joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Juhan Kriisa (jurist)

Juhan Kriisa (16. august 1897 Vihavu küla, Puhja kihelkond, Tartumaa – 10. juuli 1977 Los Angelese maakond, USA) oli Eesti jurist, politseinik ja sõjaväelane (lipnik), hiljem väliseesti tegelane Ameerika Ühendriikides.

Esimese maailmasõja ajal
Ta õppis Tartus kaubanduskoolis, mobiliseeriti selle lõpetamise järele Venemaa sõjaväkke, saadeti Pihkvasse sõjakooli ja selle lõpetamise järel lipnikuna uuesti sõjaväkke.

Teenis 172. tagavarapolgus ja läks hiljem 410. Bugurslani polguga rindele. Eesti väeosade loomisel pääses ta Tartusse tagavarapolku.

Vabadussõja ajal
Vabadussõja puhkedes liitus ta Eesti rahvaväega. Aitas Tallinnas Johan Pitkal organiseerida soomusronge, teenis hiljem soomusrong nr 2 kuulipildujate II rühma ülemana. 

Valga ja Võru vallutamise järele määrati ta 2. diviisi staapi, hiljem saadeti Valga linna ja maakonna komandandi abiks ja veelgi hiljem komandandiks. Sellelt kohal viidi ta Soomusrongide Diviisi ja hiljem staapi, kus ta teenis sõja lõpuni.

Pärast Vabadussõda ja Eesti Vabariigi esimese perioodi ajal
Pärast Vabadussõda lõpetas ta 1923. aastal Tartu Kommerts- ja Kaubanduskooli ning õppis aastatel 1923–1927 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Akadeemiliselt kuulus ta Korporatsioon Reveliasse.

Töötas õpingute kõrval algul Kaitseliidus instruktorina, olles üks selle ellukutsujaid Tartus ja Kaitseliidu Tartu maleva asutajaid. Pärast õpinguid töötas Tartu Seemnevilja Ühisuses juriskonsuldina.

Hiljem siirdus ta politseiteenistusse, töötades Tallinnas 1., hiljem Kadrioru jaoskonna komissarina ja lõpuks Nõmme jaoskonna komissarina.

Teise maailmasõja ajal
Saksa okupatsiooni ajal töötas ta Majandusdirektooriumi rahandusosakonnas vaneminspektorina.

Põgenes 1944. aastal Saksamaale, oli hiljem põgenikelaagris Geislingenis.

Hilisem elukäik
Asus 1949. aastal Ameerika Ühendriikidesse, elades alates 1951. aastast Chicago ümbruses, hiljem Los Angelese piirkonnas. Oli tegev kohalikus eesti seltsi- ja kultuurielus, on olnud ka Los Angelese Eesti Maja esimees.

Tunnustused
1920 tasuta autasumaa normaaltalu mõõdus
1936 Kotkaristi IV klassi teenetemärk

Isiklikku
Tema abikaasa oli alates 13. detsembrist 1924 hilisem õpetaja ja haridustegelane Alice Kriisa.

Viited

Kirjandus
"Juhan Kriisat mälestades". Vaba Eesti Sõna nr 31, 4. august 1977. Lk 11

Välislingid
Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Eesti ohvitseride andmekogu

Eesti juristid
Eesti politseinikud
Esimese maailmasõja veteranid Eestis
Vabadussõja veteranid
Eesti soomusronglased
Kaitseliidu Tartu maleva liikmed
Korporatsioon Revelia liikmed
Kotkaristi IV klassi teenetemärgi kavalerid
Eestlased Ameerika Ühendriikides
Sündinud 1897
Surnud 1977
Mihai Fifor

Mihai-Viorel Fifor (sündinud 10. mail 1970 Drobeta-Turnu Severinis) on Rumeenia poliitik, ta on Sotsiaaldemokraatliku Partei liige. Ta oli 16. jaanuarist 2018 kuni 29. jaanuarini 2018 Rumeenia peaministri kohusetäitja.

Ta sündis aastal Drobeta-Turnu Severinis Mehedinți maakonnas. Drobeta-Turnu Severinis lõpetas ta keskkooli. Aastal 1994 lõpetas ta Craiova Ülikooli.

Ta oli 29. juunist 2017 kuni 12. septembrini 2017 Rumeenia majandusminister. 12. septembrist 2017 on ta Rumeenia kaitseminister. 16. jaanuaril 2018 nimetas Rumeenia president Klaus Iohannis ta Rumeenia peaministri kohusetäitjaks, ta oli peaministri kohusetäitja kuni 29. jaanuarini 2018.

Välislingid 
 Rumeenia president nimetas peaministri kohusetäitjaks senise kaitseministri

Rumeenia poliitikud
Sündinud 1970
Jerzens

Jerzens on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Imsti ringkonnas. Vald asub 1107 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 30,4 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 997 inimest. Vald paikneb 8 km Imstist lõunas Pitze jõe orus.

Piirkonna asustamine algas 600. aasta paiku. Küla on esmakordselt kirjalikult mainitud aastal 1313. Jerzensi peamised sissetulekuallikad on põllumajandus ja turism.

Tuntud inimesi 

 Wolfgang Auderer – vigursuusataja

Viited

Välislingid 

 www.jerzens.tirol.gv.at

Tirooli liidumaa vallad
Aado Salumäe

Aado Salumäe (sündinud 16. märtsil 1938 Võrus) on Eesti mudellendur.

Ta lõpetas 1960. aastal Võru õhtukeskkooli ja 1965. aastal peenmehaanika erialal Tallinna Polütehnilise Instituudi. Töötanud nii Harju KEKis kui ka jaoskonnajuhatajana AS-is Harju Elekter.

Mudellennuspordiga tegi Salumäe algust 1951. aastal Võru Pioneeride Majas, kus algul juhendas teda Eino Kukk ja hiljem Endel Helme. Aastatel 1954–61 juhatas ta ise Võru Pioneeride Majas ja 1962–75 Tallinna Pioneeride Palees mudellennuringi. Alates aastast 1991 on ta Keila Mudellennu Klubi juhatuse esimees. Kokku on tema käe all mudellennundusega kokku puutunud ligikaudu 1000 inimest.

Nõukogude aja lõpul tõi Tallinnas asuv Noorte Tehnikaspordi Maja Eestisse AN-12 lennuki, millele pealinnas kohta ei leitud ja mis Salumäe ettepanekul toodi Keila kõrvale Valksesse Karjakülla viiva tee äärde. Sestsaati on lennukit kasutanud Keila Mudellennu Klubi ja selles asub töökoda, kus ehitatakse mudellennukeid.

Aastatel 1958–88 kuulus Salumäe Eesti koondisse. Ta on tulnud ohimudelite ja raadio teel juhitavate mudelite klassis 40 korda ja vabalennus 1 korra Eesti meistriks. Ühtlasi on ta vigurlennu klassis kolmekordne Baltimaade meistrivõistluste võitja. 2008–09 võitis ka raadio- ja elektriplaanerite klassis Soome karika.

Tema poeg Eero Salumäe on samuti tegelenud aerofotograafiaga.

Viited

Välislingid 
 Kristjan Terase: "Lennuklubi juht: noori jääb paraku vähemaks" Harju Elu, 11. aprill 2014

Eesti sportlased
Sündinud 1938
Eramuuseum

Eramuuseum on muuseum, mis enamasti eksponeerib kitsa valdkonna asju ja mida haldab üksikharrastaja(d) või mitteriiklik organisatsioon. Erinevalt riigimuuseumist või muust avalikust muuseumist võib eramuuseumil olla puudulik kogude süstematiseerimine.

Eesti eramuuseume:
Eesti Pressimuuseum
Pikakose majamuuseum
...

Välismaa eramuuseume:
Madame Tussauds, Prantsusmaal
Beate Uhse Erootikamuuseum, Saksamaal
...

Vaata ka
riigimuuseum

Muuseumid
Taimne Teisipäev

Taimne Teisipäev on kampaania, mis propageerib ühel päeval nädalas taimsete toitude söömist. Kampaania on peamiselt suunatud inimestele, kes soovivad muuta oma toitumisharjumusi tervislikumaks ning keskkonna- ja loomasõbralikumaks. Seejuures tehakse koostööd ka ettevõtetega.

Kampaania tutvustab toiduretsepte, taimse toitumise põhitõdesid ning aitab söögikohtadel oma menüüs teisipäeviti tutvustada taimseid toite, et keskkonna- ja terviseteadlikel klientidel oleks kergem valikuid teha. Eesmärgiks on tutvustada tarbijale, kuidas mugavalt ja taskukohaselt lisada oma toidusedelisse rohkem puu-, juur- ja köögivilju ning vähendada liha kogust. Kampaania peamine tähelepanu on inimestel, kes tahavad oma toitumises vähendada loomade intensiivkasvatuse produkte, kuid ei suuda järske muutusi läbi viia. Üheks oluliseks liha tarbimise vähendamise põhjuseks peetakse ka fakti, et Tervise Arengu Instituudi 2017. aasta kevadel avaldatud uuringust selgus, et eestlaste toidusedelis on soovitatud 12% lihakoguse asemel liha keskmiselt kaks korda rohkem, samuti tarbitakse liiga palju magustatud piimatooteid.

Viited 

Toitumine
Türi vald

Türi vald on vald Järva maakonnas.

Türi vallavanem on alates 24. novembrist 2021 Ele Enn. Vallavolikogu esimees on Maarja Brause.

Kahe ühinemise järel kuuluvad Türi valda Türi linn ning Oisu, Kabala, Türi, Käru ja Väätsa piirkond.

Asustus 
Türi vallas on 1 linn (Türi), 4 alevikku (Käru, Oisu, Särevere, Väätsa) ja 53 küla.

Külad: Aasuvälja, Arkma, Jõeküla, Jändja, Kabala, Kahala, Karjaküla, Kirna, Kolu, Kullimaa, Kurla, Kõdu, Kädva, Kändliku, Kärevere, Laupa, Lauri, Lokuta, Lungu, Lõõla, Meossaare, Metsaküla, Mäeküla, Näsuvere, Ollepa, Pala, Pibari, Piiumetsa, Poaka, Põikva, Rassi, Raukla, Reopalu, Retla, Rikassaare, Roovere, Röa, Saareotsa, Sagevere, Saueaugu, Sonni, Taikse, Tori, Tännassilma, Türi-Alliku, Vilita, Villevere, Vissuvere, Väljaotsa, Väljataguse, Äiamaa, Änari, Ülejõe

Ajalugu 
Türi vald moodustati 1992. aasta 30. jaanuaril.

16. oktoobril 2005 liideti senise Türi vallaga Kabala ja Oisu vald ning Türi linn.

2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus ühinesid senine Türi vald, Käru vald Rapla maakonnast ja Väätsa vald Järva maakonnast.

Vaata ka 
 Türi valla ja Türi tehnika- ja maamajanduskooli muuseum

Viited

Välislingid 
 Türi valla koduleht

Järva maakonna vallad
Zirase vald

Zirase vald (läti keeles Ziru pagasts) on vald Lätis Ventspilsi piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Vārve, Zlēkase, Piltene, Užava ja Jūrkalne vallaga, lisaks veel Kuldīga piirkonna Alsunga ja Ēdole vallaga.

Valla pindala on 154 km². 2016. aasta seisuga elas seal 497 inimest. Valla keskus on Zirase küla. Vallavanemaks on Dzidra Ceriņa.

Ajalugu

Tsaariajal oli valla saksakeelne nimekuju Sirgen. Zirase vallast eraldati Esimese maailmasõja ajal Užava vald. Aastal 1935 oli valla pindala 90 km² ja seal oli 1227 elanikku.  Aastal 1945 moodustati vallas Sise ja Zirase külanõukogud, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Zirase külanõukoguga likvideeritav Sise külanõukogu. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Ventspilsi piirkonda.

Kaitstavad mälestised

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Priednieki muinasasula, Sise muinaskalmed ja Ratnieki muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Landžarāji keskaegne kalmistu, Sise asulakoht ja Sembase muinaskalmed.

Loodus

Suurim jõgi on Venta jõgi, läänepiiril voolab Užava jõgi. Valla pindalast katvad metsad 65,5 %. Zirase valla lääneosa jääb Užava alamjooksu maastikukaitsealale.

Asustus

Aastal 2011 elas vallas 462 lätlast, 16 venelast, 6 valgevenelast, 6 ukrainlast, 1 poolakas ja 8 leedulast.

Valla külad on:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

Viited

Välislingid 

Valla kodulehekülg
Kaart valla üldplaneeringuga

Läti vallad
Ventspilsi piirkond
Sootaguse mõis

Sootaguse mõis (saksa keeles Soentagk) oli rüütlimõis Väike-Maarja kihelkonnas Virumaal..

Viited

Välislingid

Virumaa mõisad
Väike-Maarja kihelkond
Kosovo vilajett

Kosovo vilajett oli Osmanite riigi ajalooline 1. järgu haldusüksus (vilajett ehk provints) Balkani poolsaarel aastatel 1877–1913, mis hõlmas tänapäevase Kosovo Vabariigi territooriumi ja ka Põhja-Makedoonia Vabariigi loodeosa. 

Tänase Serbia ja Montenegro vaheline ajalooline piirkond Raška oli de jure Osmanite kontrolli all. Aastatel 1878–1909 okupeeris sandžakki de facto Austria-Ungari keisririik, nagu sätestas Berliini lepingu artikkel 25.

Vilajett etendas oma rolli Osmanite ühiskonna näilise mikrokosmosena. Selle piirides olid kaasatud erinevate rahvaste ja nende religioonide rühmad: albaanlased, bosnialased, serblased; nii moslemid kui kristlased (katoliiklased või õigeusklikud). Provints oli tuntud oma käsitööliste ja Osmanite arhitektuuri rakendavate linnade nagu İpek (tänapäevane Pejë) poolest.

Pealinn
Üsküb (Skopje) tegutses provintsi pealinnana, samas ka basaarina Osmanite impeeriumi keskuse Kostantiniyye ja selle Euroopa provintside vahel. Üsküb oli 32 000 elanikuga provintsi suurim linn, sellele järgnes Prizren 30 000 elanikuga. Prizrenis asutati ametlikult 10. juunil 1878 albaania rahva õiguste kaitseks Prizreni liiga, mis 1881. aastal sultani käsul vägivaldselt lõpetati.

Ema Teresa
1910. aastal sündis Üskübis ja sealsamas ka ristiti kosovoalbaania päritolu roomakatoliku pühak ema Teresa, ta liitus 18-aastasena Iirimaa pealinnas nunnaorduga ning temast kujunes hiljem misjonär Briti Indias.

Vaata ka
Kosovo Vabariik

Viited

Kosovo ajalugu
Osmanite riik
Roderick Rijnders

Roderick Rijnders (täisnimega Roderick Falesca Renée Trygvae Rijnders; 1. märts 1941 – 15. jaanuar 2018) oli Hollandi sõudja.

Rijnders võitis 1968. aasta suveolümpiamängudel Méxicos roolijaga kahepaadil hõbemedali.

Hollandi sportlased
Sõudjad
Sündinud 1941
Surnud 2018
Viru-Nigula vald

Viru-Nigula vald on vald Lääne-Virumaal. Valla keskus asub Kundas ning teenuste osutamine toimub Aseri alevikus ja Viru-Nigula alevikus. Viru-Nigula vald moodustati 2017. aastal senise Viru-Nigula valla, Kunda linna ja Aseri valla ühinemisel. Viru-Nigula vald on maakonna merevärav ja ajalooline tööstus- ja logistikapiirkond.

Viru-Nigula vald on elanike arvult Eestis keskmisest väiksem omavalitsus, olles suuruselt 55. omavalitsus (Eestis on kokku 79 omavalitsust). Pindalalt on Viru-Nigula vald Eesti suuruselt 36. omavalitsus. Valla keskus on Kunda linn, kus elas 2021. aasta alguse seisuga natuke üle poole valla elanikest (2865 inimest).

Viru-Nigula valda läbib Tallinn–Narva maantee. Vallas asub Kunda sadam.

Viru-Nigula vallavanem on Einar Vallbaum.

Asustus

Linn 
Kunda

Alevikud 
Aseri ja Viru-Nigula

Külad 
Aasukalda – Aseriaru – Iila – Kabeli – Kaliküla – Kalvi – Kanguristi – Kestla – Kiviküla – Koila – Koogu – Kunda küla – Kurna – Kutsala –  Kuura – Kõrkküla – Kõrtsialuse – Letipea – Linnuse – Mahu – Malla – Marinu – Metsavälja  – Nugeri – Ojaküla – Oru – Paasküla – Pada – Pada-Aruküla – Pikaristi – Pärna – Rannu – Samma – Selja – Siberi – Simunamäe  – Toomika – Tüükri  – Unukse – Varudi – Vasta – Villavere – Võrkla

Rahvastik 

Kunda linna elanikest on 64% eestlased, 30% venelased, 2% ukrainlased ja 4% muude rahvuste esindajad.

Võrreldes teiste Eesti omavalitsustega on Viru-Nigula vallas pensionäride osakaal üks kõrgemaid. Viru-Nigulla valla elanikest moodustavad pensionärid 30,4%. Selle näitaja poolest ollakse Eestis omavalitsuste seas 6. kohal (kokku 79 omavalitsust). Siin on Lääne-Virumaa omavalitsuste kõrgeim pensionäride osakaal.

Viru-Nigula vallas on ka puudega isikute osakaal Eesti omavalitsuste keskmisest kõrgem. 12,9 protsendil valla elanikest on diagnoositud puue (Eestis on keskmiselt diagnoositud puue 10,3% elanikest). Vallas on kõige enam diagnoositud liikumispuuet (46% juhtudest).

Eelarve 
2020. aastal olid Viru-Nigula valla eelarve tulud 9,1 miljonit eurot. Selle näitaja alusel oli valla eelarve Eesti omavalitsuste seas 60. kohal. Viru-Nigula valla netovõlakoormus moodustab 29% valla eelarvest. Selle näitaja poolest ollakse omavalitsuste võrdluses keskmike seas (37. kohal).

Sõprusvallad 
Karvia vald (Soome), Criuleni maakond (Moldova), Dobele maakond (Läti), Comrat (Gagauusia Autonoomne Vabariik) ja Akmene linn (Leedu).

Vaata ka 
 Viru-Nigula kihelkond
 Letipea-Mahu

Viited

Välislingid 
 Viru-Nigula valla koduleht

Lääne-Viru maakonna vallad
Prantsusmaa lauljate loend



A
Dominique A
Isabelle Adjani
Alizée
Alma
Charles Aznavour
Isabelle Aubret

B
Joséphine Baker
Brigitte Bardot
Gilbert Bécaud
Jacqueline Boyer
Georges Brassens
Aristide Bruant
Carla Bruni

C
André Claveau
Manu Chao

D
Anne-Marie David
Michel Delpech

F
Mylène Farmer

G
France Gall
Juliette Gréco

H
Amir Haddad

I
Imany

L
Grégory Lemarchal

M
Sara Mandiano
Jessy Matador
Mireille Mathieu
Yves Montand

N
Nâdiya
Najim

P
Vanessa Paradis
Édith Piaf
Joseph Poolpo
Alice Prin

S
Henri Salvador

W
Noé Willer

 
Lauljate loendid
Simona Halep

Simona Halep (sündinud 27. septembril 1991 Constanțas) on Rumeenia tennisist.

Ta tõusis WTA edetabelis maailma esimängijaks 9. oktoobril 2017 ja püsis sellel kohal 16 nädalat. 26. veebruaril 2018 hõivas ta taas WTA edetabeli esikoha ning püsis seal 28. jaanuarini 2019.

Saavutused 
Ta on võitnud 18 WTA turniiri. Esimene WTA turniiri võit tuli 2013. aastal ning samal aastal võitis ta veel 5 turniiri.

Halep on jõudnud kolm korda suure slämmi turniiri finaali. 2018. aastal võitis ta oma esimese suure slämmi turniiri, alistades Prantsusmaa lahtiste meistrivõistluste finaalis Sloane Stephensi. Enne seda kaotas ta 2014. aastal Prantsusmaa lahtistel meistrivõistlustel finaalis Marija Šarapovale ja 2017. aastal kaotas ta taas Prantsusmaal finaalis, seekord Läti tennisistile Jeļena Ostapenkole 6:4, 4:6, 3:6.

Tunnustus
2018. aastal nimetati ta Bukaresti aukodanikuks.

Huvitav seik
Simona Halep on üks väheseid naissportlasi, kes on avalikult tunnistanud, et laskis 2009. aastal teha rinnavähendusoperatsiooni. "Ma ei suutnud kiiresti reageerida ja tundsin end suurte rindade tõttu ebamugavalt," selgitas tennisist 2011. aastal operatsiooni vajalikkust. "Need kaalusid nii palju, et ma lihtsalt ei saanud mängida, rinnad segasid mind." Halep märkis, et tal olid suurte rindade tõttu olnud pidevalt seljavalud.

Pärast operatsioonist taastumist paranesid Halepi tennisetulemused jõudsalt: 2008. aasta lõpus edetabeli 352. kohalt tõusis 2011. aasta suveks 57. kohale.

Viited

Välislingid 

WTA profiil (inglise keeles)

Rumeenia sportlased
Sündinud 1991
Tennisistid
Zlēkase vald

Zlēkase vald (läti keeles Zlēku pagasts) on vald Lätis Ventspilsi piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Piltene, Zirase ja Ugāle vallaga, samuti ka Kuldīga piirkonna Ēdole, Padure ja Rumba vallaga.

Valla pindala on 107 km². 2016. aasta seisuga elas seal 511 inimest. Valla keskus on Zlēkase küla. Vallavanemaks on Daiga Cekule.

Ajalugu

Tsaariajal oli valla saksakeelne nimekuju Schleck. Aastal 1935 oli valla pindala 168 km² ja seal oli 1428 elanikku.  Aastal 1945 moodustati vallas Cirkale ja Zlēkase külanõukogud, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1990 muudeti Zlēkase külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Ventspilsi piirkonda.

Loodus

Suuremad jõed on Venta jõgi ja Abava jõgi. Järvedest asub vallas 14 hektari suurune Kāžezers ja 2,5 hektari suurune Tīsezers. Vald ise asub Rannikumadalikul. Valla pindalast katvad metsad 72,9 %.

Looduskaitse all on Zlēkase park, Jaunābelnieki tamm, Kirikumõisa tammed, Kellatamm ning arvukalt nimetuid põlispuid. Valda jäävad 10 hektari suurune Piešdanga hoiuala, 284 hektari suurune Nagļi ja Ansiņi soo hoiuala ning 39 hektari suurune Tišezersi hoiuala. Lisaks jääb osa valla kaguosast Abava ürgoru maastikukaitsealale.

Kaitstavad mälestised

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all hiiepaik Zlēkase linnamäel, Zlēkase linnamägi, Zlēkase luteri kirik, sealsed 21 pinki ja nende maalingud, külgmised rõdud, kantsel, altar, orel ja kamin, Paventa linnamägi, Pabērzkalnsi linnamägi ja sealne muinasasula, Dzikļi muinaskalmed, Pasilciemsi muinaskalmed, Jaunbērzi muinasasula, Pabērzkalnsi muinaskalmed ja Gaisiņi muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Valleskalnsi linnamägi, Jāņkalni keskaegne kalmistu, Abavmuiža ohvrikivi, Lāmi linnamägi ja Ēčkalni muinaskalmed.

Asustus

Aastal 2011 elas vallas 494 lätlast, 2 venelast, 1 valgevenelane, 5 ukrainlast, 2 poolakat ja 4 leedulast.

Valla külad on:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

Viited

Välislingid 

Valla kodulehekülg
Kaart valla üldplaneeringuga

Läti vallad
Ventspilsi piirkond
Zlēkas

Zlēkas on küla (vidējciems) Lätis Ventspilsi piirkonnas, Zlēkase valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 20 meetri kõrgusel, Ventspilsist 41 kilomeetri kaugusel. Seal asuvad kultuurimaja ja raamatukogu.

Küla kujunes Zlēkase mõisa juurde, mida mainitakse esimest korda aastal 1561. Aastal 1796 avati seal mõisatöölistele kool, mis oli vanim omataoline Kurzemeš. Detsembris 2014 hukkasid saksa sõjaväed 160 sealset elanikku, keda süüdistati koostöös partisanidega. Nõukogude ajal oli küla kohaliku Janis Fabriciussi järgi nimetatud kolhoosi keskasulaks. Aastal 2016 suleti sealne algkool, mis oli tegutsenud järjepanu 220 aastat.

Zlēkase park on looduskaitse all. Ka külas kasvavad Jaunābelnieki tamm, Kirikumõisa tammed, Kellatamm, kaheksateist nimetut tamme ja neli mändi on looduskaitse all.

Hiiepaik Zlēkase linnamäel, Zlēkase linnamägi, Zlēkase luteri kirik, sealsed 21 pinki ja nende maalingud, külgmised rõdud, kantsel, altar, orel ja kamin on riiklike mälestisena muinsuskaitse all.

Viited

 

Ventspilsi piirkonna külad
Berettyóújfalu

Berettyóújfalu on linn Ungaris Hajdú-Bihari komitaadis. 

Linnast on pärit filmilavastaja Károly Makk ja Euroopa Parlamendi liikmed Viktória Mohácsi, István Pálfi ja István Ujhelyi.

Viited

Välislingid 

 Berettyóújfalu koduleht 

Ungari linnad
Mötz

Mötz on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Imsti ringkonnas. Vald asub 654 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 5,86 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1261 inimest. Vald paikneb 16,3 km Imstist idas ja 9 km Telfsist läänes. Küla esmamaining on 12. sajandist. Kunagi Miemingiga koos olnud Mötzist sai pärast Teist maailmasõda omaette vald. Peamised sissetulekuallikad on põllumajandus, suveturism, kuid Mötz on ka tüüpiline elamurajoon.

Viited

Välislingid 

 www.moetz.tirol.gv.at

Tirooli liidumaa vallad
Nassereith

Nassereith on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Imsti ringkonnas. Vald asub 843 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 72,4 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 2014 inimest. Vald paikneb 11 km Imstist põhjas Gurglbachi ülemjooksul. Küla kirjalik esmamaining on aastast 1150, kuid asustus algas aastatel 200-300 eKr. Peamine sissetulekuallikas on turism, kuid Nassereith on nüüd pendeldajate kogukond.

Viited

Välislingid 

 www.nassereith.tirol.gv.at

Tirooli liidumaa vallad
Saue vald

Saue vald on kohaliku omavalitsuse üksus Eestis Harju maakonnas. Saue vald moodustati haldusreformi tulemusel 24. oktoobril 2017, mil ühinesid senine Saue vald, Kernu vald, Nissi vald ja Saue linn.

Tegemist on rahvaarvult suurima Eesti mandriosa vallaga. Valla pindala on ligikaudu 630 ruutkilomeetrit ja elanike arv 22 000 inimest. Selle naabrid on Tallinna linn, Saku vald, Kohila vald, Märjamaa vald, Lääne-Nigula vald, Lääne-Harju vald, Keila linn ja Harku vald.

Valda iseloomustab mitmekesine asustusstruktuur – seal on nii linnalisi asulaid kui ka hajaasustust. Valda läbib mitu tähtsat teed: Tallinna–Pärnu ja Tallinna–Haapsalu maantee ning Tallinna–Turba raudtee.

Valla keskus asub Saue linnas (u 5700 elanikku), rahvaarvult suurimad valla alevikud on Laagri (u 5100 elanikku), Turba (u 950 elanikku) ja Riisipere (u 800 elanikku) ning külad Alliku (u 1500 elanikku), Ääsmäe (u 730 elanikku), Vanamõisa (u 500 elanikku), Hüüru (u 430 elanikku), Kaasiku (u 400 elanikku), Laitse (u 370 elanikku) Koidu (u 320 elanikku), Vatsla (u 320 elanikku) ja Haiba (u 310 elanikku).

Saue vallavanem on Andres Laisk ja volikogu esimees on Harry Pajundi. Mõlemad on olnud ametis alates valla moodustamisest 2017. aastal.

Saue valla asulad

Loodus

Veekogud
Veekogude loend pärineb Keskkonnaregistristː
 Allikad
 Esku allikas
 Järveotsa allikas
 Kedru allikas
 Kernu allikad
 Otsa allikas
 Pajusoo allikas
 Pulga allikas
 Ramla allikas
 Rehe allikas
 Selja allikas
 Sõeruallikas (Sõeru ohvriallikas)
 Tuharu allikas
 Tõmmapää allikas
 (9 nimetut allikat)

 Jõed
 Kasari jõgi
 Keila jõgi
 Kloostri jõgi
 Maidla jõgi
 Pääsküla jõgi
 Vasalemma jõgi
 Vääna jõgi

 Kraavid
 Holtisoo kraav
 Kanarbiku kraav
 Kanarbiku kraav (Kanarbikuoja)
 Keskküla kraav
 Kuura kraav
 Laabi kraav
 Lehetu oja (Lehetu kraav)
 Maidema kraav
 Ohtuveski kraav
 Proosoja
 Rabakraav
 Rabapõllu kraav
 Rangu kraav
 Rõõmu kraav
 Rätsepa kraav
 Saluse kraav
 Samblakraav
 Turbakraav
 Tõnupere kraav
 Tõttmäe kraav
 Voore kraav

 Looduslikud järved
 Järveotsa järv (Turvaste Järveotsa järv)
 Laanemaa järv
 Larvi järv
 (1 nimetu järv)
 Ruila järv
 Vaheru järv
 Valgejärv (Turvaste Valgejärv)

 Ojad
 Aude oja
 Ellamaa oja (Põldmäe jõgi)
 Hingu oja
 Jutapere jõgi (Jutapere oja)
 Munalaskme oja
 Pennu oja
 Seljamäe oja

 Paisjärved
 Haiba veehoidla
 Kernu järv (Kernu paisjärv, Kirna järv)
 Maidla järv
 Riisipere järv
 Ruila paisjärv
 Töökmani paisjärv (Laitse veehoidla)

 Peakraavid
 Algemäe oja (Terjatu peakraav)
 Haiba oja (Haiba peakraav)
 Järve kraav (Järveraba peakraav)
 Metsapere peakraav
 Naistesoo peakraav (Kodasema peakraav)
 Ohtu peakraav
 Ojari peakraav
 Padula kraav (Jälgimäe peakraav)
 Pagula kraav (Kloostri peakraav)
 Palu peakraav (Riisipere peakraav)
 Pihuoja (Vanamõisa peakraav)
 Sõerukraav
 Tabara kraav (Viruküla peakraav)
 Turba peakraav (Palujõgi)
 Tuula peakraav
 Valingu peakraav
 Vatsla oja (Vatsla peakraav)
 Üksnurme peakraav

 Tehisjärved
(Sooniste karjäär)
Härgesoo tiik
Jaagu järv
Kandle tiik
Turba karjäärid
(12 nimetut järve)

Viited

Välislingid
Saue valla koduleht

 
Harju maakonna vallad
Jūrkalne vald

Jūrkalne vald (läti keeles Jūrkalnes pagasts) on vald Lätis Ventspilsi piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Zirase ja Užava vallaga, lisaks veel Kuldīga piirkonna Alsunga vallaga ning Lõuna-Kuramaa piirkonna Saka vallaga.

Valla pindala on 99,6 km². 2016. aasta seisuga elas seal 349 inimest. Valla keskus on Jūrkalne küla. Vallavanem on Guntars Reķis.

Ajalugu 

Tsaariajal oli valla saksakeelne nimekuju Felixberg. Aastani 1825 kandis see nime Pilsberģe vald. Aastal 1935 oli valla pindala 94,1 km² ja seal oli 1153 elanikku. Aastal 1945 moodustati vallas Jūrkalne ja Ušvalki külanõukogud, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1951 liideti Jūrkalne külanõukoguga likvideeritav Ošvalki külanõukogu, aastal 1954 aga Sārnate külanõukogu. Aastal 1961 arvati osa külanõukogu maadest Užava külanõukogu koosseisu, aastal 1977 liideti osa maadest aga Alsunga alevinõukoguga. Aastal 1987 liideti külanõukoguga osa Saka külanõukogu maadest. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Ventspilsi piirkonda.

Loodus 

Suurim jõgi on Rīva jõgi. Vallas asuvad 50 hektari suurune Dižezersi järv ja 1 hektari suurune Pāžezers. Valla pindalast katvad metsad 81,6%.

Looduskaitse all on Zaķi Suurmänd, veel kaks mändi, sanglepp ja üks põline nimetu jalakas valla põhjaosas. Valla põhjaossa jääb ka osaliselt Sārnate soo hoiuala.

Kaitstavad mälestised 

Jūrkalne vald on üks kolmest vallast, kus elavad suitid. Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Jūrkalne katoliku kirik ja kaks selle ust. Kohaliku kaitse all on Drēbnieki muinaskalmed, Darvdedži muinaskalmed ja Gravase muinaskalmed.

Asustus 

Aastal 2011 elas vallas 337 lätlast, 2 venelast, 1 valgevenelane, 3 ukrainlast ja 1 poolakas.

Valla külad on:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

Viited

Välislingid 

 Valla kodulehekülg
 Kaart valla üldplaneeringuga

Läti vallad
Ventspilsi piirkond
Jūrkalne

Jūrkalne (varem Feliksberga, saksa Felixberg) on küla (vidējciems) Lätis Ventspilsi piirkonnas, Jūrkalne valla halduskeskus. Küla asub Läänemere rannikul merepinnast 14 meetri kõrgusel, Ventspilsist 52 kilomeetri kaugusel.

Küla on suitide traditsiooniline elupaik. Seal asuvad rahvamaja ja raamatukogu. Sealne katoliku kirik ja kaks selle ust on mälestisena riikliku kaitse all. Küla ümbruses on rannik järsk ja kõrge, kohati on sealsed nõlvad 20 meetri kõrgused.

15. mail 1809 toimus küla all merel lahing Briti ja Taani laevastiku vahel. Küla kohta olid enne aastat 1844 kasutusel nimekujud Medeņciems (Meddenzeem) ja Jūrciems (Jorizeem).

Aastal 1872 asutati külas Jūrkalne merekool, kus koolitati tüürimehi ja lähisõidukapteneid. Kool tegutses Esimese maailmasõjani. Aastal 1882 sündis seal helilooja Abraham Zevi Idelsohn. Nõukogude perioodil oli küla kohaliku kolhoosi keskasula.

Aastal 2017 oli külas 195 elanikku.

Viited

 

Ventspilsi piirkonna külad
Ugāle vald

Ugāle vald (läti keeles Ugāles pagasts) on vald Lätis Ventspilsi piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Piltene, Usma, Pope, Puze, Zlēkase ja Tārgale vallaga, samuti ka Kuldīga piirkonna Rumba vallaga.

Valla pindala on 292 km². 2016. aasta seisuga elas seal 2238 inimest. Valla keskus on Ugāle küla. Vallavanemaks on Helēna Mendrišora.

Ajalugu

Tsaariajal oli valla saksakeelne nimekuju Ugahlen. Aastal 1935 oli valla pindala 190,6 km² ja seal oli 2183 elanikku. Aastal 1945 moodustati vallas Ugāle, Māteri ja Vecbirznieki külanõukogud, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1951 ühendati Ugāle külanõukoguga likvideeritav Modese külanõukogu, aastal 1954 aga Māteri külanõukogu. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Ventspilsi piirkonda.

Loodus

Suuremad jõed on Abava jõgi ja Rinda jõgi. Järvedest asuvad vallas Puze valla piiril 4,4 hektari suurune Dūņezers ja 5,205 km² suurune Puze järv. Valla pindalast katvad metsad 78,5 %.

Looduskaitse all on Vecumi rändrahn, Vēlogi tamm ning arvukalt nimetuid põlispuid. Valda jääb 19 hektari suurune Kroja metsade hoiuala, osalt jääb valla lõunaossa ka Pluči raba hoiuala. Lisaks jääb osa valla lõunaosast Abava ürgoru maastikukaitsealale.

Kaitstavad mälestised

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Būdiņi muinaskalmed, Jaunvietase linnamägi, Ugāle luteri kirik, sealsed 19 kirikuliste pinki, kaks ahju, kantsel, altar, orel ja oreli noodivihik, Veckušķi Püha tamm, hiiepaik Puuslikupärn, Krišiņi muinaskalmed, hiiepaik Māteri Kuradijälje  kivi, Moricsala asulakoht ning Ugāle linnamägi. Kohaliku kaitse all on Rāpati muinaskalmed ehk Rootsi kalmistu, Sirgumi muinaskalmed, Sirgumi küla asupaik, keskaegne kalmistu Muliki Kalmemägi, Modmuiža muinasasula, Māteri asulakoht, Ceriņi muinaskalmed, Pilsgaļi asulakoht, Muižkalni keskaegne kalmistu ehk Kindraliküngas, Laukgaļi muinaskalmed, Košķēni asulakoht ja Lamiķi muinaskalmed.

Asustus

Aastal 2011 elas vallas 1841 lätlast, 197 venelast, 22 valgevenelast, 62 ukrainlast, 12 poolakat ja 16 leedulast.

Valla külad on:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

Viited

Välislingid 

Valla kodulehekülg
Kaart valla üldplaneeringuga

Läti vallad
Ventspilsi piirkond
Toila vald

Toila vald on vald Ida-Viru maakonnas.

Toila vallavanem on Eve East.

Ajalugu 
Toila vald moodustati 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus Kohtla-Nõmme valla, senise Toila valla ja Kohtla valla ühinemisel.

Algselt oli plaanis liituda ka Jõhvi vallaga. 2022. aasta lõpul alustasid Toila ja Jõhvi vallad taas liitumiskõnelusi.

Asustus 
Vallas on 1 alev (Kohtla-Nõmme), 2 alevikku ja 26 küla.

Alevikud: Toila, Voka

Külad: Altküla, Amula, Järve, Kaasikaia, Kaasikvälja, Kabelimetsa, Kohtla, Konju, Kukruse, Martsa, Metsamägara, Mõisamaa, Ontika, Paate, Peeri, Päite, Pühajõe, Roodu, Saka, Servaääre, Täkumetsa, Uikala, Vaivina, Valaste, Vitsiku, Voka

Viited

Välislingid 
Toila valla koduleht

Ida-Viru maakonna vallad
Balassagyarmat

Balassagyarmat (varem Balassa-Gyarmath, slovaki Balašske Ďarmoty, saksa Jahrmarkt) on linn Ungaris Nógrádi komitaadis. Asub riigi põhjaosas, Slovakkia piiri lähedal Ipolyi jõe vasakkaldal.
Jõe paremkaldal asunud linna osa kuulub tänapäeval Slovakkiale ja kannab nime Slovenské Ďarmoty.

Viited

Välislingid 

Balassagyarmati koduleht

Ungari linnad
Oetz

Oetz (Ötz) on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Imsti ringkonnas. Vald asub 812 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 29,2 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 2361 inimest. Vald paikneb 11,7 km Imstist kagus Ötztaler Ache alamjooksul Ötztali orus Acherkogeli mäe (3008 m) jalamil.

Ajalugu 

Oetzi piirkonna asustus algas umbes 2000 aastat tagasi. Küla kirjalik esmamaining (Ez) on aastast 1266. Kihelkonnakirik ehitati hilisgooti stiilis, laiendused aastal 1667. Barokkinterjööri muudatused lõpetati 1744. aastal. Kirikus on krüpt, Püha Miikaeli maaliga altar (1683), nikerdused ja kujud.

Turism 

Ötz on kahehooajaline turismisihtkoht ligikaudu 350 000 ööbimisega ja on populaarne kärestikusõidu- ja turismipaik. Linnas on kohalik pärandimuuseum ja kunstigalerii Turmmuseum Ötz (ametlikult Galerie zum alten Ötztal). Lähedalolevad vaatamisväärsused on Piburgi järv, Auer Klamm (kuristik), Stuibenfall (juga) ja Tumpenbachi (oja) juga.

Koostööpartnerid 

Ötz teeb koostööd järgmiste paikadega:

 Hargesheim, Rheinland-Pfalz, Saksamaa

Viited

Välislingid 

 Oetz
 Ötztal
 www.oetz.tirol.gv.at

Tirooli liidumaa vallad
Roppen

Roppen on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Imsti ringkonnas. Vald asub 724 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 30,86 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1776 inimest. Vald paikneb 5 km Imstist kagus Pitze ja Ötztaler Ache suuete vahel. Küla on esmakordselt kirjalikult mainitud aastal 1260 kui "Roupen", kuid asustus algas juba 3000 aastat tagasi.

Viited

Välislingid 

 www.roppen.tirol.gv.at

Tirooli liidumaa vallad
Tom Clancy

Thomas Leo Clancy (12. aprill 1947 Baltimore, Maryland – 1. oktoober 2013 Baltimore) oli Ameerika Ühendriikide kirjanik.

Ta oli tehnotrilleri ja poliitilise põneviku žanris külma sõja aegsest perioodist ja sündmustest pärast seda kirjutanud menukirjanik, kelle teosed on avaldatud kogutiraažis enam kui 100 miljonit eksemplari. 

Esimene raamat "The Hunt for Red October" (""Punase Oktoobri" jälitamine") ilmus 1984. aastal. John McTiernan väntas 1990. aastal selle põhjal Sean Connery ja Alec Baldwiniga peaosas mängufilmi "Jaht Punasele Oktoobrile". Baldwin kehastas Jack Ryanit, kellest sai hiljem Tom Clancy romaanide läbiv kangelane (kellest tema romaanides saab lõpuks USA president) . Tuntumad Clancy romaanidel põhinevad Hollywoodi filmid on veel "Nähtamatu vaenlane", "Kõigi hirmude summa" ja "Reaalne hädaoht".

Mõni kuu pärast Tom Clancy surma ilmus tema viimane raamat "Käsuõigus" (Command Authority), mille süžee algab Venemaa sissetungiga Eestisse.

1993. aastal sai Clancy pesapalliklubi Baltimore Orioles kaasomanikuks.

Clancy on kirjutanud stsenaariume videomängudele. 1996. aastal oli ta videomängutootja Red Storm Entertainment asutajaid. 2000. aastal müüdi firma videomängude suurtootjale Ubisoft.

Haridus
Ta lõpetas 1969. aastal  Loyola Marylandi Ülikooli inglise keele erialal.

Tunnustus
1990 – Ameerika Ühendriikide Mereväe Liiga Alfred Thayer Mahani kirjandusauhind
1992 – Rensselaeri Polütehnilise Instituudi audoktor

Isiklikku
Clancy oli kaks korda abielus. Tema teine abikaasa oli vabakutseline ajakirjanik Alexandra Marie Llewellyn (abielu sõlmiti 1999. aastal).

Clancy oli katoliiklane.

Raamatud
1984 – The Hunt for Red October 
1986 – Red Storm Rising
1987 – Patriot Games 
1988 – The Cardinal of the Kremlin 
1989 – Clear and Present Danger 
1991 – The Sum of All Fears 
1993 – Without Remorse 
1994 – Debt of Honor 
1996 – Executive Orders 
1998 – Rainbow Six 
2000 – The Bear and the Dragon 
2002 – Red Rabbit 
2003 – The Teeth of the Tiger 
2007 – Dead or Alive (kaasautor Grant Blackwood)
2007 – Locked On (kaasautor Mark Greaney)
2012 – Threat Vector (kaasautor Mark Greaney)
2013 – Command Authority (kaasautor Mark Greaney)

Tõlked eesti keelde
1996 – Tom Clancy. "Punase Oktoobri" jälitmine. Tõlkinud Matti Piirimaa. Kupar: Tallinn, ISBN 998-5611357
1997 – Tom Clancy. Kremli kardinal. Tõlkinud Matti Piirimaa. Kupar: Tallinn, ISBN  998-5610962
1997 – Tom Clancy. Vaenuteed. Tõlkinud Marko Mereäär. Travon, ISBN  998-5915402
1998 – Tom Clancy, Martin Greenberg. Poliitika. Tõlkinud Marko Mereäär. Travon, ISBN 998-5915429
2014 – Tom Clancy, Mark Greaney. Käsuõigus. Tõlkinud Matti Piirimaa. Tänapäev: Tallinn, ISBN 978-9949275465

Viited

Välislingid

Tom Clancy. amazon.com
Top Hardcover Bestsellers, 1972-1996. washingtonpost.com, 1. juuni 1997
Kuidas suutis Tom Clancy detailselt ette näha Osama bin Ladeni tabamist?. ohtuleht.ee, 5. oktoober 2013
Vene tankid Põlvas ehk kuidas USA Krimmi maha müüs. arvamus.postimees.ee, 13. september 2014

Ameerika Ühendriikide kirjanikud
Sündinud 1947
Surnud 2013
Stams

Stams on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Imsti ringkonnas. Vald asub 672 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 33,56 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1403 inimest. Vald on peamiselt tuntud 1273. aastal krahv Meinhard II ja tema naise poolt asutatud Stamsi tsistertslaste kloostri (Stift Stams) poolest.

Stams paikneb Inni jõe lõunakaldal umbes 18,5 km Imstist idas, 7 km Telfsist läänes ja 46 km liidumaa pealinnast Innsbruckist läänes. Stamsi külas on 1300 elanikku, kes elavad erinevates külaosades - Thannrain, Windfang, Staudach, Haslach, Maehmoos ja Hauland.

Ajalugu 

Arheoloogilised leiud näitavad kiriku olemasolu juba 700. aasta paiku. Kohta Stammes Baieri hertsogkonnas on esmakordselt mainitud 1063. aasta ürikus, kui sellest sai Tirooli krahvide valdus.

Meinhardiinist Görzi krahv Meinhard II, Tirooli valitseja aastast 1271, rajas koos oma naise, Hohenstaufenist Saksamaa kuninga Konrad IV lese Baieri Elisabethiga omandilise kloostri. Esimesed tsistertslastest mungad tulid Švaabimaalt Kaisheimist, mis ise oli Morimondi kloostri filiaal; nad läänistasid lisamõisu Silzis, Meranos ja Malsis ning arenesid peagi piirkonna vaimulikuks keskuseks. Sellest sai matmispaik mitte ainult krahv Meinhardile ja tema naisele, vaid ka tema pojale, hertsog Heinrichile, Habsburgist Austria hertsogile Friedrich IV-le ja tema naisele Braunschweigi Annale, nende pojale Austria ertshertsogile Sigismundile ja selle naisele Eleonorele, samuti keiser Maximilian I teisele naisele Bianca Maria Sforzale.

16. sajandil lagundasid Reformatsioon ja Saksa talurahvasõda mungakogukonna. 1552. aasta mässus keiser Karl V vastu rööviti territooriumi Saksimaa kuurvürsti Moritza vägede poolt; isegi Moritza venna Severini haud purustati. Klooster ehitati suuresti selle tänapäevasel barokkstiilis kujul ümber 17. sajandi algusest alates, sealhulgas Wessobrunneri koolkonnast Franz Xaver Feuchtmayeri stukk.

Stamsi klooster kaotati ajutiselt 1807. aastal Baieri kuninga Maximilian I Josephi käsul, kes oli Tirooli maad saanud 1805. aasta Pressburgi rahuga, kuid taastati, kui Stams tagastati 1816. aastal Austria keisririigile. Taaskaotatuna Natsi-Saksamaa võimude poolt pärast Austria anšlussi 1938. aastal, taasasustati see pärast Teise maailmasõja lõppu tsistertslastest munkade poolt, kes rajasid mitu haridusasutust, sealhulgas Skigymnasium Stams (Stamsi suusakool), Kirchliche Pädagogische Hochschule – Edith Stein pedagoogikakool, ja Meinhardinum gümnaasium. Kloostrikirik ülendati paavst Johannes Paulus II poolt 1984. aastal tasemele Basilica minor.

Sõpruslinnad 

 Kaisheim, Saksamaa, aastast 1978

Viited

Välislingid 

 www.stiftstams.at
 www.pfarrestams.at
 www.stams.co.at

Tirooli liidumaa vallad
Sofia Goggia

Sofia Anna Vittoria Goggia (sündinud 15. novembril 1992 Bergamos) on Itaalia mäesuusataja, olümpiavõitja (2018).

Oma esimestel maailmameistrivõistlustel osales ta 2013. aastal Schladmingis, kus parimaks kohaks jäi ülisuurslaalomis saadud neljas koht.

2017. aasta maailmameistrivõistlutel Sankt Moritzis võitis ta suurslaalomis pronksmedali.

2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis tuli ta olümpiavõitjaks kiirlaskumises.

2019. aasta maailmameistrivõistlutel Åres võitis ta ülisuurslaalomis hõbemedali, kaotades võitjale Mikaela Shiffrinile kõigest kahe sajandikuga.

Esimest korda jõudis ta maailma karikavõistlustel poodiumile 26. novembril 2016 USA-s Killingtonis, kui sai suurslaalomis kolmanda koha. Esimese võidu maailmakarikasarjas saavutas ta 4. märtsil 2017 Lõuna-Koreas Jeongseonis, kui võitis kiirlaskumise.

Hooajal 2016–2017 saavutas ta maailmakarika üldarvestuses kolmanda koha.

Saavutused

Olümpiamängudel 
 2018  Pyeongchangis
  olümpiavõitja kiirlaskumises

Maailmameistrivõistlustel 
 2017  Sankt Moritzis
  pronksmedal suurslaalomis
 2019  Åres
  hõbemedal ülisuurslaalomis

Maailma karikavõistlustel

Maailma karikas 
 Üldkarikas
 3. koht: 2017
 Kiirlaskumise karikas
 1. koht: 2018
 2. koht: 2017
 Suurslaalomi karikas
 3. koht: 2017

Sofia Goggia on osalenud () 94 MK-etapil ja jõudnud esikolmikusse 25 korral, neist kuus etappi on ta võitnud.

Maailma karikavõistluste etapivõidud

Välislingid 

 Sofia Goggia FIS-i kodulehel
 Sofia Goggia Ski-db.com kodulehel

Itaalia mäesuusatajad
Sündinud 1992
Tapolca

Tapolca on linn Ungaris Veszprémi komitaadis, Tapolca kreisi keskus. Asub Balatoni põhjakalda lähedal.

Pärast Teist maailmasõda hakati linna ümbruses kaevandama boksiiti ja muid maavarasid ning linnast kujunes tööstuskeskus.

Tapolcas asub Ungari pikkuselt neljas koobastik.

Linna läbib Balatonszentgyörgy–Tapolca–Ukki raudteeliin.

Viited

Välislingid 

 Tapolca koduleht 

Ungari linnad
Ajajuhtimine

Ajajuhtimine on aja kulutamise teadlik kavandamine, et suurendada tõhusust ja/või tootlikkust. Aja efektiivne kasutamine annab inimesele võimaluse korraldada tegevusi enda valitud ajal ja sobivusel.

See on eesmärgistatud tegevus, et suurendada üleüldist kasu teiste tegevuste koosmõjul piiratud aja jooksul, kuna aega ennast pole võimalik juhtida, sest selle kulgemine on selle enda põhiomadus. Ajajuhtimist võivad toetada oskuste hulk, töövahendid ja tehnikad, mida kasutatakse, et hallata aega, kui sooritatakse teatud ülesandeid, projekte ja eesmärke kindla tähtaja piires. Algselt viidati aja juhtimisele rääkides äri- või töökohategevustest, nüüdseks on mõiste laienenud ka isiklikele tegevustele. Ajajuhtimise süsteem on disainitud kombinatsioon protsessidest, töövahenditest, tehnikatest ja meetoditest. Tavapäraselt on ajajuhtimine paratamatus ükskõik millise projekti arengus, kuna see määrab projekti lõpuleviimise aja ja mahu.

Peamised teemad, mida kajastatakse kirjanduses aja juhtimise kohta:
 efektiivsust soodustava keskkonna loomine;
 prioriteetide seadmine;
 prioriteetide seadmisel kaasnevate tegevuste elluviimine;
 mitteprioriteetidele kulutatud aja vähendamise protsess;
 stiimulid käitumise muutmisel, et kindlustada tähtaegset sooritust.

Ajajuhtimine on seotud erinevate kontseptsioonidega nagu:
 projektijuhtimine – ajajuhtimist võib pidada projektijuhtimise alamosaks ning tavaliselt viidatakse sellele kui projekti planeerimisele ja ajakavastamisele. Ajajuhtimine on identifitseeritud ka kui üks tuumikfunktsioonidest projektijuhtimisel;
 tähelepanu juhtimine – see on seotud kognitiivsete ressursside juhtimisega, eriti ajahulgaga, mis inimesel kulub mõtestamiseks (ja oma töötajate mõtteprotsessi organiseerimiseks), et läbi viia teatud tegevusi.

Organisatsiooniline ajajuhtimine on identifitseerimise, hindamise ja raisatud aja vähendamise teadus organisatsioonisiseselt. Organisatsiooniline ajajuhtimine identifitseerib, raporteerib ja hindab majanduslikult jätkusuutlikku aega, raisatud aega ja produktiivset aega organisatsioonisiseselt ning arendab ärimudeli, et muundada raisatud aeg produktiivseks.

Viited 

Planeerimine
Olme
Aeg
Mummtõlvik

Mummtõlvik (Gibellula Cavara) on kedristõlvikuliste sugukonda kuuluv seeneperekond helekottseenelaadsete seltsist. 

Mummtõlvikud parasiteerivad ämblikulaadsetel. Neid võib sageli kohata niitudel, kus katavad taimede vartel asuvaid mumifitseerunud ämblikulaadseid. Liike pole Eestis lähemalt uuritud.

Eesti seened
Helekottseenelaadsed
Kedristõlvikulised

Kedristõlvikulised (Cordycipitaceae Kreisel ex G.H. Sung, J.M. Sung, Hywel-Jones & Spatafora) on sugukond kottseeni seltsist helekottseenelaadsed.

Selle sugukonna seened on parasiteerivad erinevatel lülijalgsetel, nii nende vastsetel kui valmikutel. Varasematel aegadel käsitleti suurt osa praegust sugukonda perekonnana Cordyceps tungalteraliste sugukonnas. Praegu on endise perekonna Cordyceps liigid jaotatud kahe sugukonna vahel (teine sugukond on Ophiocordycipitaceae) ja paljudeks perekondadeks

Perekondi 
Cordyceps – kedristõlvik
Gibellula – mummtõlvik
Beauveria (nt Beauveria bassiana)
Isaria
Torrubiella
Lecanicillium
Rotiferophthora
Simplicillium

Viited 

Eesti seened
Helekottseenelaadsed
XIII noorte laulu- ja tantsupidu

XIII noorte laulu- ja tantsupidu on traditsiooniline koolinoorte üle-eestiline laulu- ja tantsupidu. Pidu toimub Tallinnas 30. juunist kuni 3. juulini 2023. Esialgu aasta varasemaks planeeritud pidu lükati edasi 2023. aasta suveks seoses koroonapandeemiaga.

Ideekavandite konkurss

Konkursi laulu- ja tantsupeo juhtide ja lähteideede leidmiseks kuulutas Eesti Laulu- ja Tantsupeo Sihtasutus (ELTSA) välja 26. jaanuaril 2020. Tööde esitamise tähtpäev oli 20. veebruar 2020. Kokku laekus ELTSA-sse 11 laulupeo ning 9 tantsupeo ideekavandit. See on aegade suurim laekunud tööde arv. Otsuse tegi ELTSA kokku kutsutud komisjon märtsis 2020. Laulupeo ekspertkomisjoni esimees oli dirigent Heli Jürgenson, 2017. aasta noorte laulupeo "Mina jään" peadirigent, tantsupeo ekspertkomisjoni tööd juhtis 2017. aasta noorte tantsupeo "Mina jään" pealavastaja ning toonase võidutöö "Koit ja Hämarik" kaasautor Margus Toomla.

Laulupidu

Laulupeo peadirigendiks valiti komisjoni otsusel helilooja ja dirigent Pärt Uusberg.

Tantsupidu

Tantsupeo pealavastajaks valiti komisjoni otsusel koreograaf Agne Kurrikoff-Herman.

Omaloomingu korjetalgud

Peo kunstilised toimkonnad korraldasid 2020. aasta kevadel esmakordselt pidude ajaloos laulu- ja tantsupeo omaloomingu korjetalgud, et anda kõigile soovijatele võimalus osaleda tulevase noortepeo repertuaari kujundamisel. Talgutele laekus kokku 541 teost 228 autorilt. Talgute korraldajad koos tunnustatud loojatega töötasid saabunud pakkumised läbi, misjärel laulupeo kunstiline toimkond otsustas laekunud tööde hulgast kaaluda kolme või nelja teose kavasse lisamist, tantsupeo kunstiline toimkond leidis neli muusikapala, millele hakatakse looma XIII noorte tantsupeo tantse. 

13. noorte laulu- ja tantsupidu
Noorte laulu- ja tantsupidu
Beaux-Arts

Beaux-Arts, Beaux Arts, või Beaux arts, on prantsuskeelne  mõiste, mis vastab eesti keeles kaunitele kunstidele. Mõiste võib viidata:

Société nationale des beaux-arts, kahte prantsuse kunstnike rühmitust koondav Kaunite Kunstide Liit
Académie des Beaux-Arts, kunstiinstitutsioon Prantsusmaal
École des Beaux-Arts, kunstikoolid Prantsusmaal
École nationale des beaux-arts de Lyon, Lyon
École nationale supérieure des Beaux-Arts, Pariis
Académie Royale des Beaux-Arts, kunstikool Belgias
Beaux-Arts Institute of Design ehk BAID, arhitektuuri- ja kunstikool New Yorgis
Beaux-Arts arhitektuur, uusbarokne arhitektuuristiil
Palais des Beaux Arts,
Beaux Arts Gallery, Briti moodsa kunsti muuseum
Beaux Arts Trio, muusikagrupp
Beaux Arts (Washington), väike asula Seattle suurlinnastus
Kaunis kunst, populaarne maalikunsti stiil 19. ja 20. sajandi vahetusel, "kaunite kunstide" üldise mõiste kontseptsioon, mis tähendab kunsti kunsti pärast
Saviecki rajoon

Saviecki rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Minski linna koosseisus Valgevenes. Rajooni pindala on 13,7 km². 2015. aasta seisuga elas seal 161 572 inimest.

Rajoon loodi aastal 1938, mil see oli üks kolmest esimesest Minski rajoonist. Algselt kandis see Vorošilovi nime, ent aastal 1961 sai see praeguse nime. Tänapäevastes piirides on rajoon aastast 1977.

Aastal 1940 avati Saviecki rajooni territooriumil Minski raadiotehas. Aastal 1956 hakkas sinna sõitma tramm. Aastal 1964 avati Valgevene Riiklik Informaatika ja Raadioelektroonika ülikool (enne rajooni moodustamist asutati selle territooriumil veel Valgevene Riiklik tehnikaülikool. Kino hakkas rajoonis tegutsema aastal 1975. Aastal 1984 avati rajoonis esimene metroojaam. Täitevkomitee hoone asub aadressil вул. Дарашэвіча, 8, rajooni juhib Juryj Uładzimiravič Truščanka. Raamatukogusid on Saviecki rajoonis viis.

Rajooni territooriumile jääb Kamaroŭka linnaosa. Osaliselt asub seal ka Zialony Łuh, kuid see linnaosa asub osaliselt ka Pieršamajski rajoonis.

Viited

Välislingid
Rajooni kodulehekülg (vene keeles)

Minsk
Valgevene rajoonid
Läti 2018. aasta taliolümpiamängudel

Läti osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis. Läti saatis olümpiamängudele 35 sportlast (neist 1 varumees), kes osalesid 9 võistlusalal. Neist 14 osalesid olümpiamängudel esmakordselt.

Bobisõit 
Bobisõidus sai Läti välja panna kaks kahebobi ja kaks neljabobi. Ühtekokku saadeti võistlema 8 Läti bobisõitjat (Daumants Dreiškens, Oskars Melbārdis, Jānis Strenga, Arvis Vilkaste, Jānis Jansons, Oskars Ķibermanis, Helvijs Lūsis, Matīss Miknis) ja 1 varumees (Intars Dambis).

Kahebobimeeskond koosseisus Jānis Strenga ja Oskars Melbārdis võitis pronksmedali.

Iluuisutamine 
Lätit esindasid olümpiamängudel Deniss Vasiļjevs meeste üksiksõidus ja Diāna Ņikitina naiste üksiksõidus.

Kelgutamine 
2017–2018 kelgutamise maailma karikasarja tulemuste põhjal pääses olümpiamängudele 8 Läti kelku: 3 meeste ühekelku, 2 meeste kahekelku ja 3 naiste ühekelku. 
Lätit esindasid:
 Elīza Cauce
 Ulla Zirne
 Kendija Aparjode
 Inārs Kivlenieks
 Kristers Aparjods
 Artūrs Dārznieks
 Juris Šics
 Andris Šics
 Oskars Gudramovičs
 Pēteris Kalniņš

Andris Šics ja Juris Šics tulid meeste kahekelgul 7. kohale.

Kiiruisutamine 
Lätit esindas kiiruisutamises 1 sportlane: Haralds Silovs. Ta saavutas 4. koha 1500 m distantsil ajaga 1:45.25.

Lühirajauisutamine 
Lühirajal pääsesid starti 2 läti uisutajat: Roberto Puķītis ja Roberts Zvejnieks.

Laskesuusatamine 
Läti laskesuusatajatest pääses olümpiamängudele 2 meest ja 1 naine: Andrejs Rastorgujevs, Oskars Muižnieks ja Baiba Bendika.

Murdmaasuusatamine 
Meestest võistles Indulis Bikše, naistest Patrīcija Eiduka ja Inga Paškovska.

Mäesuusatamine 
Mäesuusatajatest kuulusid Läti koondisse Kristaps Zvejnieks ja Lelde Gasūna.

Skeleton 
Lätit esindasid skeletonis Martins Dukurs, Tomass Dukurs ja Lelde Priedulēna.

Martins Dukurs sai 4. koha, Tomass Dukurs 5. koha ja Lelde Priedulēna naiste sõidus 7. koha.

Viited 

Rahvuskoondised 2018. aasta taliolümpiamängudel
Läti olümpiamängudel