoonia toimus kuus aastat varem, 5. augustil 1890. Tseremooniat toimetas Riia ja Miitavi piiskop Arseni (Brjantsev). Sellel sündmusel osalesid keisrid Aleksander III ja Wilhelm II, kellel toimus samal ajal Narvas ametlik kohtumine. Tseremoonial pani kirikule nurgakivi Aleksander III.

Narva Kreenholmi Ülestõusmise koguduse esimene preester  (12. detsembrist 1896 – 2. augustini 1920) oli ülempreester Vladimir Bežanitski.

Kirikuhoonet ja selle juures paiknevat kinnistut kasutab Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Narva Issanda Ülestõusmise Peakiriku kogudus.

Kiriku eesseisja on Narva ja Peipsiveere piiskop Lazar.

Kirikus on Narva Znamenja kirikust pärit Jumalaema Tunnustähe ikoon.

Kirik on arvele võetud ehitismälestisena.

Pilte

Viited

Välislingid

Narva kirikud
Kreenholmi Manufaktuur
Ida-Viru maakonna õigeusu kirikud
Ida-Viru maakonna kultuurimälestised
Narva kultuurimälestised
Joaoru
MPEÕK Narva ja Peipsiveere piiskopkond
Reijo Mäki

Reijo Mäki (sündinud 12. oktoobril 1958) on soome kirjanik.

Tema kriminaalromaanides lahendab kuritegusid Turu linnas tegutsev detektiiv Jussi Vares.

Mäki romaanide põhjal on valminud kaheksa filmi.

Elulugu 
Reijo Mäki sündis 1958. aastal Põhja-Satakunta maakonnas põllumehe peres. Hariduse omandas noormees Pomarkku vallas ja Turu Kõrgemas Majanduskoolis (Turun Kauppakorkeakoulu). Aastatel 1983–1993 töötas Mäki Postipankki (praeguse Sampo Panga) turundusosakonnas.

Looming 
 Moukanpeli (1986)
 Satakieli lauloi yöllä (1987)
 Marraskuu on musta hauta (1988)
 Sukkanauhakäärme (1989)
 Jäätynyt enkeli (1990)
 Kuoleman kapellimestari (1991)
 Vares ja kaidan tien kulkijat (1992)
 Enkelit kanssasi (1995)
 Pimeyden tango (1997)
 Pahan suudelma (1998)
 "Kollane lesk" – Keltainen leski, 1999; eesti keeles: Eesti Raamat 2006 sarjas "Mirabilia"
 Mullan maku (2000)
 "Kolmeteistkümnes öö" – Kolmastoista yö, 2001; eesti keeles: Eesti Raamat 2005 sarjas "Mirabilia"
 Black Jack (2003)
 "Aprillitüdrukud" – Huhtikuun tytöt, 2004; eesti keeles: Eesti Raamat 2009 sarjas "Mirabilia"
 Nuoruustango (2005)
 "Hard Luck Cafe" – Hard Luck Cafe, 2006; eesti keeles: Eesti Raamat 2007 sarjas "Mirabilia"
 Uhkapelimerkki (2007)
 Lännen mies (2008)
 Valkovenäläinen (2009)
 Kolmijalkainen mies (2010)
 Mustasiipi (2011) 
 "Šerif" – Sheriffi, 2012; eesti keeles: Eesti Raamat 2014 sarjas "Mirabilia"
 "Indiaanlane" – Intiaani, 2013; eesti keeles: Eesti Raamat 2015 sarjas "Mirabilia"
 Cowboy (2014)
 Tulivuori (2015)
 "Hot dog" – Hot dog, 2016; eesti keeles: Eesti Raamat 2017 sarjas "Mirabilia"
 Kakolan kalpea (2017)

Viited

Välislingid

 Reijo Mäki. Kirjastus Otava

Soome kriminaalkirjanikud
Sündinud 1958
Ardi Paul

Ardi Paul (sündinud 16. märtsil 1963) on eesti õpetaja ja koolijuht.

Paul on lõpetanud Pärnu Koidula Gümnaasiumi ja Tallinna Ülikooli.

Ta oli 1993–2003 Püünsi Põhikooli direktor.

Alates 2004. aastast on ta Tallinna Nõmme Põhikooli direktor.

Eesti õpetajad
Eesti koolijuhid
Sündinud 1963
Kalle Jents

Kalle Jents (sündinud 22. juunil 1957 Karksi-Nuias) on Eesti poliitik ja XII Riigikogu liige.

Ta lõpetas 1975. aastal Nuia keskkooli ja 1980. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.

Ta astus 1984. aastal EKP-sse, 1988-90 aastatel töötas ta EKP Viljandi Rajoonikomitee ideoloogiasekretärina.

Aastatel 1992–2007 oli ta AS Hetika juhataja. Eesti Reformierakonna liige on ta 3. augustist 2004. Kuulub Reformierakonna volikogusse.

Viljandi linnavolikogu liige oli ta aastatel 1989–1992 ja 2005–2007. Aastatel 2007–2011 oli ta Viljandi linnapea. Sai Viljandi linnapeaks pärast eelmise linnapea Peep Aru siirdumist Riigikogu liikmeks.

Aastatel 2011–2015 oli ta XII Riigikogus, kuulus seal õiguskomisjoni. Ta oli kolme parlamendirühma: Eesti-Iirimaa parlamendirühma, Eesti-Makedoonia parlamendirühma ja Eesti-Tai parlamendirühma liige. Samuti oli ta kolme ühenduse: Mulgimaa toetusrühma, spordi- ja liikumisharrastuse toetusrühma ning Järva- ja Viljandimaa toetusrühma liige.

Isiklikku
Ta on abielus ja kahe tütre isa.

Viited

Välislingid
Äriregistri päring
Lühitutvustus Riigikogu lehel
Kalle Jents annetas kogu oma aastapalga Reformierakonnale. Delfi, 25. mai 2012

Eesti Reformierakonna poliitikud
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
XII Riigikogu liikmed
Viljandi linnapead
Eestimaa Kommunistliku Partei liikmed
Sündinud 1957
Kirikuslaavi keel

Kirikuslaavi keel ehk vanaslaavi keel on slaavi keel, mis on tänapäeval kasutusel vaid liturgilise keelena Bulgaaria Õigeusu Kirikus, Serbia Õigeusu Kirikus, Vene Õigeusu Kirikus, aga ka Russiini Katoliku Kirikus, Horvaatia kreekakatoliku kirikus ja Tšehhi kreekakatoliku kirikus (uniaadi kirikutes). Valahhia ja Moldova õigeusu kirikutes tarvitati seda 17. sajandi lõpuni.

Kirikuslaavi keel on lähedane bulgaaria ja makedoonia keelele. Ajalooliselt pärineb see vanakirikuslaavi keelest, milles kohendati hääldust ja ortograafiat ning asendati mõned vanad ja haruldased sõnad igapäevastega (näiteks vanaidaslaavi keelest). Kirikuslaavi keelest on mälestisi varases kirillitsas ja glagoolitsas. Glagoolitsa on praeguseks käibelt kadunud, ehkki algusest peale kasutati kõrvuti mõlemat kirja. Esimene kirikuslaavi keeles trükitud raamat oli Horvaatia "Missale Romanum Glagolitice" 1483. aastast, mis oli Horvaatia glagoolitsas. Sellele järgnesid viis kirillitsas liturgikaraamatut, mis trükiti 1491. aastal Krakówis.

Vaata ka 
 Interslaavi keel

Lõunaslaavi keeled
Õigeusk
Sulev Raudsepp

Sulev Raudsepp (6. märts 1941 – 21. august 2017) oli eesti advokaat, kirjanik ja stsenarist. 

Asutas 1990. aastal koos Juhan Saare, Henno Käo, Henn-Kaarel Hellati, Andres Ehini ja Endel Mallenega kirjastuse Faatum.

Elulugu 
Sulev Raudsepp lõpetas 1960. aastal Leisi Keskkooli ja 1966. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. Pärast ülikooli lõpetamist tegutses ta NSV Liidu Siseministeeriumi uurijana. Aastatel 1974–1975 läbis Moskvas Kõrgemad stsenaristide ja režissööride kursused (Высшие курсы сценаристов и режиссёров). Alates 1975. aastast töötas Raudsepp vandeadvokaadina.

Looming 
 "Fašistlike ideede levikust kodanlikus Eestis ja selle mõjust noorsoole : abiks lektorile". Eesti NSV ühing "Teadus" 1968, nr. 23
 "Väikeste alatuste summa". Perona 1991
 "13 kriminaallugu". Faatum 2007
 "Kindral. Professor. Vandeadvokaat" (toimetaja). Faatum, 2008
 "Palgata palgapäev" : dokumentaalkriminaallugu (järjejutt). Oma Saar, 30. september–25. oktoober 2008; lk. 6
 "3 kriminaallugu". Faatum 2010
 "Kuninga vaim". Faatum 2011
 "Vana advokaadi jutud".  Faatum 2014

Stsenaariumid 
 "Tavatu lugu". Jutustuse "Süütaja" ainetel (Kogumik "13 kriminaallugu"). Tallinnfilm, 1973. Lavastaja Kalju Komissarov.

Näidendid
 August Mälgu romaani "Läänemere isandad"  dramatiseering lavastatud Salme Vallateatris aastatel 2010 ja 2011.

Viited

Artiklid 
 Sulev Raudsepp. Küsimusi endiselt rohkem kui vastuseid (intervjueerija Enno Tammer). Postimees, 2. september 1992; lk. 2
 Tiiu Põld. Küüditamisprotsesse alustati valest otsast (Eestlasi Siberisse saatnud Johannes Klaassepa kaitsja vandeadvokaat). Postimees, 28. jaanuar 1999
 Sulev Raudsepp. Mall Kaevatsi kriminaalasjast advokaadi pilguga. Postimees, 18. märts 2005

Välislingid 
 Sulev Raudsepp. Pipl Profiles
 Sulev Raudsepp. Eesti artiklite andmebaas ISE

Eesti advokaadid
Eesti kirjanikud
Eesti kriminaalkirjanikud
Eesti stsenaristid
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Sündinud 1941
Surnud 2017
Geštaltpsühholoogia

Geštaltpsühholoogia on psühholoogia haru, mis pöörab erilist tähelepanu tervikkujundite ehk geštaltide tajule ja holistlikule lähenemisele. See haru oli eriti populaarne 1930. aastatel. 

Geštaltpsühholoogia (saksakeelsest sõnast gestalt – konfiguratsioon, kuju) tekkis Saksamaal 20. sajandi alguses Max Wertheimeri, Kurt Koffka ja Wolfgang Köhleri tööde põhjal. Need kolm on tuntud ka kui Berliini koolkond. Geštaltpsühholoogia kujunes vastusena introspektiivsele meetodile, biheiviorismile ja assotsiatsionismile. 

Geštaltkoolkonna põhiidee on, et psühholoogilistele nähtustele on algusest peale omane terviklikkus ja struktureeritus. Algne objekt on midagi enamat kui lihtsalt selle osade summa – tervikut ei saa kokku panna erinevate osade liitmise teel. Elemendid on määratud tervikuga; tervik on primaarne, osad sekundaarsed. 

Geštaltpsühholoogia esindajad viisid taju uurimiseks läbi hulgaliselt katseid. Nad eristasid taju aistingust ehk terviku tunnetamise protsessi üksikomaduse tunnetamisest. Uuriti tajuobjekti vahekorda selle fooniga, kontrastinähtusi, mõtlemist. 

Peamine puudus selle psühholoogia suuna juures on geneetilise lähenemise eiramine. Sellest hoolimata on geštaltpsühholoogide panus taju ja loomingulise mõtlemise ning sotsiaalpsühholoogiliste grupiprotsesside uurimisele märgatav.

Geštaltteooria

Geštaltteooria põhiprintsiibid (grupeerimise seadused) on:
 lähedus – kalduvus grupeerida omavahel lähestikku asetsevaid objekte
 sarnasus – kalduvus grupeerida omavahel mingi tunnuse (näiteks värv) poolest sarnaseid objekte 
 suletus – objekti osade ühendamine tervikuks, hoolimata sellest, et tegemist ei ole suletud figuuriga
 hea jätkuvus – tendents pidada ühtseks tervikuks selliseid objekte, mis järgivad teatud loogilist rada/jätkumist
 sümmeetrilisus – ühtse tervikuna tajutakse neid objekte, mis asetsevad kujutletava keskpunkti suhtes sümmeetriliselt 
 ühine saatus – tendents pidada ühtseks tervikuks sellised objekte, mis näiteks liiguvad ühes suunas
 hea terviklikkus – objekte peetakse ühtseks tervikuks, kui nad moodustavad regulaarse, lihtsa ja korrapärase mustri
 mineviku kogemus – objekte peetakse ühtseks tervikuks, kui neid esitatakse näiteks väga lühikese ajalise järgnevusega.

Maksimaalse tõenäosuse või sarnasuse printsiip: tendents interpreteerida proksimaalset stiimulit vastavalt sellele 	 välismaailma stiimulile, mis kõige suurema tõenäosusega sellise kujutise tekitab (nt subjektiivsete kontuuride tajumine: Kanizsa kolmnurk).

Geštaltpsühholoogia koolkonnad ja peamised esindajad

Holism
 Franz Brentano (1838–1917)
 Carl Stumpf (1848–1936)
 Wilhelm Dilthey (1833–1911)

Grazi koolkond
 Christian von Ehrenfels (1859–1932)
 Alexius Meinong (1853–1920) 
 Stefan Witasek (1870–1915) 
 Vittorio Benussi (1878–1927)

Berliini koolkond
 Max Wertheimer (1880–1943)
 Kurt Koffka (1886–1941)
 Wolfgang Köhler (1887–1967)

Leipzigi koolkond
 Felix Krueger (1874–1948)
 Erich Jaensch (1883–1940)

Vaata ka
Geštaltteraapia

Kasutatud kirjandus
 Bachmann, T., & Maruste, R. (2011). Psühholoogia alused. 4. trükk (440 lk.) Tallinn: Ilo/TEA.

Psühholoogia
Kognitiivne psühholoogia
Andrus Saare

Andrus Saare (sündinud 29. detsembril 1965) on Eesti poliitik.

Kuulub Erakonda Isamaa ja Res Publica Liit, erakonna liige on olnud 30. jaanuarist 2002 alates.

Ta oli Mart Laari asendusliikmena XII Riigikogu liige 6. aprillist 2011 12. maini 2012 ja uuesti alates 13. juunist 2013. Enne Riigikogu liikmeks saamist oli Kohila vallavanem aastatel 1999 kuni 2005 ja 2009 kuni 2011.

Tunnustus
 2013 – Kohila valla teenetemärk

Viited

XII Riigikogu liikmed
Isamaa ja Res Publica Liidu poliitikud
Sündinud 1965
Leena Lehtolainen

Leena Lehtolainen (sündinud 11. märtsil 1964) on soome kirjanik, kolumnist, kirjandusteadlane ja -kriitik. 

Tema kriminaalromaanides lahendab kuritegusid kriminaalpolitseinik Maria Kallio.

Elulugu 
Leena Lehtolainen sündis 1964. aastal Vesanto vallas. Hariduse omandas neiu Helsingi Ülikoolis. Lehtolainen avaldas oma esimese romaani juba 12-aastaselt. "Ensimmäinen murhani" (1993) on esimene kriminaalromaan, mille peategelane on komissar Kallio. 

Aastatel 1988–1990 tegutses Lehtolainen Tapiola koori kuraatorina ja 1990–1991 Helsingi Ülikoolis kodumaise kirjanduse lektorina.

Looming

Maria Kallio sari 
Ensimmäinen murhani (1993)
Harmin paikka (1994)
Kuparisydän (1995)
Luminainen (1996). Aastal 1997. võitis teos Soome kriminaalkirjanduse auhinna parima romaani kategoorias.
Kuolemanspiraali (1997)
Tuulen puolella (1998)
Ennen lähtöä (2000)
Veren vimma (2003)
Rivo Satakieli (2005)
Väärän jäljillä (2008)
Minne tytöt kadonneet (2010)

Lühijuttude kogumik 
 "Varastatud elu"; eesti keeles: Odamees, 2006
 "Maria Kallio esimene juhtum" (Maria Kallion ensimmäinen tapaus, kogumikus "Sukkanauhatyttö ja muita tarinoita", Tammi 2001)
 "Inetu lugu" (Ruma juttu, Tammi 2001)
 "Jõulutähed" (Joulutähdet, Tammi 2001)
 "Ennustaja" (Ennustaja, Tammi 2001)
 "Varastatud elu" (Varastettu elämä, Tammi 2001)
 "Sukapaelatüdruk" (Sukkanauhatyttö, Tammi 2001)
 "Prink pepu" (Hyvä peffa, kogumikus "Intohimosta rikokseen. 10 suomalaista rikosnovellia". Book Studio 2002.)
 "Viimane suviöö" (Viimeinen kesäyö. "Me Naiset" (järjejutt) nr.29–32, 2001)
 "Andestuseta" (Ilman armoa. "Suomen kuvalehti" (järjejutt) nr.23–26, 2002)

Noorsooromaanid 
Ja äkkiä onkin toukokuu (1976)
Kitara on rakkauteni (1981)

Teisi romaane 
Tappava säde (1999)
 "Uskusid juba – on meelest läinud" – Kun luulit unohtaneesi, 2002; eesti keeles: Eesti Keele Sihtasutus, 2006 
Jonakin onnellisena päivänä (2004)
Viimeinen kesäyö ja muita tarinoita (2006)
Luonas en ollutkaan (2007)
Henkivartija (2009)

Estica 
2008. aasta septembris viibis Leena Lehtolainen Soome Instituudi kutsel Eestis. Tartu Ülikoolis esitas kirjanik tõlkijaile loengu teemal "Lehtolainen ja Mäki, soome krimikirjanduse feminist ja šovinist?".

Viited

Välislingid
 Leena Lehtolainen. Deutsche Homepage
 Leena Lehtolainen. DekkariNetti
 Leena Lehtolainen. Kirjastus Tammi
 Leena Lehtolainen – verinen feministi. Elävä arkisto (video). Yleisradio Oy
 Kirjanik Leena Lehtolainen. Soome Instituut
 Maria Kallio koduleht.

Soome kriminaalkirjanikud
Kirjandusteadlased
Soome kirjanduskriitikud
Sündinud 1964
CIRRUS

CIRRUS on Põhja- ja Baltimaade kõrgkoolide koostöövõrgustik. Võrgustikku kuuluvad regiooni disaini-, meedia- ja kunstikõrgkoolid.

Põhitegevused
CIRRUS-võrgustiku põhitegevused:
intensiivkursused,
ekspressmobiilsus,
õppejõudude ja üliõpilasvahetus, 
konverentsid, 
teadusuuringud,
võrgustiku kohtumised

Struktuur
2013. aastast on sekretariaat Eesti Kunstiakadeemias, võrgustiku juht on Lone Dalsgaard Andre Koldingi Disainikoolist.

Ajalugu
CIRRUS-võrgustik asutati 1990. aastal Põhjamaade kunsti- ja disainiülikoolide koostöö tõhustamiseks Helsingi Kunsti- ja Disainiülikooli initsiatiivil, kus asus 1990–2007 ka võrgustiku sekretariaat.

Rahastamine
CIRRUS-võrgustiku sekretariaat esitab igal aastal taotluse Nordplusi kõrgharidusprogrammist põhitegevuste rahastamiseks.

Viited

Põhjamaad
Baltimaad
Haridus
Transleitaania

Transleitaania (, ) oli mitteametlik mõiste 1867. aastal loodud ja 1918. aastal lõpetatud Austria-Ungari kaksikmonarhia Ungari osa kohta. Transleitaania maad olid ametlikult tuntud kui István Püha krooni maad (Ungari Püha krooni järgi).

Ladina nimi Transleithania tulenes Leitha (Lajta) jõest, kuna enamik territooriumist asus Austria poolt vaadatuna sellest idas – või "taga". Tsisleitaania, s.o kaksikmonarhia Habsburgide maad, mis varem olid Saksa-Rooma riigi osa, samuti Galiitsia ja Dalmaatsia asusid lääne pool – "siinpool" Leitha jõge.

Transleitaania territoorium ulatus Karpaatide kaarest tänapäeva Slovakkias Horvaatia Aadria mere rannikuni. Transleitaania pealinn oli Budapest.

Kroonimaad

Pärast Austria-Ungari kompromissi koosnes Transleitaania Ungari kuningriigist, mille koosseisus olid Ungari, endine Transilvaania vürstkond (Erdélyi Fejedelemség), samuti Serbia vojevoodkond ja Temeschwari banaat, edaspidi ka sisemise omavalitsusega Horvaatia-Slavoonia kuningriik koos sõjaväestatud piiritsooniga ning Rijeka vabasadam.

Poliitika

Transleitaania maad olid Austria keisri Franz Joseph I kui apostelliku Ungari kuninga valitsemise all. Talle järgnes aastal 1916 keiser Karl I (kuningas Károly IV).

18. veebruaril 1867 kutsus Ungari peaminister krahv Gyula Andrássy kokku parlamendi (Országgyűlés). Vastavalt 1868. aasta Horvaatia–Ungari lepingule saavutas endise Horvaatia kuningriigi parlament (Sabor) osalise iseseisvuse otsustada kultuurilisi ja hariduslikke asju.

Transleitaania olemasolu lõppes, kui Horvaatia Sabor otsustas 29. oktoobril 1918 Zagrebis ühineda Sloveenide, Horvaatide ja Serblaste riigi rahvuskoguga. Országgyűlés tühistas 31. oktoobril 1918 Budapestis Austria-Ungari kompromissi, pärast mida kuulutati 16. novembril välja Ungari Demokraatlik Vabariik. Siiski ei loobunud kuningas Károly IV kunagi troonist ja taastatud Ungari kuningriiki valitses aastatel 1920-1944 regendina Miklós Horthy.

Vaata ka 
 Austria-Ungari
 Tsisleitaania

Euroopa ajaloolised piirkonnad
Austria-Ungari
Ungari kuningriik
Horvaatia ajalugu
Punane elavhõbe (romaan)

"Punane elavhõbe" on Andres Anvelti 2007. aastal ilmunud kriminaalromaan, mis põhineb tõestisündinud lool.

Raamat sai kuulsaks juba enne ilmumist, seda käsitleti ka Eesti Televisiooni saate "Pealtnägija" omaette saatelõigus.

2010. aastal valmis romaani ainetel samanimeline film, mille lavastas Andres Puustusmaa.

Sündmustik 
Teose sündmustik toimub 1990. aastate alguse Eesti kriminaalmaailmas, kus jahitakse salapärast metalli "punast elavhõbedat".

Tegelaskujud 
 Rein Tihane, hüüdnimega Reps. Vanglast vabanenud pisisuli
 Peeter Korbi, hüüdnimega Korba. Repsi sõber
 Holger Kruus, hüüdnimega Holts. Repsi sõber
 Samuel, hüüdnimega Sämm. Põgenenud vang
 Kirst. Põgenenud vang
 Ekskavaator, Keskkriminaalpolitsei komissar (väidetavalt Koit Pikaro prototüüp). Endine miilitsa salajase osakonna töötaja
 Sanderi, 22-aastane politseiinspektor. Endine miilitsaleitnand. Lõpetanud Tallinna Miilitsakooli.
 Rolts, politse nooreminspektor. Endine miilitsaseersant. Võttis osa Afganistani sõjast,
 Serõi, politsei autojuht
 Tom, politseinik
 Ruudik, vene rahvusest politseinik
 Tibla, Sanderi informaator
 Kristiina Tomberg, Repsi sõbranna
 Marju, Repsi pruut. Õpib Tallinna Polütehnilises Instituudis majandust.

Arvustused 
 Punane elavhõbe. Andres Anvelt. Eesti Päevaleht, 8. detsember 2007, lk. 24
 Heidit Kaio. Raamat. Eesti Ekspress, 20. detsember 2007, lk. B13
 Anvelti "Punane elavhõbe" on läbi müüdud. Eesti Päevaleht : Arkaadia, 21. detsember 2007, lk. 13
 Andry Ervald. Teemat on. Virumaa Teataja, 18. märts 2009, lk. 5

Tunnustus 
 Tallinna Keskraamatukogu koostatud edetabelis "Aasta loetavaimad raamatud" asus "Punane elavhõbe" Eesti ilukirjanduse kategoorias 2008. aastal 349 laenutusega seitsmendal, 2009. 371 laenutusega 16. ja 2010. 491 laenutusega 14. kohal.

Romaani tõlked 
Vene keeles (Красная ртуть) ilmus teos Eesti Päevalehe kirjastuselt 2009. aastal Andres Anvelti ja Roosa Anvelti tõlkes.

Viited

Välislingid 
 Kas Kärt Anvelt kirjutas abikaasa asemel "Punase elavhõbeda"? Naistemaailm, 23. august 2010

Blogid
 Andres Anvelt. Punane Elavhõbe. Raamatuklubi, 8. jaanuar 2008
 Punane elavhõbe. Andres Anvelt. Heleni blogi, 28. mai 2008
 Kriminaalne naistekas. Siinpool silmapiiri, 21. november 2008
 Trash Can Dance: Punane elavhõbe. Trash Can Dance, 11. juuni 2010

Estica
 Tapio Mäkeläinen. Raamat. Tuglas-seura : jäsenlehti nr. 2; 3. märts 2008, lk. 27-28.
 "Красная ртуть" приходит к русскому читателю. Молодежь Эстонии, 27. jaanuar 2009, lk. 2
 Элла Аграновская. "Красная ртуть": игра без правил. Молодежь Эстонии, 13. märts 2009, lk. 5

Eesti kriminaalkirjandusteosed
Eesti romaanid
2007. aasta Eestis
2007. aasta kirjandusteosed
Valgepea tuulik

Valgepea tuulik oli tuulik Puhja alevikus.

Ehitati samaaegselt teispool maanteed seisva tuulikuga. Koni tuulik jahvatas tasuta Kolga talule, aga Juhan Valgepea jahvatas vastavalt Mursa talule. Tuult olevat Valgepea tuulik püüdnud kehvemini kui Koni tuulik. Põles maha 24. augustil 1944, Puhja lahingu käigus.

Viited 

Eesti tuuleveskid
Elva vald
XYZ-i afäär

XYZ-i afäär oli 1797. aastal aset leidnud vahejuhtum Ameerika Ühendriikide ja Prantsusmaa vahel, mis sai tuntuks XYZ-i afääri nime all ning oleks peaaegu viinud sõjalise kokkupõrkeni USA ja Prantsusmaa vahel.

Juba 1796. aasta sügisest hakkas Ameerika Ühendriikide suhted Prantsusmaaga kiiresti halvenema. Pärast liidu ühepoolset lõpetamist Ühendriikidega 1778. aastal alustas Prantsusmaa agressiooni Ameerika kaupmeeste suhtes Kariibi merel ja Atlandi ookeanil. Prantsusmaa jätkuv agressioon merel ning ilmsed katsed õõnestada Ameerika poliitikat revolutsioonilise propaganda ja altkäemaksudega viisid kaks suurriiki kuulutamata sõjani, eelkõige merel. 

1797. aasta mais otsustas USA president John Adams, et vaatamata Föderalistliku Partei vastuseisule saadab ta Pariisi kolm diplomaati, kes pidid otsima lahendust läbirääkimiste teel. Kuus kuud hiljem jõudis Philadelphiasse teade, mille kohaselt informeeris Prantsusmaa välisminister vahendajate kaudu Ameerika diplomaate, et läbirääkimised võivad toimuda ainult siis, kui talle makstakse soliidne summa.

Vahejuhtum sai nimeks "XYZ-i afäär", sest Adams käskis vahetada Kongressile edastatud kirjas (teade kolmelt diplomaadilt) vahendajate nimed tähtedega X, Y ja Z. See samm põhjustas meelehärmi terves USA-s. Järgmiste valimiste ajal oli Föderalistliku partei toetus väga kõrge.

18. sajand Ameerika Ühendriikides‎
18. sajand Prantsusmaal
David Tennant

David Tennant (sünninimi David John McDonald, sündinud 18. aprillil 1971) on Šoti näitleja. Peale teatritöö on ta enamjaolt tuntud kui kümnes doktor Briti teleseriaalis "Doctor Who", kus ta oli peaosas aastatel 2005–2010. David on mänginud ka teatris "Hamleti" lavastuses, millega kogus ta suure populaarsuse aastal 2009. Aastal 2005 mängis ta filmis "Harry Potter ja tulepeeker" Barty Crouch juuniori.

Haridus ja elukäik
Tennant sündis Bathgate'is. Ta kasvas üles koos oma venna Blairi ja õe Kareniga, ta isa Alexander oli kohaliku kiriku õpetaja. Kui ta oli kolmeaastane, ütles ta oma vanematele, et ta tahab saada näitlejaks, kuna ta oli suur "Doctor Who" austaja, ent vanemad proovisid teda suunata mõnele tavapärasemale töökohale. Aastaid vaatas ta ära pea iga "Doctor Who" osa ning ta on rääkinud Tom Bakeriga, kes oli Tennanti esimene doktor. Tema talenti pani esimesena tähele Šoti näitlejanna Edith MacArthur, kes rääkis ka Tennanti vanematele, et tal on potentsiaali saada heaks näitlejaks. 
Oma perekonnanime muutis Tennant Pet Shop Boysi laulja Neil Tennanti järgi.

"Doctor Who" (2005–2007, 2013)
Tennant võttis doktori rolli üle Christopher Ecclestonilt, kes mängis üheksandat doktorit. Üheksas doktor regenereerus kümnendaks esimese hooaja viimases osas "The Parting of the Ways". Tennantiga alustati "Doctor Who" 2. hooaja filmimist 2005. aasta juulis. Enne seda ilmus ta ka 7 minuti pikkuses miniosas "Children In Need"; tema esimene täispikk sarjaosa oli 2005. aasta jõulu eriväljaanne "The Christmas Invasion".

Isiklik elu
30. detsembril 2011 abiellus Tennant näitlejanna Georgia Moffettiga, kellega ta on näidelnud sarja "Doctor Who" osas "The Doctor's Daughter", kus Moffett mängis doktori tehislikult loodud tütart Jennyt (Georgia on Peter Moffetti, kes sarjas mängis viiendat doktorit Peter Davisoni, tütar). Paaril on 3 last, üks Moffetti varasemast kooselust.  

Tennant käib regulaarselt kirikus.  

Aastatel 2005–2007 oli Tennantil suhe näitlejanna Sophia Mylesiga, kellega ta on koos näidelnud nii krimifilmis "Foyle'i sõda" kui ka "Doctor Who" osas "The Girl In The Fireplace". 

Šotimaa näitlejad
Sündinud 1971
Tribla

Tribla (Vibra, Neli kasti) on pallimäng. Tribla mängimiseks on vaja vähemalt 4 mängijat (võib olla ka rohkem). Selleks pallimänguks joonista maha suur ruut ja jaga see neljaks (pooleks ja pooleks)
Igal mängijal üks puude (algajatel võib olla ka 2 puudet).
Mängu alustamiseks pannakse pall keskel põrkama. Põrkeid peab olema vähemalt 3 enne kui on lubatud mängijatel esimene puude teha. Mängus kogutakse miinuseid, kes enne 21 (või rohkem) punkti täis saab, on kaotaja. Miinuse saad, kui sinu ruudust pall välja läheb. Mängija, kes saab miinuse, paneb ka palli mängu. Alustades peab pall põrkama esmalt enda kasti ja seejärel diagonaalis olevasse kasti ühe korra.

Miinuste arv vastavalt löögile: 

 varbaga - 1 miinus
 jala pealsega või kahe jalaga koos - 2 miinust
 jala välisküljega või põlvega - 3 miinust
 jalgevahelt (mõlemad jalad maas) - 5 miinust
 kannaga teise jala tagant ehk vibra - 5 miinust
 peaga - 7 miinust

Miinuseid võib ka ise käigupealt juurde mõelda.

Käega mäng keelatud. Käega mängu puhul saab miinuseid järgmiselt: kui on kinnine käsi (käsi rusikas) siis on 5 miinust ja kui on lahtine käsi (käed pole rusikas) siis on 10 miinust ja kui sa võtad kahe käega korraga siis on 20 miinust.

„Kõksimine“ lubatud aga miinuseid vastavalt „kõksimise“ arvule juurde ei lisandu. Kolmas eksimus väljaviskel toob miinuse ja lahtiviske kord läheb mängijale, kes asub paremal käel.

Kui ühel mängijal on 21 miinust täis, siis toimub „tiksumine“ - kaotanud mängija jääb samasse kasti ja teised kolm vahetavad kaste päripäeva. Sellist „tiksumist“ võib nimetada samuti, et mängitakse „klassidega“, ning see kel 21 miinust täis jääb „istuma“ - kuna tegemist ikkagi koolipoiste mänguga.

Pallimängud
Fridtjov Clemet

Fridtjov Clemet (sündinud 29. septembril 1932 Trondheimis) on Norra ajakirjanik, ametnik ja endine poliitik, Høyre liige.

Aastatel 1955–1960 töötas ta ajalehes Harstad Tidende. Hiljem tegeles ta poliitikaga, 1974–1986 oli ta Høyre peasekretär. 1985–1992 oli ta Põhjamaade Ministrite Nõukogu peasekretär. 1992–2003 töötas ta välisministeeriumis. 1995–1999 oli ta Oslo linnanõukogu liige.

Fridtjov Clement on Høyre poliitiku Kristin Clemeti isa.

Norra ajakirjanikud
Norra poliitikud
Sündinud 1932
Dar‘ā

Dar‘ā (Daraa) on linn Süüria lõunaosas, Jordaania piiri lähedal, Damaskusest 100 kilomeetrit lõuna pool. Linn on Dar‘ā provintsi keskus.

Hinnanguline rahvaarv 2010. aastal oli 77 203.

Linna on mainitud Egiptuse hieroglüüfitahvlitel 15. sajandil eKr.

2011. aastal sai linnast Süüria rahutuste esimene suurem kolle.

Viited 

Süüria linnad

hi:दरआ प्रान्त
Kaljo-Mihkel Johannes

Kaljo-Mihkel Johannes (23. detsember 1929 Alutaguse vald – 14. september 2010) oli üks eesti matkajate ja spordiajaloo jäädvustamise eestvedajaid. 

KMJ lõpetas 1949. aastal Rakvere Eesti Keskkooli ja 1959. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusinsenerina.

Töötas Tallinna Autoremonditehases, Tallinna Elektrotehnika Instituudis inseneri, osakonnajuhataja ja peainsenerina ning Eesti Vabariiklikus Turismi ja Ekskursiooni Nõukogus osakonnajuhatajana.

Matkamisega hakkas tegelema 1961. aastal, mil asutas oma töökohas matkasektsiooni. Aastast 1964 oli tegev Tallinna Matkaklubi juures. Harrastas jalgrattamatkamist, jalgsimatkamist, suusamatkamist ja veematkamist, sooritas 9 kategooriamatka, juhtis nelja. Alates 1964. aastast oli paljude Balti, Eesti ja Tallinna matkajate kokkutulekute korraldajate seas, oli tegev rahva- ja tervisematkade organiseerimisel ja läbiviimisel, mitme uudse tervise sarimatka algataja ning elluviija Eestis: 8 ja 10 puhkepäevamatka tervisele, 100 kevadist kilomeetrit, MIA (Matk Igal Aastaajal), Tuulteroosi matk, perekondade sügismatk jm; tegutses lektorina matkakoolis, tegi kaastööd ajakirjandusele. Aastatel 1969–1972 oli Tallinna Matkaklubi juhatuse esimees (sel ajal saavutas klubi esmakordselt üleliidulisel matkaklubide konkursil esikoha), 1977–1979 oli Eesti Matkaföderatsiooni (EMF) presiidiumi aseesimees, edasi kuni 1989. aastani esimees, oli üks Eesti Matkaliidu (EML) asutamise initsiaatoreid ning 1989. aasta lõpuni selle juhatuse esimees, hiljem juhatuse korraldusnõunik, ajalootoimkonna esimees.

Tunnustus
 1977 – Kalevi auliige
 1998 – Eesti Matkaliidu auliige (7. novembrist 1998)
 2001 – Eesti Spordiajaloo Seltsi auliige

Teosed
Eesti matkabiograafiline leksikon, Eesti Matkaliit 1996, ISBN 9985903560
Eesti matkajate leksikon, Eesti Matkaliit 2001

Viited

Eesti matkasportlased
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Eesti Spordiajaloo Seltsi auliikmed
Rahumäe kalmistule maetud
Sündinud 1929
Surnud 2010