Tauerni raudtee

Tauerni raudtee (saksa: Tauernbahn) on Austria raudteeliin Schwarzach-Sankt Veiti (Salzburgi liidumaal) ja Spittal an der Drau (Kärnteni liidumaal) vahel. See on osa Euroopa ühest kõige olulisemast põhja-lõunasuunalisest magistraalteest (Magistrale) ja viib ka turistiliiklust Gasteini orgu. Standardrööpmeline raudteeliin on 79 km pikk ja ronib Kesk-Ida-Alpide Kõrg-Tauerni mäestikku maksimaalse kaldega 2,5%, ületades Alpide peaaheliku läbi 8371 m pikkuse Tauerni tunneli. See on üks kõrgeimaid standardrööpmelisi raudteid Euroopas ja kõrguselt kolmas Austrias.

Ajalugu 

Suessi kanali avamisest saati 1869. aastal oli Austria-Ungari Tsisleitaania valitsus nõudnud taastatud peamise Austria meresadama Trieste otseühendust Tšehhi söeväljade ja rauatööstusega monarhia põhjaosas. Pärast pikki arutelusid alustati Tauernbahni ehitamist suurema "Uute Alpiraudteede" investeerimisprojekti osana, mille tõukejõuks oli alates 1901. aastast vastloodud keiserlik-kuninglik raudteeministeerium Heinrich von Witteki juhtimisel.

Ehitamist teostas riiklik Keiserlik-kuninglik Austria Riigiraudtee, et saavutada alternatiivne marsruut, möödumaks Lõunaraudteest Viinist Triestesse Semmeringi raudtee kaudu, mida käitas eraettevõte Austria Lõunaraudtee. Selle taristuinvesteeringu käigus rajatud muud lõigud olid Karawankide raudtee Villachist Jesenicesse, mida jätkas Bohinji raudtee (Wocheiner Bahn), mis viis läbi Julia Alpide Triestesse, samuti raudteeliin Linzist üle Pyhrni kuru Selzthali raudteesõlme.

Tauerni tunneli ehitus algas 24. juunil 1901, põhjapoolne kaldtee Schwarzach-St. Veitist ehitati alates 1902. aastast. Märkimisväärsed ehituskulude ületamised kutsusid Austria Riiginõukogus esile ägedaid arutelusid, kuid 20. septembril 1905 avasid keiser Franz Joseph I, ministerpresident Paul Gautsch von Frankenthurn ja peapiiskop kardinal Johannes Baptist Katschthaler pidulikult esimese liini Bad Gastein jaamani. Lõunapoolne kaldtee alla Spittal an der Drausse rajati 1906. aastast Viini inseneri ja ettevõtja Wilhelm Carl Gustav von Dodereri, kirjanik Heimito von Dodereri isa järelevalve all. Raudteeliin sai valmis 1909. aastal ja keiser avas selle Spittali jaamas 5. juulil.

Tunnel ise ehitati kaherajalisena, põhja- ja lõunalõigud vaid üherajalisena. Obervellachi jaama tunneli lõunaotsa lähedal, mis asub nõlval 365 m küla kohal, jõudis 1931. aastast köisraudtee, mis demonteeriti 1976. aastal. 1999. aastal jäeti Obervellachi jaam lõplikult maha ja koliti Mallnitzi. Aastatel 1933–1935 elektrifitseeriti Tauerni raudteeliin täielikult. 1969. aastast alates taastati edasised lõigud kaherajaliseks, sealhulgas mitmed uued koridorid, viaduktid ja õgvendused, et tulla toime suure liikluskoormusega ja võimaldada suuremat sõidukiirust. Lõunapoolne kaldtee alla Pusarnitzini valmis kaherajalisena 2009. aastal, samas kui osa endisest teetammist Mallnitzi ja Obervellachi vahel muudeti matkarajaks. Uus kaherajaline sild Gasteini orus pandi tööle 2016. aastal.

Raudteeteenus 

1920. aastast liiguvad läbi Tauerni tunneli Bad Gastein-Böcksteini ja Mallnitzi jaamade vahel autosid vedavad rongid (Tauernschleuse). Teise maailmasõjani teenis Tauerni raudtee peamiselt Austria siseriiklikku raudteeteenust, millel oli paar ühendust Jugoslaaviaga (Zagreb, Belgrad ja Aadria mere rannik). Pärast sõda kasvas Kagu-Euroopasse suunduvate rahvusvaheliste rongiliikluste arv, kuna Raudne eesriie tõkestas põhiliini Bratislava ja Budapesti kaudu. Aastatel 1951–1988 sõitis Tauern-Express Oostendest Jugoslaaviasse, sealhulgas otsevagunid Ateenasse ja Istanbuli, mida kasutasid sageli Lääne-Saksamaa võõrtöölised (Gastarbeiter).

Pikamaateenused on kahanenud alates Jugoslaavia sõdadest 1990. aastatel ning laienenud maanteeühenduste ja odavlendude konkurentsi tõttu. Täna pakub Tauerni raudtee EuroCity teenust Zagrebi ning ÖBB InterCity ühendab Salzburgi Klagenfurdiga, mida teenindavad osaliselt Railjeti rongid.