joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Tabaré Vázquez

Tabaré Ramón Vázquez Rosas (17. jaanuaril 1940 Montevideo – 6. detsember 2020 Montevideo) oli Uruguay poliitik, kes oli 1. märtsist 2005 kuni 1. märtsini 2010 ja 1. märtsist 2015 kuni 1. märtsini 2020 Uruguay president. Ta oli vasakpoolse liidu Lai Rinne (Frente Amplio) endine juht.

Vázquez oli hariduselt arst, vähispetsialist (onkoloog-radioterapeut). 

Ta oli 1990–1995 Montevideo linnapea.

Liitu Lai Rinne kuuluvad sotsialistid, kommunistid, sotsiaaldemokraadid ja üks endine sissiliikumine. 

Ta kandideeris Laia Rinde kandidaadina edutult presidendiks 1994. ja 1999. aasta valimistel. Aastal 1999 kogus ta lõppvoorus 48% häältest, kaotades Jorge Batllele.

31. oktoobril 2004 valiti ta valimisliidu Encuentro Progresista-Frente Amplio -Nueva Mayoría (EP-FA-NM) kandidaadina presidendiks. Ta kogus juba esimeses hääletusvoorus 50,45% häältest, nii et teist vooru ei olnud tarvis korraldada. Tema võit kuulutati ametlikult välja 8. novembril 2004. Ta võitis Rahvusliku Partei (Partido Nacional) kandidaati Jorge Larrañagat (34,30% häältest) ja Colorado Partei (Partido Colorado) kandidaati Guillermo Stirlingit (10,36%). 

Vázquez pooldas sotsiaalriiki ja häid suhteid MERCOSUR-iga. 

Sageli on otsitud ja leitud Vázqueze ja Brasiilia presidendi Luís Inácio Lula da Silva sarnasusi.

Uruguay presidendid
Onkoloogid
Sündinud 1940
Surnud 2020
Dnipropetrovski oblast

Dnipropetrovski oblast on 1. järgu haldusüksus Ukrainas.

Oblast asub Dnepri kesk- ja alamjooksul. Oblast piirneb põhjas Poltava ja Harkivi oblastiga, idas Donetski oblastiga, lõunas Hersoni ja Zaporižžja oblastiga ning läänes Mõkolajivi ja Kirovogradi oblastiga. Oblasti pindala on 31 974 km2 ja seal elab 2020. aasta seisuga 3 176 648 inimest (2016. aastal oli elanikke 3 236 510).

Oblastis on seitse rajooni ja 20 linna. Rajoonid on Dnipro rajoon, Kamjanske rajoon, Krõvõi Rihi rajoon, Nikopoli rajoon, Novomoskovski rajoon, Pavlohradi rajoon ja Sõnelnõkove rajoon. Suuremad linnad on Dnipro, Krõvõi Rih, Kamjanske, Nikopol ja Pavlohrad.

Vastavalt oblasti esinduskogu otsusele on vene keelel oblasti territooriumil regionaalkeele staatus.

Nimi 
2019. aasta aprilli alguses otsustas Ukraina Konstitutsioonikohus, et Dnipropetrovski oblasti Sitšeslavi oblastiks ümbernimetamise seaduseelnõu on põhiseaduspärane. Sitšeslav oli Dnipro mitteametlik nimi Ukraina iseseisvussõja ajal 1918–1921.

Viited 

 
Ukraina oblastid
Harkivi oblast

Harkivi oblast on 1. järgu haldusüksus Ukraina idaosas. Piirneb põhjas Venemaa Föderatsiooni Belgorodi oblastiga.

Harkivi oblast on moodustatud 27. veebruaril 1932.

Haldus

Rajoonid 

Harkivi rajoon jaguneb seitsmeks rajooniks. Enne 2020. aastal toimunud haldusreformi oli rajoone 25.
 Bogoduhhivi rajoon (halduskeskus Bogoduhhiv)
 Harkivi rajoon (halduskeskus Harkiv)
 Izjumi rajoon (halduskeskus Izjum)
 Krasnohradi rajoon (halduskeskus Krasnohrad)
 Kupjanski rajoon (halduskeskus Kupjansk)
 Lozova rajoon (halduskeskus Lozova)
 Tšuhujivi rajoon (halduskeskus Tšuhujiv)

Linnad 
Harkivi oblastis on kokku 17 linna:

Aleveid 
 Andriivka
 Kozatša Lopan
 Starõi Saltiv

Viited

Välislingid 
 Сергій Нужненко. Харківщина. Позиції ЗСУ (фотогалерея). RFE/RL, 6 mai 2022

 
Ukraina oblastid
Zaporižžja oblast

Zaporižžja oblast on 1. järgu haldusüksus Ukraina lõunaosas. Zaporižžja oblast loodi 10. jaanuaril 1939, mil ta eraldati Dnipropetrovski oblastist.

Vene keelel on Zaporižžja oblastis regionaalse keele staatus.

Suuremad linnad on Zaporižžja, Melitopol, Berdjansk, Enerhodar ja Tokmak. Enerhodar rajati Euroopa suurima tuumaelektrijaama Zaporižžja tuumaelektrijaama teenindamiseks.

2022. aastal, Venemaa sissetungi ajal Ukrainasse okupeerisid Vene väed oblasti lõunaosa, sealhulgas Melitopoli, Berdjanski, Enerhodari ja Tokmaki.

Haldusjaotus 
Oblast on halduslikult jaotatud 20 rajooniks ja viieks linnaks, mis alluvad otse oblastivalitsusele.

Rajoonid 
 Berdjanski rajoon
 Bilmaki rajoon
 Huljaipole rajoon
 Jakõmivka rajoon
 Kamjanka-Dniprovska rajoon
 Melitopoli rajoon
 Mõhhailivka rajoon
 Novomõkolajivka rajoon
 Orihhivi rajoon
 Pologõ rajoon
 Prõazovske rajoon
 Prõmorski rajoon
 Rozivka rajoon
 Zaporižžja rajoon
 Tokmaki rajoon
 Tšernihivka rajoon
 Vassõlivka rajoon
 Velõka Bilozerka rajoon
 Vessele rajoon
 Vilnjanski rajoon

Ukraina oblastid
Tšernihivi oblast

Tšernihivi oblast on 1. järgu haldusüksus Ukrainas. See asub Põhja-Ukrainas ja piirneb Valgevene ja Venemaaga. Oblasti suuremad jõed on Dnepr, Desna, Seim, Oster, Snov ja Ubid.

Haldusjaotus 
Kokku on oblastis 15 linna, 30 alevit ja 1429 küla.

Rajoonid 
Rajoone on kokku viis. Enne 2020. aastal toimunud haldusreformi oli rajoone 22.
 Korjukivka rajoon
 Nižõni rajoon
 Novgorod-Siverskõi rajoon
 Prõlukõ rajoon
 Tšernihivi rajoon

Linnad 
Oblastilise alluvusega linnad on Tšernihiv, Nižõn ja Prõlukõ.

Külasid 
 Stara Basan

Rahvastik
Oblastis on Ukraina kõige madalam loomulik iive: 2006. aastal oli sündimuse üldkordaja 8,1; suremuse üldkordaja 21,1, ja loomuliku iibe kordaja -13,0; 2008. aastal olid vastavad näitajad 8,9; 21,1 ja -12,2.

2001. aasta rahvaloenduse andmeil on 93,5% elanikest ukrainlased, 5% venelased ja 0,6% valgevenelased.

Ajalugu

Sõjategevus 2022. aastal 
 31. märtsi seisuga võtsid Ukraina Relvajõud varem Vene vägede kätte langenud Sloboda ja Lukašivka külad enda kontrolli alla.
 1. aprillil 2022 võtsid Ukraina relvajõud enda kätte varem Vene vägede käes olnud Nova Basani küla.
 2. aprillil 2022 võtsid Ukraina relvajõud enda kätte varem Vene vägede käes olnud Mõhhailo-Kotsjubõnske küla

Viited

Välislingid
http://cg.gov.ua/

 
Ukraina oblastid
Odessa oblast

Odessa oblast on 1. järgu haldusüksus Ukraina lõunaosas Musta mere ääres.

Odessa oblast on asutatud 27. veebruaril 1932.

Odessa oblastis Stara Nekrassivkas asub UNESCO maailmapärandi nimistusse kuuluva Struve geodeetilise kaare kõige lõunapoolsem mõõdupunkt ().

Halduslikult jaguneb seitsmeks rajooniks: Berezivka rajoon, Bilhorod-Dnistrovskõi rajoon, Bolhradi rajoon, Izmajili rajoon, Odessa rajoon, Podilski rajoon ja Rozdilna rajoon. Enne 2020. aastal toimunud haldusreformi oli rajoone 26.

Oblastis on 19 linna, neist suuremad on Odessa, Izmajil, Tšornomorsk, Bilgorod-Dnistrovskõi, Podilsk, Južne ja Kilija.

Rahvastik
2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Odessa oblasti elanikest ukrainlasi 62,81%, venelasi 20,71%, bulgaarlasi 6,14%, moldaavlasi 5,04%, gagauuse 1,12%, juute 0,55% ja valgevenelasi 0,52%.

2015. aastal elas Odessa oblastis 2 387 282 inimest, millega oli see elanike arvult Ukrainas 1. järgu haldusüksuste seas kuuendal kohal.

Viited

Välislingid 
Oblasti koduleht
Tomorrow in Odessa Day of Mourning. [Odessa oblastis kuulutati 2022. aasta 2. juuli leinapäevaks.] Athens News, 1. juuli 2022

Ukraina oblastid
Mõkolajivi oblast

Mõkolajivi oblast on 1. järgu haldusüksus Ukraina lõunaosas. Oblasti halduskeskus on Mõkolajivi linn.

Mõkolajivi oblast piirneb lõunas Musta merega, läänes Odessa oblastiga, põhjas Kirovohradi oblastiga ning idas Hersoni ja Dnipropetrovski oblastiga. Lõuna-Bug voolab läbi oblasti Musta merre.

Vene keelel on oblastis regionaalse keele staatus.

Haldus

Rajoonid 
2020. aastal toimunud haldusreformi tulemusena on Mõkolajivi oblastis neli rajooni. Enne seda oli rajoone 19.
 Baštanka rajoon
 Mõkolajivi rajoon
 Pervomaiski rajoon
 Voznessenski rajoon

Linnad 
Mõkolajivi oblastis on üheksa linna:

 Baštanka
 Južnoukrajinsk
 Mõkolajiv
 Nova Odessa
 Novõi Buh
 Otšakiv
 Pervomaisk
 Snihurivka
 Voznessensk

Viited 

 
Ukraina oblastid
Hersoni oblast

Hersoni oblast (ukraina keeles Херсонська область) on 1. järgu haldusüksus Ukraina lõunaosas.

Hersoni oblast piirneb põhjas Dnipropetrovski oblastiga, lõunas Musta mere ja Krimmiga, läänes Mõkolajivi oblastiga ning idas Aasovi mere ja Zaporižžja oblastiga. Hersoni oblastis suubub Dnepr Musta merre.

Oblastilise alluvusega linnu on Hersoni oblastis kolm: Herson, Nova Kahhovka ja Kahhovka.

Vene keelel on Hersoni oblastis regionaalse keele staatus.

Ajalugu

Sõjategevus 2014. aastal 
Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude võitlejad, kes olid 15. märtsil 2014 maabunud dessandiga Strilkove juures, hakkasid 9. detsembril oblasti piiridest lahkuma. Alates 27. detsembrist 2014 oli oblast taas täielikult Ukraina kontrolli all.

Sõjategevus 2022. aastal 
Venemaa Relvajõud tungisid uuesti Hersoni oblastisse 2022. aasta veebruaris, mis tõi kaasa Hersoni lahingu ning Hersoni oblasti okupeerimise. 
2022. aasta märtsi keskel taastasid Ukraina relvajõud kontrolli Possad-Pokrovske küla üle. 6. aprillil 2022 taastasid Ukraina relvajõudud kontrolli Osokorivka küla üle.
2022. aasta juunis ja juulis õnnestus Ukraina vägedel taastada kontroll mõnedes väiksemates asulates.

Haldusjaotus 
Hersoni oblastis on 5 rajooni: Berõslavi rajoon, Henitšeski rajoon, Hola Prõstani rajoon, Kahhovka rajoon ja Hersoni rajoon.

Linnad 

 Berõslav
 Herson
 Henitšesk

 Hola Prõstan
 Kahhovka
 Nova Kahhovka

 Oleškõ
 Skadovsk
 Tavriisk

Alevid 

 Antonivka
 Bilozerka
 Ivanivka
 Kalantšak
 Kozatske

 Lazurne
 Novotroitske
 Novovorontsovka
 Nõžni Sirogozõ
 Zelenivka

 Tšaplõnka
 Velõka Lepetõhha
 Velõka Oleksandrivka
 Verhni Rogatšõk
 Võssokopillja

Viited

Välislingid
 Hersoni oblasti administratsioon
The Armed Forces of Ukraine struck at the occupation control point in the Kherson region. 2 Russian generals eliminated - intelligence. Censor.net, 23. aprill 2022
Херсонская область переходит в рублевую зону  Глава комитета Стремоусов: Херсонская область с 1 мая переходит в рублевую зону. RIA Novosti, 28. aprill 2022

 
Ukraina oblastid
Donetski oblast

Donetski oblast (aastail 1938–1961 Stalino oblast) on 1. järgu haldusüksus Ukraina idaosas. Oblast moodustati 1938. aastal, kui vana Donetski oblast jagati Stalini ja Vorošilovgradi oblastiks. Oblast on saanud nime Donetsi jõe järgi.

Ajalugu 
2014. aasta kevadest on oblasti idaosa Venemaa toetatud mässuliste kontrolli all, kes kuulutasid oblasti territooriumil välja Donetski Rahvavabariigi. 

21. oktoobril 2014 andis oblasti kuberner Oleksandr Kihtenko korralduse viia osa oblasti valitsusasutustest Mariupolist üle Kramatorskisse ja Slovjanskisse.

Vene väed okupeerisid 11. märtsil 2022 Volnovahha. 2022. aasta maikuus lõppes Mariupoli lahing, millega Venemaa saavutas kontrolli ka selle piirkonna üle.

Rahvastik
2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Donetski oblasti elanikest ukrainlasi 56,87%, venelasi 38,22%, valgevenelasi 0,92%, tatarlasi 0,40%, armeenlasi 0,33%, juute 0,18% ja asereid 0,17%.

2001. aasta rahvaloenduse tulemuste põhjal pidas Donetski oblasti elanikest emakeeleks vene keelt 74,92% ja ukraina keelt 24,10%.

Elanike arvult on see Ukraina suurim oblast. Suuremad linnad on Donetsk, Slovjansk, Gorlivka, Kramatorsk, Makijivka, Mariupol, Jenakijeve, Tšõstjakove.

Vene keelel on oblastis regionaalkeele staatus.

Haldusjaotus

Rajoonid 
2020. aastast jaguneb oblast 8 rajooniks, millest 5 oli 2022. aasta alguse seisuga Ukraina võimude kontrolli all:
 Bahmuti rajoon
 Donetski rajoon (okupeeritud)
 Gorlivka rajoon (okupeeritud)
 Kalmiuske rajoon (okupeeritud)
 Kramatorski rajoon
 Mariupoli rajoon (okupeeritud) 
 Pokrovski rajoon
 Volnovahha rajoon (okupeeritud)

Endine haldusjaotus 
Oblast jagunes varem 18 rajooniks:
 Amvrossijivka rajoon
 Bahmuti rajoon
 Dobropillja rajoon
 Jassõnuvata rajoon
 Kostjantõnivka rajoon
 Krasnoarmiiski rajoon
 Lõmani rajoon
 Marjinka rajoon
 Novoazovski rajoon
 Oleksandrivka rajoon
 Peršotravnevõi rajoon
 Slovjanski rajoon
 Starobeševe rajoon
 Šahtarski rajoon
 Telmanove rajoon
 Velõka Novosilka rajoon
 Volnovahha rajoon
 Volodarske rajoon

Vaata ka 
 Donetsi kõrgustik
 Donetski kubermang
 Donetski oblast (1932–1938)

Viited

Välislingid
 9. oktoober 2014. Ukrajinska Pravda. Почти 1,5 тисячи человек убиты на Донбассе с марта – ОБСЕ (vene keeles)
 10. oktoober 2014. Infovastupanu. Тарута больше не губернатор Донецкой области (vene keeles)
 10. oktoober 2014. Liga Novosti. В Донецкую область из России зашли 30 единиц военной техники (vene keeles)
 16. oktoober 2014. Liga Novosti. Порошенко подписал закон об особом статусе Донбасса (vene keeles)

 
Ukraina oblastid
Tšernivtsi oblast

Tšernivtsi oblast on 1. järgu haldusüksus Ukrainas. Asub Lääne-Ukrainas ning piirneb Rumeenia ja Moldovaga.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli oblasti elanikest ukrainlas 75,0%, rumeenlasi 12,5%, moldaavlasi 7,3%, venelasi 4,1% ja poolakaid 0,4%.

Oblast on osa ajaloolisest Bukoviinast.

Suuremad jõed on Dnestr ja Prut.

Rajoonid 
Gertsa rajoon
Glõboka rajoon
Hotõni rajoon
Kelmentsi rajoon
Kitsmani rajoon
Novoselõtsja rajoon
Putõla rajoon
Sokõrjanõ rajoon
Storožõnetsi rajoon
Zastavna rajoon
Võžnõtsja rajoon

 
Ukraina oblastid
Tšerkassõ oblast

Tšerkassõ oblast on 1. järgu haldusüksus Ukrainas.

Haldusjaotus 

Oblast jaguneb 20 rajooniks ja 6 oblastilise alluvusega linnaks (Kaniv, Smila, Zolotonoša, Tšerkassõ, Uman, Vatutine).

Rajoonid

Viited 

 
Ukraina oblastid
Žõtomõri oblast

Žõtomõri oblast on 1. järgu haldusüksus Ukrainas. Žõtomõri oblast piirneb põhjas Valgevene Homieli oblastiga, läänes Rivne oblastiga, edelas Hmelnõtskõi oblastiga, lõunas Vinnõtsja oblastiga ja idas Kiievi oblastiga.

Suuremad linnad on Žõtomõr, Berdõtšiv, Korosten, Malõn ja Novograd-Volõnskõi.

Suuremad jõed on Už, Teteriv ja Ubort.

Haldusjaotus 

Oblast jaguneb 4 rajooniks: Berdõtšivi rajoon, Korosteni rajoon, Novohrad-Volõnskõi rajoon ja Žõtomõri rajoon.
Oblast jagunes 2020. aastani 23 rajooniks ja 5 oblastilise alluvusega linnaks (Berdõtšiv, Korosten, Malõn, Novograd-Volõnskõi, Žõtomõr).

Endised rajoonid 
 Andrušivka rajoon
 Baranivka rajoon
 Brussõlivi rajoon
 Horošivi rajoon
 Jemiltšõne rajoon
 Korostõšivi rajoon
 Ljubari rajoon
 Luhõnõ rajoon
 Malõni rajoon
 Narodõtši rajoon
 Olevski rajoon
 Ovrutši rajoon
 Popilnja rajoon
 Pulõnõ rajoon
 Radomõšli rajoon
 Romanivi rajoon
 Ružõni rajoon
 Tšernjahhivi rajoon
 Tšudnivi rajoon

Viited 

Ukraina oblastid
Ternopili oblast

Ternopili oblast on 1. järgu haldusüksus Ukrainas.

Oblastis on 17 rajooni ja 15 linna. Suuremad linnad on Ternopil, Tšortkiv, Kremenets, Berežanõ, Terebovlja, Zbaraž, Butšatš ja Borštšiv.

Rajoonid 
 Berežanõ rajoon 
 Borštšivi rajoon 
 Butšatši rajoon 
 Gusjatõni rajoon
 Kozova rajoon 
 Kremenetsi rajoon 
 Lanivtsi rajoon  
 Monastõrõska rajoon 
 Pidgaitsi rajoon 
 Pidvolotšõski rajoon
 Šumski rajoon 
 Zalištšõkõ rajoon 
 Zbaraži rajoon 
 Zborivi rajoon 
 Terebovlja rajoon 
 Ternopili rajoon 
 Tšortkivi rajoon

Arhitektuur
 Butšatši raekoda
 Butšatši linnus 
 Butšatši Püha Nikolai kirik

Viited 

Ukraina oblastid
Volõõnia oblast

Volõõnia oblast on 1. järgu haldusüksus Ukrainas. Piirneb põhjas Valgevenega ja läänes Poolaga.

Haldusjaotus 
Oblast jaguneb 16 rajooniks ja 4 oblastilise alluvusega linnaks (Lutsk, Novovolõnsk, Kovel, Volodõmõr-Volõnskõi).

Rajoonid 
Gorohhivi rajoon
Ivanõtši rajoon
Kamin-Kašõrskõi rajoon
Kivertsi rajoon
Koveli rajoon
Ljubešivi rajoon
Ljubomli rajoon
Lokatši rajoon
Lutski rajoon
Manevõtši rajoon
Ratne rajoon
Rožõštše rajoon
Stara Võživka rajoon
Šatski rajoon
Turiiski rajoon
Volodõmõri rajoon

Kokku on oblastis 11 linna. Suuremad linnad on Lutsk, Novovolõnsk, Kovel ja Volodõmõr.

Viited

Välislingid
 Koduleht
 Pilte

 
Ukraina oblastid
Volõõnia
Vinnõtsja oblast

Vinnõtsja oblast on 1. järgu haldusüksus Ukrainas. Piirneb lõunas Moldovaga, põhjas Žõtomõri oblastiga, idas Kiievi, Tšerkassõ ja Kirovohradi oblastiga, kagus Odessa oblastiga ning lääes Hmelnõtskõi oblastiga.

Elanike arv oli 2021. aasta seisuga 1 529 123. 2001. aasta rahvaloenduse andmeil oli oblasti rahvaarv 1 772 400. 2001. aastal moodustasid rahvastikust 91,5% ukrainlased, 5,9% venelased, 1,4% juudid ja 0,4% poolakad.

Rajoonid 
Oblast jaguneb kuueks rajooniks. Enne 2020. aastal toimunud haldusreformi oli rajoone 27.
Haissõni rajoon (halduskeskus Haissõn)
Hmilnõki rajoon (halduskeskus Hmilnõk)
Mohõliv-Podilskõi rajoon (halduskeskus Mohõliv-Podilskõi)
Žmerõnka rajoon (halduskeskus Žmerõnka)
Tultšõni rajoon (halduskeskus Tultšõn)
Vinnõtsja rajoon (halduskeskus Vinnõtsja)

Endised rajoonid

Linnad

Pilte

Viited 

 
Ukraina oblastid
Lydia Aadre

Lydia Aadre (24. juuni 1904 Peterburi – 2. september 1957 Baltimore, Marylandi osariik) oli Eesti ooperilaulja.

Ta lõpetas 1935. aastal Tallinna Konservatooriumi, kus oli õppinud Aleksander Arderi lauluklassis, ning oli aastatel 1935–1944 Estonia teatri ooperisolist. 1944. aastal põgenes ta Saksamaale, 1951. aastast elas Ameerika Ühendriikides.

Viited

Eesti ooperilauljad
Eestlased Ameerika Ühendriikides
Sündinud 1904
Surnud 1957
Ladina-Ameerika kirjanike loend

''Siin on loetletud Ladina-Ameerika kirjanikke.

A
Eduardo Acevedo Díaz, 1851–1924, Uruguay
Demetrio Aguilera Malta, 1909–1981, Ecuador
Ciro Alegría, 1909–1967, Peruu
Isabel Allende, 1942– , Tšiili
Jorge Amado, 1912–2001, Brasiilia
Miguel Ángel Asturias, 1899–1974, Guatemala

B
Marcelo Birmajer, Argentina kirjanik (1966–) 
Roberto Bolaño Ávalos, 1953–2003, Tšiili
Jorge Luis Borges, 1899–1986, Argentina

C
Alejo Carpentier, 1904–1980, Kuuba
Susana Chávez, 1974–2011, Mehhiko
Paulo Coelho, 1947–, Brasiilia
Julio Cortázar, 1914–1984, Argentina

D
Rubén Darío, 1867–1916, Nicaragua

F
Carlos Fuentes, 1928–, Mehhiko

G
Gabriel García Márquez, 1927–, Colombia
Rómulo Gallegos, Venezuela

H 
José Hernández, Argentina

L 
Monteiro Lobato, Brasiilia (1882–1948)

M
Joaquim Maria Machado de Assis, 1839–1908, Brasiilia
Manuel Mejía Vallejo, Colombia
Gabriela Mistral, 1889–1957, Tšiili
Álvaro Mutis, 1923–2013, Colombia

N
Pablo Neruda, 1904–1973, Tšiili

O
Juan Carlos Onetti, 1909–1994, Uruguay

P
Nicanor Parra, Tšiili
Fernando del Paso, Mehhiko
Octavio Paz, 1914–1998, Mehhiko
Ricardo Piglia, 1941–2017, Argentina
Abel Posse, Argentina
Manuel Puig, 1932–1990, Argentina

R
Juan Rulfo, 1918–1986, Mehhiko

S
Ernesto Sábato, 1911–, Argentina

Z
Gabriel Zaid, Mehhiko

V
César Vallejo, 1892–1938, Peruu
Mario Vargas Llosa, 1936–, Peruu
Juan Gabriel Vásquez, 1973–, Colombia
Sergio Esteban Vélez, 1973–, Colombia
Cirilo Villaverde, 1812–1894, Kuuba

W
María Elena Walsh, 1930–2011, Argentina

Kirjanike loendid
Ladina-Ameerika
Narva Mihkli kirik

Narva Mihkli kirik ehk EELK Narva Püha Miikaeli kirik, endine Narva Aleksandri kirik on Narva Aleksandri koguduse jumalateenistusteks kasutatav hoone Narvas Kreenholmi 22.

Varem nimetati Narva Aleksandri kirikuks praegust Narva Aleksandri Suurkirikut. Seda nime kasutatakse Suurkiriku kohta mõnikord praegugi. 

Hoone on kunagise Zinovjevi malmitöökoja barakk, mis anti koguduse kasutada 1962. aastal, kui praeguse Suurkiriku hoone koguduselt ära võeti. Endine diiselelektrijaama hoone oli ümber ehitatud ja renoveeritud. 

Kiriku orel on saadud Saksamaalt annetusena 2001. aastal ja valmistatud Lübeckis Kemperi firmas. 

Klaasist altarimaali valmistas ja kinkis 2002. aastal kirikule Henn Männik.

2012. aastal oli kirik peaingel Miikalile pühendatud ja ümber nimetatud. 

Suveperioodil on kirik suletud, talveperioodil korraldatakse eesti- ja soomekeelseid jumalateenistusi ning orelikontserte.

Viited

Narva kirikud
Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku kirikud
Holstein-Gottorp-Romanovite dünastia

Holstein-Gottorp-Romanovite dünastia valitses Venemaad 1761–1917. Dünastiale pani aluse Holstein-Gottorpi hertsog Karl Peter Ulrich, kes Vene keisrina kandis nime Peeter III. Ta päris Vene trooni, sest tema ema oli Peeter I tütar Anna Petrovna.

Holstein-Gottorp-Romanovite dünastiast pärit Venemaa valitsejad 

1761–1762 Peeter III 
1762–1796 Katariina II
1796–1801 Paul I
1801–1825 Aleksander I
1825–1855 Nikolai I
1855–1881 Aleksander II
1881–1894 Aleksander III
1894–1917 Nikolai II
1917 Mihhail II

Vaata ka
Romanovid

 
Holstein

en:House of Romanov#The Holstein-Gottorp-Romanov Dynasty
Vapp

Vapp on heraldika reeglite järgi keskaegse relvastuse elementidest koostatud embleem, mida isik (näiteks riik, valitseja, maakond, linn, vald, äriühing, sugukond (suguvõsa), perekond või üksikisik) kasutab püsiva tunnusena.

Uuemal ajal nimetatakse vappideks ka (eriti riikide) embleeme, mis ei ole koostatud heraldika reeglite järgi. 

Ka tänapäevaste sõjaväeüksuste embleemid võivad olla vapikujulised ja järgida heraldika reegleid.

Ajalugu

Vapid tekkisid Lääne-Euroopas 12. sajandil, kui ristirüütlite kilpe hakati kaunistama värviliste maalingutega. Värvilised sümboolsed kilbimärgised olid kaugele nähtavad, mistõttu raudrüü alla varjuv rüütel oli äratuntav. Rüütlid hakkasid oma vappi kandma nii lahingutes kui ka turniiridel. Vapi põhielementideks kujunes kilp ja kiiver, algselt gooti stiilis.

Heeroldid hakkasid koostama ja kirjeldama rüütlite isikuvappe. Vappe hakati kasutama ka lippudel, pitsatitel, rõivastel ja muudel esemetel. Vappide hulga suurenemine tingis kindlate reeglite koostamise. Teoreetiliselt ei tohiks olla kahte täiesti ühesugust vappi. Konkreetse isikuga seotud vapp muutus pärandatavaks. 

Valitsejatel oli õigus anda teenete eest vapikandmise õigus, sageli koos aadlitiitli ja maavaldustega. Sellisest vapist kujunes privilegeeritud isiku staatuse tunnus. Nii tekkisid perekonnavapid, sugukonnavapid, valitsejate vapid, linnavapid (anti või kinnistati koos linnaõigusega), maavapid (millest arenesid välja riigivapid).

13. sajandil levima hakanud linnapitsat oli ei pruukinud olla seotud hilisema linnavapiga. Linnapitsatitel kujutati tihti väravaid, müüri, linnavaateid, kaitsepühakuid jne. Hiljem võidi pitsatipilt kasutusele võtta vapina.  

16. sajandi alguses toimus üleminek renessanss-stiilile, mis andis ruumi vappide kunstilisele arengule. Vapikilbi figuure stiliseeriti kunstiliselt, senised ranged vormid ja nad muutusid elegantsemaks. Vapi stiliseeritud kujundid võimaldasid edasi anda isikuomadusi, aateid, ideid, rahvuslikku ja riiklikku kuuluvust, nõudmata lugemisoskust ega keeletundmist.

Näiteid

Vaata ka
 Eesti vapp
 Maailma riikide vapid
 Linnade vapid
 Haldusüksuste vapid
 Aadlisuguvõsade vapid
 Üliõpilasorganisatsioonide vapid
 Riigivapp
 Vappepitaaf

Välislingid
Wappenlexikon.de – maailma riikide vapid
Heraldique européenne
Baltisches Wappenbuch.Teos digiteerituna digitaalarhiivis DIGAR

Vapp
Heraldika
Sümboolika
A+

A+ (õieti André Levins; sündis 29. augustil 1982 USA-s New Yorgi osariigis Hempsteadis) on USA räppar. 

Poissi kasvatas üksikema. Algul huvitus ta jalgpallist. 

A+  karjäär algas 1995, kui ta 12-aastasena võitis plaadifirma "Def Jam Records" korraldatud räpivõistluse. Talle pööras tähelepanu D'Angelo mänedžer Kedar Massenburg, kes valis ta uue plaadifirma Kedar Entertainment esimeseks esitajaks.

Oma esimese albumi "The Latch-Key Child" avaldas   A+ 1996. Laulud rääkisid muuhulgas vaesuses veedetud lapsepõlvest. Plaadil esinesid ka Q-Tip, Prodigy ja AZ. Plaadistamise ajaks palgati talle eraõpetaja. 

Plaat äratas kriitikute tähelepanu. Sellest kirjutati ajakirjades  Vibe (ajakiri), Rolling Stone, Black Beat ja Right On. Ühel Vibe'is avaldatud fotol näidati A+ koos Mary J. Blige'iga. Teda peeti lootustandvaks räppariks. 

Aastal 1999 ilmus album "Hempstead High". Plaadil esinesid ka Chico DeBarge, Erykah Badu, Lost Boyz ja Canibus. Sellel leidub laul "Enjoy yourself", milles A+ ehitab räpi üles Ludwig van Beethoveni viiendale sümfooniale. Selle lauluga jõudis ta rahvusvahelistesse edetabelitesse (veebruaris Suurbritannia edetabelis viies). Kriitikute silmis märgistas see album A+ lähenemist peavoolule. 

Vahepeal oli A+ silmapiirilt kadunud, kuid tema uus album ilmus firma Masta Mix Records väljaandel detsembris 2005. 2009. aastal antud intervjuus lubas A+, et järgmine album "Without A Trace" ilmub samal aastal Smith Brothers'i väljaandel.

Plaadid

Albumid 
 1996: "Latch-Key Child" (Umvd Labels, ka audiokassett ja vinüülplaat) 
 1999: "Hempstead High" (Umvd Labels, ka audiokassett ja vinüülplaat)
 2005: "Back 2 Business" (mixtape koos DJ Don Demarcoga)
 2006: "The Lab: Test #1"

Singlid 
 1996: "All I See" (Umvd Labels) 
 1998: "Enjoy Yourself" (Umvd Labels, ka audiokassett) 
 1999: "It's on You" (Mowtown Records, vinüülplaat) 
 2006: "Throw Your Hands In The Air" (Masta Mix Records, Inc.)

Viited

Välislingid 
 Katkendid albumilt "The Latch-Key Child"
 Katkendid albumilt "Hempstead High"
 Laulu "Enjoy yourself" sõnad
 A+: Lost & Found Intervjuu veebilehele Hiphop Wired, 6. september 2009

Ameerika Ühendriikide lauljad
Sündinud 1983
Uriel Acosta

Uriel Acosta (1585–1640) oli Portugalist pärit juudi filosoof.

Acosta sündis Oportos ning tema sünninimi oli Gabriel da Costa. Tema vanemad olid kuningas Manuel I käsul katoliiklusse pöördunud juudid. Ta veenis oma perekonda pöörduma tagasi judaismi ning nad olid sunnitud asuma elama Amsterdami. Sealsed juudi autoriteedid kiusasid teda tema filosoofiliste vaadete pärast taga ning ta sooritas enesetapu. 

Hollandi filosoofid
Juudi filosoofid
Portugali filosoofid
Vabasurmad
Sündinud 1585
Surnud 1640
Alizée

Alizée [aliz'ee] (sünninimega Alizée Jacotey, 2016. aastast Alizée Lyonnet; sündinud 21. augustil 1984 Korsikal Ajaccios) on prantsuse laulja. 

Tema  eesnimi on naissoo vorm sõnast alizé, mis tähendab passaattuult; nimelt armastasid tema vanemad väga purjelauaga sõita.

Juba 4-aastaselt hakkas ta võtma tantsu-, näitlemis- ja laulutunde, kuid tuntuks sai ta hoopis sellega, et võitis 11-aastaselt Air France'i korraldatud laste lennukijoonistamisvõistluse. Tema joonistuse järgi värviti üle ka üks lennuk ja sellele anti tema nimi.

1999 osales ta televisioonis talendiotsimissaates "Graines de Star". Esialgu kavatses ta osaleda tantsijana, kuid tantsukategooriasse üksiktantsijaid ei lubatud. Siis pani ta end kirja lauluvõistlusele, esitades Axelle Redi laulu "Ma prière". Sellega võitis ta talendisaate lauljate kategoorias.

Tema esitust nägid lauljatar Mylène Farmer ja Laurent Boutonnat, kes otsisid oma laulule "Moi... Lolita" ("Mina... Lolita", Farmeri sõnad ja Boutonnat' viis) esitajat. Veel samal, 2000. aastal ilmus Alizée debüütalbum "Gourmandises", mille kõik lood on samade autorite kirjutatud. Kohe oma esikalbumiga sai Alizée Prantsusmaa läbi aegade müüduimaks naislauljaks: seda albumit müüdi Prantsusmaal 788 100 eksemplari ja üle maailma enam kui 4 miljonit eksemplari (2002. aastaks). See on tänapäevani Alizée edukaim album.

Lisaks Prantsusmaa edetabelile on ta juhtinud edetabeleid Itaalias, Saksamaal, Suurbritannias, Hispaanias, Hollandis, Venemaal, Poolas ja Koreas.

Oma muusikas jätab Alizée seksika ja lolitaliku mulje, aga väljaspool seda on ta tagasihoidlik ja kinnine ning ta pole osalenud mingites skandaalides.

Alizée abiellus 2003. aasta lõpus prantsuse laulja Jérémy Chatelainiga. Neil on tütar Annily. Pärast abiellumist tõmbus Alizée avalikust elust kaheks ja pooleks aastaks täielikult tagasi, võttes maha isegi oma saidi. Jérémy ja Alizée lahutasid 2012. aastal. 2016. aastal abiellus ta Grégoire Lyonnet'ga.

2013. aastal võitis Alizée telesaate "Danse avec les stars" (Prantsuse versioon saatest "Tantsud tähtedega"). Tema tantsupatneriks oli Grégoire Lyonnet.

Albumid

Stuudioalbumid 
"Gourmandises" (2000)
"Mes Courants Électriques" (2003)
"Psychédélices" (2007)
"Une enfant du siècle" (2010)
"5" (2013)
"Blonde" (2014)

Kogumikalbumid 
"Tout Alizée" (2007)

Kontsertalbumid 
"Alizée En Concert" (2004; CD ja DVD)

Välislingid

Ametlik sait
Lennuki "Alizée" foto

Alizee
Alizee
Võru Instituut

Võru Instituut (võru keeles Võro Instituut) on riiklik teadus- ja arendusasutus, mis tegeleb võru keele ja kultuuri uurimise ja arendamisega. Instituut korraldab võru keele ja kultuuri õpetamist ning õpetajate ettevalmistamist ja täiendõpet. 

Koostatakse võrukeelseid õppematerjale, korraldatakse teaduskonverentse ja antakse välja mitmesugust võrukeelset kirjasõna teaduslikest uuringutest ja artiklikogumikest ilukirjanduseni. Instituut tegeleb ka keelehoolde ja keelenõuandega ning kohanimeuuringutega. Uuemaks töösuunaks on võru keele populariseerimine laste ja lastevanemate hulgas ning keele üldine mainekujundus. Muuhulgas osaleb instituut lastele mõeldud võrukeelsete multifilmide ja arvutimängude tootmises.

Võru Instituut asub Võru linnas ja tema tegevuspiirkonnaks on traditsiooniline võru keele ja kultuuri ala ehk ajalooline Võrumaa.

Ajalugu

Instituudi asutamise idee pakkusid välja 1980. aastate lõpul hoogustunud nn võru liikumise aktiivsemad tegelased. 1990. keskel oli ilmne, et võru keel ja kultuur vajab selget riiklikku toetust ega saa enam piirduda ainult ühiskondliku tegevusega. Seepärast asutas Vabariigi Valitsus 1995. aastal riikliku teadus- ja arendusasutuse Võru Instituut.

Alluvus ja töökorraldus

Võru Instituut asub Kultuuriministeeriumi valitsemisalas. Oma tegevuses juhindub instituut teadus- ja arendustegevuse korralduse seadusest ning oma põhimäärusest. Instituudi tööd suunab teadusnõukogu, mille tegevust korraldab nõukogu esimees.  Instituudi tegevust juhib direktor, kelle nimetab avaliku konkursi korras viieks aastaks ametisse kultuuriminister.  

2015. aastast on Võru Instituudis eraldi teadus- ja arendusosakond ning muuseumiosakond. Muuseumiosakonda kuuluvad Fr. R. Kreutzwaldi Memoriaalmuuseum, Mõniste Talurahvamuuseum, Põlva Talurahvamuuseum ja Vana-Võromaa Kultuurikoda. 

Võru Instituudi direktor on Rainer Kuuba (alates 2010. aastast). Varem on instituuti juhtinud Enn Kasak (1995–1997), Kaido Kama (1997–2004), Külli Eichenbaum.

Rahastus

Instituuti rahastatakse riigieelarvest, suuremateks tegemisteks saadakse raha juurde fondidest ja programmidest. Peamised instituudi toetajad on olnud Kultuurkapital, Hasartmängumaksu Nõukogu ja riiklik programm "Lõunaeesti keel ja kultuur".

Tunnustus 
 1999 Bernard Kangro kirjanduspreemia

Vaata ka
Kaika suveülikool
võrukesed

Välislingid

Võru Instituudi koduleht (võru, eesti ja inglise keeles)

Eesti teadusasutused
Eesti teadusorganisatsioonid
Võru maakond
1542

1542. aasta (MDXLII) oli 16. sajandi 42. aasta.

Sündmused maailmas 
 2. veebruar – Baçente lahing Etioopias.
 21. juuli – Rooma paavst Paulus III asutas inkvisitsiooni.
 24. august – Haddon Rigi lahing Inglise ja Šoti vägede vahel.
 28. august – Etioopias toimus Wofla lahing.
 28. september – Juan Rodríguez Cabrillo jõudis San Diego lahte ja nimetas selle San Migueliks.
 7. oktoober – esimene eurooplane jõudis Santa Catalina saarele.
 24. november – toimus Solway Mossi lahing Inglise ja Šoti vägede vahel.
 14. detsember – printsess Mary Stuartist sai Šoti kuninganna Mary I.
 Hispaanlased asutasid Guadalajara linna.

Sündmused Eestis 

 ...

Sündinud 
 19. märts – Jan Zamoyski, Poola-Leedu riigimees ja väejuht
 15. oktoober – Akbar, Mogulite riigi valitseja 
 8. detsember – Mary Stuart, Šotimaa kuninganna

Surnud 
 13. veebruar – Catherine Howard, inglise kuninga Henry VIII viies naine
 21. mai – Hernando de Soto, hispaania konkistadoor
 14. detsember – James V, Šoti kuningas
 Dosso Dossi, itaalia maalikunstnik
Metafooriteooria

Metafooriteooria on keeleteaduse, konkreetsemalt kognitiivse lingvistika osa, mis tegeleb metafooride uurimisega. 

Varem uuriti metafoore kui kirjanduslikke nähtusi, tänapäeval käsitletakse metafooridena pea kõike keeles leiduvat, välja arvatud inimese vahetu füüsilise kogemusega seotud väljendid.

Näide. Väljend "kärbes lendab" on füüsilise kogemusega seotud, seetõttu metafooride hulka ei kuulu, küll aga on metafoor "aeg lendab" – siin on ruumis liikumist tähistav sõna ülekantud tähenduses. 

Metafooriteooria uurimistulemuste põhjal püütakse teha üldistusi inimeste mõttemudelite kohta.

Keeleteadus
1669

1669. aasta (MDCLXIX) oli 17. sajandi 69. aasta.

Sündmused maailmas 

 ...

Sündmused Eestis 

 ...

Sündinud 

 ...

Surnud 
4. oktoober – Rembrandt, Hollandi kunstnik 
9. detsember – Clemens IX, paavst

 1669
1565

1565. aasta (MDLXV) oli 16. sajandi 65. aasta.

Sündmused maailmas 
1. märts – asutati Rio de Janeiro.

Sündmused Eestis 
 Aadma küla Hiiumaal esmamainimine.

 ...

Sündinud 

 ...

Surnud 
9. detsember – Pius IV, paavst
Igikelts

Igikelts ehk kirsmaa on kestvalt külmunud maakoore ülemine osa.

Igikelts katab ligi 25% Maa pinnast.

Igikelts tekib aladele, kus esinevad aastaringselt madalad õhutemperatuurid ja vähe sademeid. Seega esineb igikelts kontinentaalse kliimaga aladel.

Igikeltsa paksus võib ulatuda paarist meetrist 1500 meetrini. Peale sademete ja õhutemperatuuri sõltub igikeltsa sügavus peamiselt pinnase koostisest ja lõhelisusest. Mida lõhelisem ja jämedateralisem pinnas, seda sügavamale võib ulatuda ka külmumispiir.

Eristatakse lausalist, katkendlikku, saarelist ja merealust igikeltsa. Lausaline igikelts katab ligikaudu 20 miljonit km² Maa pinnast. Saareline igikelts paikneb kas mägedes või lausalise igikeltsa läheduses.

Igikelts võib olla süngeneetiline (tekkinud üheaegselt setete kujunemisega) vōi epigeneetiline (tekkinud pärast setete kuhjumist).

Igikelts on reliktne nähtus ehk püsinud vähemalt viimasest jääajast. Selle tõestuseks on mitmed mammutite säilinud jäänused, mis vastasel korral oleksid hävinud.

Igikeltsa alade jääkatteta piirkondades võib pealmine ehk aktiivseks horisondiks nimetatav kiht soojal aastaajal sulada, selle all asuvat pidevalt külmunud kihti nimetatakse passiivseks ehk inertseks horisondiks. Aktiivse horisondi paksus sõltub paljudest asjaoludest, mille hulka kuuluvad muu hulgas geograafiline laius, nõlva ekspositsioon, õhutemperatuur ja pinnase soojusjuhtivus.

Igikelts on ka oluline reljeefi kujundav tegur. Ta põhjustab muu hulgas selliseid nähtusi nagu solifluktsioon, defluktsioon, termoabrasioon, pinnase kohrutus, pingo, termokarst, jääkiil, polügonaalpinnas ja palsa.

Igikeltsa tõttu on raskendatud jõgede põhjaerosioon, mistõttu on jõed suhteliselt madalad, laiad ja väga meandreerunud.

Vaata ka
Igilumi
Igijää

Geokrüoloogia
Milankovići tsüklid

Milankovići tsüklid on Serbia ehitusinseneri ja matemaatiku Milutin Milankovići kirja pandud kolm tsüklilist tegurit, mis mõjutavad Maa kliimat ja jääaegade tekkimist.

Milankovići oletuse kohaselt tuleneb jääaegade ja jäävaheaegade perioodiline vaheldumine Maa orbiidi elliptilisuse, pretsessiooni ja telje kaldenurga perioodilisest muutumisest.

Algul ei pälvinud tema avastus tähelepanu, kuid kliimateaduse arenguga 20. sajandi lõpus kerkis see päevakorda.

Maa orbiidi elliptilisus 

Maa orbiidi kuju ei ole täisring ning aja jooksul selle kuju muutub vähem elliptilisest rohkem elliptiliseks ehk ekstsentrilisemaks. Ekstsentrilisuse suurenemisel muutub vahe afeel (antud kontekstis Maa suurim kaugus Päikesest) ja periheeli (Maa lähim punkt Päikesele elliptilisel orbiidil) vahel suuremaks. Planeet Maa jaoks tähendab see suuremaid temperatuuriamplituude ning intensiivsemaid aastaaegasid. Maksimumekstsentrilisuse puhul võib periheelis Maale jõuda umbes 20% rohkem päikesekiirgust kui afeelis.

Mitmed erinevad tsüklid kokku kombineerivad keskmiselt 100 000 aastase tsükli. Selle aja jooksul muutub Maa orbiidi kuju peaaegu ringikujulisest (ekstsentrilisus 0,005) kergelt elliptiliseks (ekstsentrilisus 0,058). Maa ekstsentrilisust mõjutavad Saturni ja Jupiteri gravitatsiooniväljad. Kui Maa oleks ainuke Päikese ümber tiirlev planeet, püsiks orbiit muutumatuna.

Maa telje kaldenurga muutus 
Maa asend Päikese suhtes on kalde all ning praegu on kaldenurga väärtus 23,44°. Maa telje kallutatus tingib aastaajad ning polaaröö ja polaarpäeva Maa polaaraladel. 41 000 aastat kestva tsükli jooksul muutub Maa telje kaldenurk vahemikus 22,1° ja 24,5°. Väiksema kaldenurga puhul on aastaajad pehmemad ning temperatuuriamplituud väiksem. See soodustab jää akumuleerumist ja seeläbi jääaja teket, sest pehmemad suvetemperatuurid ei suuda eelmisel talvel sadanud lund täielikult sulatada. Jäämassi suurnemisel suureneb ka Maa albeedo ning seeläbi kiireneb jäätumine veelgi.

Pretsessioon 
Maa pretsessioon on Maa telje sihi muutus 23 000 aastase tsükli jooksul. Maa teeb vurrisarnaseid ringe osutades teljega vahel aja jooksul erinevate tähtede poole. Praegu on Maa telg suunatud Põhjanaela suunas.

Klimatoloogia
Beskiidid

Beskiidid on üldnimetus mitmele mäeahelikule Karpaatides. Kulgevad Karpaatide põhjaküljel lääne-ida suunas. Beskiidide ulatus läänest itta on 600 km (Bečva jõest Tšehhis Tšeremoši jõeni Ukrainas), laius umbes 50 km. Kõrgus kuni 2061 meetrit. Osad allikad ei arva Beskiidide hulka Ukraina Beskiidide kagupoolsemat ja kõrgemat osa ning nende järgi on Beskiidide maksimaalne kõrgus 1725 m. 

Beskiidide ahelikud:
Lääne-Beskiidid (Lääne-Karpaatides)
Kõrg-Beskiidid (Poolas)
Sileesia Beskiidid (Tšehhis ja Poolas)
Väikesed Beskiidid (poola Beskid Mały)
Makowski Beskiidid (poola Beskid Makowski)
Żywieci Beskiidid
Beskid Wyspowy
Gorce
Beskid Sądecki 
Madal-Beskiidid (Poolas ja Slovakkias)
Ida-Beskiidid (Ida-Karpaatides)
Bieszczady (Poolas ja Ukrainas)
Gorganõ (ukraina Ґорґани; ei loeta alati Beskiidide osaks)
Tšornogora (ukraina Чорногора; ei loeta alati Beskiidide osaks)
NB! Mäeahelike linkimata nimed vajavad eestikeelset nimekuju.

Euroopa mäestikud
Tšehhi mäestikud
Slovakkia mäestikud
Poola mäestikud
Ukraina mäestikud
Kaevandamine

Kaevandamine on maavara looduslikust seisundist eemaldamine. Ärilises tähenduses mõistetakse kaevandamise all maavara kaubastamist.

Tootmise mooduse järgi jaguneb kaevandamine avakaevandamiseks, allmaakaevandamiseks ja allveekaevandamiseks. Uuritakse võimalusi kaevandamiseks ka kosmoses (asteroidide kaevandamine).

Kaevandamisviisid 
Kaevandamisviis on moodus maavara kaevandamiseks.

Eestis kasutatakse avakaevandamist ja allmaakaevandamist.  

Avakaevandmise hulka kuuluvad järgmised viisid: aukkaevandamine, vaalkaevandamine ja väljakkaevandamine; allmaakaevandamise levinud viisid olid Eestis varem umbkaevandamine ja lankkaevandamine, nüüd on neid kahte hakanud asendama sageli kamberkaevandamine.

Vaata ka
Maavarade kaevandamine Eestis

Välislingid 
 Eesti maavarad Keskkonnaministeerium

Mäendus
Süvaveekerge

Süvaveekerge ehk uhkvool (parem kui tõusuhoovus, kerkehoovus, tõusikvool, upwelling, apvelling) on rannikulähedase mere süvakihtidest pärineva külma vee tõus pinnakihtidesse. Süvaveekerke vastandnähtus on pealisvee sukeldumine (inglise downwelling).

Alasid, kus süvaveekerge toimub, nimetatakse süvaveekerkealadeks.

Süvaveekerke põhjustajaks on maa poolt puhuvad tuuled, mis viivad pealmise sooja veekihi merele. Seda asendab aga kompensatsioonihoovusena külm ning toitaineterikas vesi süvakihtidest.

Parim süvaveekerkeala näide on Lõuna-Ameerika läänerannikul. Meri on seal subduktsioonivööndi ja sellega seotud süviku tõttu sügav ning tavaliselt püsivad seal idakaartetuuled, mis vee pinnakihi ookeanile puhuvad.

Süvaveekerkest saavad palju kasu Peruu ja Tšiili kalurid, sest toitaineterikas vesi meelitab sinna hulgaliselt kalu.

Siiski esineb mõnel aastal ka vastupidine olukord, kus tuul puhub läänest. Sellist nähtust nimetatakse El Niñoks ja selle tekkepõhjused ei ole täpselt teada. Selle mõju on globaalne, ning seetõttu võib tal olla seos globaalse soojenemisega; viimastel aastatel on täheldatud El Niñode kestuse pikenemist.

Süvaveekerge soodustab kalapüüki, sest süvakihtide vesi on toitaineterikas (peamiselt nitraadid ja fosfaadid). Koos merevees lahustunud süsinikdioksiidiga kasutavad neid ainevahetusel fotosünteesivad bakterid ja protistid, keda nimetatakse fütoplanktoniks. Fütoplanktonist toituvad omakorda mereloomad, keda inimene sageli toidu eesmärgil püüab.

Süvaveekerge mõjutab oluliselt ka kliimat, sest külm vesi jahutab atmosfääri alumist kihti, tuues sellega kaasa temperatuuriinversiooni, mis takistab tõusvate õhuvoolude ja seega ka pilvede tekkimist. See ongi põhjuseks, miks Tšiili põhjaosas asuvas Atacama kõrbes sajab üliharva.

Süvaveekerke tõttu jahtunud meri on tihti teravas kontrastis õhutemperatuuriga. Näiteks California lõunaosas puhuvad mägedest tihti nn Santa Ana tuuled. Olemuselt sarnaseid tuuli nimetatakse Euroopas föönideks ja Kaljumäestikus chinook'ideks. See teeb õhu küll väga kuumaks ja kuivaks, kuid ühtlasi viib ka sooja vee merele, mis inimesi ujuma ei meelita.

Vaata ka 
Pealisvee sukeldumine

Okeanograafia
Eesti Vasakpartei

Eesti Vasakpartei (EVP) oli erakond, mis on olnud läbi aegade sotsialistliku ideoloogia kandja Eestis, Eestimaa Kommunistliku Partei järeltulija. EVP sai oma nime 18. detsembril 2004 ESDTP XIII kongressil Tallinnas. 

Eesti Vasakpartei pidas vajalikuks suurendada riigi reguleerivat osa majanduses.

2004. a. seisuga oli Vasakparteil umbes 1100 liiget üle Eesti, kõige rohkem oli liikmeid Tallinnas. Liikmetest 10% oli alla 35-aastased. ESDTP oli viimati Riigikogus esindatud Tiit Toomsalu ja Endel Paabu poolt aastatel 1999–2003. Nad osutusid valituks Eestimaa Ühendatud Rahvapartei nimekirjas.

Kronoloogia 

6. juunil 1991 registreeriti iseseisev Eestimaa Kommunistlik Partei (EKP) Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Presiidiumis. 
28. novembril 1992 muudeti nimi Eesti Demokraatlikuks Tööparteiks [nimetav: Eesti Demokraatlik Tööpartei] (EDTP). 
Juulis 1995 sai EDTP Euroopa vasakparteide organisatsiooni NELF (Uus Euroopa Vasakfoorum) liikmeks.
Jaanuaris 1998 muudeti nimi Eesti Sotsiaaldemokraatlikuks Tööparteiks [nimetav: Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööpartei] (ESDTP). 
9. mail 2004 sai ESDTP-st Euroopa Vasakpartei asutajaliige.
18. detsembril 2004 muudeti nimi Eesti Vasakparteiks. 
28. juunil 2008 ühinesid Eesti Vasakpartei ja Konstitutsioonierakond Eestimaa Ühendatud Vasakparteiks.

Eesti Vasakpartei esimehed 
Vaino Väljas (1992–1995) 
Hillar Eller (1995–1996) 
Tiit Toomsalu (1996–2004)
Sirje Kingsepp (2004–2007)

Vaata ka 
Helmi Kurba

Välislingid 

Eesti Vasakpartei koduleht (Internet Archive)
Euroopa Vasakpartei koduleht
Euroopa Parlamendi vasakrohelise fraktsiooni GUE/NGL koduleht

Vasakpartei
Sotsialistlikud parteid
Tiit Toomsalu

Tiit Toomsalu (sündinud 21. novembril 1949) on Eesti poliitik.

1968. aastal lõpetas ta Tallinna 2. Keskkooli (praegune Tallinna Reaalkool). 1974. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli juristidiplomiga.

Tiit Toomsalu oli aastail 1999–2003 Riigikogu liige.
Aastail 1995–2004 oli ta Eesti Sotsiaaldemokraatliku Tööpartei esimees (alates 2008. aastast Eestimaa Ühendatud Vasakpartei). Äriregistri andmeil kuulus ta parteisse alates 1991. aastast. 2010. aastal eemaldati Toomsalu parteist juhatuse otsusega.

Viited

Välislingid 
 Tiit Toomsalu saates "Kukul külas", 30. jaanuar 2005, 1. osa, 2. osa

Eestimaa Ühendatud Vasakpartei poliitikud‎
IX Riigikogu liikmed
Tallinna Reaalkooli vilistlased
Sündinud 1949
Välispoliitika

Välispoliitika on kogum poliitilisi eesmärke, mis määravad riigi suhtlemise teiste maailma riikidega, samuti riigi ülejäänud väljapoole, teiste riikide suhtes suunatud otsused ja tegevus. Välispoliitika kujundatakse kõige üldisemas mõttes riiklike huvide, julgeoleku, ideoloogiliste eesmärkide ja majandushuvide kaitseks. Välispoliitika eesmärke võidakse saavutada rahumeelse koostöö või agressiooni, sõja ja ekspluateerimise kaudu. 20. sajandil suurenes välispoliitika tähtsus oluliselt, kuna kõikidel riikidel on võimalus omavahel mingil diplomaatilisel viisil suhelda.

Välispoliitika kujundavad tavaliselt valitsuse juht (peaminister) ja välisminister. 

Välispoliitikat tuleb eristada rahvusvahelistest suhetest.

Riikide eesmärgid rahvusvahelises poliitikas
Julgeolek
Püsimine
Autonoomia
Mõju
Prestiiž
Domineerimine
Stabiilsus
Korra säilitamine
Poliitiline areng
Jõukus
Majanduslik areng
Heaolu jaotamine

Riikidevaheline koostöö
Diplomaatia ja riikidevahelised lepingud
bilateraal/multilateraal
liidud, lepingud, režiimid
Rahvusvahelised organisatsioonid
INGO-d
IGO-d: ÜRO
foorumiks kus diplomaatia jätkub
rahuvalvejõud tuleliinil: "ennetav diplomaatia"--piirab suurte jõudude sekkumist konfliktidesse
külma sõja järgselt: säilitada sisemine rahu
mittemilitaarsed harud, mis aitavad kaasa julgeolekule: Maailma Terviseorganisatsioon, UNESCO, UNCTAD

Riikidevaheline võistlus
"Balance of Power"
"Balance of Terror"

Domineerimine ja sõltuvus
Militaarne mõju
Poliitiline mõju
	
Kolonialism/imperialism
Segregatsioon
Assimilatsioon
Kaudne valitsemine
Neokolonialism

Võistlus külma sõja järgses maailmas
Komplekssem ja multipolaarne rahvusvaheline süsteem
Militaarvõim endiselt oluline faktor
Majanduslik võistlus jagab arenenud maad erinevatesse leeridesse
transnatsionaalsete korporatsioonide olulisuse tõus

Riikidevaheline vägivald
Jõuga ähvardamine
Jõu demonstreerimine
Jõu kasutamine
Sõda
1577

1577. aasta (MDLXXVII) oli 16. sajandi 77. aasta.

Sündmused maailmas 
13. detsember – Sir Francis Drake sõitis Plymouthist välja ümbermaailmareisile.

Sündmused Eestis 

 Venelased, kes olid vallutanud peaaegu kogu Eesti, piirasid tulemusteta Tallinna. Poola ja Rootsi vastupealetung muutis venelaste varasema edu nulliks.

Sündinud 
28. juuni – Peter Paul Rubens, flaami kunstnik
17. oktoober – Cristofano Allori, itaalia maalikunstnik

Surnud 

 ...

Viited
Volendam

Volendam on asula Hollandis Põhja-Hollandi provintsis Edam-Volendami vallas.

Volendami nimi oli algselt Vollendam. Algselt suubus siin E või IJe jõgi, mille ääres asus Edami asula, Zuiderzeesse. Aastal 1357 kaevasid edamlased Purmermeeri ja Zuiderzee vahele lühema ühenduskanali. Pärast seda rajati vana Edami sadama ette tamm ning vana sadam täideti. Siit ka nimi "Vollendam" – 'täitetamm'. Peagi asusid sinna elama talupojad ja kalurid. 

Praegu on Volendam suur küla umbes 21 000 elanikuga. Elanikud rõhutavad oma eripära võrreldes muu Hollandiga. Muuhulgas räägivad nad taani keelega sarnanevat murret. 

Volendam on oma maalilise kaluriküla miljööga rahvusvaheline turistide sihtkoht.

2001. aasta tulekahju
Kohvikus Het Hemeltje 'Väike taevas' leidis 2001. aasta uusaastaööl aset lühiajaline äge tulekahju. Kohvik oli täis noori inimesi. Süttisid kuivad uusaastakaunistused, mis olid lakke kinnitatud. Põlev mass kukkus alla.  

Selles tulekahjus hukkus 14 inimest tallamise, hapnikupuuduse ja väga tõsiste põletushaavade tõttu. Umbes 180 inimest sai viga, paljud tõsiselt. Vigastatuid oli nii palju, et põletushaavakeskustest Beverwijkis, Groningenis ja Rotterdamis ei piisanud. Seetõttu viidi paljud välismaale, sealhulgas Leuvenisse ja Brüsselisse.

Uurimisel selgus, et kohvikuomanik Jan Veerman oli olnud hooletu, sest ta kasutas kaunistustes kergestisüttivat materjali. Samuti oli liiga vähe tagavaraväljapääse ja ruumis oli liiga palju inimesi. Oli ka kahtlusi, et mitmeid muid valla ettekirjutusi ei olnud järgitud. Esitati küsimus, kas vallapoolne järelevalve on olnud rahuldav. 

Volendami bürgermeister Frank IJsselmuiden astus tagasi.

Kultuur
Volendamist oli pärit popansambel The Cats.

Sport
Volendamis baseerub jalgpalliklubi FC Volendam.

Välislingid 

SL Õhtulehe artikkel ja foto tulekahjust
Friedrich August Kekulé

Friedrich August Kekulé von Stradonitz (7. september 1829 Darmstadt – 13. juuli 1896 Bonn) oli saksa organokeemik, orgaaniliste ühendite struktuuri teooria üks rajajaid.

Ta oli professor Gentis (1858–1865) ja Bonnis. 

August Friedrich Kekulé (hiljem August Friedrich Kekulé von Stradonitz) oli pärit ühe Böömimaa aadlisuguvõsa tšehhi liinist. Tema isa oli ülemsõjanõunik ja roosikasvataja. 

Kekulé uuris mitmesuguseid süsinikuühendeid, eriti benseeni, mille struktuuriks ta oletas süsinikuringi. Aastal 1857 esitas  Kekulé oletuse, et süsinik on neljavalentne. 

Ta kirjutas, et benseenimolekuli ringikujulisuse avastas ta pärast unenägu, milles madu hoidis oma sabast ringi. Seda und nägi ta pärast seda, kui oli aastaid uurinud süsinik-süsiniksidemete loomust.  Kekulé väitis, et on lahendanud probleemi, kuidas süsinikuaatomid saavad olla üheaegselt sidemes kuni nelja teise aatomiga.  

Kuigi Kekulé väited avaldati ja võeti omaks, jõudis tema biograaf 1920. aastate alguses järeldusele, et  Kekulé arusaam süsiniksideme põhinemisest neljavalentsusest põhines Archibald Scott Couperi (1831–1892) varasematel uuringutel. Peale selle oli saksa keemik Josef Loschmidt (1821–1895) benseeni tsüklilist struktuuri postuleerinud juba 1862. aastal, kuigi ta polnud seda tõestanud. 

Saksamaa keemikud
Sündinud 1829
Surnud 1896
Unitaarriik

Unitaarriik on riik, mille koosseisus ei ole autonoomseid haldusterritoriaalseid üksusi. Unitaarriigid on näiteks Eesti, Jaapan, Prantsusmaa, Taani, Norra, Soome, Rootsi, Belgia, Suurbritannia, Iirimaa, Itaalia, Holland ja Portugal.

Vastupidised näited on Venemaa, millesse kuulub rida autonoomseid vabariike, oblasteid ja piirkondi, ning Saksamaa, mis koosneb täielikult autonoomsetest liidumaadest.

Unitaarriigi koosseisu võib kuuluda üksikuid eristaatusega osi (Ahvenamaa Soomes). Samas Hispaania on unitaarriik, kuid on suuresti detsentraliseeritud, koosnedes autonoomsetest piirkondadest ja kahest autonoomsest linnast. Hispaania süsteemi on nimetatud "föderatsiooniks ilma föderalismita".

Unitaarriigil on ainult üks põhiseadus, ühtne õigussüsteem ning ühtne riigivõimu- ja riigivalitsemisorganite süsteem (kogu legitiimne võim on keskvalitsuse käes).

Vaata ka
Föderatsioon
Konföderatsioon

Riik
Poliitiline geograafia
Politoloogia