Maoori keel

Maoori keel (ka maori keel) on austroneesia hõimkonda ida-polüneesia keelte hulka kuuluv keel, mida räägivad maoorid Uus-Meremaal.

Maoori keel on alates aastast 1987 üks kolmest Uus-Meremaa ametlikust keelest. Teised kaks on inglise keel ja Uus-Meremaa viipekeel (viimane alates aastast 2006).

2006. aasta rahvaloenduse andmetel kõneles Uus-Meremaal maoori keelt igapäevase kõnekeelena 157 110 inimest (4,1% elanikkonnast). Põhjasaarel kõneldakse maoori keelt eriti selle kesk- ja idaosas. Kõik maoori keelt kõnelevad inimesed oskavad ka inglise keelt.

Arvatakse, et keel on Uus-Meremaale levinud polüneeslaste kaudu Tahitilt umbes 800. aastal eKr või isegi varem.

2011. aasta seisuga kõneleb maoori keelt emakeelena umbes 60 000 inimest. Vastavalt 2001. aasta uuringute andmetele kõneleb väga ladusalt maoori keelt 9% elanikkonnast ehk umbes 29 000 täiskasvanut. 2006. aasta rahvaloendusel selgus, et see protsent on siiski väiksem – kõigest 4% Uus-Meremaal elavatest inimestest suudab kõnelda maoori keelt.

Maoori keel kuulub Ethnologue'i andmetel ohustatud keelte hulka, sest 1995. aastal leidis maoori keele toimkond, et 100 000 inimest saab küll aru maoori keelest, kuid ei suuda seda kõneleda.

Keele struktuur 

Tänapäevases maoori tähestikus on 20 tähte, kaks nendest on digraafid: A, Ā, E, Ē, H, I, Ī, K, M, N, O, Ō, P, R, T, U, Ū, W, NG ja WH.

Kapten James Cook ja teised varased maadeavastajad tegid katseid kirjutada maoorikeelseid sõnu ladina tähtedega, see õnnestus neil vahelduva eduga. Tundub, et kõige suuremaid raskusi põhjustasid konsonandid, keskmine ja viimane täishäälik on aga sageli algses allikas puudu.

Täishäälikud 

Maoori keeles on viis foneemiliselt selget vokaalset liigendust ja kümme konsonantfoneemi. Igal täishäälikul on pikk ja lühike vorm. Kuigi üldiselt on väidetud, et vokaali hääldamisel maoori keeles on märgata vähe erinevusi, siis keeleline uuring näitab, et see pole nii. Vokaali pikkus on foneemiline (häälduspärane), aga 4 viiest pikast täishäälikust võib esineda ainult käputäies sõnades, erandiks on /ā/.

Pikkusmärk e diakriitik on muutunud üldtunnustatud meetodiks pika vokaali märgistamisel (hangi), kuid ka kahekordsed täishäälikud on jätkuvalt kasutusel (haangi).

Kaashäälikuid 

Maoori keeles on kümme kaashäälikut : h, k, m, n, p, r, t, w, wh ja ng. Seitsmel kümnest māori kaashäälikust on sama hääldus nagu Rahvusvahelises Foneetilises Tähestikus (IPA). Maoori keele konsonantfoneemid on loetletud järgmises tabelis:

Ww /wh/ hääldus varieerub, kuid selle kõige levinum hääldus (kanooniline allofoon) on labiodentaalne hõõrdhäälik.. Teine allofoon on bilabiaalne (mõlema huule abil moodustatav hõõrdhäälik), IPA [ɸ] millel peaks olema ainus varasem Euroopa hääldus, kuigi tegelikult keeleteadlased ei ole selles kindlad, see on ainult oletus.

/ ng / võib esineda sõna alguses. Heaks näiteks on ingliskeelne sõna sing-along (kaasalaulmine), ilma "si"-ta, on inglise keelt kõnelevatel inimestel väga raske sellest sõnast aru saada.

/ h / hääldatakse kõrisulghäälikuna [ʔ] ja / wh / kui [ʔw] mõnel aladel Põhjasaare lääneosas.

/ r / hääldatakse tavaliselt alveolaarse plakshäälikuna, eriti enne / a/. Samas mujal on see ka mõnikord värihäälik.

Asesõnad 

Maoori keeles erineb asesõnade kasutus mõningal määral inglise keelest. Mehele või naisele viidates kasutatakse sama asesõna (ia). Kui räägitakse sõnast "meie", siis peab täpsustama, kas kuulaja on lisandunud või mitte. Selleks kasutatakse kaht terminit – eksklusiivne ja inklusiivne kuulaja.

Näide:
	
Sõna "meie" saab kasutada maoori keeles kaht moodi:

sõna māua kasutatakse siis, kui räägitakse kahest inimesest.

Kui kuulaja on kahest inimesest eraldunud või ta on välja jäetud, siis kasutatakse sõna tāua.

Ainsuslikud asesõnad

Mitmus ja kaksus

Demonstratiivid 

Demonstratiive ehk näitavaid sõnu kasutatakse selleks, et moodustada korrektseid maoorikeelseid lauseid.

  He + nimisõna + asesõna

  He pukapuka tēnei.

  See on raamat

Demonstratiivid kirjeldavad tavaliselt kõnealust asja. Eespool toodud näites oli selleks raamat.

Mõnel juhul kirjeldab demonstratiiv ka kindlat kohta.

Mitmuse demonstratiivi moodustamiseks, ei kirjutata sõna ette t-tähte.

Nei, nā and rā (tuntud kui deiktik või kohaabisõnad) osutavad kindlale asukohale

nei = siin (ütleja olen mina) 
nā = siin (ütleja oled sina)
rā = seal/kaugemal.

Maoori keeles on ainsuse märkimiseks sõna te, mida on märgata ka eespool toodud tabelis.

Arvsõnad 
Vähemalt kuni kokkupuuteni eurooplastega on maoori keeles arve tähistatud tegusõnadega.

Numbrid 1–10:

 1 tahi
 2 rua 
 3 toru
 4 whā 
 5 rima 
 6 ono
 7 whitu
 8 waru
 9 iwa
 10 tekau

Keelenäide 

Ko te katoa o nga tangata i te whanaungatanga mai e watea ana i nga here katoa; e tauriterite ana hoki nga mana me nga tika. E whakawhiwhia ana hoki ki a ratou te ngakau whai whakaaro me te hinengaro mohio ki te tika me te he, a e tika ana kia meinga te mahi a tetahi ki tetahi me ma roto atu i te wairua o te noho tahi, ano he teina he tuakana i ringa i te whakaaro kotah.

Kõik inimesed sünnivad vabadena ja võrdsetena oma väärikuselt ja õigustelt. Neile on antud mõistus ja südametunnistus ja nende suhtumist üksteisesse peab kandma vendluse vaim. 

Ngā mihi o te Tau Hou – Head uut aastat!

E kore e ea i te kupu taku aroha mōui. – Sõnad ei suuda väljendada minu armastust sinu vastu.

Tēnā rāwā atu koe – Tänan sind!

Kirjaviis 

Maoori keel kasutab ladina tähestikku.

Professor Samuel Lee, kes töötas koos pealik Hongi Hikaga ja Hongi noorema sugulase Waikatoga Cambridge Ülikoolis, kehtestas lõpliku kirjaviisi, mille aluseks oli Põhjamaine (Northern) ja mida hakati kasutama 1820. aastal. Professor Lee kirjaviis on jätkuvalt kasutusel, ainult koos kahe olulise muudatusega: lisaks wh-le saab eristada bilabiaalset (mõlema huule abil moodustuvat häälikut), hääletut hõõrdhäälikut, foneemi huultäishäälikut / w, mis on kooskõlas pika vokaali tähistamisega.

Māorid võtsid innukalt omaks kirjaoskuse. 1820. aastal teatasid misjonärid, et maoorid õpetavad kogu riigis üksteist lugema ja kirjutama. Paberi puudumisel kasutati mõnikord lehti ja sütt, nikerdatud puitu või nahka.

Kirjakeel 
Esimene maoorikeelne raamat ilmus 1815. aastal. Thomas Kendall avaldas raamatu pealkirjaga "He Korao no New Zealand", mis tänapäevases kirjaviisis oleks "He Kōrero nō Aotearoa".
Esimene maoorikeelne ajaleht Te Karere o Niu Tireni ilmus 1842. aastal.
Misjonärid alustasid piibli tõlkimisega maoori keelde 1814. aastal. Piiblit tuntakse Paipera Tapu nime all.
Kāterina Mataira on ainus, kes on kirjutanud romaane maoori keeles. Tema kuulsamad teosed on "Makorea" (2002) ja "Nga Waituhi o Rehua" (2012).

Viited

Välislingid
Maoorikeelne vikipeedia
Veebileht, kus saab õppida numbreid, loomade, puu- ja köögiviljade nimetusi
100 maoorikeelset sõna, mida iga uusmeremaalane peaks teadma. Lehekülje teeb eriliseks seegi, et seal saab kuulata ka sõnade hääldust.

Polüneesia keeled