joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Oskar Plaan

Oskar Plaan (perekonnanime rööpkuju: Plan, 26. jaanuar 1910 Ropka vald, Tartumaa – 27. veebruar 1993 Tartu) oli Eesti loomaarstiteadlane.

Elulugu
Oskar Plaan oli talupidaja poeg.

Lõpetas 1930 Tartu Tehnika Ühisgümnaasiumi, õppis Tartu Pedagoogiumis, lõpetas 1947 TÜ loomaarstiteaduskonna, 1948–1950 Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudi (ELVI) aspirant, veterinaariakandidaat (1951, TÜ), väitekiri "Tibude koktsidioosi tõrje". Oli 1945–1946 TÜ loomaarstiteaduskonna patoloogilise anatoomia, histoloogia ja parasitoloogia kateedri assistent, 1951–1952 ELVI nooremteadur, 1952–1965 veterinaariaosakonna juhataja, 1965–1983 parasitoloogia labori vanemteadur ja aastast 1983 mittekoosseisuline vanemteadur. Õpetanud patoloogilist anatoomiat.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: peamiselt parasitoloogia, ka veterinaariline sigimisbioloogia ja günekoloogia. Üle 130 teadustrükise.

Viited

Teoseid
 Veiste ahtrus ja selle tõrje. Tallinn, 1957
 Sigade rühmaviisilisest dehelmintiseerimisest naatriumfluoriidiga ja santoniiniga askaridoosi korral. // ELVI tead tööde kogumik 3. Tallinn, 1959
 Loomade parasitaarhaigused (kaasautor J. Parre). Tallinn, 1964
 Испытние препаратов соматотронного гормона и вакцинации новорожденных поросят против миграции личинок аскаридозы. // Сб. научн. тр. ЭНИИЖВ 21. Тлн, 1970
 О некоторых ветеринарно-профилактических мероприятиях на крупной ферме овец в условиях Эстонской ССР. // Теор. и практ. вопр. ветеринарии. 21. Тлн, 1977.

Kirjandus
 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, III, 160
 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 426–427
 Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituut, 45, 114
 Eesti Loomaarstlik Ringvaade (1990) 1, 54; (1994) 3, 74–75.
 

Eesti loomaarstiteadlased
Sündinud 1910
Surnud 1993
Kaja Plado

Kaja Plado (aastani 1972 Härmits, sündinud 12. novembril 1952 Põlvas) on eesti eripedagoog.

Elulugu
Kaja Plado on metsniku tütar.

Lõpetas 1970. aastal Põlva Keskkooli ja 1978. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) defektoloogia osakonna. Eripedagoogikamagister (1996, Tartu Ülikool), väitekiri "Liitlausete õpetamine õpiraskustega lastele. Sissejuhatav ülevaade".

Aastatel 1978–1980 oli Tartu Pedagoogilise Kooli Harjutuskooli õpetaja, 1980–89 TRÜ eripedagoogika kateedri õpetaja, 1989–92 vanemõpetaja, 1992– Tartu Ülikooli haridusteaduskonna eripedagoogika osakonna lektor. Aastast 2004–2014 eripedagoogika osakonna juhataja ja eripedagoogika õppekavade programmijuht. Lektor õpetajate täiendkoolitus- ja ümberõppekursustel. Andragoog V. Õpetanud eesti keele õpetamist erivajadustega lastele, õpilaste kirjaliku kõne puudeid; koostanud õppevahendeid, õpikuid ja tööraamatuid.

Autasustatud Tartu Ülikooli aumärgi ja väikese medaliga.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: kõne ja keele puuded, eesti keele õpetamine õpiraskuste ja vaimupuudega lastele. Üle 40 teadustrükise.

Teoseid
 I–V klassi Eesti laste süntaktilised oskused: baaslausete ühendamine ja moodustamine (kaasautor K. Karlep, T. Tõnurist). // Töid eripedagoogika alalt (1999) 15
 Tekstülesande mõistmise probleeme (kaasautor R. Kuusk). // Eripedagoogika (2000) 2
 Muuteoperatsioonide õpetamise mõju tavakooli II klassi õpilaste jutustamise kvaliteedile. // Töid eripedagoogikast (2001) 16
 Mida teha ümberjutustusega? // Eripedagoogika. Logopeedia ja emakeel (2002) 3
 Sõnad mängivad peitust. Harjutustik kõnearenduseks ja parandusõppeks (kaasautor K. Sunts). Tallinn, 2005.

Viited

Kirjandus
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 132.
 

Eesti eripedagoogid
Sündinud 1952
Toomas Plank

Toomas Plank (sündinud 27. aprillil 1971 Tartus) on eesti füüsik, TÜ füüsika instituudi direktor.

Elulugu
Toomas Plank on inseneri poeg.

Ta lõpetas 1989 Tartu 14. Keskkooli ja 1993 TÜ füüsika-keemiateaduskonna. 1993–95 oli TÜ magistrant ja 1995–2001 doktorant. Magistrikraadi sai füüsikas optika ja spektroskoopia erialal (1995, TÜ, väitekiri "Elektronegatiivsete lisandgaaside mõju koroonastriimerite kordussagedusele atmosfääriõhus"). Doktorikraadi füüsikas samal erialal (2001, TÜ, väitekiri "Positive corona at combined DC and AC voltage"). Täiendas end 1995 ja 1997 Prantsuse valitsuse stipendiaadina Kõrgemas Elektrikoolis (L'Ecole Supérieure d'Electricité) Prantsusmaal.

Oli 1996–2002 TÜ eksperimentaalfüüsika ja tehnoloogia instituudi optika ja spektroskoopia õppetooli assistent. Alates 2002. aastast töötas samas lektorina ja 2007. aastast dotsendina. Peamised loengukursused: arvutiriistvara, elektrimõõtmised, elektriväljade numbriline modelleerimine, füüsikalise mõõtmiste alused.

Alates 2009. aastast on ta töötanud TÜ Füüsika Instituudi asedirektorina ja alates 1. jaanuarist 2018 on ta instituudi direktor.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: koroonalahendus, gaaslahendusprotsesside modelleerimine, plasmaspektroskoopia. 17 teadustrükist.

Teoseid
 Repetition rate of streamers as a measure of content of electronegative additives in the air (kaasautor). // J. Phys. D: Appl. Phys. 30 (1997) 2
 The after-effect of streamers of positive corona under combined voltage (kaasautorid A. Haljaste, M. Aints). // J. Phys. D: Appl. Phys. 33 (2000) 21
 Segapinge koroonalahendus saastegaaside detektorina (kaasautor). // EFS aastaraamat 2000, XI. Tartu, 2001
 Origin of photoionizing radiation in corona discharges in air (kaasautor). // J. Phys. D: Appl. Phys. 34 (2001) 6
 Corona based detector of electronegative trace gases (kaasautor). // Meas. Sci. Technol. 12 (2001) 5
 Laser-induced current in air gap at atmospheric pressure (kaasautor) // J. Phys. D: Appl. Phys. 38 (2005) 21.

Viited

Kirjandus

Välislingid
 Kodulehekülg
 Toomas Plank ETIS

Eesti füüsikud
Sündinud 1971
Ülle Planken

Ülle Planken (aastani 1970 Ülle Känd, sündinud 17. veebruaril 1948 Tallinnas) on eesti arstiteadlane ja kardioloog.

Elulugu
Ülle Planken on teenistujate tütar.

Lõpetas 1966 Loksa Keskkooli, 1972 TÜ arstiteaduskonna, 1979 kaugõppeaspirantuuri, meditsiinikandidaat (1980, Kaunase Meditsiiniinstituut), väitekiri "Артериальная гипертензия у мужчин и женщин среднего возраста г. Тарту". 

Ta oli 1973–1974 Laeva jaoskonnahaigla juhataja, 1974–1976 Tartu Kliinilise Haigla terapeut, 1976–1979 kardioloogia funktsionaaldiagnostika osakonna juhataja, 1979–1988 TÜ üld- ja molekulaarpatoloogia instituudi (ÜMPI) vanemteadur, 1988–91 ÜMPI Koronaarkirurgia Tallinna Teaduskeskuse vanemteadur, aastast 1991 Tallinna Kiirabihaigla ja SA Põhja-Eesti Regionaalhaigla kardioloogia osakonna vanemarst.

Teadustöö
Uurinud südame isheemiatõve mitmesuguseid aspekte. Eesti Kardioloogide Seltsi liige (sekretär 1976–78). Üle 50 teadustrükise.

Viited

Teoseid
 Arteriaalse hüpertensiooni esinemine Tartu elanikel (kaasautor). // NET (1979) 1
 Morfiinanesteesia südame otsese revaskulariseerimisoperatsiooni puhul (kaasautor). // NET (1981) 2
 Ангиографические исследования и факторы риска у женщин с инфарктом миокарда (kaasautor). // TÜ Toim 717 (1985)
 Отдаленный прогноз у больных инфарктом миокарда после внутикоронарного тромболитического лечения (kaasautor). // Кардиология (1987) 2
 Müokardi infarkti ravi hilistulemused (kaasautor A. Rosenthal). // EA (1990) 4
 Haemodynamic interaction of a new calcium sensitizing drug levosimendan and captopril (kaasautor). // European J. Clin. Pharmacol. 49 (1996) 6
 Pharmacokinetic-pharmacodynamic interrelationships of intravenous and oral levosimendan in patients with severe congestive heart failure (kaasautor). // International J. Clin. Pharmacol. Ther. 41 (2003) 8
 Pharmacodynamics and pharmacokinetics of oral levosimendan and its metabolites in patients with severe congestive heart failure: a dosing interval study (kaasautor). // J. Clin. Pharmacol. 44 (2004) 10.

Kirjandus
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 132
 Tartu Ülikooli Kliinikum 200. Trt, 2004, 132.
 

Eesti arstiteadlased
Eesti kardioloogid
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Sündinud 1948
Haquinus Platinus

Haquinus Platinus (1611 Öjaby (praegu Växjö), Småland, Rootsi – 1684 Urshult) oli Eesti filosoof ja vaimulik.

Elulugu
Haquinus Platinus oli talupidaja poeg.

Õppis Academia Gustaviana (AG) (stipendiaat 1638–43) filosoofiateaduskonnas, eeskätt astronoomiat, füüsikat ja praktilist filosoofiat, seejärel aastani 1645 teoloogiat. Kaitses 1643 AG-s  juhendamisel filosoofiamagistri kraadi, väitekiri "Ülimast kodanikuhüvest" (De summo bono civili; Dorpat, 1643).  juhendamisel valmis tal mitu disputatsiooni astronoomiast ja füüsikast: "Astronoomia loomusest" (De astronomiae natura; Dorpat, 1641) on tõenäoliselt esimene disputatsioon AG-s, mis määratleb üldiselt astronoomia kui teaduse asendi teaduste süsteemis; "Taevast" (De coelo; Dorpat, 1642) ja "Füüsilisest kuulmisest" (De naturali auscultatione; Dorpat, 1642; kommentaar Aristotelese "Füüsika" juurde) käsitlevad vastavate teemade uurimise üldisi metodoloogilisi aluseid. Teoloogiateaduskonnas disputeeris  juhendamisel Uue Testamendi eksegeesi alal: "Johannese evangeeliumi 12. ptk. salmide 1–20 kohta" (In c. XII à v. 1. usque ad v. 20 D. evangelistae Iohannis; Dorpat, 1645), milles demonstreeris lisaks väljapaistvale teoloogia süstemaatilisusele head juudi ajalooallikate tundmist ja etümoloogilist leidlikkust. Tartu-perioodist on temalt säilinud ka ladina- ja kreekakeelset juhuluulet (5 ladina ja 1 kreeka keeles). Oli 1646–52 Växjös lektor, aastast 1652 Urshultis pastor, aastast 1664 samas praost.

Viited

Kirjandus
 Tering, A. Album Academicum der Universität Dorpat (Tartu) 1632–1710. Tallinn, 1984, 179
 Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, I, 223
 Tartu ülikooli (Academia Gustaviana) senati protokollid 1632–1656, II: 1637–1644. Koost, tõlk ja komm Arvo Tering (Publicationes Biblioth. Univ. Litterarum Tartuensis, VII). Tartu, 1994, 212–213
 E.-L. Jaanson. Tartu ülikooli trükikoda 1632–1710: ajalugu ja trükiste bibliograafia. Tartu, 2000, 228, 237, 249, 269
 www.ut/klassik/neolatina (Tartu juhuluule elektrooniline tekstikorpus).
 

Eesti filosoofid
Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1611
Surnud 1684
Endel Ploom

Endel Ploom (sündinud 13. mail 1935 Rõuge vallas Võrumaal) on Eesti õigusteadlane.

Elulugu
Endel Ploom on talupidaja poeg.

Lõpetas 1954 Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli, 1959 Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna, 1962–1964 Leningradi ülikool aspirant, õiguskandidaat (1965, TÜ), väitekiri "Договор бытового проката по советскому гражданскому праву". Oli 1960–1962 Rapla rajooni prokuröri abi ja prokurör, 1965–1967 TÜ tsiviilõiguse ja -protsessi kateedri vanemõpetaja, 1967–1985 dotsent (ühtlasi 1974–1985 õigusteaduskonna prodekaan), 1985–1990 kateedri juhataja, dotsent, 1990–1992 dotsent, 1992–2001 eraõiguse instituudi dotsent, 2001–2003 Akadeemia Nord professor, 2003– TTÜ Tallinna Kolledži dotsent, aastast 2007 TÜ emeriitdotsent. Õpetanud peamiselt tsiviil- ja majandusõigust; koostanud õppevahendeid.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: tsiviilõigus. Üle 60 teadustrükise.

Teoseid
 Eesti NSV tsiviilkoodeks. Kommenteeritud väljaanne (kaasautor). Tallinn, 1969
 Nõukogude tsiviilõigus. Üldosa (kaasautor). Tallinn, 1971
 Loenguid majandusõigusest. Tartu, 1976
 Kodanike õigused ostu-müügi lepingutes. Tallinn, 1979
 Kodanike õigused elutarbelise teeninduse lepingutes. Tallinn, 1981
 Majandusvaidluste lahendamine riiklikus arbitraažis. Tartu, 1987
 Haldusjuhtimise eesmärgid ja sisu nõuavad vastavat haridust. // Haridus ja majandus. Tallinn, 2004
 Tänapäeva nõuded õppekavade sisule. // Haridus ja majandus. Tallinn, 2005.

Viited

Kirjandus
 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 441
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), II, 132
 EE 14, 375
 Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, III, 315, 316.
  

Eesti õigusteadlased
Sündinud 1935
Toomas Podar

Toomas Podar (sündinud 8. mail 1956 Tartus) on Eesti arstiteadlane ja endokrinoloog.

Elulugu
Toomas Podar on Uno Podari poeg.

Lõpetas 1974 Tartu 2. Keskkooli, 1980 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna, meditsiinikandidaat (1988, Moskva I Meditsiiniinstituut), väitekiri "Клиническая оценка лечения больных диффузным токсическим зобом мекразолином по показателям гуморального иммунного ответа", tervishoiumagister (1991, Pittsburghi Ülikool, Pennsylvania), meditsiinidoktor (1994, TÜ), väitekiri "Incidence of childhood onset type 1 diabetes mellitus in Estonia". Oli 1980–88 TÜ hospitaalsisehaiguste kateedri assistent, 1988–90 dotsent, 1990–92 USA-s Pittsburghi Ülikooli teadur, 1992 TÜ sisekliiniku dotsent, 1993–99 Tartu Ülikooli Kliinikumi (TÜK) endokrinoloogiahaigla peaarst, 2000–02 TÜK-i endokrinoloogiaosakonna juhataja, 2002– OÜ Endokrinoloogiakeskus tegevjuht Tartus; ühtlasi 1995–98 TÜK-i juhatuse liige, 1998–2000 TÜ külalisprofessor.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: kilpnäärme autoimmuunsed haigused, suhkurtõve epidemioloogia. Koordineerinud Ülemaailmse Tervishoiuorganisatsiooni ja Euroopa Komisjoni suhkruhaiguse uurimisprojekte Eestis. Oli 1994–2000 EV Sotsiaalministeeriumi endokrinoloogianõunik, seejärel endokrinoloogia erialakomitee liige. Aastast 2004 Euroopa Komisjoni ekspert. Eesti Endokrinoloogide Seltsi liige, 1992–98 esimees. Aastast 1992 kõrgema kategooria endokrinoloog. Üle 70 teadustrükise.

Viited

Teoseid
 Difuusse toksilise struuma patogenees. // NET (1987) 3
 Insulin-dependent diabetes mellitus in native Estonians and immigrants to Estonia (kaasautor). // Am. J. Epidemiology 135 (1992) 11
 No deterioration of glucose tolerance in weight cycling obese (kaasautor). // International J. Obes. Relat. Metab. Disord. 20 (1996) 10
 The role of angiotensin converting enzyme inhibitors and angiotensin II receptor antagonists in the management of diabetic complications (kaasautor J. Tuomilehto). // Drugs. 62 (2002) 14
 Epidemiology of Type I diabetes (kaasautorid M. Karvonen, J. Tuomilehto). // Textbook of diabetes. Oxford, Boston, Melbourne, Berlin, Paris, Tokyo, 3. trükk 2003
 Cumulative incidence of type 1 diabetes in 10,168 siblings of Finnish young-onset type 1 diabetic patients (kaasautorid V. Harjutsalo, J. Tuomilehto). // Diabetes 54 (2005) 2.

Kirjandus
 Album professorum Universitatis Tartuensis anno MCMXCVIII. Trt, 1998, 48–49
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 132
 EE 14, 375
 Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, III, 265
 Album professorum Universitatis Tartuensis anno MCMXCVIII. Trt, 1998, 48
 Merila-Lattik, H. Eesti arstid 1947–1997. Tallinn, 1997., 906–907
 Who's Who in the World 2000. Millennium ed. Marquis Who's Who. 1999, 1698
 Tartu Ülikooli arstiteaduskond 1982–2007. Trt, 2007, 376, 377.
  

Eesti arstiteadlased
Eesti endokrinoloogid
Miina Härma Gümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1956
Uno Podar

Uno Podar (17. märts 1924 Tallinn-Nõmme – 19. juuli 2002 Tartu) oli Eesti arstiteadlane ja patoanatoom.

Elulugu
Uno Podar oli ametniku poeg ja Toomas Podari isa.

Lõpetas 1941 Rakvere Gümnaasiumi, 1949 TÜ arstiteaduskonna, meditsiinikandidaat (1953, TÜ), väitekiri "Mõningate uinutite ja erutavate medikamentide mõjust haava-organisatsioonilisele protsessile (maksas). Eksperimentaalne morfoloogiline uurimus". Täiendanud end korduvalt Leningradis ja Moskvas. Oli 1949–53 TÜ patoloogilise anatoomia kateedri assistent, 1954–92 dotsent, 1962–74 ka kateedri (aastast 1971 patoloogilise anatoomia ja kohtuarstiteaduse kateeder) juhataja, 1992–94 patoloogilise anatoomia ja kohtuarstiteaduse instituudi dotsent, aastail 1949–50 ja 1952–60 oli ka TÜ patoloogilise anatoomia kateedri prosektor, 1994–97 Maarjamõisa Haigla patoanatoomia osakonna patoloog.

Teadustöö
Uurinud regeneratsiooniprotsesse ja onkoloogia probleeme. 85 teadustrükist.

Viited

Teoseid
 Экстрофия мочевого пузыря (ращепление мочевого пузыря и кишки). // Архив анат. 19 (1957) 7
 Эозинофильная лейкомойдная реакция при саркомe желудка (kaasautor K. Kõrge). // Вопр. oнкол. 4 (1958) 2
 Порок развития половых органов. // Архив патол. 24 (1962) 1
 Ложные опухоли соединительной обoлочки глаза (kaasautor I. Kropman). // Вестник офтал. 77 (1964) 5
 Histological changes in the vaginal part of the uterus in cases of genito-urinary trichomonadosis (kaasautorid H. Kaarma, J. Teras). // Wiadomosci Parazytologiczne 15 (1969) 3
 Kasvajad (kaasautor). // Tartu, 3. trükk 1988
 Pre- ja perinataalne patomorfoloogia. // Tartu, 1990.

Kirjandus
 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, III, 397
 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 111; II, 133
 Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, III, 261, 262
 Merila-Lattik, H. Eesti arstid 1947–1997. Tallinn, 1997., 906–907
 Mikelsaar, R.-H. U. Podar. // EA (2002) 12, 846
 Tartu Ülikooli arstiteaduskond 1982–2007. Trt, 2007, 133, 137, 141.
  

Eesti arstiteadlased
Eesti anatoomid
Sündinud 1924
Surnud 2002
Tiiu Pohl

Tiiu Pohl (sündinud 2. septembril 1956 Tallinnas) on eesti sotsiaalteadlane.

Elulugu
Tiiu Pohl lõpetas 1975. aastal Tallinna 21. Keskkooli, 1982 Moskva Riikliku Ülikooli filosoofiateaduskonna, 1985 NSV Liidu TA Sotsiaaluuringute Instituudis aspirantuuri, filosoofiakandidaat (sotsioloogia, 1988, Moskva Riiklik Ülikool), väitekiri "Влияние Финского ТВ на ценностные ориентации эстонской школьной молодежи". Täiendas end stipendiaadina 1996 Columbia Ülikoolis (USA) ja 2001 Oxfordi Ülikoolis.

Pohl oli 1986–1987 ENSV Tööinstituudi teadur, 1987–1989 Majandusinstituudi teadur, 1989–1992 RASI teadur, 1992–1994 Välisministeeriumi büroojuhataja, 1995 ajalehe Eesti Sõnumid toimetaja, 1995–1997 Tallinna Pedagoogikaülikooli sotsiaalteaduste osakonna dotsent ja 1997–1998 juhataja, 1996–2000 Demokraatiauuringute Keskuse direktor, 2000–2004 Eesti Diplomaatide Kooli dotsent, 2004–2007 Sisekaitseakadeemia teadus- ja arendusprorektor, 2007– Rahvusvahelise Ülikooli Audentes dotsent.

Ühtlasi oli ta 1990–1991 Cornelli Ülikooli (USA) ja 2002 Helsingi Ülikooli külalisprofessor. Lisaks on lugenud erikursusi Venemaal, Lätis, USA-s ja Suurbritannias.

Pohl osales 2001 Eesti sotsiaalteadlaste avalikus pöördumises "Kaks Eestit", milles tunti muret Eesti ühiskondliku arengu pärast.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: julgeolek; sisejulgeolek ja terrorism; Venemaa välis-, kaitse- ja julgeolekupoliitika. Väljaande Encyclopedia on Nationalism (2000) kaasautor, Sisekaitseakadeemia Toimetiste toimetaja (2007). Osalenud rahvusvahelistel konverentsidel kodu- ja välismaal. Eesti Euroopa Uuringute Ühingu (EESCA) asutajaliige (2000), Women in Int. Security (WIIS Estonia) asutajaliige (2003), Venemaa Ümarlaua (mõttekoja) asutaja ja organisaator (2003–2004).

Teoseid
 Baltic States and Russian-speaking Minorities. // Guida ai paesi dell`Europa centrale orientale e balcaninca. Bologna, 2001
 Külma sõjaga mugavduv Venemaa ja Eesti. // Eesti välispoliitiline aastaraamat. Tallinn, 2003
 Julgeoleku-kontseptuaalsed probleemid. // Sisekaitseakadeemia Toimetised, 6 (2007).

Viited

Kirjandus
 Virkus, R. Tallinna Pedagoogikaülikool läbi aegade. Tallinn, 1998, 126.

Välislingid 
 

Eesti sotsiaalteadlased
Sündinud 1956
Väino Poikalainen

Väino Poikalainen (sündinud 6. aprillil 1947 Illuka vallas Virumaal) on Eesti piimandusteadlane.

Elulugu
Väino Poikalainen on talupidaja poeg.

Lõpetas 1965 Kohtla-Järve 1. Keskkooli, 1971 EPA veterinaariateaduskonna piima ja piimasaaduste tehnoloogia erialal, tehnikamagister (1994, EPMÜ), väitekiri "Temperatuuritundliku RC-generaatoriga digitaaltermomeeter ja selle kasutamine veiste kehatemperatuuri mõõtmiseks", 1994–98 EPMÜ doktorant, (esimene Eesti) toiduteaduse doktor (1999, EPMÜ), väitekiri "Lehma kehatemperatuur tervisekontrolli näitajana automaatsel piimatootmisel". Oli 1971–72 Kohtla-Järve Piimatoodete Kombinaadi tehnoloog, 1972–76 Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudi (ELVI) Erikonstrueerimisbüroo insener ja juhtivinsener, 1977–94 EPA/EPMÜ õppemeister, assistent ja teadur, 1994–2000 EPMÜ loomakasvatusinstituudi teadur ja vanemteadur, 2000–04 loomaarstiteaduskonna piimandusinstituudi dotsent, 2005– veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituudi toiduteaduse osakonna dotsent.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: piima tootmine ja töötlus; veiste füsioloogiliste näitajate automatiseeritud andmehõive, veiste kehatemperatuur, tervisekontroll ja heaolu; muinastaie. Temperatuurimõõturite, konveierkaalu ja puistesöötade doseerimise seadme konstruktor. , Looduseuurijate Seltsi (LUS), Akadeemilise Põllumajanduse Seltsii, Societas Historiae Fenno-Ugricae, International Society of Animal Hygiene'i liige. Tunnustatud ekspert muinastaide vallas (korraldanud üle 20 ekspeditsiooni Äänisjärve kaljujooniste dokumenteeriseks), Eesti Muinastaideseltsi esimees (1988), Finnish Society for Prehistoric Art'i juhatuse liige (1999). Valgetähe V klassi teenetemärk (1999). Üle 200 teadustrükise, sh 7 monograafiat; 5 autoritunnistust.

Viited

Teoseid
 Rock carvings of Lake Onega: the Vodia Region (kaasautor E. Ernits). Tartu, 1998
 Lehma kehatemperatuur tervisekontrolli näitajana automaatsel piimatootmisel. Tartu, 1999
 Система документации наскальных рисунков Онежского озера (kaasautor E. Ernits). // Археология в пути или путь археолога. К 80-летию профессора Абрама Давидовича Столяра. 2. Санкт-Петербург, 2001
 Palaeolithic art from Danube to Lake Baikal (kaasautor E. Ernits). // Folklore 18 & 19 (2001)
 Kaljutaide harrastamisest tähetorni kupli all (kaasautor E. Ernits). Tartu, 2003
 Automatic measurement system for cows leg disorder determination (kaasautor). // Animal Production in Europe. Saint Molo, 2004
 Juustutehnoloogia. Tartu, 2004
 Võitehnoloogia. Tartu, 2004
 Rock art of Lake Onega. Tartu, 2004
 The mysterious swan-whale motifs among Lake Onega carvings. // World of Rock Art. M, 2005
 Spatial microclimate patterns in reconstructed and new large uninsulated loose housing cowshed (kaasautor). // Building and Environ. Elsevier, 2005.

Kirjandus
 Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Trt, 1996, 163
 Eesti Loomaarstlik Ringvaade (2000) 2
 
  

Eesti piimandusteadlased
Sündinud 1947
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Õpetatud Eesti Seltsi liikmed
Leo Pokk

Leo Pokk (sündinud 11. oktoobril 1930 Tartus) on Eesti arstiteadlane ja patoanatoom.

Elulugu
Leo Pokk on töölise poeg, Tiit ja Paavo Poki isa.

Lõpetanud 1949. aastal Tallinna 1. Keskkooli ja 1955. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. Meditsiinikandidaat (1959, TRÜ), väitekiri "Ortostaatilise kollapsi tekkimisest, morfoloogilistest muutustest siseelundites ja vereringehäiretest peaajus küülikutel vertikaalses seisus viibimise puhul (eksperimentaalne morfoloogiline uurimus)", meditsiinidoktor (1969, TRÜ), väitekiri "О влиянии некоторых отделов центральной нервной системы, электролитов, цианокобаламина, аминазина и гексония на развитие некрозов сердца. Экспериментально-морфологическое исследование". Oli 1954–1955 Tartu Riikliku Ülikooli patoloogilise anatoomia kateedri assistent, 1955–1957 loenguassistent, 1958–1968 assistent, 1969–1970 vanemõpetaja, 1970–1993 patoloogilise anatoomia ja kohtuarstiteaduse kateedri professor, 1993–1996 Tartu Ülikooli patoloogilise anatoomia ja kohtuarstiteaduse instituudi erakorraline professor (eripatoloogia), ühtlasi 1971–1972 ja 1978–1991 arstiteaduskonna õppeprodekaan; aastast 1996 Tartu Ülikooli emeriitprofessor.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: südamelihase infarkti põhjused ja ravi, närvisüsteemi mõju vereringehäiretele, pahaloomuliste kasvajate morfoloogia, ateroskleroosi tüsistused. Üleliidulise Patoanatoomide Seltsi (1971–1975 juhatuse) liige. Tartu Ülikooli arstiteaduskonna medal (1993), Tastu Ülikooli suur medal (1995). 225 teadustrükist; õppevahendeid.

Teoseid
 О влиянии нарушения деятельности центральной нервной системы на развитие экспериментальных инфарктов сердца. // Кардиология (1965) 1
 Влияние электролитов и цианокобаламина на развитие некрозов сердца. // Кардиология (1969) 3
 Влияние гексония на развитие некрозов сердца. // Фармакол. и токсикол. (1972) 2
 Über die Haufigkeit und Klinik der Ruptur von Aneurysmen der Aorta abdominalis (kaasautorid K. Kõrge, E. Murashev). // Z. ges. inn. Med. 16 (1975)
 О причинах смерти больных ревматоидным артритом. // Вопр. ревматизма (1976) 4
 Опухоли у детей. // Вопр. онкологии (1979) 7
 Analyse Todesursachen bei Rheumatoid-Arthritis-Kranken. // Z. ges. inn. Med. (1979) 9.

Viited

Kirjandus
 Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 111; II, 133
 Album professorum Universitatis Tartuensis anno MCMXCVIII. Trt, 1998, 157–158
 Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, III, 198, 262
 EE 14, 375
 Album professorum Universitatis Tartuensis anno MCMXCVIII. Trt, 1998, 157–158
 Tartu Ülikooli Kliinikum 200. Trt, 2004, 254
 Tartu Ülikooli arstiteaduskond 1982–2007. Trt, 2007, 38, 50, 120, 133, 137, 141
 Kaar, L. Leo Pokk – arstiteaduse doktor. // NET (1970) 6, 449–50
 Meie juubilare. Leo Pokk. // NET (1980) 5, 385
 Merila-Lattik, H. Eesti arstid 1947–1997. Tallinn, 1997., 907–908;
  

Eesti arstiteadlased
Eesti anatoomid
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna professorid
tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Gustav Adolfi Gümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1930
Tiit Pokk

Tiit Pokk (28. mai 1964 Tartu – 4. november 2014 Tartu) oli Eesti arstiteadlane ja kardioloog.

Elulugu
Tiit Pokk oli Leo Poki poeg ja Paavo Poki vend.

Ta lõpetas aastal 1982 Tartu 2. Keskkooli ja aastal 1988 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna, 1988–1991 aspirant. Oli aastast 1992 TÜ kardioloogia instituudi assistent, aastast 1999 Tartu Ülikooli Kliinikumi südamekliiniku arst-õppejõud, ühtlasi aastast 2003 Maramaa Kliiniku (Viljandis) kardioloog.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: südamehaigused, nende ravi. Eesti Kardioloogide Seltsi, Eesti Hüpertensiooni Ühingu liige. Üle 30 teadustrükise.

Viited

Teoseid
 Response of the forearm blood flow to graded leg exercise in patients with coronary artery disease (kaasautor). // Res. in medicine. Tartu, 1992
 The dynamic of stroke volume during exercise: how to interpret (kaasautor). // Proc. Dep. Cardiol. Univ. of Tartu 1 (1994)
 The peculiarities of changes in the heart rate in exercise stress by the youngsters (kaasautorid E. Maiste, T. Bakler). // Proc. Dep. Cardiol. Univ. of Tartu 3 (1998)
 Atrial fibrillation: inpatient initiation of antiarrythmic and antianticoagulant therapy (kaasautor L. Hussar). // Proc. Dep. Cardiol. Univ. of Tartu 4 (2000)
 Antiarütmikumide kasutamine paroksüsmaalse kodade virvendusarütmia ravis kardiaalse puudulikkusega haigetel (kaasautor). // EA (2002) 6
 Kodade virvendusarütmia käsitlusjuhend (kaasautor). // EA (2002) 11.

Kirjandus
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 133
 Merila-Lattik, H. Eesti arstid 1947–1997. Tallinn, 1997., 908.
  

Eesti arstiteadlased
Eesti kardioloogid
Miina Härma Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Sündinud 1964
Surnud 2014
Vladimir Poljanski

Vladimir Poljanski (sündinud 27. juulil 1940 Oritsi külas Kirovi oblastis) on Eesti arstiteadlane ja traumatoloog-ortopeed.

Elulugu
Vladimir Poljanski on töölise poeg.

Lõpetas 1958 Tartu 4. Keskkooli, 1968 TÜ arstiteaduskonna, meditsiinikandidaat (1986, Traumatoloogia ja Ortopeedia Keskinstituut, Moskva), väitekiri "Наружный чрескостный компрессионно-дистракционный остеосинтез открытых диафизарных переломов длинных трубчатых костей". Oli 1968–71 Narvas Kreenholmi polikliiniku kirurg, 1971–72 Ivangorodi haigla (Leningradi oblast) kirurg, 1972–76 Kingissepa rajooni Keskhaigla (Leningradi oblast) traumatoloogia osakonna juhataja, 1976–92 Vabariikliku Tartu Kliinilise Haigla traumatoloog, 1993–2006 Tartu Ülikooli Kliinikumi traumatoloogia ja ortopeedia kliiniku arst-õppejõud, 1992–95 ka TÜ traumatoloogia ja ortopeedia kliiniku assistent.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: luumurdude ravi. Eesti Traumatoloogide-Ortopeedide Seltsi liige. Üle 10 teadustrükise, 4 leiutist.

Viited

Teoseid
 Koldeväline osteosüntees luumurdude ravis (kaasautorid A. Leimann, P. Nuiamäe). // NET (1980) 4
 Luukoe verevarustus luumurdude puhul (kaasautor P. Nuiamäe). // NET (1981) 2.

Kirjandus
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 133.
 

Eesti arstiteadlased
Eesti traumatoloogid
Sündinud 1940
Ortopeedid
Mart Pool

Mart Pool (9. september 1908, Vana-Vändra vald, Pärnumaa – 18. detsember 1995 Portland) oli Eesti põllumajandusteadlane.

Elulugu
Mart Pool oli talupidaja poeg.

Lõpetas 1927 Vändra Gümnaasiumi. Oli 1927–28 praktikal Rootsis ja Saksamaal, õppis 1928–1940 Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas ja lõpetas selle agronoomina. 

Läks 1941 järelümbeasujana Saksamaale. Teenis Teises maailmasõjas Saksamaa relvajõududes. 1944 läks ta uuesti Saksamaale.

Ta läks sealt 1949 USA-sse. Sai 1951 magistrikraadi M.Sc. (Rutgersi Ülikool), väitekiri "Performance of winter grains alone and with winter vetch for supplemental forage". Sai 1956 doktorikraadi Ph.D. (Purdue Ülikool, Indiana), väitekiri "The effect of the delay accompaning the use of the combine harvester on the physical and chemical properties of soft red winter wheat". 

Oli aastatel 1949–1951 Rutgersi Ülikooli teadur, 1951–1956 Purdue Ülikooli uurimisassistent, 1956–1959 Texas Research Foundationi (Texas A&M University, Texas) teadur.

Teadustöö
Töid geneetikast ja sordiaretusest. American Society Agronomy, Bio-Dynamic Farming & Gardening Associationi, Sigma Xi liige.

Teoseid
Moisture relations in soft red winter wheats, I–II (kaasautor F. L. Patterson). // Agronomy J. 50 (1958) 3
Effect of delayed harvest on quality of soft red winter wheat (kaasautorid F. L. Patterson, C. E. Bode). Agronomy J. 50 (1958) 5
Rain and sunshine effects on the wheat meal fermentation time test (kaasautor F. L. Patterson). // Agronomy J. 50 (1958) 5

Viited

Kirjandus
Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. 2. kd. Tartu 1994. Lk 504
Eesti teadlased väljaspool kodumaad: biograafiline teatmik = Estonian scholars and scientists abroad: biographical directory. Stockholm 1984. Lk 94

Välislingid
Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
 

Eesti põllumajandusteadlased
Vändra Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna vilistlased
Eestlased Ameerika Ühendriikides
Sündinud 1908
Surnud 1995
Ljudmilla Priimägi

Ljudmilla Priimägi (aastani 1958 Haenko; sündinud 9. juulil 1937 Tšapajevskis Saraatovi oblastis Venemaal) on Eesti arstiteadlane ja viroloog.

Elulugu
Ljudmilla Priimägi on keemikute tütar.

Lõpetas 1954 Leningradi 89. Keskkooli, 1959 Leningradi Keemia-Farmakoloogia Instituudi mikrobioloogia osakonna, 1965 aspirantuuri Moskvas Meditsiiniakadeemia Ivanovski nimelises Viroloogia Instituudis, bioloogiakandidaat (1965, samas), väitekiri "Получение тканевых интерферонов и определение спектра действия их на вирусы", bioloogiadoktor (1972, samas), väitekiri "Изучение феномена индукции интерферона стимуляторами различного происхождения".

Oli 1959–1967 Tallinna Epidemioloogia, Mikrobioloogia ja Hügieeni Teadusliku Uurimise Instituudi noorem- ja vanemteadur, 1967–1977 labori juhataja, 1977–1997 (aastast 1988 Profülaktilise Meditsiini Instituut) instituudi direktor, aastast 1997 EKMI (aastast 2003 Tervise Arengu Instituut) viroloogia osakonna juhataja.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: respiratoorsed viirusnakkused, immuun- ja interferoonsüsteem lastel; haigused enteroviirustest; tsütokiinid B- ja C-hepatiidi korral, HIV-nakkus Eestis ja labori diagnostika (üks AIDSI-i profülaktika riikliku programmi autoreid, WHO programmi Eesti koordinaator). Korraldanud 38 mitmesugust teadusüritust, 14 kogumiku tegevtoimetaja, 18 teadusprojekti juhataja; Euroopa Kliinilise Viroloogia Seltsi liige (1992), nõukogu liige (1997), Interferooni ja Tsütokiinide Uurimise Rahvusvahelise Seltsi liige (1993), Eesti Assotsiatsiooni "Anti-AIDS" asutajaid (1990), juhatuse esimees (aastast 1997). Üle 200 teadustrükise, 1 monograafia.

Tunnustused
2007 Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk

Teoseid
 Защита детей от гриппа и других острых респираторных заболеваний (kaasautorid A. Štšadrin, R. Vassiljeva). Tallinn, 1987
 HIV infection in Estonia. // Clin. Diagn. Virol. 1 (1993) 1
 Cостояние системы интерферона у пациентов на гемодиализe, инфицированных вирусами гепатита В и С (kaasautor). // Вопр. вирусол. (1999) 4
 Иммунорегуляторные Тh1- и Th2-цитокины при хронических инфекциях вызванных вирусами гепатитов В и С (kaasautor). // Вопр. вирусол. (2003) 4
 Hepatitis B virus genotype D strains from Estonia share sequence similarity with strains from Siberia and may specify ayw4 (kaasautor) // J. Med. Virol. 74 (2004) 2
 Current trends in the epidemiology of viral hepatitis B and C in Estonia (kaasautor). // EpiNorth, 6 (2005) 3
 Emerging viral hepatitis B and C in Estonia. Emerging Biological Threat. // NATO Science Series. Life and Behavioural Sciences. Series I, 370 (2005). B. EE, 14, 379
 NET 1973, 6, 537
 EA 1997, 4, 380.

Viited

Välislingid

Eesti arstiteadlased
Eesti viroloogid
Eesti Punase Risti III klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1937
Pille Pruulmann-Vengerfeldt

Pille Pruulmann-Vengerfeldt (aastani 2004 Pille Vengerfeldt; sündinud 26. novembril 1978 Jõgeval) on Eesti sotsiaalteadlane ja meediauurija.

Elulugu
Pille Pruulmann-Vengerfeldt on inseneri tütar.

Lõpetas 1997 Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumi, 2001 TÜ sotsiaalteaduskonna, 2002 samas magistrantuuri ja 2006 doktorantuuri. M.A. (meedia ja kommunikatsioon, 2002, TÜ), väitekiri "Information flows in the new media enviroment: a case study of crisis news reception", Ph.D. samal teadusalal (2006, TÜ), väitekiri "Information technology users and uses within the different layers of information environment in Estonia" (Tartu, 2006).

Oli 2001–2003 TÜ ajakirjanduse ja kommunikatsiooni osakonna projektijuht ja alates 2003. aastast oli samas teadur (osakond reorganiseeriti 2008 samanimeliseks instituudiks), 2003 ka Dublini Ülikooli (Iirimaa) külalisteadur ja aastast 2008 ERMi teadur (osalise koormusega).

Alates 1. septembrist 2015 on ta Tartu Ülikooli meediauuringute professor.

2015. aastal sai Pille Pruulmann-Vengerfeldtist Eesti Rahvusringhäälingu nõukogu liige.

Teadustöö

Uurimisvaldkonnad: kommunikatsiooni- ja infoteadused; infoühiskond Eestis; uudised uue meedia keskkonnas; infoühiskonna tekkimisega seotud sotsiaalsed ja kultuurilised probleemid. Väljaande The Researching and Teaching Communication Book Series (ilmub aastast 2007) toimetajaid. Üle 20 teadustrükise.

Viited

Teoseid
 The September 11 attacks on the US in the new interactive media space in Estonia. // Prometheus 20 (2002) 3
 Uus meedia Eestis (kaasautor P. Runnel). // Meediasüsteem ja meediakasutus Eestis 1965–2004. Tartu, 2004
 Exploring social theory as a framework for social and cultural measurements of the information society. // The Information Soc. 22 (2006) 5
 Digitaalsed võimalused arengutegurina. // Inimarengu aruanne 2006. Tallinn, 2007
 Creating content or creating hype: Practices of online content creation and consumption in Estonia. // Cyberpsychol. 2 (2008) 1.

Välislingid
 
 Pille-Pruulmann-Vengerfeldt ERM
 Pille Pruulmann-Vengerfeldt ja ajakirjandus YouTube

Eesti sotsiaalteadlased
Tartu Ülikooli sotsiaalteaduste valdkonna professorid
Tartu Ülikooli sotsiaalteaduskonna vilistlased
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1978
Raivo Puhke

Raivo Puhke (sündinud 24. mail 1966 Tapal) on eesti spordifüsioloog.

Elukäik
Raivo Puhke on töölise poeg.

Lõpetas 1984 Tapa 1. Keskkooli ja 1991 Tartu Ülikooli (kehakultuuriteaduskonnas). 1992 alustas magistriõpinguid, 1993 stažeeris Jyväskylä Tippspordi Uuringute Keskuses, sporditeaduste magister (1994, TÜ), väitekiri "Erineva iseloomuga vastupidavustreeningu mõju müofibrillaarvalkude sisaldusele ja omavahelistele seostele".

2006 kaitses doktoritööd teemal "Pikaajalise jõutreeningu mõjul toimuvad adaptatiivsed muutused müosiini isovormilises kompositsioonis keskealiste inimeste skeletilihases".

Ta oli aastatel 1994–1997 Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna treeningõpetuse õppetooli teadur, 1997–2003 spordibioloogia ja füsioteraapia instituudi funktsionaalse morfoloogia õppetooli teadur ja 2004. aastast on erakorraline teadur.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: kehalise aktiivsuse mõju skeletilihaskiudude ja kontraktiivvalkude isovormilisele kompositsioonile ja II tüüpi diabeedi kujunemisele riskirühma patsientidel; puusaliigese osteoartriidi mõju ümbritsevate lihaste kontraktsiooniaparaadile ja metaboolsetele omadustele. Üle 30 teadustrükise.

Teoseid
 The effect of contractile activity on the damaged skeletal muscle and the application on paraplegic locomotion (kaasautor). // Neuroprosthetics from Basic Res. to Clinical Application. Berlin, 1996
 Role of skeletal muscle-fibre type in regulation of glucose metabolism in middle-aged subjects with impaired glucose tolerance during a long-term exercise and dietary intervention (kaasautor). // Diabetes Obesity and Metabolism. 6 (2005) 7
 Altered mitochondrial apparent affinity for ADP and impaired of mitochondrial creatine kinase in gluteus medius of patients with hip osteoarthritis. // Am. J. Physiol. 290 (2006) 5.

Viited

Kirjandus
 Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 135.

Välislingid 
 

Eesti spordifüsioloogid
Sündinud 1966
Tapa Gümnaasiumi vilistlased
Kersti Põldemaa

Kersti Põldemaa (aastani 1970 Neu; sündinud 29. mail 1947 Tallinnas) on Eesti sotsiaalteadlane.

Elulugu
Lõpetas 1966 Tallinna 42. Keskkooli, 1971 TPedI algõpetuse pedagoogika osakonna, 1995 TPÜ-s magistrantuuri, sotsiaaltöö magister (1995, Tallinna Pedagoogikaülikool), väitekiri "Vaimupuudetöö sotsiaaltöö kontekstis. Vaimupuudetöötaja pädevustamise võimalusi" (Tallinn, 1995). Oli 1990 Tallinna Eriinternaatkooli õpetaja-kasvataja, 1990–2001 Sotsiaalministeeriumi peaspetsialist, 2001– Tallinna Sotsiaaltöö Keskuse (endine Avahoolduse Arenduskeskus) direktor.

Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: sotsiaalhoolekanne, vaimupuudetöö, sotsiaaltöötajate kutseoskused. Eesti Akadeemilise Sotsiaalturvaühingu ja Eesti Sotsiaaltöö Assotsiatsiooni liige. Üle 10 teadustrükise.

Teoseid
 Kes on vaimupuudega inimene? Tallinn, 1992
 Nõuandeid vaimupuudega inimeste iseseisvuse kasvatamiseks. Tallinn, 1992
 Töö sotsiaalhoolekandeasutustes. Tallinn, 1996
 Vaimupuudega inimeste elukvaliteet. Tallinn, 1997–1998
 Avahooldusest Tallinnas. // Sotsiaaltöö (2001) 2
 Kutsekvalifikatsioonid sotsiaalvaldkonnas. // Sotsiaaltöö (2004) 3.

Tunnustus
 2021 – Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk

Viited

Kirjandus
 Virkus, R. Tallinna Pedagoogikaülikool läbi aegade. Tallinn, 1998, 172.

Välislingid 
 Kersti Põldemaa - sotsiaaltöö esimene leedi Vimeo

Eesti sotsiaalteadlased
Eesti Punase Risti III klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1947
Meeli Saar

Meeli Saar (sündinud 16. veebruaril 1958 Rakveres) on eesti sporditeadlane.

Elulugu
Lõpetas 1976 Jõgeva Keskkooli, 1982 Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna, 1998 TÜ-s magistriõpingud. M.Sc. (liikumis- ja sporditeadused, 1998, TÜ), väitekiri "Süstikjooksu kasutamine motoorse võimekuse hindamiseks 15–17-a. tüdrukutel". Oli 1985–99 Jõgeva Gümnaasiumi õpetaja, 1999–2006 Vändra Gümnaasiumi vanemõpetaja, 2006– TÜ spordipedagoogika ja treeninguõpetuse instituudi kinantropomeetria õppetooli erakorraline teadur.

Teadustöö
Uurimisvaldkond: laste ja noorte kehaline aktiivsus, kinantropomeetria, kehaline võimekus. 17 teadustrükist.

Teoseid
 Koordinatsiooni, tasakaalu ja painduvuse osatähtsus süstikjooksu testi tulemustes 15–17-aastastel tütarlastel (kaasautor T. Jürimäe). // Spordipedagoogika Instituudi teadus- ja õppemetoodiliste tööde kogumik. Tartu, 1997
 Influence of anthropometric parameters on motor ability test results in 13–15-year-old girls (kaasautor T. Jürimäe). // Paper on Anthropol. 5 (2001) 10
 Self-perceived and actual indicators of motor abilities in children and adolescents (kaasautor T. Jürimäe). // Perceptual and Motors Skills 97 (2003) 3. Relationship between anthropometry, physical activity and motor abilities in 10–17-years-old Estonians (kaasautor T. Jürimäe). // J. Human Movement Studies 47 (2004) 1

Viited

Välislingid

Eesti sporditeadlased
Sündinud 1958
Harjo Sandur

Harjo Sandur (1937. aastani Harry Evald Konrad Stegmann; 7. oktoober 1910 Kapu vald, Järvamaa – 29. november 1949, teel Austraaliasse) oli Eesti metsateadlane.

Elulugu
Harjo Sandur oli metsaülema poeg.

Lõpetas 1930. aastal Tartu Poeglaste Reaalgümnaasiumi, 1935 Tartu Ülikooli metsaosakonnas teoreetilise kursuse, kaitses 1938. aastal diplomitöö. Täiendas end 1938–39 stipendiaadina Kopenhaagenis. 

Oli aastatel 1935–1937 Tartu Ülikooli zooloogia kabineti assistent, 1939–1943 Tartu Ülikooli botaanikaaia aednik, 1943–1944 direktor. 

Põgenes 1944. aastal Saksamaale, kust alustas 1949. aastal teekonda Austraaliasse.

Teadustöö
Uurimusi dendroloogiast ja pajust (selle bioloogia, kasvatamine, haigused, kahjurid ja majandamine).

Teoseid
 Paju bioloogiast ja kasvatamisest. Tartu, 1940.

Viited

Kirjandus
 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 44
 Tuiskvere, B. Eesti metsateadlase müstiline kadumine merel. // Eesti Metsamees Eksiilis. Stockholm, (1950) 4, 19.

Eesti metsateadlased
Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna vilistlased
Eesti Üliõpilaste Seltsi liikmed
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1910
Surnud 1949
Haabersti linnaosavalitsus

Haabersti linnaosavalitsus (ametlikult Haabersti Linnaosa Valitsus) on Tallinna Haabersti linnaosa juhtimiseks moodustatud haldusorgan.

See asub aadressil Ehitajate tee 109 a.

Linnaosa vanem on Andre Hanimägi.

Linnaosavalitsuse esimehed 
August Koppel, Haabersti linnaosa vanem
Neeme Jõgi, Haabersti linnaosa vanem
1997–1999 ,Vladimir Panov, Haabersti linnaosa vanem
1999–2004, Tatjana Muravjova, Haabersti linnaosa vanem 
2005–2011, Marek Jürgenson, Haabersti linnaosa vanem
2019– , Andre Hanimägi, Haabersti linnaosa vanem

Ajalugu 
4. märtsil 1993. aastal võttis Tallinna Linnavolikogu vastu otsuse, millega loeti otstarbekaks ja majanduslikult põhjendatuks Tallinna linna jagamine 8 piiratud omavalitsusega linnaosaks. Linnarajoonid likvideeriti ametlikult 1993. aasta suvel ning uued linnaosavalitsused asusid tegevusse 1993. aasta 1. septembrist.

Vaata ka 
Tallinna linnavalitsus
Tallinna ametiasutused
Haabersti linnaosa
Mustamäe linnaosavalitsus

Mustamäe linnaosavalitsus (ametlikult Mustamäe Linnaosa Valitsus) on Tallinna Mustamäe linnaosa juhtimiseks moodustatud ametiasutus.

See asub aadressil  E. Vilde tee 118, Tallinn 12614.

Linnaosa vanem on Lauri Laats.

Välislingid
 Linnaosavalitsusest Tallinna kodulehel

Tallinna ametiasutused
Valitsus
Nõmme linnaosavalitsus

Nõmme Linnaosa Valitsus on Tallinna üks kaheksast linnaosast. Nõmme linnaosa on Tallinna maa-alal ja koosseisus Tallinna Linnavolikogu moodustatud ja tema kehtestatud linnaosa põhimääruse alusel tegutsev üksus. 

Nõmme Linnaosa Valitsuse teenused.

Nõmme Linnaosa Valitsus lähtub oma töös põhimäärusest, millest tulenevad põhiülesanded on järgmised:

 sotsiaalhoolekanne, erivajadustega isikute ja laste kaitse;
 noorsoo- ja erinoorsootöö;
 elamumajandus;
 kommunaalmajandus, heakord ja haljastus;
 jäätmekäitlus;
 ruumiline planeerimine;
 kultuuritöö ja haridus;
 sport ja vaba aja veetmine;
 linnaosas ettevõtluseks tingimuste loomine, turu- ja tänavakaubanduse korraldamine;
 reklaam ja linnaosa valitsuse valitsemisel olevate ehitiste pinna reklaami- ja kaubandustegevuseks kasutusse andmine;
 rahvastikuregistri andmete töötlemine;
 osalemine Tallinna kriisireguleerimisplaani koostamisel ja kriisireguleerimisplaanis ametiasutuse vastutusalas olevate ülesannete täitmine;
 linnaosa valitsuse hallatavate asutuste töö koordineerimine;
 tervisedendus;
 halduslepingu alusel avaliku töö korraldamine.

Tallinna ametiasutused
Valitsus
Tallinna ametiasutused
Valitsus

Tallinna ametiasutused
Valitsus
Tallinna ametiasutused
Valitsus

Tallinna ametiasutused
Valitsus

Tallinna ametiasutused
Valitsus

Alates 2022. aasta 15. juunist on Nõmme linnaosa vanem Karmo Kuri 
Tallinna ametiasutused
Valitsus

Tallinna ametiasutused
Valitsus

Tallinna ametiasutused
Valitsus

Nõmme linnaosa vanemad 
{| class="wikitable"
|1993
|Jüri Jõgeva, sünd 22. juuli 1940 
|
|-
|1993–1995
|Ago Naarits (13. august 1954–19. juuli 1996)
|
|-
|1995–1996
|Kalju Leppik, sünd 29. november 1931 
|
|-
|1996–1999
|Värner Lootsmann, sünd 18. august 1945 
|Eesti Keskerakond
|-
|1999
|Vilja Savisaar, sünd 15. august 1962 
|Eesti Keskerakond
|-
|1999–2003
|Urmas Paet, sünd 20. aprill 1974 |Eesti Reformierakond
|-
|2003–2005
|Hanno Pevkur, sünd 2. aprill 1977 
|Eesti Reformierakond
|-
|2005
|Erik Sandla, sünd 2. juuni 1961 |Erakond Res Publica
|-
|2005–2011
|Rainer Vakra, sünd 10. märts 1981 
|Eesti Keskerakond
|-
|2011–2013
|Erki Korp, sünd 20. august 1973 [6]
|Eesti Keskerakond
|-
|2013–2016
|Tiit Terik, sünd 15. juuni 1979 [7]
|Eesti Keskerakond
|-
|2016–2017
|Tiia-Liis Jürgenson, sünd 6. märts 1963 
|Eesti Keskerakond
|-
|2017–2021
|Grete Šillis, sünd 4. oktoober 1991 
|Eesti Keskerakond
|-
|2021–2022
|Lauri Paeveer, sünd 10. märts 1983 
|Eesti Sotsiaaldemokraatlik Erakond
|-
|2022–
|Karmo Kuri, sünd 27. august 1987 
|Eesti Sotsiaaldemokraatlik Erakond
|-

Tallinna ametiasutused
Valitsus
Põhja-Tallinna linnaosavalitsus

Põhja-Tallinna linnaosavalitsus (ametlikult Põhja-Tallinna Valitsus) on Tallinna linna Põhja-Tallinna linnaosa juhtimiseks moodustatud ametiasutus.

See asub aadressil Kari tn 13, Tallinn. 

Linnaosa vanem on Manuela Pihlap.

Linnaosavalitsus annab välja kord kuus ajalehte Põhja-Tallinna Sõnumid.

Linnaosavalitsuse esimehed 
Olev Kallas, Põhja rajoonivalitsuse esimees
Olev Kallas, Põhja-Tallinna linnaosa vanem
1999–2002, Tõnu Heidov, Põhja-Tallinna linnaosa vanem 
2002–2004, Enno Tamm, Põhja-Tallinna linnaosa vanem  
2004–2005, Sirje Potisepp, Põhja-Tallinna linnaosa vanem  
2005–2007, Vilja Savisaar, Põhja-Tallinna linnaosa vanem 
2007–2009, Enno Tamm, Põhja-Tallinna linnaosa vanem  
2009–2016, Karin Tammemägi, Põhja-Tallinna linnaosa vanem
2016– , Raimond Kaljulaid, Põhja-Tallinna linnaosa vanem
2019–2021 , Peeter Järvelaid, Põhja-Tallinna linnaosa vanem
2021– , Manuela Pihlap, Põhja-Tallinna vanem

Ajalugu 
4. märtsil 1993. aastal võttis Tallinna Linnavolikogu vastu otsuse, millega loeti otstarbekaks ja majanduslikult põhjendatuks Tallinna linna jagamine 8 piiratud omavalitsusega linnaosaks. Linnarajoonid likvideeriti ametlikult 1993. aasta suvel ning uued linnaosavalitsused asusid tegevusse 1993. aasta 1. septembrist.

Vaata ka
Tallinna linnavalitsus

Viited

Välislingid 
 Koduleht

Tallinna ametiasutused
Valitsus
Avo Keerend

Avo Keerend (kuni 22. märts 1937 Harald Duberg või Tuberg; 18. detsember 1920 Tallinn – 5. juuni 2012) oli eesti graafik.

Ta õppis alates 1936. aastast Riigi Kunsttööstuskoolis (hilisema nimega Jaan Koorti nimelises Riigi Rakenduskunsti Koolis) graafikat, kuni 1943. aastani ka samas koolis (tollase nimega Tallinna Kujutava ja Rakenduskunsti Koolis) maalikunsti Eerik Haameri käe all.

Õppis 1943. aastal Berliinis sõjakirjasaatjate joonistusstuudios. Tegi rindekunstnikuna läbi Teise maailmasõja ja Tšehhi põrgu, viibis sõjavangina 1945–1946 Tšehhoslovakkias.

Jätkas kunstiõpinguid vanas koolis (tollase nimega Tallinna Riiklikus Tarbekunsti Instituudis) aastatel 1946–1947, lõpetas 1949. aastal Tartu Riikliku Kunstiinstituudi maali eriala.

Alates 1951. aastast tegutses ta vabakunstnikuna.

Ta viljeles muu hulgas linoollõiget.

Tunnustus
 1976 Eesti NSV teeneline kunstnik
 1984 Jaan Jenseni raamatugraafika aastapreemia (raamatuillustratsiooni preemia – Christopher Marlowe'i "Tragöödiad")
1987 Kristjan Raua preemia
 1989 Eesti NSV rahvakunstnik
 2001 Wiiralti auhind
 2011 Valgetähe IV klassi teenetemärk
 2011 Eesti Vabagraafikute Ühenduse aasta graafik

Viited

Tema kohta
Jüri Hain. "Keerend, Avo, graafik". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 172–173
 Suri graafik Avo Keerend. Delfi, 5. juuni 2012
"AVO KEEREND 18. XII 1920 – 5. VI 2012". Sirp nr 23, 8. juuni 2012. Lk 28
 Rindekunstniku kolm imetabast pääsemist. Eesti Ekspress, 16. juuni 2012

Välislingid
Haud Tallinna Metsakalmistul

Eesti graafikud
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Eesti NSV teenelised kunstnikud
Eesti NSV rahvakunstnikud
Eestistatud nimega inimesed
Eesti sõjaväelased Saksa sõjaväes Teises maailmasõjas
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1920
Surnud 2012