joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Sooru

Sooru on küla Valga maakonnas Valga vallas. Küla paikneb Sooru järv. Külas on olnud Sooru mõisa keskus.

Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Tõlliste vallas.

Soorut mainitakse esmakordselt 1388. aastal mõisana (curia Sore). 

Sooru mõisa (saksa Soorhof), mis asus Valga kreisi Luke kihelkonnas, hoonestus püstitati valdavas osas 19. sajandi teisel poolel Wrangelite ajal. 
Väike ühekorruseline härrastemaja on hävinud. Kõrvalhoonetest tähelepandavaimad on postidele toetuva ulualusega aidahoone ja hilisklassitsistliku fassaadiga tall-tõllakuur.

Suure paisjärve kaldal asub 19. sajandi lõpul ehitatud telliskivist, puidust pealeehitisega vesiveski, katus kaetud algsete tsementkividega. Veski sisustus on hävinud; säilinud on veskisild koos tammiga. 

Teise maailmasõja eel asus Soorus telefoni kõnepunkt. Soorus asus ka Soonja postiagentuur.

Sooru pargis kasvab muu hulgas rohkesti saarvahtraid, 5,5 m kõrgune ligustripõõsas, hõbepajusid, hall pähklipuu, mitu vene lehist, valge mänd, kokku 38 liiki.

Vaata ka 
 Sooru raamatukogu
 Esimene Mai (Valga rajooni kolhoos)

Viited

Välislingid
Sooru küla koduleht

Valga maakonna külad
Valga vald
Psüühika

Psüühika on individuaalsele kogemusele toetuv käitumist organiseerivate protsesside süsteem.

Kuigi psüühika on kompleksne nähtus, on siiski võimalik eristada psüühilise tegevuse erinevaid etappe:
Tajumine – tajumise abil hangitakse teavet ümbritseva kohta.
Teabe tõlgendamine – selgitatakse, millist tähendust omab saadud teave olendi jaoks – nähtuse olemuse mõistmine.
Hindamine – tõlgendamise teel saadud informatsiooni olulisuse hindamine olendi optimaalse funktsioneerimise aspektist – keskkonna muutus on olendile kas kahjulik, kasulik või tähtsusetu.
Motivatsiooni tekitamine keskkonna nähtuse suhtes ja vastava tegutsemismustri käivitamine. Püüdlemine toidu poole, põgenemine vaenlase eest.
Saadud informatsiooni talletamine, et hõlbustada edaspidiseid tõlgendusi ja tegevusi.
Kuigi reeglina on psüühika ajutegevuse väljendus, ei ole alati võimalik psüühilise tegevuse substraati selgelt piiritletud kujul välja tuua. Kõige primitiivsemaid psüühilise tegevuse avaldusvorme võib täheldada juba ainuraksetel – ainurakne ujub valguse poole või eemaldub liiga eredast valgusest (fototaksis), ainurakne ujub mineraalide kogumi poole või eemaldub mineraalide kogumi juurest (kemotaksis) – taksised. Ainuraksetel on avastatud ka primitiivseid mälu ja intellekti algeid.

Viited

Psühholoogia
Inimese seedeelundkond

Inimese seedeelundkond koosneb seedekanalist ja seedenäärmetest. Täiskasvanud inimese seedekanal on keskmiselt 8–10 meetrit pikk. Seedekanalisse kuuluvad 
suuõõs koos hammaste ja keelega, neel, söögitoru, magu, peensool, jämesool ja pärak. Seedeelundkonda kuulub veel kaks nääret – maks ja kõhunääre.

Seedimise kulg 
Seedimine algab suus, kus toit peenestatakse hammastega. Suuõõnde eritub mälumisel süljenäärmest sülg. Süljes on ensüüm amülaas, mis lõhustab tärklist. Seega algab tärklise lõhustumine juba suus. Suust liigub toit neelu. Neel on lehtrikujuline lihaseline elund. Neelamisel keel aheneb, pehme suulagi tõuseb ning sulgeb tee ninaõõnde. Samal ajal katab klapikujuline kõrikaas sissepääsu kõrisse, vältides toidu sattumist hingamisteedesse. Neelust liigub toit söögitorusse. Toidu liikumist hõlbustab ohtralt erituv lima, mis aitab juhtida toitu makku. Maos algab toidu intensiivne seedimine, lisaks on magu toidu mahuti. Maonõre soolhappe toimel hävib maos enamik toidus leiduvatest mikroobidest. Maos algab valkude ning jätkub süsivesikute seedimine soolhappe ja ensüüm pepsiini toimel. Osaliselt seedunud toit liigub maost edasi peensoolde, mille esimest osa nimetatakse kaksteistsõrmiksooleks. Kaksteistsõrmiksooles toimub seedimise põhiline osa ning sinna suubuvad mitmed tähtsad seedenõred, kaasa arvatud trüpsiin. Soole siseseinad on kurrulised ja lisaks suurendavad soole seina väikesed väljasopistised – soolehatud. Peensooles lõpeb süsivesikute, valkude ja rasvade seedimine. Süsivesikute ja valkude koostisosad ning vitamiinid imenduvad verre ja rasvade koostisosad lümfisoontesse. Seedimata toidujäägid liiguvad edasi jämesoolde. Seal enam seedimist ei toimu. Jämesoole sisaldis on esialgu poolvedel, kuid kuna vesi pidevalt organismi tagasi imendub muutub toidumass tahkeks. Jämesoolde jäävad lõpuks alles toidujäätmed, mida keha ei vaja ja mis eemaldadakse organismist päraku kaudu. Väljaheide koosneb põhiliselt toidujääkidest, bakterimassist ja veest.

Kehalise koormuse mõju 
Kehalise koormuse ajal on seedeelundite talitlus pärsitud. Toimuvad erinevate hormoonide (adrenaliin, noradrenaliin) kontsentratsiooni muutused. Väheneb seedeelundite verevarustus.

Kasutatud kirjandus 
"Bioloogia põhikoolile IV" - Urmas Kokassaar ja Mati Martin
Kokaviidika

Kokaviidika (ka Koka-Viidika) on Viljandimaal Viljandi vallas asuv küla.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Saarepeedi valda. Kokaviidika oli 2000. aasta seisuga Saarepeedi valla elanike arvult kõige väiksem küla: 25 elanikku.

Kokaviidikale lähimad külad on idas Saarepeedi, lõunas Taari, edelas Tobraselja ja loodes Võistre.

Külast voolab läbi Koka oja.

Ajalugu 

Tänapäeva Kokaviidika küla maa-ala asus Viljandi kihelkonnas ja kuulus Uue-Võidu mõisale.

Kokaviidika on asendanud varasemad külanimed Harjaka ja Lustivere, vähemalt tänapäeval sellenimelisi paiku ei ole. 18. sajandi algul olid Koka talud Harjaka küla (Harjakas) all. 1583 nimetati seda paika Lustifer ja 1797 Lustiwer.

1751 oli Võidu mõisas taluperemees Kocka Marti Widik, kelle järgi küla võibki olla nimetatud. 1806 elas Võidu mõisas talupoeg Kokka Widiko Josep, kes võib olla eelmise poeg. 1900. aasta paiku nimetati Коккавидика talu. Esimest korda mainiti Kokaviidika küla alles 1945.

Riigivanem Jüri Jaakson ja matemaatik Hermann Jaakson sündisid Kokaviidikal. 1995 püstitati Kokaviidika külla Jüri ja Hermann Jaaksonile mälestuskivi.

Küla nime tegi üle Eesti tuntuks 2016. aasta kevadel neljapäevaõhtuti Kanal 2 huumorisaates "Suur komöödiaõhtu" televaatajaid naerutanud väljamõeldud tegelane, Kokaviidika postiljon Herbert Ving (näitleja Argo Aadli).

Nime päritolu 

Koka on Eesti kohanimedes üsna laialt levinud. 18. sajandi algul leidus seda ainuüksi Viljandi kihelkonnas mujalgi. See võis tuleneda sõnast "kokka" 'küngas, mägi', ametinimetusest kokk või eesnimest Cocke, Koke. Viimase tuletas Leo Tiik isikunimest Habakuk.

Viidik (Widik) on samuti levinud eesnimi. Sealsamas Võidu mõisas pidas 1751 hajatalu Teya Olo Widick. Arvatavasti on see kas nime Vitus teisend või lühend germaani Wid-tüve sisaldavatest nimedest Widdig, Wittichen, Wiedi(n)g või Wieti(n)g, mis on rahvasuus segunenud kalanimetusega viidikas.

Viited

Viljandi valla külad
Tõnissaare

Tõnissaare on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Saarepeedi valda. Külas asub Pingu järv. 

Tegemist on tüüpilise 20. sajandi monofunktsionaalse maa-asulaga. Külla on ehitatud 2-korruselisi paljukorterilisi ahiküttega elumaju, milles majutati teiste seas Viljandi tikuvabriku metsatöölisi. Tänapäeval seisavad mitu endist eluhoonet tühjana ja on avariilises olukorras. 

Laiemat tuntust on küla kogunud seoses 2008. aastal Kanal 2 eetris olnud Peeter Võsa saatega "Võsareporter", mille reportaažis kajastati Tõnissaare elanike omavahelisi tüliküsimusi. Kaamera ja mikrofoni ees lahati väidetavaid vargusi üksteise tagant, alkoholi kuritarvitamisi ja avaliku korra rikkumisi, pikantset kõneainet pakkusid ka külarahva intiimsuhted. Videoreportaaž valiti saatesarja populaarseimaks ning selle kaudu kogusid tuntust värvikad tegelased hüüdnimedega Pudi, Kitukas, Vesipea, õed Puugid jm, kellest mõni on ka hiljem meedias esinenud.

Viited

Viljandi valla külad
Eesti Koolinoorte Segakoor

Eesti Koolinoorte Segakoor (EKNS) oli Eesti noortekoor, mis asutati Eesti Segakooride Liidu initsiatiivil 1998. aastal. Aastal 2014 sai Eesti Koolinoorte Segakoorist Eesti Noorte Segakoor.

Eesti Koolinoorte Segakoor kogunes esimest korda 29. juulil 1998. aastal Puurmani suvelaagris. Kooris laulab poolsada noormeest ja neidu vanuses 15–23 aastat üle Eesti. Koori eesmärk on luua andekatele noortele lauljatele head tingimused klassikalise koorilaulu viljelemisel. Koorikonkursil "Tuljak – 1999" ja "Tuljak – 2001" võideti oma kategoorias I koht. Koorikonkursil "Tuljak 2007" saavutati A-kategoorias II koht (esikohta välja ei antud). Koor on saavutanud rahvusvahelise tunnustuse võites 1999. aasta sügisel rahvusvahelisel konkursil Itaalias Riva Del Gardas I koha ja kulddiplomi rahvalaulu kategoorias. Viimati võitis Eesti Koolinoorte Segakoor Grand Prix’ Barcelonas toimunud rahvusvahelisel koorifestivalil "Europe and its Songs 2007". Koori esimene CD salvestati koori 10. aastapäevaks 2008. aastal.

Koori peadirigent ja kunstiline juht on Taavi Esko ning dirigent Kadri Leppoja. Hääleseadja on Leelo Talvik. Liikumised koorile seab tantsuansambli Lee juhendaja Maido Saar. Kooriga on koostööd teinud veel Raul Talmar, Heli Jürgenson, Tõnno Piigli, Jüri-Ruut Kangur, Peeter Perens ja Eri Klas. Koor on esinenud paljudes Eestimaa paikades, sealhulgas III Eesti Külade Maapäeva üritustel Hiiumaal, Tallinnas, Niguliste kirikus, Tartus, Pauluse kirikus, Jaani kirikus ja Tartu Ülikooli aulas, Põltsamaa kirikus, Pärnus, Elisabeti kirikus jm. Koor on andnud ka 2005 aasta talvel koos Tartu Noortekooriga heategevuskontserdi Tartu Jaani kirikus. Kontserdi annetustest laekunud summa läks Tartu lastekodule Käopesa. Koor esitas 2007. aasta märtsis Eri Klasi dirigeerimisel koos Eesti Noorte Sümfooniaorkestriga kontserdisarjas "Klassika koos Klasiga" Gabriel Fauré "Reekviemi".

Välislingid 
 Koduleht

Eesti koorid
Eesti segakoorid
Johannes Mikkola

Johannes Mikkola (12. oktoober 1914 Alliku vald – 31. jaanuar 2002) oli Eesti poliitik ja sõjaväelane. 1938. aasta Põhiseadusele tugineva tunnustamata nn Nõmme valitsuse sõjaminister ja (alates 12. detsembrist 1998) põllutööminister.

Eesti sõjaväelased
Kaitseliidu Järva maleva liikmed
Nõmme valitsus
Sündinud 1914
Surnud 2002
Mait Mihkel Mathiesen

Mait Mihkel Mathiesen (28. detsember 1949 Malmö, Rootsi – 5. aprill 2005 Fall River, Massauchusetts, USA) oli alates 14. detsembrist 2003 kuni surmani 1938. aasta Eesti põhiseadusele tugineva tunnustamata nn Nõmme valitsuse majandusminister ja välisminister. 

Ta oli Mihkel Mathieseni poeg.

Välislingid
Elulugu
gravar.se

Eesti eksiilvalitsuse liikmed
Nõmme valitsus
Rootsi diplomaadid
Üliõpilasselts Liivika liikmed
Sündinud 1949
Surnud 2005
Edgar Salin

Edgar Salin (sündinud 2. veebruaril 1943) on 1938. aasta Põhiseadusele tugineva tunnustamata nn Nõmme valitsuse liige.

Ta oli Nõmme Eesti Kodanike Komitee Kivimäe abikomitee liige, Eesti Kodanike Keskerakonna esimene esimees 19. oktoobrist 1991 kuni 8. jaanuarini 1992 ja Mihkel Mathieseni mälestusfondi toimkonna esimees.

Niinimetatud Nõmme valitsuses on ta olnud järgmistel ametikohtadel:
Kalev Otsa valitsuses alates 19. aprillist 1993 kuni 7. detsembrini 2003 välisminister ja alates 12. detsembrist 1998 ka majandusminister
Ahti Männi valitsuses alates 7. detsembrist 2003 majandusminister (kuni 14. detsembrini 2003), sõjaminister ja teedeminister

Tunnustus
Eesti Kodanike Komiteede mälestusmärk registreerijaile tehtud töö eest nr. 23 – 26. veebruaril 1990

Viited

Välislingid 
Nõmme valitsus: viis meest, kes arvavad, et on juriidiliselt Eestis võimul, Delfi, 7. detsember 2019

Eesti Kodanike Keskerakonna poliitikud
Nõmme valitsus
Sündinud 1943
Jaan Audru

Jaan Audru (sündinud 7. jaanuaril 1944 Tartus) on alates 12. detsembrist 1998 registreerimata Eesti Kodanike Keskerakonna liikmete poolt väljakuulutatud tunnustamata Vabariigi Valitsuse nn Nõmme valitsuse minister.  

Jaan Audru on MTÜ Konstantin Pätsi Muuseum juhatuse liige ja Isamaa sisese liikmeühenduse Parempoolsed asutajaliige.

Tunnustus
Eesti Kodanike Komiteede mälestusmärk registreerijaile tehtud töö eest

Viited

Välislingid
Elulugu
Lõhkeaine, granaatide ja konservidega soomukite vastu

Eesti poliitikud
Kaitseliidu Tallinna maleva liikmed
Nõmme valitsus
Sündinud 1944
Kärstna

Kärstna on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas.

Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Tarvastu vallas.

Kärstnas asub endise Kärstna mõisa härrastemaja, kus tegutses aastatel 1924-2014 Kärstna Kool. Mõis oli ehitatud ühe Sakala kõrgustiku kõrgeima tipu, Kärstna kabelimäe (136 meetrit üle merepinna) jalamile. Kabelimäe tipus, mis jääb küll juba kõrvalasuva Kannuküla territooriumile, paiknevad Anrepite suguvõsa kabel ja Anrepi lõvi.

Kärstnas asub Vabadussõja Kärstna lahingus hukkunute mälestuseks püstitatud mälestussammas.

Veel asuvad Kärstnas raamatukogu, hooldekodu, lasteaed ja vaba aja keskus.

Kärstnas elas eesti luuletaja Hendrik Adamson.

Külast voolab läbi Tarvastu jõgi, millele on paisutatud Kooli paistiik. Kärstna mõisa asub ka Kärstna allikas.

Vaata ka
Kärstna kolhoos

Galerii

Viited

Viljandi valla külad
Gunnar Polma

Gunnar Polma (26. august 1960 Raasiku – 9. märts 2014) oli eesti koolijuht.

Ta lõpetas 1978. aastal Kohila Keskkooli ja 1982. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafia teaduskonna bioloogi ja bioloogia-keemiaõpetaja kutsega.

Ta oli aastatel 1982-1984  Annikvere kooli bioloogia- ja keemiaõpetajaks ja asus 1984. aastal teadurina tööle Matsalu looduskaitsealale, ülesandeks roostikulindude uurimine. Elas Metskülas Läänemaal, kus pidas hiljem ratsatalu. 1989. aastal taasavas ta koos abikaasa ja kohalikega Metsküla algkooli. 

Ta oli aastatel 1996-1998 Haapsalu Vene Gümnaasiumi ja aastatel 1998–2014 Tallinna Reaalkooli direktor. 

Ta oli üks Tallinna Kesklinna Põhikooli rajamise idee autoritest.

Artikleid
Kas lihtsalt võitlus palga pärast? Maaleht, 2. märts 2012

Tunnustus
2010 Valgetähe IV klassi teenetemärk

Välislingid
Anneli Ammas. Bioloogi tee kodanike komiteest küla-, vene- ja tippkooli direktoriks. Postimees, 23. juuli 2011. Lk 6
Andrus Karnau. Õpetaja palk olgu poolteist riigi keskmist. Postimees, 26. september 2011

Suri Reaalkooli pikaaegne direktor Gunnar Polma. Delfi, 10. märts 2014

Eesti pedagoogid
Eesti koolijuhid
Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna vilistlased
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1960
Surnud 2014
Hendrik Sal-Saller

Hendrik Sal-Saller  (sündinud 31. jaanuaril 1966) on eesti muusik ja laulukirjutaja, kes on tuntud eeskätt ansambli Smilers laulja, laulukirjutaja ja eestvedajana.

Ta lõpetas aastal 1984 Tallinna 10. Keskkooli.

Ta on kirjutanud muusikat ka paljudele teistele ansamblitele ja lauljatele, sealhulgas Mariliis Jõgevale, Mikk Mäele, Shanonile, Gerli Padarile, Eda-Ines Ettile, Supernovale ja Anis Arumetsale. 

Ta viisistas muu hulgas 2007. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Eestit esindanud loo "Partners in Crime", mida laulis Gerli Padar. 

Ta on R13 Vennaskonna üks ülemvendadest.

Endisi bände 
Ba-Bach
Generaator M
M. O. T. T.
Vanemõde
Golem

Isiklikku

17. septembril 2007 sündis Pelgulinna sünnitusmajas Hendrik Sal-Salleri ja Berit Veiberi poeg Sebastian.
25. juulil 2010, pärast kuueaastast kooselu, Hendrik ja Berit abiellusid.

Isa: Tõnu Sal-Saller, ema: Anne Velli.
Õed: Agnes ja Jana.

Välislingid
 
 Mart Niineste: Hendrik Sal-Saller, sedapuhku muusikast, 30. august 2008
 
 

Eesti muusikud
Eesti laulukirjutajad
Eesti otsib superstaari
Tallinna Nõmme Gümnaasiumi vilistlased
Smilers
Sündinud 1966
Eesti lauljad
Porsa

Porsa on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas.

Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Tarvastu vallas.

Küla kagupiiril voolab Tarvastu jõgi.

Vaata ka
Tarvastu kolhoos

Viited

Viljandi valla külad
2007. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus

Eurovisiooni lauluvõistlus 2007 oli 52. Eurovisiooni lauluvõistlus. See toimus Soome pealinnas Helsingis Hartwall-areenal, 12. mail, poolfinaal 10. mail. Lauluvõistluse korraldajaks oli Soome riigitelevisioon YLE. 

Lauluvõistluse õhtujuhid olid Soome näitleja Mikko Leppilampi, saatejuht Jaana Pelkonen ja üllatussaatejuht Krisse Salminen green roomis.

Võitjaks kuulutati 268 punktiga Serbia lauljatar Marija Šerifović lauluga "Molitva".

Osalejad
Osalejaid oli Eurovisiooni lauluvõistlusel 42.

Poolfinaal
Poolfinaalis osales 28 riiki, kellest 10 parimat pääses finaali. Poolfinaalis osalesid 2006. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse finaali viimased kümme riiki (välja arvatud suurriigid – Saksamaa, Hispaania, Prantsusmaa ja Suurbritannia). Lisaks 12 riiki, kes ei kvalifitseerunud 2006. aastal poolfinaalist finaali. Poolfinaalis olid ka debüteerivad riigid: Gruusia, Tšehhi, Montenegro ja Serbia. Ka naasvad riigid Ungari ja Austria pidid enne finaali osalema poolfinaalis.

Finaal

Punktitabelid

Poolfinaal

Finaal

Välislingid 

Eurovisioon, 2007
Eurovisioon
Helsingi
Soome üritused
Petteri Hasa

Petteri Hasa (sündinud 13. jaanuaril 1971) on soome trummar ja muusikapedagoog.

Petteri sündis küll Soomes, kuid on juba aastaid elanud Eestis. Ta mängis ansamblis Smilers ja mängib praegu ansamblis Dagö.

Isiklikku
Ta on abielus Romi Hasaga (sündinud Romi Erlach). Neil on 2005. aasta lõpul sündinud tütar Lotta Mii, 7. märtsil 2007 sündinud poeg Toni  ja 28. augustil 2009 sündinud  Luka.

Viited

Välislingid 
 

Soome muusikud
Sündinud 1971
Aimla

Aimla on küla Põhja-Sakala vallas Viljandi maakonnas. Külas on olnud Aimla mõis. Külas asub osa Parika järvest, millest saab alguse Adula oja.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Suure-Jaani valda.

Ajalugu

Aimla külas Hundiaugu talu maadel paikneb külakalmistu (kasutusel ajaperioodil 11.-18. sajandini). Aimlast Kuhjavere küla suunas on olnud ka Suure-Jaani koguduse abikirik või kabel, mis oli juba 18. sajandiks varemeis. Seda, millal rajati Aimla veski, ei ole olnud võimalik tuvastada.

Aimla küla (Aimala) on mainitud esimest korda 1584. aasta Poola revisjonis, kuigi siis kuulusid küla alla hilisema Immaküla talud. Sel ajal oli küla Viljandi lossilääni all, eraldi mõisa mainitud ei ole. 1601 on Pärsti mõisa alla kuulunud küla (Haymuehle) all viis talu, mis hiljem hävinenud. 1624 on külas (Haymal) veel vaid üks talunik Hyrepil Andres. 1638. aastal kuulus Aimla Engelhardtidele kuuluva Navesti mõisa alla, 1688. aastaks juba eraldi mõisana. Navesti mõisast lõplikult lahutatud on Aimla mõis alles 1724. aasta adramaarevisjonis, kahe mõisa lahku löömisega kaasnes ka talumaade ümberkorraldamine. 

Varasema aja kohta on väidetud, et Liivimaa ordumeister Wilhelm Fürstenberg (oli Viljandi komtuur 1554-1556 ja ordumeister 1557-1559) pantis Aimla 3500 Riia marga eest Vana-Võidu (Woidoma) mõisnikule Johann Wrangellile. 1560. aastal on Vene väed küll piirkonnas kõvasti rüüstanud, ka pandi põlema Wrangellile kuulunud Vana-Võidu mõis. 1595. aastal on Aimla antud Poola asehaldurile Eustachius Kurtzile ja liidetud temale kuulunud Pärsti mõisaga. 17. sajandil on Aimla läinud kaasavarana Wrangellidelt Albedyllide perekonna valdusse, kes müüsid Aimla 1697. aastal Navesti mõisnikule Gustav Friedrich Engelhardtile. 1726. aastal läks mõis aga Hartwig Wilhelm von der Howeni valdusse. 1792. aastal panditi mõis Olustvere mõisnikule Hans Heinrich Fersenile, kelle pärijate käes oli mõis nende lahkumiseni Eestist 1918. aastal. 

Aimla kool tegutses aastail 1820-1875, kuni ühendamiseni Tääksi Tillureinu kooliga, Jaan Moor oli koolmeistriks Aimlas 1850-1875 ja Tääksis 1875-1895. Pärast 1926. aastat veeti hoone Aimlast ära. 

Aimla küla liideti 1866. aastal loodud Olustvere vallaga. Aimla mõis võõrandati Eesti Vabariigi kasuks 1920. aastal, mõisakompleks pandi müüki, peahoonesse kolis Aimla metskonna keskus. Mõisakompleksis asunud juustutööstuses avati 1927. aastal Olustvere-Tääksi piimaühisuse koorejaam, mis töötas kuni aastani 1964. Mõisa saeveski üle võtnud August Soo läks 1938. aastal pankrotti. 1930. aastatel tegutsesid Aimlas Johannes Nõmme kauplus, Siimeri kauplus ja tarvitajateühisuse harukauplus.

1945. aastal loodi Aimla külanõukogu, mis eksisteeris 1954. aastani. Kolhoos "Võit" loodi 1948. aastal, ajutiselt eksisteerisid Aimlas 1949-1951 ka kolhoosid "Tasuja" ja "Lembitu".

Viited

Põhja-Sakala vald
Viljandi maakonna külad
Arjadi

Arjadi (ka: Arjandi) on küla Põhja-Sakala vallas Viljandi maakonnas. Küla lähistel paikneb Arjadi soo ja voolab Arjadi oja.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Suure-Jaani valda.

Viited

Põhja-Sakala vald
Viljandi maakonna külad
Kuiavere

Kuiavere on küla Põhja-Sakala vallas Viljandi maakonnas. 

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Suure-Jaani valda.

Küla loodepiiril voolab Pelda oja, millele on paisutatud samuti loodepiiril asuv Pelda järv. 17. ja 18. sajandi vahetusel rajatud Pelda veski kuulus küll ajalooliselt Jaska mõisa alla.

Varasemat ajalugu meenutavad Kuiavere põldudel paiknevad kultusekivid.

Ajalugu
Kuiaveret mainitakse aastail 1583-1585 vardjaskonna keskusena (Kurauer, Kuiawer), vardjaks Kiegier Hanc.1601 elas külas (Ceufer) kuus talunikku ja üks üksjalg oma peredega. 

1624. aastaks oli küla sõdade tulemusena inimtühi. 1638. aastaks oli küla allutatud Alaküla mõisale, elas seal kaks talunikku, venelane Jasku ja Rakverest tulnud Siim, lisaks saunikuna soomlane Rotzin Juergen. 1688. aastaks Kuiavere aga jagatud Olustvere mõisa ja Sürgavere mõisa vahel. 

Olustvere mõisa alla kuulusid 1688. aastal talud Alla Mats ja Pertle Jürgen, Sürgavere alla Pertle Naan koos Pakso Bertliga, Tehvane Mats ja Madis, Kange Mardi Ool koos Jaaniga, Kange Mardi Mats, Kentsa Jaan ja Jaak, Kaltso Jürgen, ja uute taludena Kange Mardi Peet, Kobbine Hans. Alates 1866. aastast kuulus Kuiavere jagatuna Olustvere ja Sürgavere valdade alla, alles 1939. aastal küla taasühendati Olustvere valla koosseisu.

Viited

Põhja-Sakala vald
Viljandi maakonna külad
Põhjaka

Põhjaka on küla Põhja-Sakala vallas Viljandi maakonnas. Küla lähistel paikneb Põhjaka soo. Küla põhjaosas voolab Lõhavere oja.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Suure-Jaani valda.

1977. aastal liideti külaga Mähküla.

Viited

Põhja-Sakala vald
Viljandi maakonna külad
Puukentsefaliit

Puukentsefaliit ehk puukajupõletik on viiruslik nakkushaigus, mis levib puugihammustuste ja lehma- ning kitsepiima kaudu.

Vaata ka
Puukentsefaliidi viirus
Lyme'i tõbi
Puugid

Viited

Kasutatud kirjandus
P.Lahdenne, A. Pitkäranta, J.Oksi, O.Vapalahti, Miks karta puuki, AS Medicina, 2012, ISBN 978-9949-9194-3-7

Välislingid
 Referaat Miksikeses
 "Puukentsefaliit on ohtlik nakkushaigus", Virumaa Teataja, 22. mai 2007
 "Puukentsefaliit", Õhtuleht, 21. aprill 2009
Kadri Tonka, "Puugihaigus võttis metsarõõmud", 25. aprill 2009

Nakkushaigused
Boris Kõrver

Boris Kõrver (30. märts 1917 Tallinn – 17. august 1994 Tallinn) oli eesti helilooja.

Aastatel 1932–1933 õppis Tallinna Konservatooriumis E. Noorma-Raudkatsi klassis, hiljem eraviisiliselt Artur Lemba käe all klaverit. Aastatel 1937–1940 õppis Tartu Ülikoolis majandust. Aastal 1950 lõpetas Tallinna Riiklikus Konservatooriumis Heino Elleri kompositsiooniklassi. Kuulus üliõpilaskorporatsiooni Vironia.

Teise maailmasõja ajal sõdis Nõukogude armees, hiljem osales Jaroslavlis Eesti kunstiansamblites. 

Aastatel 1938–1941 ja 1947–1950 mängis orkestris Kuldne Seitse, 1944–1947 Tallinna Noorte Maja orkestris. 

Aastail 1950–1952 oli Tallinna Muusikakoolis muusikapedagoog. 1952–1966 Heliloojate Liidu juhatuse esimehe asetäitja, aastatel 1966–1974 esimees.

Looming

Operetid 
"Ainult unistus" (1955)
"Laanelill" (1959)
"Teie soov palun?" (1962)

Muusikalid 
"Mees pisuhännaga" (1968)
"Kapsad ja kuningad" (1971)
"Raha paneb rattad käima" (1978)
"Kuskil Montparnasse'il" (1980)

Laule 
"Kui sa traktorile korraks puhkust annad"
"Mis sina maamees merest tead"
"Kadriorg"
"Kui õitseb sirel"
"Kalurilaul"
"Põhja valge naine" 
"Nii lõppes armastus" ("Ebatruudus")

Tunnustus 
1949 ja 1950 – Nõukogude Eesti preemia
1951 – Stalini preemia (NSV Liidu riiklik preemia) laulude "Meil kolhoosis", "Suveõhtul", "Kiik kutsub" ja "Pärast tööd" eest
1975 – Eesti NSV muusika aastapreemia
1976 – A. Aleksandrovi nimeline hõbemedal
1977 – Rahvaste Sõpruse orden

Isiklikku
Tema tütar Marianne Kõrver on filmirežissöör.

Eesti heliloojad
Eesti muusikapedagoogid
Korporatsioon Vironia liikmed
Jakob Westholmi Gümnaasiumi vilistlased
Rahvaste Sõpruse ordeni kavalerid
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1917
Surnud 1994
Mariann Saar

Mariann Saar (sündinud 15. oktoober 1988) on eesti laulja.

Ta oli telesaate "Eesti otsib superstaari" esimese hooaja finalist  ning saavutas 8. koha, langedes välja teisena.

Ta on osalenud "Valge gospeli" turneedel.

Viited 

Saar, Mariann
Saar, Mariann
Saar, Mariann
Anna-Liisa Supp

Anna-Liisa Supp (sündinud 3. veebruaril 1987) on eesti poplaulja.

Ta oli 2007. aastal telesaate "Eesti otsib superstaari" esimese hooaja finalist ning saavutas finaali teises voorus teise koha. 

Anna-Liisa Supp ja Fredi Kaasik osalesid duetina Aphro Tito 2006. aasta Eurolaulul lauluga "Sweet Separation", mis saavutas üheksanda koha. Anna-Liisa on osalenud ka saates "Kaks takti ette". 

2007. aasta augusti lõpus läks Supp koos DJ Widenskiga house-muusika turneele ja ongi sellele muusikastiilile truuks jäänud. Sama aasta lõpus ilmus talt reklaamsingel «Bigger than Everything».

Viited

Välislingid 
 Anna-Liisa Supp My Space'is

Eesti lauljad
Sündinud 1987
Eesti otsib superstaari
Tina Turner

Tina Turner (sündinud Anna Mae Bullock; 26. novembril 1939 Nutbushis Tennessee osariigis) on ameerika poplaulja ja näitleja, 8 Grammy võitja. Ta on afroameerika, navaho ja tšerokii päritolu.

Ta alustas esinemist 1958. aastal koos Ike Turneriga. Tina ja Ike abiellusid 1962. Nende tuntuim hitt oli lugu "River Deep, Mountain High". 1976. aastal lahkus Tina mehe juurest. Nende abielu lahutati 1978. aastal.

Tina Turneri soolokarjääri läbimurdeks sai album "Private Dancer" (1984). Tema tuntuimad hitid on "What's Love Got to Do with It?", "We Don't Need Another Hero", "Steamy Windows" ja "The Best". 

Ta on ka James Bondi filmi "GoldenEye" tunnuslaulu esitaja.

Diskograafia 
1974 Tina Turner Turns The Country On
1975 Acid Queen
1978 Rough
1979 Love Explosion
1984 Mini 
1984 Private Dance 
1984 Private Dancer Mixes 
1985 Mad Max: Beyond Thunderdome (Original Soundtrack)
1986 Break Every Rule
1988 Tina Live in Europe (2 CD)
1989 Foreign Affair 
1991 Simply the Best (kogumik)
1993 What's Love Got To Do With It?
1994 The Collected Recordings - Sixties to Nineties (3 CD kogumik)
1996 Wildest Dreams 
1996 Wildest Dreams Tour Edition 2 CD 
1997 Private Dancer Part II
1999 Twenty Four Seven
1999 All That Glitters (US)
2004 All the Best (kogumik)
2008 Tina!: Her Greatest Hits (kogumik)
2009 Platinum Collection (3 CD kogumik)
2009 Tina Live (CD + DVD)
2009 Beyond

Tunnustus
 2018 – Grammy elutööauhind

Isiklikku
Tema elukaaslane on alates 1995. aastast šveitslane Erwin Bach. 2009. aastast, kui Tina Turner vähendas oluliselt oma avalikke esinemisi, on paar elanud alaliselt Šveitsis. 2013. aasta juulis nad abiellusid. Ühtlasi loobus Tina Turner USA kodakondsusest ja võttis Šveitsi kodakondsuse. 2021. aastal müüs Tina Turner osa oma muusikapärandi ja selles kontekstis oma nime ja kuvandi kasutamise õigused agentuurile BMG Rights Management, tehingu väidetav suurus oli 50 miljonit USA dollarit.

Viited

Välislingid 
 Tina Turneri koduleht

Ameerika Ühendriikide lauljad
Ameerika Ühendriikide filminäitlejad
Sündinud 1939
Nantes'i edikt

Nantes'i edikt [n'aanti ed'ikt] on 13. aprillil 1598. aastal Prantsusmaa kuninga Henri IV poolt välja antud dokument, mille alusel tunnistati Prantsusmaal valitsevaks religiooniks katolitsism. 

Kuid oma veendumusi lubati kuulutada ka reformitud usutunnistuse pooldajatel. Hugenotid (protestandid), kes moodustasid tollel ajal kümnendiku Prantsusmaa elanikkonnast said õiguse pidada oma jumalateenistusi. Küll aga ei tohtinud nad jumalateenistusi pidada Prantsuse kuningakojas, samuti Pariisis ja linnast viie ljöö ümbruses. Ka Roueni, Dijoni, Toulouse'i ja Lyoni linnas ei lubatud neil jumalateenistusi pidada.

Kaitsmaks end katoliiklaste võimalike kallale tungide eest, olid hugenottidel oma väesalgad ja koguni kindlused. Hugenottide eriõigused ei sobinud kokku tollel ajal tugevneva kuningavõimuga. Juba Richelieu vallutas hugenottide tähtsama kindluse La Rochelle'i [laro'šell] ning tühistas hugenottidele antud poliitilised eriõigused. Senine usuvabadus siiski säilis.

Vaata ka
Pärtliöö
Prantsusmaa kuningriik
1598
Katoliiklus
Miercurea-Ciuc

Miercurea Ciuc (ungari keeles Csíkszereda) on linn Transilvaanias Rumeenias, Harghita maakonna keskus.

2002. aastal moodustasid ungarlased 82% linna elanikest. Seekäid peavad seda oma maa kultuuripealinnaks. Miercurea Ciucs asub ka Ungari aukonsulaat.

Miercurea-Ciuci on esmamainitud 1558. aastal.

Viited

Välislingid
Linna koduleht (ungari ja rumeenia keeles)

Transilvaania
Rumeenia linnad
Harghita maakond
Reporter (Kanal 2)

"Reporter" (suvel "Suvereporter") on Kanal 2 toodetud magazine-tüüpi uudistesaade, mis oli esmakordselt eetris 30. augustil 2004. "Reporter" sisaldab uudiseid, sporti, ilmateadet ning päästeameti- ja politseiteateid. Lisaks on saates põhiuudiste laienduslood, nähtuse-, sündmuse- ja isikukesksed olemuslood, reportaažlik mälumäng ja palju muud. 

2007. aasta suvel lõi "Reporter" oma veebilehel videoveebi "Reporter online". See on esimene sellise mahuga videoveeb kogu Eestis. Lisaks "Reporteri" lugudele näidatakse seal ka spetsiaalselt videoveebi jaoks tehtud uudis- ja meelalahutusvideoid.   

"Reporteri" meeskonda kuuluvad teiste seas reporterid Elo Mõttus-Leppik, Hetlin Villak, Ingrid Sembach-Hõbemägi, Raivo Rimm, Eda-Liis Kann ja Imre Kaas, assistent Margit Lepla, operaatorid Ülo Lipp, Janar Volmer ja Raivo Teeäär ning Tartu osakonnas Martin Mae, Jürgen Puistaja ja veebireporter Sander Valge.

Viited

Kanal 2 telesaated
Eesti telesaated
Kitagawa Utamaro

Kitagawa Utamaro (喜多川 歌麿 1753–1806) oli jaapani puulõikekunstnik. Ta on tuntud eriti oma meisterlikult loodud ilusaid naisi kujutavate puulõigete poolest, mida nimetatakse bijinga'ks.

Teosed
 "Ootus" 1792–1793
 "Aastalõpu suurpuhastus" värviline puugravüür, u 1800

Jaapani kunstnikud
Sündinud 1753
Surnud 1806
Ehalkivi

Ehalkivi (ka Letipea Suurkivi, Ehakivi, Linnukivi, Veljeste kivi) on Eesti suurim rändrahn, mis asub Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas Kunda lähistel Letipea neeme tipus madalal merevees.

Nime sai Ehalkivi sellest, et päike loojudes tema taha tervenisti ära kaob.

Kivi koordinaadid on .

Mõõtmed
maapealse osa maht 930 m3
pikkus 16,5 m
laius 14,3 m
ümbermõõt 49,6 m
kõrgus 7,6 m
mass umbes 2500 tonni

Vaata ka
Eesti hiidrahnude loend
Eesti rändrahnude loend

Viited

Välislingid 

 

Eesti rändrahnud
Viru-Nigula vald
Kaitstavad looduse üksikobjektid
Rehessaare rändrahn

Rehessaare rändrahn ehk  Saunasaare kivi (ka Rehessaare Suurkivi, Saunakivi) on looduskaitsealune graniidist rändrahn, mis asub Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas Aegviidust mõned kilomeetrid lõuna pool Kõrvekülas,  Mägede küla piirist 400 m ida pool metsade keskel.
 
Ümbermõõt 24,8 või 26 m, pikkus 10,0 m, laius 4,9 m ja kõrgus 5,2 või 6,0 m. Maht umbes 170 m3.

Jääb Kõrvemaa maastikukaitseala territooriumile.
 
Rahvapärimuse järgi on tegu Kalevipoja viskekiviga.

Välislingid
 Rehessaare rändrahn keskkonnaregistris

Eesti rändrahnud
Järva maakond
Järva vald
Kaitstavad looduse üksikobjektid
Ojakivi

Ojakivi (tuntud ka kui Sagadi kivi või ka Võsu rändrahn
) on looduskaitse all olev rabakivist hiidrahn Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Vergi poolsaare lõunaosas. Ojakivi asub Võsult umbes 2 km kirdes, oja ääres, keset metsa, kohas . 

Ojakivi ümbermõõt on 30 meetrit (eri andmetel 29,6...31,7 m), kõrgus 6 meetrit, maht 274–294 m3.
Ojakivi on Eesti suuruselt 14. hiidrahn.

Ojakivini viib loode suunast RMK Ojakivi matkarada.

Vaata ka
Eesti rändrahnude loend
Eesti hiidrahnude loend

Välislingid 
 Ojakivi Keskkonnaregistris

Viited 

Kaitstavad looduse üksikobjektid
Eesti rändrahnud
Lääne-Viru maakonna geograafia
Haljala vald
Trabzon

Trabzon (varasemad eestikeelsed nimed Trapesund, Trapezund; vanakreeka kontekstis Trapezus (Τραπεζοῦς)) on linn praegusel Türgi territooriumil, Musta mere lõunakaldal. 

Trabzon on Trabzoni provintsi halduskeskus. Linna seisukohalt on väga tähtis Musta mere sadam, peale selle asub seal Trabzoni ülikool ja lennujaam.

Ajalugu
Kunagine Vana-Kreeka koloonia, millest sai viimane Bütsantsile kuulunud Trebizondi linnriik enne türklastele alistumist (eksisteeris 1204 kuni 1461). Asutati 756 eKr.

Vaata ka
Trabzonspor

Türgi linnad
Reporter

Reporter on esmaallikatest uudiseid hankiv ning reportaaže tegev ajakirjanik.

Ajakirjanikud
Saab 39 Gripen

Saab JAS 39 Gripen ('greif') on mitmeotstarbeline (JAS) Rootsi sõjalennuk, mille prototüübi esmalend toimus 1988. aastal. Rootsi lennuvägi (Flygvapnet) sai esimesed Gripenid 1993. aastal.

Lennukit ehitatakse Rootsis Saabi lennukiehitusettevõttes Linköpingis. Mõned lennuki jaoks vajalikud komponendid valmistatakse ka teistes Euroopa riikides, Ameerika Ühendriikides ja Lõuna-Aafrika Vabariigis.

Gripen on tänapäevane Rootsi universaalne hävituslennuk.

Konstruktsioon
Jas-39 on skeemilt tiiva keskasetuse ja esiserva 45° noolsusega deltatiib kanard-pendelkõrgustüüriga partlennuk. Plaanvaates on mõlemal tiivapoolel aerodünaamilise lahendusena n-ö saehammas. Kaks mootori õhukanalit, kummalgi kere küljel üks.

Otstarve
Lennuk on konstrueeritud nii, et see oleks töökindel ja seda oleks ka karmides talvetingimustes lihtne kiiresti hooldada, milleks saab tänu sellele osaliselt kasutada ajateenijaid sõdureid. 

Peale Rootsi lennuväe relvastuses oleva 208 Gripen-tüüpi hävituslennuki on Gripenid antud rendile ka Lõuna-Aafrika Vabariigi (28 lennukit), Ungari (14 lennukit), Tšehhi (14 lennukit) ja Tai õhujõududele. Gripenite ostulepingu on sõlminud ka Brasiilia. Gripeni piloote koolitatakse veel Suurbritannias.

Gripeni modifikatsioonid

 JAS 39A
Ühekohaline hävituslennuk, mis võeti kasutusele 1996. aastal. 31 neist peaks ümber ehitatama C-versiooniks.

 JAS 39B
A-versiooni kahekohaline lennuk. 

JAS 39C 
NATO standarditele vastav ühekohaline hävitaja. Sellel lennukil on uuem avioonika ja võimalus kasutada kõiki uusimaid rakette (nt IRIS-T). Lisaks on see lennuk varustatud õhus tankimise seadmetega.

 JAS 39D
C-versiooni kahekohaline lennuk.

 Gripen NG
2010. aastaks plaanitud lennuk, millel on uuem avioonika, suurem kasulik koorem, uuema arenduse mootor (F414G), suurem lennukaugus ja muidki uuendusi.

 JAS 39E
SAAB tutvustas JAS 39E lennukit 2016. aastal.

Tehnilised näitajad

Meeskond: 1 või 2
Pikkus: 14,1 m
Tiivaulatus: 8,4 m
Kõrgus: 4,5 m
Tühimass: 6620 kg 
Suurim lennukaal: 14 000 kg
Relvalast: 5300 kg
Mootor: 1x Volvo Aero RM12 (GE404) tõukejõuga 54 kN / järelpõlemisel 80,5 kN
Kiirus: Mach 2
Tegevusraadius: >1200 km
Lennulagi: üle 15 000 m

Relvastus ja muu varustus
 Üks statsionaarne 27 mm automaatkahur AKAN Mauser BK-27, laskemoonavaruga 120 mürsku
 Neljale tiivaalusele riputuspunktile saab paigaldada relvalasti: pommid, raketid (ka riputupunktidele tiiva otstes), konteinerid, lisakütusepaagid) kogukaaluga kuni 4200 kg

Viited

Välislingid 
 Postimees:
 Teema: Gripen
 Teema: Jas Gripen 
 18. mai 2011, TV4: Saab müüs hävituslennukeid pististe abil, postimees.ee
 1. märts 2012, Rootsi sõjavägi tahab kümneid uusi hävitajaid, postimees.ee
 10. detsember 2012, Meedia: Šveits saab Rootsi hävitajad odavamalt kui rootslased ise, postimees.ee

Rootsi sõjalennukid
Hävituslennukid
Kursk (allveelaev)

Kursk (ehitatud 1992–1994 Severodvinskis Venemaal) oli vene 949А Antei-klassi (NATO klassifikatsioonis Oscar-II) allveelaev. Laev kuulus Põhjalaevastiku koosseisu. Laev sai nime Kurski lahingu mälestuseks.

Laeva andmed
Laev oli 155 meetrit pikk, kahekordse korpusega niinimetatud uppumatu allveelaev. Kere välimine kest oli valmistatud 8,5 mm paksusest nikkelkroomterasest, mis on vähemagnetiline ja korrosioonikindel.

Hukkumine
Kursk hukkus 12. augustil 2000 lahinguõppustel 135 km kaugusel Severomorskist. Tõenäoline hukkumise põhjus oli uuetüübilise torpeedo katsetuse käigus toimunud plahvatus.

Hukkus kogu laeva meeskond, 118 meremeest, kellest 115 säilmed suudeti leida. Hiljem eemaldati vee all laeva ninas paiknenud torpeedokamber, ninata laev tõsteti Norra ja Taani päästelaevade Giant 4 abil üles ning pukseeriti Severomorski dokki.

Välislingid
Сенсационная версия гибели подлодки "Курск"

Allveelaevad
Venemaa sõjalaevad
Hukkunud laevad
Kaarma maalinn

Kaarma maalinn on linnamägi Saaremaal Kaarma-Kirikukülas, kirikust kirdes.

Põhiplaanilt on maalinn peaaegu nelinurkne. Välismõõtmed 140 ja 120 m. Umbes 4800 ruutmeetri suurust tasast linnuseõue, mille keskel on märgatav kividega täidetud lohk, endine kaevuase. Linnust ümbritseb põhjaküljel sirge, mujal kaarjas kuni 5 m kõrgune vall. Selgelt nähtavad  on ka väravakohad valli  loode- ja kirdenurgas.

Kaarmaa maalinnal on vähesel määral kaevanud J. B. Holzmayer 1860. a. Tema kirjelduste järgi on vall kuhjatud kividest ja mullast. Valli seest, välisküljelt ja linnust piiravast kraavist, millest leiti söestunud palgijuppe, mida kaevaja seostas linnuse puukindlustusega. Peale selle on linnuselt saadud üksikuid juhuleide 12.-13. sajandist, nende põhjal võib rajamise oletatavasti samasse perioodi dateerida. Henriku kroonikas Kaarmat ei mainita, ilmselt ei ulatanud siia mandrilt lähtunud sõjakäigud. 

Nagu selgub Liivimaa vanema riimkroonika järgi oli Kaarma maalinn (Hag Carmele) 1260.–1261. aastatel toimunud ülestõusu ajal saarlaste väe kogunemiskohaks, kui siia tuldi varju Riia piiskopi, Tallinna foogti, Tartu ja Saare-Lääni piiskopi vasallide ühendatud vägede eest ja  mille juures peeti lahing orduväega. Vaenlase väed laastasid Saaremaad, põlevate külade suits oli katnud kogu maa.
Maalinn õnnestus vallutada tormijooksuga. Võitjad olevat saanud väga palju linnusesse varjule toodud saaki. Kaks ööd oli neil kulunud selleks, et kanda ja röövida linnusest ära kõik, mis seal oli. Saarlastel tuli veerkord tunnistada sakslaste ülemvõimu.

Vaata ka
Linnus
Maalinn

Kirjandus
Friedrich Kruse: Necrolivonica., Dorpat 1842, (Tab. 62., Bauerberge (Ma-lin) auf den Inseln Mohne und Ösel - Carmel, Pilt)

Välislingid 
 

Saare maakonna linnused
Eesti muinaslinnused
Mikojan-Gurevitš MiG-21

Mikojan-Gurevitš MiG-21 (vene keeles МиГ-21; NATO koodnimi Fishbed, kaheistmelise lennuki versiooni koodnimi Mongol) on Nõukogude Liidus Mikojan-Gurevitši konstrueerimisbüroos projekteeritud ja ehitatud reaktiiv-hävituslennuk, mis võeti relvastusse 1959. aastal.

Lennukit müüdi NSV Liidu mõju all olnud riikidele ja ka sõbralikele riikidele; ehitamisõiguseid müüdi Hiinale ja Tšehhoslovakkiale. Lennukist ehitati 15 versiooni.

MiG-21 on üks arvukamaid reaktiiv-hävituslennukeid (üle 10 000), mis on mõne riigi lennuväe relvastuses senini.

MiG-21 võib näha ka Tartu Lennundusmuuseumis.

Tehnilised näitajad
MiG-21 on deltatiivaga sõjalennuk, mille keres asub üks reaktiivmootor. 

Lennuki esialgsel versioonil ei olnud radarit ja lendureid juhendati sihtmärgi juurde maa pealt. Hiljem ehitatud lennuki versioonidele paigaldati ka radar.

Algselt relvastatud kahe kaliiber 30 mm, seejärel 23 mm  automaatkahuriga GŠ-23L ja rakettidega.
 
Meeskond: 1
Pikkus: 15,76 m
Tiivaulatus: 7,15 m
Tiiva pindala: 22,95 m² 
Kõrgus: 4,12 m
Tühimass: 5350 kg 
Täismass: 8726 kg
Suurim lennukaal: 9660 kg
Mootor: 1 x Tumanski R-25-300 turboreaktiivmootor 55 kN, forssaažil 68,5 kN
Kiirus: 2230 km/h (Mach 2,05) optimaalsel kõrgusel, merepinna kõrgusel 1300 km/h (Mach 1,05)
Tegevusraadius: 1225 km, lisakütusepaakidega 1470 km
Lennulagi: 19 000 m (62 300 jalga)

Hävituslennukid
Adelina Patti

Adelina Juana Maria Patti (10. veebruar 1843 Madrid – 27. september 1919) oli itaalia ooperilaulja.

Tolle aja diivade Jenny Lindi ja Christina Nilssoni kõrval oli Patti üks 19. sajandi kuulsaimaid ooperilauljaid. Ta oli tuntud oma lüürilise hääle ilu ja bel canto tehnika ületamatu kvaliteedi poolest. Giuseppe Verdi nimetas teda suurimaks ooperilauljaks, keda ta oli kuulnud.

Ta sündis tenori Salvatore Patti (1800–1869) ja soprani Caterina Barilli (suri 1870) noorima lapsena. Tema vanemad olid itaallased, kes Adelina sünni ajal töötasid Hispaanias. Isa oli sitsiillane ja sellepärast oli Adelina lapsena Mõlema Sitsiilia Kuningriigi kodanik. Tema kaks esimest abikaasat olid prantslased ja sellepärast oli ka Adelina hiljem Prantsusmaa alam.

Adelina kasvas üles New Yorgis, kuhu tema vanemad olid kolinud. Tema lapsepõlvekodu on säilinud.

Tema vanemad õed Amalia ja Carlotta Patti olid samuti lauljad. Ka Adelina laulis elukutselisena lapsepõlvest peale. Ta arendas endas välja koloratuursoprani ja usutavasti õppis ta palju laulmistehnikat oma õemehelt Maurice Strakoschilt, kuigi Adelina ise, nagu paljud kuulsad lauljad tollal, väitis hiljem, et on täielikult iseõppija.

Patti tegi oma ooperidebüüdi 1859. aastal New Yorgis, 16-aastaselt, Gaetano Donizetti ooperis "Lucia de Lammermoor".

Aastal 1862 laulis Patti John Howard Payne'i laulu "Kodu, kallis kodu" Valges Majas Abraham ja Mary Lincolnile, kes leinasid oma tüüfusesse surnud poega Willie't. Lincolnid olid pisarateni liigutatud ja soovisid laulu kordamist. Sellest ajast jäi "Kodu, kallis kodu" Pattiga seotuks ja ta esitas seda lisapalana paljudel kontsertidel.

Oma õitseajal nõudis Patti ühe õhtu eest 5000 USA dollarit kullas ühe öö eest enne etendust. Tema lepingud sätestasid, et kontserdikuulutustel peab tema nimi olema kõige üleval ja suuremana kui ükskõik missugune teine nimi. Tema lepingud sätestasid ka, et ehkki tal on õigus osaleda kõigil kontserdi proovidel, ei ole tal kohustust üheski osaleda.

Tema impressaario James Henry Mapleson kirjeldas oma memuaarides Patti kangekaelset iseloomu ja teravat ärivaistu. Väidetavalt õpetas Patti oma papagoi iga kord, kui Mapleson tuppa astus, karjuma "Cash! Cash!".

Rolle 
Gioachino Rossini "Sevilla habemeajaja" (Rosina)
Giuseppe Verdi "Rigoletto" (Gilda)
Verdi "Traviata" (Violetta)
Verdi "Aida" (Aida)
Charles Gounod "Faust" (Margarethe)
Léo Delibes "Lakmé" (Lakmé)
Gaetano Donizetti "Lucia de Lammermoor"

Itaalia lauljad
Itaalia ooperilauljad
Sündinud 1843
Surnud 1919
J Dilla

James Dewitt Yancey (7. veebruar 1974 – 10. veebruar 2006), rohkem tuntud kui J Dilla (ka Jay Dee), oli Ameerika hiphopmuusika produtsent ja räppar. Karjääri alustas ta nime Jay Dee all, kuid alates 2001. aastast kasutas ta nime J Dilla. 

Dilla tööd produtsendina on hinnatud kõrgelt, tunnustust on jaganud isegi Kanye West, Just Blaze ja Pharrell Williams. Dilla valduses olnud salvestiste seas on palju selliseid teoseid, põhiliselt kasutamata räpitaustu, mida ta ei jõudnud albumitele panna, ning need on internetis laialdaselt levinud, mis on talle fänne juurde toonud.

Hilisemad aastad ja surm 
Aastal 2002 lõid J Dilla ja Los Angelese produtsent Madlib grupi Jaylib. 2003. aastal andsid nad välja albumi "Champion Sound".  

2004. aastal kolis Dilla Detroitist Los Angelesse ja läks Jaylibiga turneele. 

Ajakirjade Urb (2004 märts) ja XXL (2005 juuni) artiklites väideti, et J Dilla on haige ja lebab haiglavoodis. Dilla väitis, et temaga on kõik korras, kuid novembris 2005 oli selge, et see nii ei olnud. Dilla tuuritas Euroopas, kuid ta esines ratastoolis. Hiljem avaldati, et ta põdes verehaigust TTP ja luupust.

J Dilla suri 10. veebruaril 2006 oma kodus Los Angeleses. Tema viimane album "Donuts" avaldati vaid kolm päeva varem.

Sooloalbumid
 2001 Welcome 2 Detroit (BBE CD/LP)
 2003 Ruff Draft EP (Original Issue LP-Mummy/Groove Attack) (2007 2CD/LP Reissue-Stones Throw) 
 2006 Donuts (CD/LP, 2006, Stones Throw) 
 2006 The Shining (BBE CD/LP) 
 2007 Jay Love Japan (Operation Unknown/PayJay CD/LP)
 2009 Jay Stay Paid (Nature Sounds CD/LP/MP3)

Koostööd
 Slum Village liige, J-88 on teine nimi Slum Villagele.
 Slum Village - Fan-Tas-Tic (Vol. 1) CD/LP 1996 (Donut Boy Recordings) 1997 (Sudden Impact) 2006 (Barak) 
 Slum Village - Fantastic, Vol. 2 CD/LP 2000 (Goodvibe) 2002 (Capitol) 
 J-88 - Best Kept Secret CD/LP 2000 (Groove Attack) 
 Jaylib - Champion Sound CD/LP 2003 (Stones Throw)
 Illa J - Yancey Boys CD/LP 2008 (Delicious Vinyl)

Instrumentaalplaadid
 Vol. 1: Unreleased CD/LP 2002 (Bling47.com) 
 Vol. 2: Vintage CD/LP 2003 (Bling47.com)

Dilla, J
Dilla, J
Ameerika Ühendriikide räpparid
Jamshīd bin ‘Abdullāh

Jamshīd bin ‘Abdullāh (sündinud 16. septembril 1929) oli viimane Sansibari sultan. Ta valitses 1. juulist 1963 kuni 12. jaanuarini 1964.

Välislingid 
Elulugu

Monarhid
Sündinud 1929
Pikkjärv

Pikkjärv on mitme Eesti järve nimi:

 Ivaste Pikkjärv asub Tartu maakonnas Kambja vallas
 Jussi Pikkjärv asub Harju maakonnas Kuusalu vallas
 Järvi Pikkjärv asub Harju maakonnas Kuusalu vallas
 Karula Pikkjärv asub Valga maakonnas Valga vallas
 Kõnnu Pikkjärv asub Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas
 Kaarepere Pikkjärv asub Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas
 Kooraste Pikkjärv asub Põlva maakonnas Kanepi vallas
 Lootvina Pikkjärv asub Põlva maakonnas Põlva vallas
 Tilsi Pikkjärv asub Põlva maakonnas Laheda vallas
 Tsolgo Pikkjärv asub Võru maakonnas Võru vallas
 Viitna Pikkjärv asub Lääne-Viru maakonnas Kadrina vallas
Palometsa Pikkjärv, Võru maakonnas Võru vallas

Pikkjärv ehk Jaanuse järv asub Valga maakonnas Otepää vallas
Pikkjärv ehk Kuusikjärv asub Hiiu maakonnas Kõrgessaare vallas
Pikkjärv ehk Pitkjärv asub Saare maakonnas Saaremaa vallas
Pikkjärv ehk Ubajärv asub Võru maakonnas Rõuge vallas

Vaata ka
 Pikkjärve
 Pikkjärve (Karula)
 Pikkjärve mõis
 Pikkjärve paisjärv
 Pikajärv
Jack Davenport

Jack Davenport (sündinud 1. märtsil 1973 Stuffolkis) on inglise näitleja.

Elukäik 
Jack elas oma elu esimesed seitse aastat Ibizal koos vanemate Maria Aitkeni ja Nigel Davenportiga, kes on samuti näitlejad. Kui Jack oli seitsmene, lahutasid ta vanemad abielu ning poiss saadeti Dragoni internaatkooli. Seejärel õppis ta Cheltenhami ülikoolis.

Davenporti onu Jonathan Aitken on poliitik.

Jack Davenport on abielus näitleja Michelle Gomezega.

Karjäär 
Davenporti näitlejakarjäär algas täiesti juhuslikult. Ta oli võtnud ühe aasta ülikoolist vabaks ja osales suvisel draamakursusel, kus teda märkas lavastaja Clwyd Theatr Cymru. 18-aastaselt sattus ta Walesi, kus ta hakkas esinema väikerollides näidendis "Hamlet". Seal sai ta tuttavaks Rhys Ifansiga ("Notting Hill").

Aasta hiljem läks ta ülikooli East Anglia Ülikooli õppima filmikunsti ja inglise kirjandust. Ta proovis ülikoolis olles mitu korda näitlemist, kuid ei olnud sellest piisavalt huvitatud. Näitlemise asemel soovis ta saada pigem liikmeks filmi meeskonnas, kes jääb kaamera taha. Kuid pärast ülikooli lõpetamist veenis Davenporti ema teda kirjutama kirja John Cleese'ile ja küsima osa tolle uues filmis "Fierce Creatures". Seda siiski kaamera taga esialgu. Cleese aga toimis vastupidi ja saatis Davenporti kirja edasi näitlejate osakonda. Kuigi Davenporti roll filmis oli väga väike, sai ta siiski kaamera ees esinemise kogemuse.

Järgmisena sai näitleja osa BBC draamaseriaalis "This Life". Selle rolliga tõestas Davenport ennast näitlejana.

Nüüdseks on Davenport näidelnud paljudes edukates filmides ja seriaalides, sealhulgas "The Talented Mr. Ripley", "Coupling", "Ultraviolet" ning hiljutises kassahitis "Kariibi mere piraadid: Musta pärli needus" ja selle järgedes.

Välislingid

Suurbritannia teatrinäitlejad
Suurbritannia filminäitlejad
Sündinud 1973
Juba

Juba on Võrumaal Võru vallas asuv küla.

Kohanimekäändeks on "Jubale" või "Juppa".

Küla lähistel on Juba järv ja Kublitsa järv.

Külas asub muistne arheoloogiamälestisena arvele võetud Ala-Vagula asulakoht.

1684. aasta kaardil on küla asukoht tühi. Kohanime esmamainiti 1765, kui nimetati isikut Jubba Jaan, kes arvati Vana-Nursi mõisale kuuluva Vagula küla alla. 1796 mainiti isikut Jubba Pola Juhhani Jaak. Sellest kirjapanekust leiab Poola talu nime ja see annab alust arvata, et Juba külas pidi siis olema mitu talu, vastasel juhul poleks olnud vaja talu eraldi välja tuua. 1798 esmamainiti Juba karjamõisa, mis rajati küla keskele. 1817 müüdi Juba iseseisva mõisana. 1839 anti Juba mõisale uus nimi Quellenhof 'allikamõis'. Mõis ja küla kuulusid Rõuge kihelkonda. 1920-ndatel rajati Juba asundus, mis 1977 nimetati külaks. Nõukogude ajal liideti Jubaga Ligeri või Ligõri küla, mis hääbus pärast maailmasõda. 1977 liideti Ala-Vagula (ametlikult Vagula II) küla.

Juba nimi tekkis talupoja lisanimest, mille päritolu on teadmata. Oletada võib mõnd J-iga algavat eesnime, näiteks Jakobi hollandi või friisi kuju Jaap või poola kuju Jakuba. Soomes on Juva-algulisi nimesid, mis arvatakse pärinevat Johannesest.

1993 rajati Juppa Kaitseväele kuuluv 32 ha suurune Tsiatsungõlmaa harjutusala, kus on ka lasketiir.

Juba küla läbib Valga–Koidula raudteelõik, millel asus kuni 2001. aastani ka küla territooriumile jäänud Vagula raudteepeatus.

Viited

Võru valla külad
Kasaritsa

Kasaritsa on küla Võru maakonnas Võru vallas.

Vaata ka
Kasaritsa mõis

Viited

Võru valla külad