joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Priit Parmakson

Priit Parmakson (sündinud 12. juulil 1961 Tallinnas) on Eesti majandusinformaatik.

Elulugu
Lõpetas 1979 Tallinna 1. Keskkooli, 1984 TPI majandusteaduskonna majandusinfo mehhaniseeritud töötlemise erialal, tehnikamagister (1993, TTÜ), väitekiri "Projekti riskijuhtimisteadmiste esitamine". Oli 1984–93 TPI/TTÜ infotöötluse kateedri assistent ja vanemõpetaja, 1993–95 TTÜ inform instituudi teadur ning lektor, 1995–2003 Concordia/Audentese Ülikooli lektor, ühtlasi aastast 1993 Parmakson Research OÜ infosüsteemide arendaja ja IT-koolitaja ning aastast 2001 ka TLÜ ja EMTA mittekoosseisuline lektor.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: informaatika, infosüsteemid, infotöötlus. Koostanud metoodilisi juhendeid teaduslikele alamprogrammidele, infosüsteemide struktuurseks analüüsiks jm. Üle 20 teadustrükise.

Teoseid
 Fortran 77. Tallinn, 1987
 Projekti juhtimine. Põhimõisted ja tarkvara. Tallinn, 1992
 Infosüsteemide struktuurne analüüs. Tallinn, 1992
 Expert system quality evaluation (kaasautor J. Tepandi). // Information Systems Architecture and Technology (ISAT) ‘92
 Data processing. Problems of programming (kaasautor). Tallinn, 1993
 Comparing software quality and service quality. // 7th Int. Conf. on Advanced Information Systems Eng. Springer-Verlag, 1995
 Can effective visual representations be produced systematically? // Graphic and Viasual Representations of Evidence and Inference in Legal Settings. New York, 2007

Viited

Tallinna Tehnikaülikooli õppejõud
Tallinna Ülikooli õppejõud
Eesti majandusteadlased
Eesti informaatikud
Gustav Adolfi Gümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1961
Ilmi Parmasto

Ilmi Parmasto (aastani 1968 Ilmi Maasik; sündinud 19. veebruaril 1935 Valgas) on Eesti mükoloog.

Elulugu
Ta lõpetas 1953. aastal Valga Keskkooli, 1958. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogiaosakonna, bioloogiakandidaat tööhügieeni ja kutsehaiguste erialal (1972, TÜ), väitekiri "Изомеры диметилфенола – особенности их биологического действия и уровень безвредности при поступлении в водоемы". Oli 1958–60 Hargla kooli õpetaja, 1961–67 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi nooremteadur, 1968–69 Zooloogia ja Botaanika Instituudi laborant, 1969–72 vaneminsener, 1972–86 nooremteadur, 1986–92 teadur, 1992– seente herbaariumi kuraator.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: põlevkivitööstuses tekkivate fenoolsete ühendite mõju elusorganismidele, puitu lagundavate seente süstemaatika ja varieeruvus, eoste biomeetria. Ekspeditsioonid: Venemaa Kaug-Ida, Kesk-Aasia (sh Pamiir), Kaukaasia, Siber, Uraal, Balti riigid, Soome, Norra, Lapimaa. 59 teadustrükist.

Teoseid
 Изомеры диметилфенола (ксиленола) и нормирование их содержания в водоемов. // Гигиена и санитария (1968) 9
 Variation in basidiospores in the Hymenomycetes and its significance to their taxonomy (kaasautor E. Parmasto). // Bibliotheca Mycologica 115 (1987)
 Lignicolous Aphyllophorales of old and primeval forests in Estonia. I. The forests of northern Central Estonia. With a preliminary list of indicator species (kaasautor E. Parmasto). // Folia Cryptogamica Estonica 31 (1997)
 Phellinus baumii and related species of the Ph. linteus group (Hymenochaetaceae, Hymenomycetes) (kaasautor E. Parmasto). // Folia Cryptogamica Estonica 38 (2001)
 Järvselja kaitsealuse põlismetsa seenestik (kaasautor). // Järvselja põlismets. Tartu, 2004
 Fungi of Ruhnu Island (Estonia) (kaasautor). // Estonia Maritima 7 (2005)

Isiklikku 
Ilmi Parmasto abikaasa oli Erast Parmasto.

Viited

Kirjandus
 Eesti entsüklopeedia 14, 359–360
 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi teaduskaader 1947–1987. Tallinn, 1987, 31
 Zooloogia ja Botaanika Instituut 1947–1997. Trt, 1997, 64–65

Välislingid 
 

Eesti mükoloogid
Sündinud 1935
Tõnu Parming

Tõnu Parming (28. juuni 1941 Pärnu – 30. oktoober 1998 Toronto) oli eesti sotsioloog, ajaloolane, poliitik ja ajakirjandustegelane.

Elulugu
Pere põgenes 1944. aastal Nõukogude okupatsiooni eest Saksamaale.

Perekond siirdus sealt 1949. aastal Ameerika Ühendriikidesse. Lõpetas New Jerseys 1960. aastal keskkooli, õppis aastatel 1960–1962 Princetoni Ülikooli tehnikakoolis. Akadeemiliselt on ta aastast 1960 EÜS-i liige ja oli hiljem EÜS-i ülemaailmse vanematekogu esimees.

Teenis aastatel 1962–1967 ohvitserina USA sõjaväes, võttis 1965–1966 USA maaväe eriotstarbeliste vägede (US Army Special Forces) allüksuse ülemana osa sõjategevusest Vietnamis.

Lõpetas 1969. aastal Princetoni Ülikooli sotsioloogia erialal. Sai aastatel 1969–1970 Fulbrighti-Hayesi uurimisgrandi Helsingisse perekonna struktuuri sotsioloogia alal. Filosoofiadoktor (1976, Yale'i Ülikool) väitekirjaga "The Nature of Ethnic Identity", milles käsitles rahvusliku ühtsuse probleeme.

Oli aastatel 1974–1976 Marylandi Ülikooli lektor, 1976–1981 abiprofessor, 1981–1988 dotsent, ühtlasi 1984–1986 USA Riigidepartemangu NSV Liidu ja Ida-Euroopa rahvusvaheliste suhete instituudi osakonnajuhataja.

Aastatel 1986–1987 ja 1988–1989 oli ta Toronto Ülikooli eesti õppetooli professor.

Eesti Komitee liige (1990–1992).

1990–1998 oli ta Eesti Kirjastuse Kanadas juhatuse esimees ja ajalehe Meie Elu toimetaja.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: etniline identiteet ja natsionalism, Nõukogude Eesti sotsioloogia, Eesti poliitiline ajalugu ja taasiseseisvumise küsimused.

Teoseid
Collapse of Liberal Democracy and the Rise of Authoritarianism in Estonia. London 1975
Developments in Nationalism in Soviet Estonia since 1964 (kaasautor). // G. Simmonds: Nationalism in the USSR and Eastern Europe in the Era of Brezhnev and Kosygin. Detroit 1977
A Case Study of a Soviet Republic: The Estonian SSR (kaasautor Elmar Järvesoo). Boulder. 1978
Population Processes and Nationalism in the Soviet Baltic. // Soviet Studies 32 (1980)
The Holocaust. Toronto 1998

Liikmesus
Olnud Rahvusvahelise Sotsioloogia Assotsiatsiooni, Ameerika Sotsioloogia Assotsiatsiooni, AABS-i ning paljude teiste teadus- ja kultuuriorganisatsioonide liige.

Tunnustused
1997 Valgetähe II klassi teenetemärk

Isiklikku
Tema ema oli iluvõimleja ja treener ning eesti aktivist USA-s Salme Parming, vend on Priit Parming.

Ta oli kaks korda abielus: tema esimene abikaasa oli aastast 1969 raamatukogutöötaja ja infospetsialist Marju Rink-Abel; tema teine abikaasa oli Asta Lokk, neil on poeg Veiko ja tütar Talvi.

Viited

Kirjandus
Eesti teadlased väljaspool kodumaad: biograafiline teatmik = Estonian scholars and scientists abroad: biographical directory. Stockholm 1984. Lk 89
Ps (1998) 3, XII

Välislingid

TÖNU PARMING — 28.06.1941-30.10.1998. Eesti Elu, 24. juuni 2011

Eesti sotsioloogid
Eesti ajaloolased
Eesti Kongressi liikmed
Eesti ajakirjanikud
Eesti Üliõpilaste Seltsi liikmed
Eestlased Saksamaal
Eestlased Ameerika Ühendriikides
Eestlased Kanadas
Valgetähe II klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1941
Surnud 1998
Reeta Parmo

Reeta Parmo (sündinud 29. septembril 1950 Kiidjärve vallas Tartumaal) on eesti majandusteadlane.

Elulugu
Reeta Parmo on kolhoosniku tütar.

Lõpetas 1968 Tartu 1. Keskkooli, 1975 Tartu Riikliku Ülikooli majandusküberneetika erialal. Oli 1993–1997 EPMÜ magistrant, majandusmagister põllumajandusökonoomika ja ettevõtluse erialal (1997, EPMÜ), väitekiri "Kvaliteetse piima tootmise tasuvusest Eesti Vabariigis". Täiendas end 1990. aastal Läti Põllumajanduse Akadeemias maamajanduse alal.

Töötas 1975–1979 ETKVL-is, oli 1979–1980 ELVI vanemökonomist, 1980–1993 nooremteadur, teadur ja vanemteadur, 1994 EPMÜ loomakasvatusinstituudi nooremteadur, seejärel äriühingute konsultant.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: lüpsikarjafarmid ja nende tasuvus. Ta osales 1995–1996 Helsingi Ülikooli ja Valio kontserni poolt läbiviidud Eesti piimatootjate uurimiseprojektis.

Teoseid
Üle 20 teadustrükise.
"Lüpsikarja suurfarmid". Tallinn 1987
"Lüpsikarja suurfarmide töö ökonoomilisi aspekte". // Põllumajanduse päevaprobleeme. Tallinn 1987
"Tööajakulu erineva suurusega lüpsifarmides". Maakodu, 3/1994
"Loomakasvatustalud turumajanduses". // ELVI teaduslike tööde kogumik 64 (1994)
"Piimatootmise majanduslikud tingimused Eestis". // EPMÜ teaduslike tööde kogumik 180 (1995)
"Kvaliteetse piima tootmise tasuvusest". // ELVI teaduslike tööde kogumik 188 (1996)
"Eesti piimatootjad ja otseste toetuste riiklik süsteem". // EPMÜ teaduslike tööde kogumik 190 (1997)

Liikmesus
1993 Eesti Agraarökonomistide Assotsiatsioon

Tunnustus
1997 põllumajandusministeeriumi noorte agraarökonomistide konkursi preemia (uurimistöö piimatootmise tasuvusest Eesti taludes eest)

Viited

Kirjandus
"Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudi teaduskoosseisu biobibliograafia 1947–1990". Tallinn 1992. Lk 62

Välislingid

Liia Veskimäe. "Põllumajandusega on võimalik tulu saada". Õhtuleht, 15. märts 1997

Eesti majandusteadlased
Eesti põllumajandusteadlased
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli majandusteaduskonna vilistlased
Eesti Maaülikooli vilistlased
Sündinud 1950
Argaadi Parol

Argaadi Parol (sündinud 20. augustil 1951 Mulgi vallas Viljandimaal) on Eesti põllumajandusteadlane.

Elulugu
Argaadi Parol on talupidaja poeg.

Lõpetas 1970 Olustvere Sovhoostehnikumi, 1977 EPA agronoomiateaduskonna, 1980–83 aspirant, põllumajanduskandidaat (1986, EPA), väitekiri "Kultuurkarjamaade saagikus ja zootehniline produktiivsus sõltuvalt väetustasemest (katse lüpsilehmadega)".

Oli 1977–80 EPA rohumaaviljeluse ja botaanika kateedri teadur, 1980–86 assistent, 1986–91 vanemõpetaja, 1992–2004 EPMÜ rohumaaviljeluse ja botaanika instituudi dotsent, 2005– põllumajandus- ja keskkonnainstituudi dotsent. Õpetanud botaanika üldkursust, rohumaateadust ja -viljelust; koostanud õppevahendeid.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: kultuurkarjamaatüüpide agronoomiline ja zootehniline produktiivsus ning mõju loomade tervisele, karjamaade liigilise koosseisu ja tiheduse dünaamika, rohukamarate eluiga, liblikõieliste heintaimede püsivus ja mõju karjamaa saagile intensiiv- ja maherohumaal. Eesti Rohumaade Ühingu liige, revisjonikomisjoni esimees (aastast 1993). Üle 20 teadustrükise, arvukalt aimeartikleid.

Teoseid
 Sööda tootmine piimakarjale (kaasautorid A. Selge, R. Viiralt). Tartu, 1996
 Karjamaasaagi maitsvus, söödud kuivaine kogus ja selle maksumus. // Põllum-kultuuride produktiivsus ja kvaliteet. Tartu, 1998
 Erinevate heintaimeliikide püsivus rohumaal sõltuvalt selle kasutusviisist. // Agronoomia 203 (1999)
 Intensiivselt kasutatavate ja maherohumaade võrdlus saagipotentsiaali ja toodetava rohusööda kvaliteedi põhjal (kaasautorid V. Geherman, R. Viiralt). // Efektiivne keskkonda säästev põllumajandus. Tartu, 2001
 Väetamise mõjust erinevate karjamaakoosluste saagikusele ning rohu söödavusele ja kvaliteedile (kaasautor V. Geherman). // Agraarteadus (2004) 2

Viited

Kirjandus
 Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu bio-bibliograafiline teatmeteos 1951–1981. Trt, 1981, 40–41
 Eesti Põllumajanduse Akadeemia töötajad ja vilistlased 1981–1990. Trt, 1991, 35
 Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Trt, 1996, lk 41
 Toomre, R. Rohumaaviljeluse teadustöö areng ja selle uurijad Eestis. Tallinn, 1991, 142–143

Välislingid 
 

Eesti põllumajandusteadlased
Sündinud 1951
Eesti Maaülikooli õppejõud
Feliks Parre

Feliks Parre (aastani 1931 Feliks Petrov; 28. mai 1907 Tallinn – 14. aprill 1990 Tallinn) oli eesti spordipedagoog.

Elulugu
Feliks Parre oli väikeettevõtja poeg.

Lõpetas 1928. aastal Tallinna Kaubanduskooli, õppis 1949–1951 Leningradi Kehakultuuriinstituudis, lõpetas 1953. aastal Tartu Riikliku Ülikooli, kus oli õppinud kehakultuuri. 

Enne sõda töötas Tallinnas pangaametnikuna, harrastas murdmaasuusatamist (sai Eesti meistrivõistlustel 1 kuld-, 1 hõbe- ja 3 pronksmedalit) ja purjetamist, omandas jahikapteni tunnistuse. Kuulus Tallinna Kalevi ja Tallinna Jahtklubi juhatusse. Oli 1941. aastal Eesti NSV Spordikomitee instruktor. Mobiliseeriti 1941, oli 1943–1944 Moskvas Eesti NSV Spordikomitee töötaja, 1944–1967 TRÜ kehakultuuriteaduskonna suusaspordi kateedri õpetaja ja vanemõpetaja, ühtlasi 1947–1949 ja 1964–1967 kateedri juhataja. 

Olles 1968. aastast pensionil, jätkas osalise koormusega töötamist TRÜ kümnevõistluselaboris. Õpetas suusatamist ja purjetamist

Teadustöö uurimisvaldkond oli suusatamine. 

Oli Eesti NSV Suusaspordisektsiooni presiidiumi liige, Mustamäe suusahüppemäe ja Kääriku spordibaasi rajamise algatajaid.

Tunnustus
 1967 Eesti NSV teeneline sporditegelane

Teoseid
 Suusatamine. Tallinn, 1951, 2. trükk 1963
 Head libisemist. Eesti NSV esimestest meistersportlastest suusatamises. Tallinn, 1968

Viited

Kirjandus
 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 330
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 126
 Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, III, 299, 302
 "Eesti spordi biograafiline leksikon", 468

Välislingid 

Eesti spordipedagoogid
Eesti sporditegelased
Eesti murdmaasuusatajad
Eesti purjetajad
Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna õppejõud
Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna vilistlased
Eesti NSV teenelised sporditegelased
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1907
Surnud 1990
Aivo Parring

Aivo Parring (8. september 1940 Räpina vald Võrumaa – 31. detsember 2015) oli eesti matemaatik.

Elulugu
Aivo Parring oli talupidaja poeg. Ta lõpetas 1959. aastal Räpina Keskkooli, 1964. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna, oli aastatel 1964–1969 TRÜ aspirant, füüsika-matemaatikakandidaat (1975, TRÜ), väitekiri "Многообразия симплектических плоскостей аффинно-симплектического пространства и их внутренние связности". Parring täiendas end Moskva Riiklikus Ülikoolis (1972, 1979) ja Kaasani Riiklikus Ülikoolis (1985). Ta oli aastatel 1965 ja 1969 TRÜ algebra ja geomeetria kateedri assistent, 1969–1973 ja 1975–1979 vanemõpetaja, (1973–1975 matemaatilise analüüsi kateedri vanemõpetaja), 1979–1992 dotsent, 1976–1981 ka matemaatikateaduskonna prodekaan, 1993–1999 Tartu Ülikooli puhta matemaatika instituudi dotsent, 1999–2002 lektor. Parring luges analüütilist geomeetriat, geomeetria aluseid, kõrgemat algebrat.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: diferentsiaalgeomeetria; kuulus akadeemik Ülo Lumiste koolkonda. Uurinud sümplektilise ruumi sümplektiliste tasandiparvede ehitust ja diferentseeruva muutkonna kõrgemat järku lineaarseostuste geomeetriat. Üle 30 teadustrükise.

Teoseid
 Многообразия симплектических плоскостей аффинно-симплектического пространства и их внутренние связности. Айво Карлович Парринг ; Тартуский государственный университет. – Тарту : Тартуский государственный университет, 1975 (väitekirja autoreferaat)
 Семейства симплектических плоскостей в аффинносимплектическом пространстве. // Уч. зап. ТГУ (1972) 305
 Многообразие симплектических 2m-плоскостей и сферическое отображение. // Уч. зап. ТГУ (1978) 464
 Линейные связности высших порядков. Уч. зап. ТГУ (1991) 930
 Parallel and semiparallel symplectic submanifolds in the symplectic space. // TA Toim. Füüs. Matem 49 (2000) 3

Isiklikku
Aivo Parring oli Anne-Mai Parringu abikaasa.

Viited

Kirjandus
 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 384
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 126
 Matemaatika ja kaasaeg XXI. Tartu, 1978, 85
 Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, III, 310

Välislingid 
 Õppejõudude killud: Aivo Parring

Eesti matemaatikud
Tartu Ülikooli õppejõud
Tartu Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna vilistlased
Sündinud 1940
Surnud 2015
Anne-Mai Parring

Anne-Mai Parring (aastani 1965 Anne-Mai Sepandi; sündinud 21. juulil 1940 Tapal) on eesti matemaatik.

Elulugu
Anne-Mai Parring on kooliõpetajate tütar ja Aivo Parringu lesk.

Ta lõpetas 1958 Tapa Keskkooli, 1964 Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) matemaatikaosakonna, 1978 aspirantuuri, füüsika-matemaatikakandidaat (1981, Vilniuse Ülikool), väitekiri "Предельные распределения параметров статистической регрессии". Täiendas end Amsterdami (1990) ja Helsingi Ülikoolis (1994, 1996). 

Oli 1965–1966 Eesti TA Küberneetika Instituudi insener, 1966–1970 TRÜ Arvutuskeskuse nooremteadur, 1970–1975 ja 1979–1984 TRÜ matemaatikateaduskonna matemaatilise statistika ja programmeerimise kateedri vanemõpetaja, 1984–1992 dotsent, 1992–2005 Tartu Ülikooli matemaatilise statistika instituudi dotsent. Lugenud tõenäosusteooriat, statistilise andmetöötluse algõpetust, matemaatilist statistikat ja mitmemõõtmelist analüüsi, programmeerimist; koostanud õpikuid.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: tõenäosusteooria, mitmemõõtmeline matemaatiline statistika: statistikute asümptootilised jaotused, maatrikstuletis. Eesti Matemaatika Seltsi ning Eesti Statistika Seltsi liige. Ta on avaldanud umbes 50 teadustrükist, sealhulgas õppevahendeid.

Teoseid
 Tõenäosusteooria ja matemaatiline statistika (kaasautorid E.-M. Tiit, T. Möls). Tartu, 1977
 Вычисление асимтотических характеристик функции выборки. // Уч. зап. ТГУ 492 (1979)
 Sissejuhatus matemaatilisse statistikasse. Tartu, 1989
 Esmatutvus SAS-süsteemiga (kaasautorid S. Koskel, J. Vilismäe). Tartu, 1993
 About the Concept of Matrix Derivative. // Linear Algebra and its Applications (1992) 176
 The asymptotic variance of regression coefficients. // ACUT (1992) 942
 Statistilise andmetöötluse algõpetus (kaasautorid M. Vähi, T. Käärik). Tartu, 1997
 Approximation of the non-null distribution of generalized T2. trükk -statistics (kaasautorid K.-T. Fang, T. Kollo). // Linear Algebra and its Applications (2000) 321
 Modelling food consumption in Estonia (kaasautor M. Vähi). // Papers on Anthropology. Tartu, 2001

Viited

Kirjandus
Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 384
Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 126
Eesti Entsüklopeedia 14, 360

Välislingid

Eesti matemaatikud
Tartu Ülikooli õppejõud
Tapa Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna vilistlased
Sündinud 1940
Eve Parts

Eve Parts (sündinud 19. veebruaril 1970 Tartus) on Eesti majandusteadlane.

Elulugu
Eve Parts on Tiia-Ene Partsi tütar.

Lõpetas 1988 Tartu 5. Keskkooli, 1992 Tartu Ülikooli majandusteaduskonna, 1993–96 TÜ rahvamajanduse instituudi magistrant, 1997–2007 doktorant; majandusmagister (1996, TÜ), väitekiri "Majandusarengu finantseerimine", Ph.D. (majandusteadus, 2007, TÜ), väitekiri "Sotsiaalkapitali roll siirderiikide majandusarengus". Täiendas end 1994 Taanis ja Rootsis, 1995 Poolas, 1996 USA-s, 2004 Norras ja msg kursustel.

Oli 1993–94 AS Vemo Spektraal pearaamatupidaja, 1994–96 TÜ välismajanduse õppetooli assistent, 1997–99 lektor (ühtlasi 1995–98 TÜ euroteaduskonna raamatukogu andmebaaside haldaja ja 1996–99 Audentese Erakooli lektor), 1999– majandusteooria õppetooli lektor. Õpetanud mikro- ja makroökonoomikat, majandusarengu teooriat ja praktikat, sotsiaalökonoomikat, rahvusvahelist majandust; koostanud õppevahendeid.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: majandusarengu sotsiaalsed aspektid; arengumaade majandus; majandusarengu strateegiad ja finantseerimine. Projekti "Sotsiaalne kapital ja inimkapital majandusarengu teguritena" täitjaid (aastast 2003). Eesti Majandusteaduse Seltsi liige (2003). 20 teadustrükist.

Teoseid
 Välisinvesteeringud maailmamajanduses. // Eesti Välismajanduse Teataja (1995) 10
 Arenguökonoomika. Tartu, 2000
 Sotsiaalne kapital ja majandusareng Euroopa Liidu kandidaatmaades. // Eesti maj-poliitika teel Euroopa Liitu. Tallinn, 2003
 The impact of social capital on economic development in the expanding European Union (kaasautorid H. Kaldaru, R. Arukaevu). // Integration in the world economy. Warsaw, 2004
 Inimkapitali, sotsiaalse kapitali ja majanduse seosed. // Majandusteadus ja haridus Eestis. Tartu, 2005
 Sotsiaalkapital, majandusareng ja ühiskondlik vastutus (kaasautor). Tartu, 2006

Viited

Kirjandus
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 126

Välislingid
 

Eesti majandusteadlased
Sündinud 1970
Tartu Ülikooli õppejõud
Jaan Parts

Jaan Parts (28. veebruar 1922 Türi – 6. jaanuar 1999 Tartu) oli Eesti loomakasvatusteadlane ja teadusorganisaator.

Elulugu
Jaan Parts oli vallakirjutaja poeg.

Lõpetas 1941 Türi Gümnaasiumi, 1941 mobiliseeriti Punaarmeesse, 1948 lõpetas TÜ põllumajandusteaduskonna, 1952 aspirantuuri, põllumajanduskandidaat (1954, Eesti Põllumajandusakadeemia), väitekiri "Suurt valget tõugu siga ja teed tema edaspidiseks täiustamiseks Eesti NSV-s". Täiendas end 1968 Timirjazevi-nimelises Põllumajanduse Akadeemias Moskvas, 1980 Üleliidulises Loomakasvatuse Instituudis Podolskis. Käis õppereisidel Saksamaal (1964) ja Soomes (1971). Oli 1952–57 ELVI teadur, 1957–59 Üleliidulise Põllumajandusnäituse Eesti Paviljoni direktor, 1960–63 Tartu Näidissovhoosi direktor, 1963–65 ELVI katsemajandite osakonna juhataja, 1965–72 kalakasvatuse osakonna juhataja, 1972–87 tootmiskatsete sektori juhataja, 1987–90 ökonoomika sektori vanemteadur.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: sea- ja kalakasvatus, eriti peekonsead ja nende toitmine. Üleliidulise Põllumajandusnäituse hõbemedal (1954), kuldmedal (1960), orden "Austuse Märk" (1965). Üle 20 teadustrükise.

Teoseid
 Sigade söötmise kogemusi Tartu Eksperimentaalsovhoosis. // ELVI teaduslike tööde kogumik (1961) 5
 Peled Eesti NSV kolhooside ja sovhooside veekogudes. // ELVI teaduslike tööde kogumik (1970) 22
 Suure valge seatõu aretuse suundadest ning peekonitoodangu suurendamisest Eesti NSV-s. // ELVI teaduslike tööde kogumik (1985) 56
 Peekonsigade kasvatus Eestis. // ELVI teaduslike tööde kogumik (1990), 61

Viited

Kirjandus
 Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudi teaduskoosseisu biobibliograafia 1947–1990. Tallinn, 1992, 43, 114
 Jaan Parts 50. // Sotsialistlik Põllumajandus (1972) 3
 

Eesti loomakasvatusteadlased
Sündinud 1922
Surnud 1999
Koit Parts

Koit Parts (sündinud 7. augustil 1954 Pärnus) on Eesti majandusteadlane.

Elulugu
Koit Parts on tööliste poeg.

Lõpetas 1972 Pärnu 1. Keskkooli, 1982 EPA ökonomist-organisaatori erialal, majanduskandidaat (1990, Jelgava), väitekiri "Трудоемкость выращивания телят в сельскохозяйственных предприятиях". Täiendas end 1990 Washingtoni Ülikoolis ärijuhtimises.

Oli 1982–88 ELVI ökonoomika osakonna vanemteadur, 1988–90 ökonoomika ja tootmise organiseerimise osakonna teadur, 1990–91 ökonoomika sektori juhataja, 1991–93 Lõuna-Eesti Farmaatsiakoondise juhataja, 1993–95 Tamro Eesti AS juhataja, 1996–2000 AS Margim juhataja (Solomon Software'i majandustarkvara esindus Baltikumis), 2001–02 GPSB OÜ projektijuht (Great Plains Software Baltikumi arendused), 2003–04 MS Ärisüsteemide majandustarkvara (MS Dynamics) konsultant; 2005–06 Cell Network AS majandustarkvara (MS Dynamics) konsultant, 2006–07 Alna Business Solution majandustarkvara (MS Dynamics) konsultant; 2007– MS Ärisüsteemide majandustarkvara (MS Dynamics) konsultant.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: töökulu loomakasvatuses. 8 teadustrükist, sh monograafiat.

Teoseid
 Töökulu vasikate talitamisel erineva töökorraldusega reproduktsioonilautades. // Teaduse saavutusi ja eesrindlikke kogemusi põllumajanduses. Tallinn, 1984
 Töö uurimine Eesti NSV veisekasvatuses. 1985
 Töö uurimine vajab täiustamist. // Teaduse saavutusi ja eesrindlikke kogemusi põllumajanduses. Tallinn, 1986
 Интенсивность труда в сельском хозястве. // Основные направления повышения эффективности использования трудвых ресурсов в Эстонской ССР. Tallinn, 1986
 Tööaja ja energiakulu vasikate pidamisel reprodutsioonilautades. // Põllumajanduse päevaprobleeme 1986. Tallinn, 1987

Viited

Kirjandus

Välislingid 
 Koit Parts

Eesti majandusteadlased
Sündinud 1954
Tiia-Ene Parts

Tiia-Ene Parts (1967. aastani Tiia-Ene Lembra; sündinud 19. novembril 1943 Haapsalus) on eesti keemik.

Elulugu
Tiia-Ene Parts on kontoritöötaja tütar ja Eve Partsi ema.

Lõpetas 1962 Haapsalu 1. Keskkooli, 1967 Tartu Riikliku Ülikooli keemiaosakonna, keemiakandidaat (1980, TÜ), väitekiri "Химия дефектов в кристаллах СаО и СаS". Oli 1968–85 FAI ja FI insener ja nooremteadur, 1985–89 TÜ aeroionisatsiooni ja elektroaerosoolide labori vanemteadur, 1989–92 labori juhataja, 1992–94 TÜ keskkonnafüüsika instituudi vanemteadur, 1995– teadur.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: tahke keha keemia – defektide keemia kristallides; keskkonnakeemia – õhu saastatuse määramine õhuioonide liikuvuste mõõtmise kaudu. Üle 30 teadustrükise.

Teoseid
 On the nature of negative small air ions of an ageing time of one second. // Acta et Commentationes Universitatis Tartuensis (Dorpatensis) = Eesti Vabariigi Tartu Ülikooli Toimetised 880 (1990)
 The effect of some alkylamines on mobility spectra of small air ions. // Acta et Commentationes Universitatis Tartuensis (Dorpatensis) = Eesti Vabariigi Tartu Ülikooli Toimetised 950 (1992)
 Observed and simulated affects of certain pollutants on small air ion spectra. I. Positive ions (kaasautor A. Luts). // Athmospheric Environ. 9 (2004)

Viited

Kirjandus
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 126
 

Eesti keemikud
Sündinud 1943
Valdar Parve (vanem)

Valdar Parve (aastani 1935 Vjatšeslav Padalka, 8. august 1913 Perejaslav, Poltaava kubermang – 29. juuni 1994 Tartu) oli eesti loomaarstiteadlane.

Elulugu
Valdar Parve oli pangaametniku poeg ja Valdar Parve noorema isa. Tema abikaasa oli Taimi Parve.

Lõpetas 1932 Pärnu linna poeglaste gümnaasiumi, 1938 TÜ loomaarstiteaduskonna, veterinaariakandidaat (1947, TÜ), väitekiri "Tiinuse kestusest Tori Hobusekasvanduse märadel".

Töötas 1938–1939 Riiklikus Seerumiinstituudis ja Tori Hobusekasvanduses, oli 1939–1940 TÜ loomasisehaiguste kliiniku koduloomade eripatoloogia ja teraapia kateedri assistent, 1940–1944 Tori Riikliku Hobusekasvanduse veterinaararst-zootehnik, 1944–1949 TÜ loomaarstiteaduskonna veistehaiguste ja hobusekasvatuse kateedri dotsent.

Sunniti poliitiliste süüdistustega TRÜ-st lahkuma, oli 1949–1951 Hulja sovhoosi veterinaararst, 1951–1957 Tõrma karusloomakasvatuse veterinaararst, 1962–1972 Rakvere Põllumajandusvalitsuse pea- ja vanemzootehnik, 1957–1962 ja 1973–1986 Rakvere veterinaarialabori seroloog.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: loomakasvatus, loomatervishoid. Avaldanud töid loomakasvatusesst, sigimisfüsioloogiast, zoohügieenist, loomatervishoiust.

Teoseid
 Varssamisaja ööpäevane kõikuvus. Tartu 1940, 2. trükk 1946
 Põllumehe loomatervishoiu käsiraamat (kaasautor). Tallinn 1942
 Loomatervishoiu käsiraamat (kaasautor). 1946, 2. trükk 1961, 3. trükk 1971
 Karusloomakasvatus. Tallinn 1961
 Koduloomade sigimine ja kasv (kaasautor J. Tehver). Tallinn 1971
 Loomatervise käsiraamat (kaasautor). 1.–3. Tallinn 1983, 1984, 1985

Viited

Kirjandus
 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Tartu 1987. Lk 425
Album Academicum Universitatis Tartuensis III 1918–1944. Tartu 1994. Lk 162
 ELR (1994), 5/6. Lk 62–63
 Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudi teaduskoosseisu biobibliograafia 1947–1990. Tallinn 1992. Lk 44
 P/arve/, V., T/ammemägi/, H. Valdar Parve. // Fraternitas Tartuensis V. Toronto 1992. Lk 164–165

Välislingid

Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944

Eesti loomaarstiteadlased
Tartu Ülikooli loomaarstiteaduskonna vilistlased
Korporatsioon Fraternitas Tartuensise liikmed
Tartu Ülikooli loomaarstiteaduskonna õppejõud
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1913
Surnud 1994
Kalju Parvel

Kalju Parvel (31. jaanuar 1926, Kaiu vald, Harjumaa – 8. november 1983, Tartu) oli Eesti majandusteadlane.

Elulugu
Lõpetas 1949 TPI majandusteaduskonna, majanduskandidaat (1966, Moskva G. V. Plehhanovi nimeline Rahvamajanduse Instituut), väitekiri "Совершенствование организации и механизации учета в государственной розничной торговле". Oli 1949–58 Tallinna kaubandustehnikumi õppejõud, kaugõppeosakonna juhataja, 1958–68 TÜ majandusteaduskonna raamatupidamise kateedri vanemõpetaja, 1968–74 kateedri juhataja, 1974–79 dotsent, 1980–83 töötas Metsamajanduse ja Looduskaitse Teadusliku Uurimise Instituudis. Õpetas kaubandusraamatupidamist; koostanud õppevahendeid.

Teadustöö
Uurinud peamiselt kaubandusettevõtetete jaekäibe arvestust, finantstegevust, raamatupidamisarvestust ning selle mehhaniseerimist ja tsentraliseerimist, iseteenindavate kaupluste rentaablust. Üle 30 teadustrükise, õppevahendeid.

Viited

Teoseid
 Jaekäibe arvestus riiklikes jaekaubandusorganisatsioonides. Tartu, 1961
 Raamatupidamise alused I, II (kaasautorid A. Ruuvet, V. Valk). Tartu, 1963
 Jaekäibe arvestuse mehhaniseerimine kohalikes kaubastutes analüütiliste arvutusmasinate kaasabil. Tartu, 1965
 Iseteenindavate kaupluste rentaabluse analüüs ja ettepanekud nende majandusliku efektiivsuse tõstmiseks. Tartu, 1973
 Toitlusettevõtete raamatupidamise tsentraliseerimisest (kaasautor V. Järve). Tartu, 1976
 Majandusliku tegevuse analüüsi teoreetilised alused ja hulgikäibe analüüs (kaasautor P. Peets). Tartu, 1979
 Raamatupidamine riiklikus kaubanduses. Tallinn, 1981.

Kirjandus
 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 356
 ETBL I, 356
 Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, III, 304, 404.

Eesti majandusteadlased
Sündinud 1926
Surnud 1983
Evald Past

Evald Past (31. märts 1900 Tartu – 27. oktoober 1991 Vancouver) oli Eesti kaugesõidukapten ja Eesti merendusajaloolane.

Elulugu
Evald Past oli kaupmehe poeg.  Sündinud küll Emajõe ääres, läks ta merele juba 1917. aastal.

Lõpetas 1924 Tallinna Merekooli kaptenite klassi esimese lennu kaugesõidukapteni kutsega. Sõitis tüürimehena ja kaptenina mitmetel eesti purje- ja aurulaevadel Tallinna ja Põhjamere sadamate vahel. Seejärel asus tegutsema tööstuse alal, oli Tallinna Kriidi-Värvitööstuse kaasosanik, Paljassaarel asunud kriidivabriku juhataja ning Eesti laevade Pääste Seltsi peaosanik-direktor. Enne kodumaalt lahkumist oli ta Päästeselts Ankur (Past, Strentse ja Ko) juhataja. Evald Past oli üks esimesi eesti mereasjanduse uurijaid. Pani kirja meremeeste mälestusi. Põgenes 1944 sügisel koos perekonnaga Rootsi, sõitis kuni aastani 1947 Rootsi laevadel. 1948 sõitis koos 63 teise eestlasega puust kalalaeval "Osterväg" Rootsist Kanadasse.

Kanadas oli tegev elamuehituse vallas. 1951. aastast elas Victorias oma naise Leidaga (sündinud Laansoo) ja poja Heitiga. 1982. aastal abiellust ta uuesti ning asus elama Vancouverisse. Pasti viimane raamat "Maalt ja merelt" on tõlgitud ka inglise keelde.

Teadustöö
Uuris Eesti merenduse ajalugu. 1930. aastail ilmunud raamatud käsitlevad eestlaste meresõitu, laevaehitust, meremeeste väljaõpetamist Eestis. Kogus ja avaldas meremeeste mälestusi. Oli "Eesti Laevanduse aastaraamatu" (ilmus 1936–38 Tallinnas, 1949 Stockholmis, taasilmub Tallinnas aastast 1995) asutajaid ja üks neljast toimetajast. 1936 ilmunud laevajuhtidele, ärimeestele jt mõeldud eesti-, inglis- ja saksakeelse käsiraamatu "Tallinn. Sadam" autor (koos Ferdinand Wichmanniga). Kirjastas J. Pitka mälestused (4 kd).

Oli Tallinna Merekooli lõpetanud Eesti Kaugesõidukaptenite Ühingu liige ja Eesti Laevajuhatajate Seltsi juhatuses. Tallinnas Eesti Meremuuseumi asutamise (1935) algatusgrupi liige. Umbes 10 teadustrükist, mälestustekogumikud. Toimetas kapt. Peeter Menderi 1940 raamatu "Kolmkümmend aastat meremehena Kaug-Idas"

Viited

Teoseid
 Jooni Eesti mereasjanduse minevikust. Tallinn, 1935
 Meresõidu romantikat ja traagikat. Tallinn, 1936
 Meri Eesti elus (kaasautor ja toim). Tallinn, 1937
 Ülevaade Eesti merekoolidest. 1864–1935. Tallinn, 1938
 Eesti meremees jutustab. Mälestused (koost). Tallinn, 1938
 Mereteedelt. (Memuaarid). Tallinn, 1940
 Maalt ja merelt. Vancouver, 1985
 50 aastat meie mereloo minevikku. Vancouver, 1985.

Kirjandus
 Mereleksikon. Tallinn, 1996, 314
 Raudsepp, K. Meremees uuel maal. Kaugesõidukapten Evald Pasti mälestuseks. // Vaba Eesti Sõna (1992) 2. I
 Juursoo, R. Evald Past – eesti merendusloo talletaja. // Eesti Laevanduse aastaraamat 2008, 109–115.
 

Eesti laevakaptenid
Eesti mereajaloolased
Eestlased Kanadas
Sündinud 1900
Surnud 1991
Vladimir Paškov

Vladimir Paškov (ka Vladimir Paschkow; 11. juuni 1904 Ilūkste vald, Kuramaa kubermang – 19. september 1969 Tartu) oli Eesti arstiteadlane, endokrinoloog, rahvuselt venelane.

Elulugu
Vladimir Paškov oli proviisori poeg.

Lõpetas 1920 Tartu Vene Eraühisgümnaasiumi, 1925 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna. Oli 1926–1927 Tartu Ülikooli närvikliiniku assistent, 1927–1933 Tartu Pärmivabriku Vesiravila laborant, 1933–1941 Tartus sise- ja närvihaiguste arst, ka Tartu Ülikooli närvikliiniku mittekoosseisuline assistent, 1941–1945 Risti jaoskonnaarst, 1945–1946 Tartu Vesiravila juhataja, lõi 1946 sellest III Tartu Sisehaiguste Kliiniku, viimasest 1951 omakorda Vabariikliku Struumatõrje Dispanseri, oli aastani 1969 selle peaarst, ühtlasi 1959–1969 Eesti NSV peaendokrinoloog. Pani aluse endokrinoloogiale kui erialale Eestis.

Vladimir Paškov oli Aleksandr Paškovi isa.

Teaduslik ja ühiskondlik-poliitiline tegevus
Uurimisvaldkond: endokrinoloogiliste haiguste, eriti kilpnäärmehaiguste ravi korraldus. NSV Liidu Ülemnõukogu saadik (1958–1960). Üle 20 teadustrükise.

Tunnustus
1952 – Eesti NSV teeneline arst

Teoseid
 Zur Frage des kongenitalen Defekts der Mm. Pectorales maj. et min. der Brustdrüse derselben Seite. // Folia Neuropathol. Est. VI, Tartu (1926)
 Zur Frage der Abmagerung bei encephalitis epidemica. // Folia Neuropathol. Est. VII, (1927)
 Über hämorhhagische Encephalitis. // Folia Neuropathol. Est. VII, (1927)
 Endeemiline struumasse haigestumine Eesti NSV-s kohaliku patoloogia nähtusena Baltimail. // Eesti NSV terap. vab. konv. Tallinn, 1959.

Viited

Kirjandus
 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. Trt, 1994, II, 62
 EE 14, 362
 Merila-Lattik, H. Eesti arstid 1947–1997. Tallinn, 1997, 279
 Eesti NSV teeneline arst V. Paškov 60-aastane. // NET (1964) 4, 64
 Vladimir Paškov. Nekroloog. // NET (1969) 6, 454–456
 TÜ Kliinikum 200, 312, 362
 100 aastat Vladimir Paškovi sünnist. // EA (2004) 8, 576.
 

Eesti arstiteadlased
Eesti endokrinoloogid
Eesti NSV teenelised arstid
Eesti venelased
Sündinud 1905
Surnud 1969
Illar Pata

Illar Pata (sündinud 4. juulil 1967 Tallinnas) on Eesti molekulaarbioloog.

Lõpetas 1985 Tallinna 44. Keskkooli, 1991 TÜ bioloogiaosakonna, Ph.D. (molekulaarbioloogia, 1996, TÜ), väitekiri "Cloning and characterization of human and mouse ribosomal protein S6-encoding genes". Täiendas end 1997 European Molecular Biology Organization (EMBO) stipendiaadina Rotterdamis Erasmuse Ülikooli rakubioloogia osakonnas, 1997–99 külalisteadurina (järeldoktor) Helsingi Ülikooli biotehnoloogia instituudis, 2003–04 teadurina Columbia Ülikoolis (New York) Rando Allikmetsa laboris. Oli 1991–99 Tartu Ülikooli molekulaar- ja rakubioloogia instituudi (MRI) teadur, 2000–03 TÜ zooloogia ja hüdrobioloogia instituudi vanemteadur, 2004–05 Eesti TA Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudi teadur, 2005– TTÜ geenitehnoloogia instituudi molekulaardiagnostika õppetooli erakorraline vanemteadur.

Uurimisvaldkonnad: vähktõve molekulaarsed mehhanismid; kuse-suguelundkonna areng; konditsionaalne ja indutseeritud mutagenees hiires; lentiviirusvektorite arendamine. Uurinud ka ribosoomivalkude ja snoRNA geenide ehitust ning geeniteraapia rakendusi pärilikes silmahaigustes. Ta on avaldanud üle 15 teadustrükise.

Viited

Teoseid
 The human ribosomal protein-s6 gene – isolation, primary structure and location in chromosome-9 (kaasautor). // Gene 121 (1992) 2
 Physical mapping of human RPS6 genomic locus on 9p22 center dot 3-9p23 (kaasautorid R. Illisson, A. Metspalu). // Ann. Human Genetics 61 (1997)
 A human cDNA encoding the homologue of NADH: ubiquinone oxidoreductase subunit B13 (kaasautorid K. Tensing, A. Metspalu). // Biochim. Biophys. Acta 1350 (1997) 2
 The transcription factor GATA3 is a downstream effector of Hoxb1 specification in rhombomere 4 (kaasautor). // Development 126 (1999) 23
 Transient disruption of spermatogenesis by deregulated expression of neurturin in testis (kaasautor). // Mol. Cell. Endocrinol. 184 (2001) 1
 A potential role of alternative splicing in the regulation of the transcriptional activity of human GLI2 in gonadal tissues (kaasautor). // BMC Mol. Biol. 7 (2006) 13.

Kirjandus
 Eesti teaduse biograafiline leksikon II, 127
 EE 14, 362

Välislingid

Eesti molekulaarbioloogid
Sündinud 1967
Kai Pata

Kai Pata (kuni 1990 Kai Kulmar; sündinud 26. veebruaril 1969 Tartus) on eesti bioloog ja pedagoogikateadlane-haridustehnoloog.

Elulugu
Lõpetas 1987 Tartu 2. Keskkooli, 1992 TÜ bioloogia osakonna, 2001 TÜ-s magistrantuuri, 2001–2005 TÜ ja Turu Ülikooli doktorantuuri, M.Sc. bioloogia didaktikas (2001, TÜ), väitekiri "Õpikeskkonna Collaborative Virtual Workplace (CVW) rakendamine õpilaste keskkonnaalaste otsustamispädevuste kujundajana", Ph.D (haridusteadus, 2005, Turu Ülikool), väitekiri "Scaffolding of collaborative decision-making on environmental dilemmas" (Turu Ülikool, 2005). 

Oli 1995–2000 OÜ Miksike loodusainete projektijuhataja ning õppematerjalide koostaja, 1999–2005 TPÜ ja TÜ korraldatud koolituskursuste lektor, 2001–2002 TÜ molekulaar- ja rakubioloogia instituudi loodusteaduste didaktika lektoraadi vanemlaborant ja erakorraline teadur, 2001–2005 teadur (ühtlasi 2001–02 Tartu Mart Reiniku Gümnaasiumi õpetaja), 2005–06 erakorraline vanemteadur, 2006– TÜ bioloogia-geograafiateaduskonna loodusteadusliku hariduse lektoraadi vanemteadur ja 2006– TLÜ matemaatika- ja loodusteaduskonna informaatika osakonna vanemteadur.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: seostatud kontseptuaalse arusaamise kujunemine keskkonna probleemteemadest; õpiobjektide ja keskkondade optimeerimine lähtuvalt õpiteooriast; haridustehnoloogilise visualiseeritud õpiprotsessi modelleerimine, m-õpe (õppimine pihuarvuti, mobiili jm abil). Osalenud mitmes rahvusvahelises uurimisprogrammis ja projektis (Erasmuse programm, Project STEDE jt) ning õpiprogrammide arendusprojektides (MIKSIKESE õpikeskkond, õpikeskkond "Noor Loodusuurija").

Teoseid
Üle 30 teadustrükise.
Virtuaalsete õpikeskkondade mudelitest (kaasautor T. Sarapuu). // Kool keset korda ja kaost. Tartu 2001
Framework for scaffolding the development of problem representations by collaborative design (kaasautor T. Sarapuu). // Designing for change in networked learning environments. Dordrecht 2003
Collaborative decision-making in synchronous environment from science teachers' and students' viewpoints. // Kasvatusteadused muutuste ajateljel. Tallinn 2004
Keskkonnaalase otsustamisoskuse kujundamise metoodikaid. // Loodusainete õpetamisest koolis. Tallinn 2005
Tutor-scaffolding styles of dilemma solving in network-based role-play (kaasautorid T. Sarapuu, E. Lehtinen). // Learning and Instruction 15 (2005) 6
A comparison of reasoning processes in a collaborative modelling environment: Learning about genetics problems using virtual chat (kaasautor T. Sarapuu). // Int. J. Sci. Education 28 (2006)

Liikmesus
2000 European Association for Research on Learning and Instruction (EARLI) liige

Tunnustused
2000 Stockholm Channel Award
2001 Eesti TA teadusauhind
2005 üliõpilaste teadustööde riiklikult konkursilt preemia sotsiaalteaduste valdkonnas

Isiklikku
Kai Pata on sporditreenerite tütar.

Ta on nelja lapse ema.

Viited

Välislingid

Eesti bioloogid
Eesti pedagoogikateadlased
Miina Härma Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1969
Olavi Paulus

Olavi Paulus (sündinud 5. augustil 1940 Haapsalus) on Eesti tehnikateadlane.

Elulugu
Olavi Paulus on teenistuja poeg ja Tiiu Pauluse abikaasa.

Lõpetas 1959 Haapsalu 1. Keskkooli, 1964 TPI ehitusteaduskonna, oli 1967–71 samas aspirantuuris, tehnikakandidaat (1972, TPI), väitekiri "Исследование рабочих режимов микрофильтров при предварительной механической очистке сточных вод". Oli 1966–67 TPI sanitaar-tehnika probleemlabori vaneminsener, 1971–77 vanemteadur, 1978–80 teadussekretär, 1980–92 TPI teadusliku uurimise sektori teadussekretär, 1992–93 teadusosakonna juhataja, 1993–2000 TTÜ tehnika- ja kinnisvaraosakonna juhataja, 2000–01 haldusprorektori nõunik, 2001– tehnika- ja kinnisvaraosakonna spetsialist.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: heitvete mehaaniline puhastamine. 16 teadustrükist

Viited

Teoseid
 Применение микрофильтров для первичной очистки хозяйственно-бытовых сточных вод. // TPI Toimetised. A. 309 (1971)
 Вопросы очистки шламовых вод торфобрикетных предприятий (kaasautor). // TPI Toimetised 348 (1973)
 Исследование механической очистки сточных вод гидролизного завода на лабораторной установке и опытном микрофильтре. // TPI Toimetised 445 (1978).

Kirjandus
 Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn, 1986, 408
 

Eesti tehnikateadlased
Sündinud 1940
Tiiu Paulus

Tiiu Paulus (aastani 1971 Hallik, 22. juuni 1941 Torma vald, Tartumaa – 18. märts 2017) oli Eesti majandusteadlane.

Elulugu
Tiiu Paulus oli talupoja tütar ja Olavi Pauluse abikaasa.

Lõpetas 1959 Tapa Keskkooli, 1964 TPI majandusteaduskonna, oli 1966–1969 Moskva Majandusstatistika Instituudi aspirant, majanduskandidaat (1969, samas), väitekiri "Вопросы механизированной обработки информации по учету и калкулированию себестоймости (на примере кабельной промышленности СССР". Täiendas end 1994 Islandis ja 1995, 1997 Rootsis. Oli 1964–1966 TPI raamatupidamise ja statistika kateedri vanemlaborant, 1969–1970 assistent, 1970–1975 NSV Liidu Rahandusministeeriumi Teadusliku Uurimise Instituudi (TUI) vanemteadur, 1975–1992 Eesti NSV Rahandusministeeriumi informaatika- ja arvutuskeskuse vanemteadur, 1992–1999 EV Rahandusministeeriumi talituse juhataja. Aastast 2000 pensionil.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: riigiraamatupidamine ja andmetöötlus. 14 teadustrükist.

Teoseid
О вопросах исследования и клссификации экономической информации. // Экономический анализ. Трт, 1967
Построение и анализ информационной модели учета затрат на производство и калкулирование себестоймости продукции. // Техника органзации, учет и анализ. III. Тлн., 1969
Учет затрат на производство и калкулирование себестоймости в условиях автоматизированной системы управления производством. // Вычислительная техника в народном хозяйстве Молдавской ССР. Кишинев, 1970
Концепция автоматизированной системы финансовых расчетов (kaasautor). М., 1973
Техническое задание на разработку автоматизированной системы финансовых расчетов (kaasautor). M., 1974

Viited

Välislingid

Eesti majandusteadlased
Tapa Gümnaasiumi vilistlased
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Sündinud 1941
Surnud 2017
Hermann Pauts

Hermann Pauts (7. september 1915 Leisi vald, Saaremaa – 7. juuni 1991 Tartu) oli Eesti majandusteadlane ja kaubandusorganisaator.

Elulugu
Hermann Pauts oli talupidaja poeg.

Lõpetas 1934. aastal Saaremaa Ühisgümnaasiumi, 1948. aastal TPI majandusteaduskonna kaubandusökonoomia erialal, majanduskandidaat (1963, TÜ), väitekiri "Kodanliku Eesti väliskaubandus imperialismi süsteemis". Oli 1935–44 Tallinna Konduktorite Reservi konduktor, 1948–52 TPI kaubandusökonoomia kateedri assistent, 1952–65 TPI ja TÜ sama kateedri vanemõpetaja, 1965–67 TÜ sama kateedri dotsent, 1967–74 TÜ kaubatundmise ja kaubanduse organiseerimise kateedri juhataja, 1974–81 dotsent, aastast 1981 pensionil. Õpetas kaubanduse organiseerimist ja tehnikat, kujundas TÜ-s kaubatundmise eriala, koostanud õppevahendeid.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: kaubanduse organiseerimine. 20 teadustrükist.

Viited

Teoseid
 Jaekaubanduse kujundamise ja planeerimise alused. Tartu, 1967, 2. trükk 1971
 Tarbijate täiendava teenindamise vormidest kaubanduses. // Uut kaubanduses 5 (1977)
 TRÜ majandusteaduskonna ajaloost ja tänapäevast. Tallinn, 1980.

Kirjandus
 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. Trt, 1994, III, 314
 Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn, 1986, 331
 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 356
 Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, III, 303, 304
 

Eesti majandusteadlased
Sündinud 1915
Surnud 1991
Aino Paves

Aino Paves (aastani 1956 Aino Põdra, sündinud 9. augustil 1931 Kõrgesaare vallas Läänemaal) on eesti arstiteadlane.

Elulugu
Aino Paves on metsapraakeri tütar, Harri Pavese abikaasa ja Heiti Pavese ema.

Lõpetas 1950 Rakvere 1. Keskkooli, 1956 TRÜ arstiteaduskonna, 1968 TRÜ aspirantuuri, meditsiinikandidaat (1972, TRÜ), väitekiri "Vedeliku ja valgu transkapillaarse vahetuse tasakaalu muutustest ägeda pneumooniaga varaealistel lastel". 

Oli 1956–64 Tartu Linna Kliinilise Haigla lastearst, 1968–81 TRÜ pediaatria kateedri assistent, 1981–92 dotsent ja 1985–91 ka kateedri juhataja, 1992–97 TÜ lastekliiniku dotsent.

Õpetanud peamiselt lastehaigusi, sh kardioreumatoloogiat, propedeutikat ja hospitaalpediaatriat; koostanud õppevahendeid.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: lapseea südame-veresoonkonna- ja liigesehaigused. Olnud mitme üleliidulise uurimisprogrammi Eesti-poolne juhendaja. Uurinud südame-veresoonkonna haiguste riskitegureid eesti lastel koostöös Helsingi Ülikooli pediaatritega. Uurinud ka lastehaiguste õpetamise ajalugu. Olnud 1983–1994 TÜ arstiteaduskonna nõukogu teadussekretär, mitme nõukogu ja komisjoni liige. Eesti Lastearstide Seltsi (1956), Eesti Kardioloogide Seltsi (1976) ja Eesti Reumatoloogide Seltsi 1979) liige. Üle 80 teadustrükise, sh 10 õppevahendit.

Viited

Teoseid
 Lapse tervishoid (kaasautor). Tallinn, 1967
 3. trükk 1981
 Об изменениях содержания белков крови у детей раннего возраста, больных острой пневмонией и бронхитом. // Уч. зап. ТГУ 373 (1975)
 Электрокардиографические изменения при вирусном миокардите у детей (kaasautor). // Уч. зап. ТГУ 496 (1979)
 Reuma lapseeas (kaasautor L. Tamm). Tartu, 1980, 2. trükk 1986
 L. Kavasaki sündroom ehk äge lümfomukokutaanne sündroom (kaasautor Lia Sildver). // NET (1986) 6
 Lastehaigused (kaasautor). Tallinn, 1993
 Kardiomüopaatia Duchenne'i ja Beckeri tüüpi lihasdüstroofiaga lastel (kaasautor). // EA (1999) 2.

Kirjandus
 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 109
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), II, 127
 Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, III, 269
 Merila-Lattik, H. Eesti arstid 1947–1997. Tallinn, 1997, 893–894
 

Eesti arstiteadlased
Eesti lastearstid
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna õppejõud
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Sündinud 1931
Ellen Pedak

Ellen Pedak (aastani 1955 Ellen Saluvee, sündinud 10. augustil 1930 Pärnus) on eesti keemik.

Elulugu
Ellen Pedak on õpetajate tütar ja Evald Pedaku abikaasa.

Lõpetas 1949 Pärnu 2. Keskkooli, 1955 TÜ keemiaosakonna, 1969 aspirantuuri, keemiakandidaat (1980, TÜ), väitekiri "О физико-химической природе центров люминесценции в сульфидах кальция, стронция и бария, активированных медью и серебром". Oli 1955–66 TÜ analüütilise keemia kateedri assistent, 1969–76 noorem- ja 1976–79 vanemteadur, 1979–92 assistent, 1993–95 keemilise füüsika instituudi lektor. Lugenud analüütilise keemia, spektraalanalüüsi ja mikroanalüüsi kursusi; koostanud õppevahendeid.

Teadustöö
Uurinud kristallfosfooride füüsikalist keemiat ja luminestsentsi probleeme. Rinnamärk "NSVL leidur" (1987). Üle 65 teadustrükise, 5 autoritunnistust.

Viited

Teoseid
 О синтезе сульфидов щелочноземельных металлов (kaasautor) // Ж. прикл. химии (1972) 45
 A New Material for Thermoluminescence Dosimetry (kaasautor). // Abstr. 4th Int. Conf. on Luminescence Dosimetry. Krakow, 1974
 Different Eu-centres in CaS:Eu, Cl (kaasautor). // Radiation Measurements 24 (1995)
 EPR of V centres in plastically deformed CaS (kaasautor). // J. Phys. Chem. Solids 57 (1996)
 F-c centres in plastically deformed CaS polycristals (kaasautor). // Phys. Stat. Sol. (B). 208 (1998).

Kirjandus
 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 300
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), II, 127

Eesti keemikud
Sündinud 1930