joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Sergei Merkurov

Sergei Dmitrijevitš Merkurov (; 7. november (vkj 26. oktoober) 1881 Alekhsandrapol, Jerevani kubermang, Venemaa Keisririik – 8. juuni 1952 Moskva) oli kreeka-armeenia päritolu Nõukogude Liidu skulptor. Ta oli NSV Liidu Kunstide Akadeemia akadeemik (1947) ja aastatel 1944–1949 A. Puškini nimelise Kujutava Kunsti Muuseumi direktor. Merkurovit peeti suurimaks surimaskide meistriks NSV Liidus.  Ta oli  kolme suurima Jossif Stalini monumendi skulptor NSV Liidus.  Esimene neist paiknes Jerevanis (kõrgus koos alusega 49 meetrit), teine Rahvamajanduse saavutuste näitusel Moskvas, kolmas Dubnas Moskva-nimelise kanali alguse juures. Viimatimainitu kõrval, teisel pool kanalit on siiani säilinud 37 meetri kõrgune V. I. Lenini monument, mille autor on samuti Merkurov.

Elulugu 
Sergei Merkurov sündis Alekhsandrapolis (tänapäeval Gyumri, Armeenia). Pärast poliitilist skandaali lahkus ta Kiievi Polütehnilisest Instituudist ja kolis Šveitsi, kus jätkas haridusteed Zürichi Ülikooli filosoofiateaduskonnas. Samaaegselt hakkas ta skulptor Adolf Meyeri õpilaseks. Šveitsis kohtus Merkurov Vladimir Leniniga ja käis kuulamas tema kõnesid. Aastatel 1902–1905 õppis Saksamaal Müncheni kunstikolledžis professor Wilhelm von Rümanni juures. 1905–1907 elas ja töötas Pariisis, kus sai mõjutusi Auguste Rodini töödest.

Merkurov naasis Venemaale 1907. aastal, kui Armeenia apostliku kirikupead kutsusid teda valmistama lahkunud patriarh Mkrtich Khrimiani surimaski. See oli Merkurovil esimene selletaoline.

Merkurov on muuhulgas võtnud ka Lev Tolstoi, Vladimir Lenini, Nadežda Krupskaja, Maksim Gorki, Vladimir Majakovski, Aleksei Tolstoi, Mihhail Bulgakovi, Feliks Dzeržinski, Mihhail Frunze, Clara Zetkini ja Sergei Eisensteini surimaskid.

A. Puškini nimeline Kujutava Kunsti Muuseumi direktorina päästis Merkurov Katariina Suure monumendi ja korraldas selle salajase saatmise Jerevani, kus see oli varjul kuni naasmiseni Venemaale 2006. aastal.

Merkurov on maetud Novodevitšje kalmistule Moskvas.

1984. aastal avati Gyumris skulptori perele kuulunud majas Merkurovi muuseum, kus on välja pandud 59 kuulsa inimese surimaskid, sealhulgas ka ainus algupärane V. I. Lenini surimask.

Tunnustus 

 NSV Liidu rahvakunstnik (1943)
 Stalini preemia laureaat (1941, 1951)
 Lenini orden (1939)
 Tööpunalipu orden (1947, 1952)

Viited

Välislingid

Kunstnikud
Venemaa skulptorid
Novodevitšje kalmistule maetud
Lenini ordeni kavalerid
Sündinud 1881
Surnud 1952
Prak Sokhonn

Prak Sokhonn (khmeeri keeles ប្រាក់ សុខុន; sündinud 3. mail 1954 Phnom Penhis) on Kambodža poliitik.

Aastatel 1972–1975 õppis ta Phnom Penhis õigusteadust. Prak Sokhonn asus Kambodža armee teenistusse 1979. aastal. 1979–1986 töötas ta Kambodža armee ajalehes ajakirjanikuna. 1986–1992 oli ta sama ajalehe asetoimetaja. 1989. omandas ta diplomi Ajakirjanike Õppe Rahvusvahelises Instituudis Budapestis. 1993. aastal töötas ta Kambodža armee infoteenistuse ülemana ja armee pressiesindajana. 1993. aastal omandas ta diplomi Rahvusvahelises Avaliku Halduse Instituudis Pariisis. 1993–1998 töötas ta Kambodža peaministri nõunikuna. 1999. aastal oli ta Kambodža suursaadik Prantsusmaal, Belgias, Hollandis, Austrias, Taanis, Rootsis, Soomes, Euroopa Liidus ja Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni juures Genfis. 2001. aastal omandas ta diplomi Diplomaatiliste ja Strateegiliste Uuringute Keskuses Pariisis. 2003–2013 töötas ta peaministri nõunikuna, Kambodža Ministrite Nõukogu büroo riigisekretärina ja ministrina peaministri käsutuses. 2013. aasta septembrist kuni 2016. aasta aprillini oli ta Kambodža posti- ja telekommunikatsiooni minister. Alates 2016. aasta aprillist on ta Kambodža välisasjade ja rahvusvahelise koostöö minister.

Viited

Kambodža poliitikud
Välisministrid
Sündinud 1954
Karmo Kurvits

Karmo Kurvits on Eesti koolijuht.

Kurvits on lõpetanud Tartu Ülikooli, kus omandas sotsiaalteaduste magistrikraadi. 

Alates 2014. aastast töötab ta Võru Gümnaasiumi direktorina. Varem on ta olnud Tartu Kunstigümnaasiumi ja Tartu Miina Härma Gümnaasiumi õppealajuhataja.

2017. aasta detsembris sai ta presidendi hariduspreemia.

Viited

Välislingid
 Karmo Kurvits, Terevisioon, 30. oktoober 2020 (video, 6:15)
 Tomi Saluveer, Võru koolijuht täitis oma lapsepõlveunistuse, Lõuna-Eesti Postimees, 23. oktoober 2020
 Võru gümnaasiumi direktor sai noore haridustegelase preemia, LounaLeht.ee, 15. detsember 2017
 Võru riigigümnaasiumi direktoriks saab Karmo Kurvits, Wõrumaa Teataja, 13. August 2014

Eesti koolijuhid
Eve Sooneste

Eve Sooneste (sündinud 11. märtsil 1975) on eesti tõlkija. 

Ta on lõpetanud 1993. aastal Tallinna 54. keskkooli ja 1999. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli eesti keele ja kirjanduse erialal. 

Aastatel 1997–2000 töötas mitmes ajakirjandusväljaandes (Harjumaa, Sõnumileht, Postimees jt) keeletoimetaja, uudistereporteri ja toimetajana. 

Alates 2000. aastast on ta vabakutseline tõlkija.

Eve Sooneste tõlgib saksa keelest eesti keelde ilukirjandust (sh lastekirjandust) ja aimekirjandust.

Tõlkeid
 Heinrich Böll "Doktor Murke kogutud vaikimine" ("Dr Murkes gesammeltes Schweigen und andere Satiren"), Perioodika 2001
 Thomas Mann "Peremees ja koer" ("Herr und Hund", koos Heli Mägariga), Perioodika 2003
 Otfried Preussler "Meil Kilplas" ("Bei uns in Schilda"), Tiritamm 2003, Eesti Raamat 2020
 James Krüss "Timm Thaleri nukuteater" ("Timm Thalers Puppen"), Tänapäev 2004
 Cornelia Funke "Varaste isand" ("Herr der Diebe", koos Toomas Toomraga), Tiritamm 2006 (Paabeli Torni nominent 2007 )
 Judith Schalansky "Kaelkirjaku kael" ("Der Hals der Giraffe"), Tänapäev 2012
 Erich Kästner "Lendav klassituba" ("Das fliegende Klassenzimmer"), Tänapäev 2015
 Nele Neuhaus "Kes külvab tuult" ("Wer Wind säet"), Tänapäev 2016
 Nele Neuhaus "Lumivalgeke peab surema" ("Der Schneewittchen muss sterben"), Tänapäev 2016
 Ursula Poznanski "Kihid" ("Layers"), Tiritamm 2016
 Rita Falk "Talvekartulikneedlid" ("Winterkartoffelknödel"), Tänapäev, 2018
 Valija Zinck "Penelop ja tulipunane ime" ("Penelop und der funkenrote Zauber"), Karrup 2018
 Valija Zinck "Draakoni ärkamine" ("Drachenerwachen"), Karrup 2019 (Eesti Lastekirjanduse keskuse hea lasteraamat 2019 )
 Nele Neuhaus "Kuri hunt" ("Böser Wolf"), Tänapäev 2019
 Peter Handke "Soovideta õnnetu" ("Wunschloses Unglück"), Tänapäev 2020
 Valija Zinck "Draakoni valgus" ("Drachenleuchten"), Karrup 2020
 Carsten Dusse "Eneseabimõrvad" ("Achtsam Morden"), Tänapäev, 2020
 Cornelia Funke "Tindiveri" ("Tintenblut"), Tiritamm 2021
 Nele Neuhaus "Elavad ja surnud" ("Die Lebenden und die Toten"), Tänapäev, 2021
 Jan Weiler "Kühnil on tegemist" ("Kühn hat zu tun"), Vesta, 2021
 Nele Neuhaus "Metsas" ("Im Wald"), Tänapäev, 2021
 Sven Stricker "Olen veel olemas" ("Bin noch da"), Vesta, 2022
 Jan Weiler "Kühnil on pahandus" ("Kühn hat Ärger"), Vesta, 2022
 Rita Falk "Aurukuklibluus" ("Dampfnudelnblues"), Tänapäev, 2022

Tunnustus
 2020 Austria kunsti- ja kultuuriministeeriumi tõlkepreemia Peter Handke lühiromaani "Soovideta õnnetu" eestindamise eest.

Viited

Eesti tõlkijad
Sündinud 1975
Ivan Alfjorov

Ivan Alfjorov (vene keeles Иван Прокопьевич Алфёров 22. märts 1897 Mõsovskaja Vologda kubermang – 12. august 1979 Moskva) oli Nõukogude Liidu väejuht, kindralleitnant.

Ta sündis aastal 1897 Mõsovskajas Vologda kubermangus (praeguse haldusjaotuse järele Kirovi oblasti Luza rajoonis) talupoja perekonnas. Ta alustas sõjaväeteenistust 1916. aastal 216. tagavarapolgus Kozlovis (praegu Mitšurinsk). Aastal 1917 lõpetas ta Moskva lipnike kooli. Pärast lipnike kooli lõpetamist teenis nooremohvitserina 8-ndas Soome laskurkorpuses, mis sõdis Esimeses maailmasõjas 7-nda armee koosseisus edelarindel.

Nõukogude Liidu kindralid‎
Nõukogude Liidu kangelased
Vagankovo kalmistule maetud
Sündinud 1897
Surnud 1979
Nikola Selaković

Nikola Selaković (serbia keeles Никола Селаковић; sündinud 30. aprillil 1983 Titovo Užices) on Serbia jurist ja poliitik.

Nikola Selaković on omandanud Belgradi ülikoolis bakalaureuse- ja magistrikraadi õigusteaduse alal. Doktoriõpinguid alustas ta samas ülikoolis 2010. aastal.

Alates 27. juulist 2012 kuni 27. aprillini 2014 oli ta Serbia justiits- ja avaliku halduse minister. Alates 27. aprillist 2014 kuni 11. augustini 2016 oli ta Serbia justiitsminister.

Alates 28. oktoobrist 2020 on ta Serbia välisminister.

Viited

Serbia välisministrid
Serbia juristid
Justiitsministrid
Sündinud 1983
Davy Klaassen

Davy Klaassen (sündinud 21. veebruaril 1993 Hilversumis) on Hollandi jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Hollandi kõrgliiga klubis Amsterdami Ajax ja Hollandi jalgpallikoondises.

Ta alustas Amsterdami Ajaxis ka klubikarjääri. Amsterdami Ajaxi noorteakadeemiaga liitus ta 2004. aastal. Hollandi kõrgliigas debüteeris ta Ajaxi meeskonnas 2011. aastal. Samal aastal valiti ta Ajaxi tulevikutalendiks. Ajaxi põhikoosseisu murdis ta hooajal 2013–14. Ta lõi sel hooajal Hollandi kõrgliigas 10 väravat. Samal hooajal valiti ta Ajaxi aasta talendikamaks mängijaks ja üldse kogu Hollandi jalgpalli aasta parimaks talendiks. Hooajal 2015–16 lõi ta Hollandi kõrgliigas 13 väravat ja hooajal 2016–17 14 väravat.

2017. aasta juunis sõlmis ta viieaastase lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga Everton. Hooajal 2017–18 pääses ta Evertoni meeskonnas väljakule vaid 16 mängus, sh seitsmes kõrgliiga mängus.

2018. aasta juulis siirdus ta Saksamaa kõrgliiga klubisse Bremeni Werder, kus mängis kaks hooaega. 2020. aasta oktoobris naasis Klaassen Ajaxi.

Hollandi jalgpallikoondises tegi Klaassen debüüdi 5. märtsil 2014 sõprusmängus Prantsusmaa vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 31. märtsil 2015 sõprusmängus Hispaania vastu.

Saavutused 
Ajax
Eredivisie: 2011–12, 2012–13, 2013–14
UEFA Euroopa Liiga: Teine koht 2016–17

Hollandi jalgpallurid
Amsterdami Ajaxi mängijad
Everton FC mängijad
Bremeni Werderi mängijad
Premier League'i mängijad
Bundesliga mängijad
Sündinud 1993
Martin Hõbemägi

Martin Hõbemägi (sündinud 18. detsembril 1997 Tartus) on Eesti rendžumängija ja -õpetaja (rendžu 7. dan). 

Lõpetas 2017 Tallinna Reaalkooli, õppis 2018 Riias Stockholmi Kõrgemas Majanduskoolis ja 2019 alustas õpinguid Tartu Ülikooli majandusteaduskonnas.

2017. aastal alustas ta tööd mõttemängude õpetajana Eesti koolides ja institutsioonides, näiteks huvikeskus Kullo.

Sportlaskarjäär 
Karjäär algas 2006 Tallinna huvikeskuses Kullo Ants Soosõrva käe all. Tulnud 2008 kuni 12-aastaste, 2014 ja 2016 kuni 23-aastaste ja 2018 kuni 25-aastaste vanuseklassis noorte maailmameistriks ning 2009 kuni 12-aastaste, 2013 kuni 18-aastaste ja 2015, 2019 kuni 23-aastaste vanuseklassis Euroopa meistriks. Võitnud lisaks noorte MM-il kuni 18-aastaste vanuseklassis ja 2019 kuni 23-aastaste vanuseklassis hõbeda ning täiskasvanute EM-il 2014 hõbeda. Kuulunud MM-il 2014 ja 2016 kulla võitnud Eesti koondisesse, võites viimasel neist kõik oma mängud. Tulnud 2013 rendžus ja 2016 gomokus Eesti meistriks. 

Saanud gomokus 2010 EM-il hõbeda, kuni 23-aastaste vanuseklassis EM-il 2015 kulla ning MM-il 2016 kulla ja 2018 pronksi. Mõttespordi olümpia üldkokkuvõttes 2018 teine ja 2019 kolmas ning 2013 noorte mõttespordi olümpia võitja. Mänginud 2013 ja 2015 rendžu maailmameistrivõistluste finaalis, saades mõlemas 11. koha ja 2019 gomoku maailmameistrivõistluste finaalis, saades 6. koha. 

Boku maailmameister 2015, 2017, 2018 ja 2019. Eesti meister Katanis 2018 ja Eesti teine Carcassone'is 2018. 

Superfuti maailma edetabeli ülekaalukas liider ja mitmekordne Superfutmastersi võitja. Pokkeri amatöörsarja maailmameister 2015 ja kolmas 2014. Kamisado maailma teine 2014, Hare & Tortois'i maailma teine 2018.

Viited

Välislingid

Tallinna Reaalkooli vilistlased
Sündinud 1997
Lava

Lava on teatri kontekstis koht, kus mängivad näitlejad.
Teatris jaguneb saal kaheks- publikualaks ehk saaliks ja lavaks.

Lisaks teatrile on veel kontsertlava, millel toimuvad muusikalised etteasted.

Vaata ka

poodium
Zawoja

Zawoja on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Sucha maakonnas, Zawoja valla halduskeskus. Zawoja asub Beskiidides, Babia Góra mäe lähedal, Slovakkia piirist umbes 10 km kaugusel.

Väike-Poola vojevoodkonna külad
Anne Metsis

Anne Metsis (sündinud 5. aprillil 1958 Märjamaal) on eesti moekunstnik ja -ajakirjanik.

Haridus
Ta on lõpetanud Haapsalu I Keskkooli 1976. aastal ja Eesti Riikliku Kunstiinstituudi (ERKI) moekunsti erialal 1984. aastal.

Töö

Õppejõuna
Anne Metsis on töötanud ERKI-s erialakompositsiooni ja moejoonistamise õppejõuna.

Kunstnikuna
Esinenud moeloominguga isiku- ja EMÜ ühisnäitustel, neist olulisemad: EMÜ taaskasutusteemalised aastanäitused ja rahvusliku teema näitused “Eestlane olla...”, moepannood Stockholmi Eesti Kultuurikoondises 2003, retrospektiiv “1/2-sada armsat asja” Haapsalu Linnagaleriis 2008, “Veenused ja beach babed” Evald Okase Muuseumis 2018. Moekunstnike Ühenduse kirjanduslik moenäitus «Kõik mis tuleb, tuleb sellepärast, mis on olnud» Vilde majamuuseumis. 

Ta on Eesti Kunstnike Liidu ja Eesti Moekunstnike Ühenduse liige.

Moest ja moeajaloost kirjutajana
Moejakirjanikuna on ta pikemalt töötanud ajakirjas Anne ning moe- ja üldtoimetajana ajakirjas Eesti Naine. 

Temalt on ilmunud moealaseid uurimusi TEA ja Eesti Entsüklopeediakirjastuse teatmeteostes “XX sajandi kroonika”; “Eesti moeloomingu kvintessents” ajakirja Siluett ajaloost (Eesti Ekspress, Areen, juuni 2008); “Ajakirjaga Siluett üles kasvanud” (“Nõukogude aeg ja inimene”, Tänapäev 2004 ja Tammerraamat 2012); tõlkinud rootsi keelest “Mahevillased kudumid” (Ajakirjade Kirjastus 2012).

Saavutused
Tema teksti ja illustratsioonidega ning Rein Seppiuse kujundatud raamat «Moetähestik», mis ilmus 2016. aastal, valiti aasta 25 kaunima Eesti raamatu hulka.

Artikleid
 Anne Metsise mõtteid moest
 Intervjuu Anne Metsisega 
 Ajakirja Siluett ajaloost

Eesti moekunstnikud
Sündinud 1958
Alex Wilkinson

Alexander William Wilkinson (sündinud 13. augustil 1984 Sydneys) on Austraalia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Austraalia kõrgliiga klubis Sydney FC. Ta on klubi meeskonna kapten.

Austraalia kõrgliigas National Soccer League debüteeris Wilkinson 2002. aastal Northern Spiriti meeskonnas.

2005. aastal liitus ta A-League'i klubiga Central Coast Mariners, kellega võitis kahel korral A-League'i põhihooaja. 2011. aastal mängis ta laenul Hiina kõrgliiga klubis Jiangsu Sainty.

Aastatel 2012–2015 mängis ta Lõuna-Korea kõrgliiga klubis Jeonbuk Hyundai Motors, kellega tuli 2014. ja 2015. aastal Lõuna-Korea meistriks. 2014. aasta hooajal valiti Wilkinson Lõuna-Korea liiga hooaja sümboolsesse koosseisu.

2016. aasta veebruaris naasis Wilkinson A-League'i, liitudes Melbourne Cityga, kus mängis hooaja lõpuni. Seejärel siirdus ta Sydneysse. 2019. aasta juulis määrati Wilkinson pärast seda, kui Alex Brosque karjääri lõpetas, Sydney kapteniks.

Austraalia jalgpallikoondises tegi Wilkinson debüüdi 5. märtsil 2014 sõprusmängus Ecuadori vastu. Ta kuulus Austraalia koondisse 2014. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2015. aasta Aasia meistrivõistlustel.

Saavutused 
Central Coast Mariners
A-League'i põhihooaeg: 2007–08, 2011–12
Jeonbuk Hyundai Motors
K League 1: 2014, 2015
Sydney FC
A-League'i põhihooaeg: 2016–17, 2017–18, 2019–20
A-League'i finaalseeria: 2016–17, 2018–19, 2019–20
FFA Cup: 2017

Austraalia jalgpallurid
Central Coast Mariners FC mängijad
Melbourne City FC mängijad
Sydney FC mängijad
Sündinud 1984
Stryszawa

Stryszawa on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Sucha maakonnas, Stryszawa valla halduskeskus. Stryszawa asub Slovakkia piirist ligi 12 km kaugusel, Sucha Beskidzkast umbes 6 km läänedelas.

Viited

Väike-Poola vojevoodkonna külad
Paul Himma (pastor)

Paul Himma (2. juuni 1910 Võrumaa – 11. detsember 1994 Tartu) oli kondiiter ja Tartu Salemi Baptistikoguduse vaimulik.

Elukäik 
Paul Himma sündis Võrumaal Vana-Roosa vallas Metstaga külas Metsmõisa talus põliste põllutööliste perekonnas. Tema vanemad oli Gustav ja Amalie (neiupõlvenimega Malleus) Himma. Tal oli viis õde-venda, tema ise oli lastest neljas.

Kui Paul oli nelja-aastane, suri tema ema ja isa abiellus Emilie Himmaga, kellest sai Pauli võõrasema. Aasta pärast suri ka isa. Lapsed kasvasid mõnda aega võõrasemaga, kuid sealse raske elu pärast läksid mõne aasta pärast võõraste juurde karja või tööle. Paul läks kuueaastaselt võõraste juurde karjaseks, varsti võttis ta onu, kelle nimi oli samuti Paul, ta enda hoolde.

Haridus

Aastatel 1932-1935 õppis Tartu Linna Majandusõpilastekoolis kondiitri eriala. Aastatel 1956-1962 õppis Usuteaduslikel Kursustel Tallinnas.

17-aastaselt kolis Paul Tartusse, et õppida amet. Ta sai "Univeri" pagariärisse õpipoisiks ning asus samal ajal õppima ka Tartu Linna Majandusõpilastekooli, kus sai kondiitri hariduse. Kolmeaastase kursuse lõpetas ta 1935. aastal.

Töökäik
Paul Himma töötas kondiitrina ligi 30 aastat. 1943. aastast töötas ta ka pastorina: esialgu nelipühikoguduses, mille nimi on Tartu II Evangeeliumi Kristlaste-Baptistide Usuühing. 1946. aastal liideti see Tartu Saalemi Evangeeliumi Prii Usuühinguga ning ühinenud kogudus valis pastoriks Paul Himma. Hiljem nimetati kogudus Tartu Salemi Baptistikoguduseks. Paul Himma oli Salemi koguduse pastor 1972. aastani, kui ta andis ametiposti üle nooremale usuvennale Jüri Jürgensonile. 1975. aastal kutsus Võru Baptistikogudus Paul Himma enda pastoriks ja nii töötas ta veel kümme aastat selles ametis.

Töö pastorina
 1943–1946 Tartu II Evangeeliumi Kristlaste–Baptistide Usuühingu pastor
 1946–1972 Tartu Saalemi Evangeeliumi Prii Usuühingu (hilisema Tartu Salemi Baptistikoguduse) pastor
 1975–1985 Võru Baptistikoguduse pastor

Publikatsioonid
Paul Himma jutlustest on ilmunud kogumik "Suuremeelne Jumal", kus on tema jutlused 1980. aastatest.

Isiklikku

Paul Himma oli abielus Ilse Himmaga (neiupõlvenimega Kääp). Nad abiellusid 18. aprillil 1938 Tartu Pauluse kirikus, kus neid laulatas õpetaja Harri Haamer. Pauli ja Ilse pojad on tõlkija Tiito Himma (1942–2017) ning eesti muusik ja kultuurikorraldaja Paul Himma (sündinud 1953).

Viited 

Eesti baptisti vaimulikud
Sündinud 1910
Surnud 1994
Rüüvöölane

Rüüvöölane (Dasypus) on vöölaste sugukonda kuuluv perekond napihambulisi imetjaid.

Rüüvöölased elavad Lõuna-, Kesk- ja Põhja-Ameerikas.

Liigid
Perekonda kuulub 7 retsentset liiki.
Dasypus hybridus
Dasypus kappleri
Dasypus novemcinctus – üheksavöölane
Dasypus pilosus
Dasypus sabanicola
Dasypus septemcinctus
Dasypus yepesi

Vöölased
Mjproduction

MJproduction (varem ka Mjproductions) on 2013. aastal Eestis asutatud produktsiooniettevõte, mis tegeleb artistide vahendamise, kontsertide korraldamise, muusika kirjutamisega ja ürituste piletimajandusega. 

MJproductioni eestvedaja on muusik, laulukirjutaja ja mänedžer Jüri Mets, kes astus meelelahutusärisse 1998. aastal ja oli tuntud kui DJ MJ. Koolidiskodelt liikus ta diskori ja korraldajana edasi väiksematesse baaridesse, klubidesse, rahvamajadesse ja ööelukeskustesse.

2009. aastast on MJproduction Vaido Neigausi, seejärel ka Ko$ka, ALISHA, Arturio produtsent. Nendest on menukaimaks osutunud Vaido Neigaus (nüüdisajal Vaido Lindström) lauluga "Kõigest loobunud" ja Kuuvalgus.

MJProduction on korraldanud üle 1500 ürituse ja kontserdi. 4. septembril 2020 korraldas MJproduction koroonapandeemiast hoolimata klubikontserdi välisartistiga.  MJproductioni vahendatud kontsertidel on esinenud näiteks Maks Barskih, Artik & Asti, Jah Khalib, Serebro, Ruki Vverh, Thomas Anders, Savage, Herb McCoy, Fancy, Niletto, Rasa, Dr Alban, Nastya Kamenskykh, 2Mashi.

Korraldatud festivalide ja algatatud üritusesarjade seas on MJ YoungFest, MJ RockFest, KaSHA, Retro Legendid, Alice imedemaal jääshow (Tallinn), 80-90s Legends show (Eesti).

2020. aastal alustas MJProduction koostööd vene artistidega TURBOMODA ja Igorjok . Samal aastal laienes ka ametlikult Venemaale.

Viited

Välislingid
 https://mjproduction.ee/et/ MJproductioni koduleht
 https://www.youtube.com/c/DJMJ/featured DJ MJ
Dmitri Patrušev

Dmitri Nikolajevitš Patrušev (vene keeles Дмитрий Николаевич Патрушев; sündinud 13. oktoobril 1977 Leningradis) on Venemaa riigitegelane, alates 18. maist 2018 põllumajandusminister. 

Dmitri Patrušev on FSB endise direktori Nikolai Patruševi poeg. 1999. aastal lõpetas ta Moskvas Juhtimise Riikliku Ülikooli juhtimise erialal. Aastatel 2002–2004 täiendas end Venemaa Välisministeeriumi Diplomaatia Akadeemias maailmamajanduse erialal. Lisaks lõpetas ta 2006. aastal Moskvas Venemaa Föderatsiooni Föderaalse Julgeolekuteenistuse Akadeemia.

Patrušev töötas aastatel 2004–2018 panganduses: 2007. aastal oli ta VTB-panga (Venemaa suuremaid panku) asepresident ja aastatel 2010–2018 Venemaa Põllumajanduspanga juhatuse esimees.

Mais 2018 määrati Dmitri Patrušev Venemaa Föderatsiooni põllumajandusministriks.

Akadeemilised kraadid
Patrušev sai Peterburi Riiklikust Majandusülikoolist 2003. aastal majanduskandidaadi kraadi kaitstes juhtimisalase väitekirja ja 2008. aastal majandusdoktori kraadi kaitstes doktoriväitekirja tööstuspoliitika teemal. 

Internetiühenduse Dissernet andmetel on Patruševi kandidaadi- ja doktoritöö osaliselt plagiaadid. Nii näiteks on tema doktoriväitekirjas 102 lehekülge teksti, mis on kopeeritud professor Gassan Safarovi 2005. aastal valminud doktoritööst.

Välislingid

Venemaa ministrid
Sündinud 1977
Vito Mannone

Vito Mannone (sündinud 2. märtsil 1988 Desios) on Itaalia jalgpallur, kes mängib väravavahina Prantsusmaa kõrgliiga klubis Monaco.

2005. aastal liitus ta Inglismaa klubiga Arsenal. 2006. aastal debüteeris ta Inglismaa esiliigas Barnsleys laenul olles. Inglismaa kõrgliigas tegi Mannone Arsenali meeskonnas debüüdi 24. mail 2009 Stoke City vastu. Ta jäi järgmistel hooaegadel Arsenali varuväravavahiks, mängides lisaks laenul Inglismaa esiliiga klubis Hull City.

2013. aasta juulis sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga Sunderland. Hooajal 2013–14 valiti ta Sunderlandi hooaja parimaks mängijaks. 2017. aastal liitus ta Inglismaa esiliiga klubiga Reading. 2019. aasta hooajal mängis ta Readingust laenul Major League Socceri klubis Minnesota United ja hooaja 2019–20 teises pooles Taani kõrgliiga klubis Esbjerg. Minnesota Unitedis mängides valiti ta liiga hooaja parimaks väravavahiks ja hooaja sümboolsesse koosseisu.

2020. aasta septembris sõlmis Mannone kaheaastase lepingu Monacoga.

Viited

Välislingid 

Itaalia jalgpallurid
Arsenal FC mängijad
Barnsley FC mängijad
Hull City AFC jalgpallurid
Sunderland AFC mängijad
Reading FC mängijad
AS Monaco FC jalgpallurid
Premier League'i mängijad
The Championshipi mängijad
Ligue 1 mängijad
Sündinud 1988
Kevin Volland

Kevin Volland (sündinud 30. juulil 1992 Marktoberdorfis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib ründajana Prantsusmaa kõrgliiga klubis Monaco.

Ta alustas klubikarjääri TSV 1860 Münchenis, mille koosseisus debüteeris ta hooajal 2010–11	Saksamaa esiliigas. Hooajal 2011–12 lõi Volland Saksamaa esiliigas 14 väravat.

Aastatel 2012–2016 mängis ta Saksamaa kõrgliigas TSG 1899 Hoffenheimi ja aastatel 2016–2020 Leverkuseni Bayeri ridades. Nii hooajal 2017–18 kui ka 2018–19 lõi ta Saksamaa kõrgliigas 14 väravat.

2020. aasta septembris sõlmis Volland lepingu Monacoga.

2015. aastal osales ta Saksamaa kuni 21-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistrivõistlustel, kus jõuti poolfinaali. Volland lõi turniiril kaks väravat ja andis ühe väravasöödu ning võitis Hõbepalli auhinna. Saksamaa jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 13. mail 2014 sõprusmängus Poola vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 11. novembril 2016 MM-i valikmängus San Marino vastu.

Viited 

Saksamaa jalgpallurid
TSG 1899 Hoffenheimi jalgpallurid
Leverkuseni Bayeri mängijad
AS Monaco FC jalgpallurid
Bundesliga mängijad
Ligue 1 mängijad
Sündinud 1992
Sergi Drozdov

Sergi Drozdov (ukraina keeles Сергій Семенович Дроздов; sündinud 24. veebruaril 1962 Tšernigivis) on Ukraina sõjaväelane. Ta on endine Ukraina õhujõudude ülem.

Sõjaväeteenistus 
Ta oli 2015-2021 Ukraina õhujõudude ülem.

Viited 

Ukraina sõjaväelased
Sündinud 1962
John Konesky

John S. Konesky (sündinud 19. novembril 1980 Columbuses Ohio osariigis) on Ameerika Ühendriikide näitleja.

Välislingid

 [www.tenaciousd.com John Konesky Online]
 

Ameerika Ühendriikide näitlejad
Sündinud 1980
Eva-Lotta Kiibus

Eva-Lotta Kiibus (sündinud 17. jaanuaril 2003) on eesti iluuisutaja, üksiksõitja. 

Tema treener on Anna Levandi. Tema isiklik rekord on 202,04 punkti, mille ta saavutas Finlandia Trophyl 2021. aastal.

Karjäär ja saavutused
Oma karjääri esimesel ISU GP täiskasvanute etapil, mis toimus 21. novembril 2020 Moskvas, püstitas Eva-Lotta uue isikliku rekordi nii vabakavas kui ka kokkuvõttes ja sai üldarvestuses kuuenda koha.

Ta oli 2020. ja 2021. aasta Eesti meister naiste üksiksõidus.  

Märtsis 2021 Stockholmis toimunud iluuisutamise maailmameistrivõistlustel sai ta vabakava eest 121,82 punkti ning tõusis lühikava 19. kohalt 14. positsioonile. See tähendas ühtlasi, et eestlanna teenis Eestile koha Pekingi 2022. aasta olümpiamängudel. Taliolümpiamängudel saavutas Kiibus lühikavas 21. koha.

Viited

Välislingid
 International Skating Union, Eva-Lotta KIIBUS
 Eva-Lotta Kiibus, YouTube.com

Eesti iluuisutajad
Sündinud 2003
Stenokardia

Stenokardia ehk rinnaangiin (ladina keeles angina pectoris) on südame isheemiatõve avaldumisvorm, mis väljendub järsku tekkiva ajutise rinnakutaguse valu- või pigistustundega, mis võib kiirguda ka vasakusse õlga, kaela, ülakõhtu, selga ja alalõuga.  Stenokardia tekib, kui südamelihase hapnikuga varustatus ei ole piisav normaalse südametöö tagamiseks. Valu võivad esile kutsuda mitmesugused tegurid, näiteks külm, füüsiline pingutus ja erutus.

Kliinilised avaldumisvormid 
Stenokardia võib kliiniliselt avalduda kolme vormina.

 Krooniline stabiilne rinnaangiin – selle põhjuseks on koronaararterite (ehk südamelihast verega varustavate veresoonte) ahenemine, mis tekitab südamelihase isheemia (hapnikunälguse). Koronaararterite ahenemine on tavaliselt põhjustatud ateroomist. Valuhood on reeglipärased, tekivad teatud stiimulite (näiteks füüsiline koormus) toimel ning kaovad puhates. Valu allub nitraatide toimele. Tegu on kõige sagedasema stenokardia vormiga. Raviks kasutatakse orgaanilisi nitraate (nitroglütseriin), beetaadrenoblokaatoreid, kaltsiumikanalite blokaatoreid koos ateromatoosse haiguse ravimitega (statiinid ja trombotsüütide agregatsiooni pärssivad ained)
 Ebastabiilne rinnaangiin – koronaararterite blokeerumise põhjuseks on tavaliselt embol, mis osaliselt blokeerib veresoone. Valuhood tekivad haiguse alguses füüsilise koormuse mõjul, kuid haigus on süvenev ning selle progresseerudes tekivad valuhood ka puhkeolekus. Selle vormi korral on suur müokardi infarkti tekkimise risk. Müokardi infarkti tekkimise riski vähendamiseks kasutatakse aspiriini koos hepariini ja glükoproteiin IIb/IIIa inhibiitoritega.
 Variantangiin ehk vasospastiline stenokardia – harvaesinev vorm, mille põhjuseks on koronaararterite spasmid. Esineb ka puhkeolekus, aterosklerootiline kahjustus tavaliselt puudub. Esineb tihti noortel meestel. Raviks kasutatakse vasodilataatoreid.

Sümptomaatika 
Ajutine valu, surve-, pigistustunne rinnaku taga, kuid võib kiirguda ka vasakusse õlga, kaela, ülakõhtu, selga ja alalõuga. Võib esineda õhupuudustunne, minestustunne, jõuetus, südamepekslemine.

Valuhoog tekib füüsilise pingutuse, emotsionaalse pinge või järsu temperatuuri vahetuse tulemusena, sest nendes olukordades teeb süda rohkem tööd ning vajab suuremat hapnikuga varustatust, kuid koronaararterite blokeerumise tõttu ei saa süda piisavat verevoolutust ning seetõttu jääb hapnikunälga.

Valu möödub puhkamisel või nitraatide (tavaliselt kasutatakse nitroglütsetiiini) manustamisel 5 minuti jooksul. 

Kui 3 nitroglütseriini tabletti ei leevenda 15 minuti jooksul valu, tuleks pöörduda arsti poole.

Ravi 
Stenokardia ravi eesmärgiks on südamelihase hapnikuvajaduse vähendamine, koronaararterite verevoolutuse suurendamine, tromboosi ennetamine, ateroskleroosi ja hüperlipideemia riskitegurite vähendamine. Selleks kasutatakse vasodilataatoreid (nitraadid ja kaltsiumkanalite blokaatorid), südametööd vähendavaid ravimeid (kaltsiumkanalite blokaatorid ja beetaadrenoblokaatorid) ja teisi ravimeid (metabolismi modifitseerijad ja löögisageduse vähendajad).

Viited
McLaren Automotive

McLaren Automotive Limited, endise nimega McLaren Cars, on Suurbritannia autotootja, mis toodab nende enda arenduskeskuses loodud superautosid. 2017. aasta juulikuust on McLaren Automotive 100% McLaren Groupi tütarfirma.

Koostöös Mercedes-Benziga valmistas McLaren erimudeli Mercedes-Benz SLR McLaren, mida toodeti aastatel 2003–2010.

McLareni esimene tänavaauto oli McLaren F1, mille tootmine algas 1992. aastal. 2010. aastal sai ettevõte nimeks McLaren Automotive ning järgmiseks tänavaautoks sai 2011. aastal avalikustatud McLaren MP4-12C.

Välislingid 
McLaren Automotive

Autotootjad
Automargid
Kris Moor

Kris Moor (pseudonüüm, kodanikunimi Andrus Triisberg; sündinud 23. septembril 1974 Tallinnas) on eesti proosakirjanik, luuletaja ja fotograaf.

Ta on õppinud Eesti Humanitaarinstituudis filosoofiat ja EELK Usuteaduse Instituudis teoloogiat.

Sündmus- ja portreefotograafina on ta on pildistanud paljusid eesti muusika- ja teatritegelasi. Ta oli ka filmi "Polaarpoiss" fotograaf.

Aastatel 2011–2014 oli ta ajakirja Kitarr fotograaf ja toimetaja.

Tema 2002. aastal André Trinity pseudonüümi all ilmunud novellikogu "Unenägude jumal" pälvis ulmeauhinna Stalker parima raamatu kategoorias. Stalkeri preemiaga parima jutustuse kategoorias pärjati ka tema jutustus "Tähtede seis" (2004).

Kris Moori lavastuslik raamat-etendus "Homefucking is killing prostitution" (2008) nomineeriti Eesti Teatriliidu dramaturgia aastaauhinnale.

Ta on Eesti Kirjanike Liidu liige.

Looming 
Raamatud
 2002 – "Unenägude jumal", Kirjastus Kadikas. ISBN 9985944607
 2008 – "Homefucking is killing prostitution", Moor Books. ISBN 9789949159758
 2019 – "Sa oled ilus", Moor Books. ISBN 9789949011100
 2019 – "Hüpe", Moor Books. ISBN 9789949014576
 2020 – "Ma olen elus", Moor Books. ISBN 9789916400562

Jutud
 2003 – "Tervitusi Alcypast", kogumikus "Fantastika". Kirjastus Varrak. (pseudonüümi André Trinity all)
 2004 – "Tähtede seis", kogumikus "Täheaeg 2: Doominosillad". Kirjastus Fantaasia. / "Eesti ulme XXI sajandil". Kirjastus Viiking, 2020 (pseudonüümi André Trinity all)
 2020 – "Kas kõik on hästi?", kriisijutuke ERRi kultuuriportaalis

Viited

Välislingid 
 Kris Moor Instagramis

Meedias
 Jaanus Adamson "André Trinity, potentsiaalne lahkuja" Sirp, 2003
 Ivar Sild "Kes sa oled, André Trinity?" Õhtuleht, 4. jaanuar 2003
 Eva Kübar "Lühike ja täpne kodune (aju)kepp" Postimees, 12. detsember 2020
 Andres Laasik "Von Krahl mängis sisse noore kirjaniku Kris Moori pildiraamatu" Eesti Päevaleht, 15. detsember 2008
 Tiiu Laks "Kris Moor: oleks juba aeg, et suhete mentaliteet muutuks" Eesti Päevaleht, 27. detsember 2008
 Annika Aus "Iga kordus on iga kord uus" Sirp, 3. aprill 2020
 "Kriisijutuke | Kris Moor. Kas kõik on hästi?" ERR kultuur, 13. aprill 2020

Eesti fotograafid
Eesti luuletajad
Sündinud 1974
Kuku raadio uudistetoimetus

Kuku raadio uudistetoimetus on aktiivne uudistetoimetus, uudised on Kuku Raadios ja Raadio Elmaris eetris iga päev. Uudised on eetris  esmaspäevast reedeni kella 7.00st 18.00ni täistunnil ning kella 7.30st 9.30ni ja 15.30st 17.30ni pooltunnil. Laupäeval ja pühapäeval ning pühadel kella 8.00st 18.00ni täistunnil.

Uudistetoimetus vahendab kõige tähtsamaid uudiseid, nii Eestist kui ka mujalt maailmast.

Uudistetoimetuses töötavad Ruth Tiidemann, Vallo Kelmsaar, Mari Kallas, Karin Aule ja Krista Leipsik.
Ludford

Ludford on küla Suurbritannias Inglismaa Shropshire'i krahvkonnas samanimelises kihelkonnas, merepinnast 85,6 meetri kõrgusel Teme jõe kaldal.

Küla järgi on oma nime saanud Ludfordi lade. Ludfordis asub ka Ludford corneri nime kandev paljand, kus asuvatest kontinentaalset päritolu setetest on leitud kalade ja taimede jäänuseid, eoseid ja pisikesi lülijalgseid. Algselt arvati need Devonisse kuuluvaks, ent hiljem on leitud, et need on Siluri Přidoli ajastikul kujunenud.

Ludfordi nimi tuleneb sõnast ford, mis tähendab koolet, ja sõnast lud, mis tähendab mühisevat vett (Teme jõgi oli vanasti kärestikuline). 

Ludfordi kohta on esimesed teated aastast 1086, mil seal asus Viimsepäevaraamatu andmetel mõis. Ka sealsest kirikust on esimesed teated XI sajandist, mil see oli veel Bromfieldi prioraadile kuuluv kabel. Hiljem kuulus see Ludfordi kihelkonda, mis jagunes toona Shropshire'i ja Herefordshire'i krahvkondade vahel; Ludfordi küla jäi viimase aladele. Alles aastal 1894 liideti kogu kihelkond Shropshire krahvkonnaga.

Rooside sõja ajal toimus Ludfordi sillal aastal 1459 väike lahing, kus võidukaks osutus Lancasteri suguvõsa. Ludfordi sild rajati XV sajandil ja mis asub külale nime andnud koolmest veidi maad ülesvoolu. Keskajal asus selle läänepoolse otsa juures kabel.

Külas asuvad sealse mõisakompleksi säilmed - häärber ja park.

Viited

Välislingid

Suurbritannia külad
Shropshire
Jalgpall 1900. aasta suveolümpiamängudel

Jalgpall 1900. aasta suveolümpiamängudel oli esmakordselt olümpiamängudel ja need toimusid 20.–23. oktoobrini. Jalgpallivõistlused peeti Pariisi Vélodrome de Vincennesis. Kolme klubivõistkonna vahel peeti vaid kaks näidismängu ja medaleid algul ei jagatud. 

Prantsusmaa esindajad määras kindlaks Prantsuse spordiseltside liit, kes valis osalema Pariisi võistkonna Club Français'. Pärast seda, kui Racing Club de Bruxelles keeldus osalemast, saatis Belgia föderatsioon üliõpilastest koosneva Université libre de Bruxellesi klubi, mida tugevdati väheste mitteüliõpilastega. Seevastu Inglise klubi Upton Park F.C. esindas Suurbritanniat. Rahvusvaheline Olümpiakomitee (ROK) tunnistas hiljem jalgpalli ametlikuks olümpiaalaks ja jagas välja medalid Suurbritanniale, Prantsusmaale ja Belgiale vastavalt kuld-, hõbe- ja pronksmedalid. 

FIFA ei loe 1900 ja 1904. aasta olümpiamängudel osalenud jalgpalli olümpiamängudel ametlikuks olümpiaalaks, kuna seal osalesid klubide võistkonnad.

Võistluspaik

Tulemused

Medalivõitjad

Medalitabel

Jalgpalliturniiri toimumata jäämise tõttu on auhinnatseremoonia ja tulemuste klassifitseerimine kolme osaleva meeskonna paremusjärjestuses põhimõtteliselt teostamatu ja korraldajate poolt pole seda kunagi ette nähtud. Sellest hoolimata määras ROK hiljem lõpliku paremusjärjestuse ja määras medaliastmed, mis nagu näidatud, kajastub ka medalitabelis.

Vaata ka

Jalgpall olümpiamängudel

1900. aasta suveolümpiamängud
Jalgpall olümpiamängudel
Kanada kuninglik merevägi

Kanada kuninglik merevägi on Kanada relvajõudude väeliik, mis vastutab mereoperatsioonide eest. 

2020. aasta seisuga oli mereväel 12 fregatti, 4 allveelaeva, 12 rannakaitselaeva ja 8 valvelaeva, millele lisandusid mitmed abilaevad. Mereväes teenis 8500 tegevväelast, 3600 reservväelast ja 3800 tsiviilisikut. Seisuga november 2020 oli mereväe komandöriks viitseadmiral Art McDonald.

Merevägi loodi 4. mail 1910. 1968. aastal moodustati mereväe, maaväe ja õhuväe baasil Kanada relvajõud. 1968. aastast kandis Kanada merevägi ametlikult nime "maritime command" ning praeguse nime sai see 2011. aastal.

Viited

Kanada sõjandus
Kanada maavägi

Kanada maavägi on Kanada relvajõudude suurim väeliik ning see vastutab maismaaoperatsioonide eest.

2020. aasta seisuga teenis maaväes 23 000 tegevväelast ja 19 000 reservväelast. Lisaks töötas maaväes 3000 tsiviilisikut. Maaväe komandöriks on kindralleitnant Wayne Eyre. 

Briti armee asutas Kanada maaväe 1865. aastal ning selle ülesandeks sai Kanada sõjaline kaitse. 1968. aastal moodustati maaväest, mereväest ja õhuväest Kanada relvajõud.

Viited

Kanada sõjandus
Margot Fonteyn

Dame Margaret Evelyn de Arias (sündinud Hookham; 18. mai 1919 Reigate – 21. veebruar 1991 Panamá), tuntud lavanime Margot Fonteyn järgi, oli inglise baleriin. 

Ta tantsis kogu oma karjääri Kuninglikus Balletis.

Balletitantsijad
Sündinud 1919
Surnud 1991
Evi Kraan

Evi Kraan (sünninimi Kalm, sündinud 9. mail 1947 Tartus) on eesti logopeed ja koolidirektor.

Haridus 
Ta õppis aastatel 1954–1965 Elva Keskkoolis, 1965–1969 Tartu Riiklikus Ülikoolis arstiteadust ja 1971–1978 Tartu Riiklikus Ülikoolis defektoloogiat.

Töö  
 1971–1983 Kosejõe Eriinternaatkool
 1983–1984 Tallinna II Erilasteaed vanemkasvataja-metoodik
 1984–1986 Tallinna III erilasteaed vanemkasvataja-metoodik
 1986–1989 ENSV Haridusministeerium – vabariikliku med.-ped. komisjoni esimees
 1989–1990 Lenini Rajooni haridusosakond – logopeed
 1990–1994 Tallinna 47. Keskkool õpetaja-logopeed (hilisem Liivalaia Keskkool)
 1994–1997 Tallinna Kaugõppe-Erikeskkool – logopeed, direktori asetäitja õppe-kasvatustöö alal
 1997–2015 Tallinna Tondi Põhikool – kuni 2011. aastani direktori asetäitja õppe-kasvatustöö alal, seejärel direktor 
 2015–...   Sihtasutus Innove Põhja-Eesti Rajaleidja Keskus (hilisem Haridus- ja Noorteamet) – logopeed

Tunnustus 
 1988 – Eesti NSV Haridusministeerium – rinnamärk Haridustöö eesrindlane
 2007 – Haridus- ja Teadusministeerium – aasta õpetaja 2007
 2015 – Tallinna linnavalitsus – Tallinna raemedal

Isiklikku 
Evi Kraan on sündinud Tartus ja lapsepõlves elanud Elvas.
Evi Kraanil on poeg Ivar Kraan (sündinud 1980) ja tütar Ilona Kraan-Säälik (sündinud 1973).

Eesti logopeedid
Eesti koolijuhid
Tartu Ülikooli ajalooteaduskonna vilistlased‎
Sündinud 1947
Siepraw

Siepraw on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Myślenice maakonnas, Sieprawi valla halduskeskus. Siepraw asub Myślenicest umbes 8,5 km põhjas ja Krakówi kesklinnast ligikaudu 18 km lõunas.

Väike-Poola vojevoodkonna külad
Saaremaa Pojengifestival

Saaremaa Pojengifestival (inglise keeles Saaremaa Peony Gardens) toimub kord aastas Saaremaa Puukooli näidisaias.

Festivalist üldiselt
Festival toimub juunis-juulis või algab esimese pojengiõie puhkemisega ja kestab seni, kuni viimane pojengiõis närtsib. Pojengifestivali kulminatsioon on juuni keskpaigast kuni juuni lõpuni, kui korraga õitsevad varased ja keskmised sordid ning alustavad õitsemist hilised sordid. See on ainulaadne ja unustamatu kogemus kogu Euroopas! Lähim sarnane festival toimub Hiinas.

Pojengiistandus
Saaremaa Peony Gardens on ainus pojengide lõikelillede istandus Põhja-Euroopas ja suurim permakultuuri tarbeaed Eestis.

Saaremaa Puukooli istandus asub ~4 ha suurusel alal, mis on rajatud Pärsia paradiisiaia stiilis, kus esineb sümmeetria ja maa jaotus neljaks osaks, mida sümboliseerivad tuli, vesi, maa ja tuul. Paradiisiaeda nimetati ennekõike tarbeaiaks ja seal kasvatati toitu. Nii ka puukooli aias kasvavad järgmised söödavad taimed: toompihlakas, õunapuu, lodjapuu, astelpaju, kuslapuu, taralõng, viirpuu, aroonia, must sõstar, kuldsõstar, karussõstar, must leeder, karusmari, ebaküdoonia, kibuvits, pihlakas, pärn, kukerpuu jne. 

Istandust hakati rajama 2014. aastal ja sealset kollektsiooni täiendatakse igal aastal.

Festivali korraldus
Saaremaa Pojengifestival koosneb kahest alast: Saaremaa Puukooli müügialast ja pojengi lõikelillede istandusest. Istanduses kasvatatakse lõikelilleks üle 2500 pojengitaime.

Pojengifestivali kuldmedal
Saaremaa Pojengifestivali lõpus valivad külalised ja žürii ühe pojengisordi, mis saab kuldmedali oma erakordse õitsemise, õievärvi ja suurepärase esitluse eest.

Saaremaa Pojengifestivali 2020 kuldmedalist oli "Old Faithful"– aasta pojeng 2021!

Külastajad 
2020. aastal külastas pojengifestivali üle 10 000 inimese. Külastajad on olnud peamiselt Eestist, aga neid on käinud ka Lätist, Soomest, Leedust, Venemaalt, Saksamaalt, Rootsist, Belgiast, Itaaliast ja Jaapanist.

Viited

Välislingid
 Pojengifestival Saaremaa Puukooli kodulehel
 Saaremaa Peony Gardens™
Penzance

Penzance (korni Pennsans) on linn (inglise town) Inglismaal Cornwalli krahvkonnas ja tervikomavalitsuses. Asub Cornwalli poolsaare lääneosas Inglise kanali Mount's Bay ääres, 410 km Londonist edelas ja 20 km Land’s Endi neemest kirdes.

2011. aastal elas linnas 21 200 inimest.

Välislingid 

https://www.penzance.co.uk/

Suurbritannia linnad
Cornwall
Metsa istutamine

Metsa istutamine on üks kolmest metsauuendusmeetodist, kus metsa istutatakse metsataimi. Istutamiseks kasutatakse poti- ja paljasjuurseid taimi. Istutamise vahekaugus peab olema vahemikus 1,5-2 meetrit.

Istutamise juhised
Kõigepealt tuleb alustada maapinna ettevalmistuse ja sobiva taimeliigi valikuga, arvestades kasvukohatüüpi ja kliimat.Edukaks istutamiseks peab valima õige puuliigi, mis kasvab hästi vastavas kasvukohas. Taimed istutatakse üksteise suhtes sobiva vahekaugusega, et need hiljem ei tungiks üksteise kasvuruumi. Parim aeg istutamiseks on kevadel märtsist maini. Pärast mai keskpaika istutatud puud ei jää suure tõenäosusega ellu sooja temperatuuri ja kuivuse tõttu. Parim ilm istutamiseks on tuulevaikne, pilves ja mõõdukalt jahe. Taimi ei tohi istutada liiga sügavale, optimaalne sügavus on selline, et juured ei jääks maast välja ja taime alumised oksad ei jääks mulla alla.

Istutamise vahendid ja võtted
Istutamiseks kasutatakse labidat või istutustoru. Labidat paljasjuursetele taimedele ja istutustoru potitaimedele. Mõlemal juhul peab taim jääma võimalikult sirgelt püsti. Taime ümber tuleb pinnas tihendada ehk kinni tallata. Seejärel tuleb võtta taime ladvast kinni ning sikutada, et kontrollida taime kinnitust.

Istutamisel tuleb arvestada sellega, et kogu protsess on kallis, võtab palju aega ja põhiliselt tuleb tööd teha käsitsi. Istutamiseks kasutatakse väärtuslikke puuliike, peamiselt istutatakse Eestis kuuske, mändi, kaske, sangleppa, kõvalehtpuid või pärna.

Viited
Parakvaat

1,1'-dimetüül-4,4'-bipüridiinium ehk parakvaat (PQ) on kahte heterotsüklilist tuuma sisaldav herbitsiid.

Parakvaati kasutatakse tema suhtelise odavuse ja kiire toime tõttu umbrohutõrjeks ülemaailmselt alates 20. sajandi keskpaigast . Parakvaadi laialdast kasutust umbrohutõrjes on võimaldanud tema inaktiveerumine mullaga kokkupuutel. Nimelt positiivse laengu tõttu moodustab PQ2+ mulla saviosakestega stabiilse kompleksi, mis elusorganismidele ohtu ei kujuta.

Mõju elusorganismidele 
Parakvaadi toksiline toime elusorganismidele seisneb oksüdatiivse stressi esile kutsumises. Taimede puhul põhjustab parakvaat reaktiivsete hapniku osakeste ülemäärase produktsiooni peamiselt fotosüsteem I elektronide transpordi ahela normaalse talituse häirimise tõttu. Parakvaadi peamine toksiline mõju loomorganismidele tuleneb selle lagundamisest ensüümide NADPH-tsütokroom P-450 reduktaasi, NADH ubikinoon oksireduktaasi, ksantiin oksidaasi ja lämmastikoksiidi süntaasi poolt. Reaktsiooni tulemusena moodustuvad PQ˙+, NADP+ või NAD+, misjärel O2 juuresolekul PQ˙+ väga kiiresti tagasi vormi PQ2+ oksüdeerub, andes tulemuseks paljude teiste reaktiivsete osakeste eellasmolekuliks oleva superoksiidi radikaali .

Üldiselt tuuakse parakvaadi mürgituse puhul kõige olulisemana välja vabade radikaalide poolt põhjustatud rakumembraanide lipiidide peroksüdatiooni . Kõik rakumembraanid on oksüdatiivsetele kahjustustele vastuvõtlikud, kuna sisaldavad suures koguses küllastumata rasvhappeid. Kahjustumisel katkevad kõigepealt reaktiivsete osakeste mõjul rasvhapete vahelised sidemed ja moodustuvad rasvhappe radikaalid, mis aga omakorda initsieerivad uute rasvhappe radikaalide moodustumist . Samuti on näidatud, et parakvaadi mürgituse käigus tekkinud vabad radikaalid põhjustavad nii DNA oksüdatiivsete kahjustuste suurenemist kui ka indutseerivad katkeid DNA ahelas. Peamine DNA kahjustusi põhjustav reaktiivne osake on OH· radikaal, mis reageerib DNA ahelas kõige kergemini just guaniiniga moodustudes  oksüdeeritud guaniini molekuli (8-OHdG) .

Viited 

Agrokemikaalid
Mürgid
Robbie Kruse

Robbie Thomas Kruse (sündinud 5. oktoobril 1988 Brisbane'is) on Austraalia jalgpallur, kes mängib ründajana Austraalia kõrgliiga klubis Melbourne Victory ja Austraalia jalgpallikoondises.

Austraalia kõrgliigas debüteeris ta 2007. aastal Brisbane Roari meeskonnas. 2009. aastal liitus ta Melbourne Victoryga. Hooajal 2010–11 lõi ta Austraalia kõrgliigas 11 väravat ja valiti hooaja sümboolsesse koosseisu. Lisaks valiti ta 2011. aastal Austraalia parimaks alla 23-aastaseks jalgpalluriks.

2011. aastal siirdus Kruse Saksamaale, liitudes Saksamaa esiliiga klubiga Fortuna Düsseldorf. Hooajal 2012–13 lõi ta klubi meeskonnas Saksamaa kõrgliigas neli väravat. 2013. aastal valiti ta Austraalia aasta jalgpalluriks.

2013. aasta aprillis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Saksamaa kõrgliiga klubiga Leverkuseni Bayer. Suurem osa hooajast 2015– 16 oli ta laenul VfB Stuttgartis.

2017. aasta alguses liitus Kruse Hiina kõrgliiga klubiga Liaoning Whowin, kuid lõpetas sama aasta mais klubiga maksmata jäänud palga tõttu lepingu. 2017. aasta juulis naasis ta Saksamaale, sõlmides lepingu esiliiga klubiga VfL Bochum.

2019. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Melbourne Victoryga.

Austraalia jalgpallikoondises tegi Kruse debüüdi 5. jaanuaril 2011 sõprusmängus Araabia Ühendemiraatide vastu. Seejärel valiti ta 2011. aasta Aasia meistrivõistlustel osalevasse Austraalia koondisse. Poolfinaalmängus Usbekistani vastu lõi Kruse oma esimese koondisevärava. Finaalis kaotati Jaapanile tulemusega 0:1. 2015. aastal tuli Kruse Austraalia koondisega Aasia meistriks. Ta lõi 2015. aasta turniiril samuti ühe värava: teises alagrupimängus Omaani vastu. Lisaks on ta kuulunud Austraalia koondisse 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril, 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2019. aasta Aasia meistrivõistlustel.

Austraalia jalgpallurid
Brisbane Roar FC mängijad
Melbourne Victory FC mängijad
Fortuna Düsseldorfi mängijad
Leverkuseni Bayeri mängijad
VfB Stuttgardi mängijad
VfL Bochumi jalgpallurid
Bundesliga mängijad
Sündinud 1988
Saare-salehundlane

Saare-salehundlane (Agrilus planipennis) on suure hävitusjõuga puidumardikas. Ta on hea lennuvõimega, mis lihtsustab tal puudele pääsemist.  Ta esineb peamiselt saarepuul.

Päritolu ja levila 
Saare-salehundlane on algselt pärit Põhja-Aasiast, kuhu kuulub Venemaa, Mongoolia, Põhja-Hiina, Jaapan ja Korea. 2002. aastal avastati putukas ka Põhja-Ameerikast Michiganist, kus nad hävitasid kõigest mõne aastaga miljoneid puid. 2003. aastal avastati putukas ka Moskva lähistelt, kust ta liigub edasi Rootsi ja Kesk-Euroopa poole. Põhja-Ameerikas võib mardikas aastas läbida kuni 80 km ja Euroopas kuni 40 km. Kesk-Euroopasse on teda oodata 15–20 aasta pärast.

Välimus  
Salehundlane on metallikroheline mardikas. Täiskasvanud mardikas on umbes 8,5 mm pikk ja 1,5 mm lai. Putukal on kuus jalga ja kaks väikest tundlat peas. Metallikroheline värvus kaitseb teda lindude eest, kes ei pea teda kuigi ahvatlevaks söögiks.

Elutsükkel 

Saare-salehundlase elutsükkel kestab 1–2 aastat, olenevalt puu tervislikust seisundist ja välisõhu temperatuurist. Salehundlased saavad täiskasvanuks 400–500 päevaga, kus keskmine temperatuur on üle 10 kraadi, ja hakkavad seetõttu ilmuma hiliskevadel. Pärast ilmnemist söövad mardikad nädala jooksul puulehti ja seejärel hakkavad paarituma. Lehtede söömisega nad palju kahju ei tekita. Pärast toitumist lendlevad isased ümber puu ja otsivad emaseid mardikaid. Isasmardikad maanduvad ülalt emastele, kes on puulehtedel, ja paaritumine võib kesta kuni 50 minutit. Emased võivad paarituda mitme isasmardikaga. Emased elavad üldjuhul 6 nädalat ja võivad muneda 40–70 muna, kuid pikema elueaga emased võivad muneda kuni 200 muna. Munad munetakse koorelõhedesse ja paar nädalat hiljem kooruvad neist röövikud. Munad on läbimõõduga 0,6–1 mm ja algselt valged, hiljem pruunikad. Pärast haudumist närivad vastsed läbi koore puiduni, kus nad hakkavad toituma. Toitudes teevad nad S-kujulisi käike. Vastsed liigitatakse nelja kasvufaasi ja täiskasvanud neljanda faasi vastne on 26–32 mm pikk. Küpsed vastsed närivad endale u 1,25 cm pikkused kambrid väliskoore ligidale, kus nad moonduvad J-kujulisteks vastseteks. Nendest vastsetest kujunevad järgmisel aastal nukud ja valmikud. Puust väljumiseks närivad täiskasvanud läbi koore, jättes maha D-kujulised augud. Mittevalmikud võivad jääda veel üheks aastaks puusse, kus nad toituvad. Selline kaheaastane tsükkel on pigem iseloomulik külmemas kliimas nagu Euroopas ja Venemaal.

Rüüste tagajärjed 
Asustatud puude leidmisel tuleb kahjustatud metsaosa sulgeda. Puitu ei tohi soojal ajal müüa ega transportida. Külmal talvel võib puitu kütte eesmärgil müüa, kui puit külmal perioodil ära kasutatakse. Hundlane hävitab puu ühe aastaga, suuremate ja tervemate puude peale võib kuluda 2–3 aastat. Kuna saar hakkab seemneid külvama alles 10-aastaselt, siis pole kasu ka järelkasvust, sest hundlased jõuavad nad enne ära tappa. Hundlane on USA-s hävitanud miljoneid puid ja tekitanud sadu miljoneid dollareid kahju.

Lingid 
 Salehundlane Ameerikas
 Salehundlase leviala kaart ja muu info
Salehundlase kohta tehtud uurimused
 Salehundlase probleem USA's

Viited 

Hundlased
Fandom

Fandom (varem tuntud kui Wikia) on vikimajutusteenust pakkuv veebiplatvorm, mille 2004. aastal asutasid Jimmy Wales ja Angela Beesley.

Kuulsaid fandomeid 

 Wookieepedia
 Indiana Jonesi viki

Välislingid 
Fandom.com

Veebiportaalid