joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Rahvusvaheline konverents, teaduslik konverents

"Rahvusvaheline konverents, teaduslik konverents" on 2009. aastast Tartus iga-aastaselt toimuv üritus, mis ühendab teaduse ja kunsti.

Konverentsi ettekanded peavad kas: 1) olema kunsti ja teaduse piiripealsed, 2) esitlema kunsti teadusliku konverentsi formaadis, 3) töötlema teadust või teaduslikku esitust nii, et see väljuks tead(v)use piirest või 4) esitlema teadlaste erakordseid ideid, millega nad tavapärases formaadis ja kanalites välja tulla ei taha, ei julge või ei saa.

2009. aastal toimus konverents Tartu Ülikooli peahoone aulas. Esitatud ettekannete seas olid U. Visnapuu "Kuidas levitada head tava ja eetilisi väärtusi?", Erkki Luugi ja S. S. Fabrique'i "Mõningatest seaduspärasustest rahvatantsijate rindkere temperatuuris", Taavi Noveki "Sanctuary – vana-egiptlaste hauakambriplaani osa", Seimo Pargi "Vaarao(de) mõtlemisest", Rauno Thomas Mossi "The Artist Depicted: the codes of recognition of an artist", J. Kivaste "Mõningaid aspekte töö tähendusest", M. A. Hentzi "The loss of holy", Sven Vabari "Sinise koera silmad: ettekanne sellest, miks praegu on maailmas elada parem kui eales varem ja miks aina paremaks läheb" ning J. Lüsi "MEIE. Kolmsus – inimene, sõna ja keskkond". TÜ IT õppetehnika talitus andis konverentsist välja DVD. Konverentsiga avati Tartu kunstikuu.

Neljas "Rahvusvaheline konverents, teaduslik konverents" toimus 30. novembril 2012 Tartu Ülikooli raamatukogus. Ettekannete seas olid Taavi Noveki "Experimental study of sleep", Vahur Murase "Minu laulu lipp", Meelis Kaldalu "Manywelt in semiolysis: living pass the edge and behind", Rasmus Rebase "Näopoolte väljenduslik asümmeetria: inaktiivse kulmu juhtum", T. Tee, L. Luu ja R. Kreatiivi "Kuidas särada põhja-hääbu valguses?" ning Erkki Luugi "Uued meetodid teaduse efektiivsuse tõestamise meetodid". Konverentsi kanti üle Tartu Ülikooli kodulehel UTTV-s.

Konverentside põhiorganisaatorid on olnud Kaisa Eiche ja Erkki Luuk.

Välislingid
 "Rahvusvaheline konverents, teaduslik konverents 2009" Tartu Ülikooli kodulehel
 "Rahvusvaheline konverents, teaduslik konverents 2012" Facebookis
 "IV Rahvusvaheline Konverents, Teaduslik Konverents" UTTV, 30.11.2012
 "Rahvusvaheline Konverents, Teaduslik Konverents 2010 I osa" UTTV, 02.10.2010
 "Rahvusvaheline Konverents, Teaduslik Konverents 2010 II osa" UTTV, 02.10.2010
 "Rahvusvaheline konverents, Teaduslik konverents 2009" UTTV, 21.02.2009

Tartu üritused
Teadus
Kunst
Konverentsid
Bereguifalu

Bereguifalu (ukraina keeles Берегуйфалу, ungari keeles Beregújfalu) on küla Ukrainas Taga-Karpaadi oblastis Beregove rajoonis. Elanike arv on 1926. Pindala on 2,85 km².

Taga-Karpaadi oblasti külad
Jüri Vallsalu

Jüri Vallsalu (sündinud 15. juulil 1957 Ääsmäel) on eesti vaimulik.

Ta lõpetas aastal 1976 Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumi tööstus- ja tsiviilehituse erialal. Töötas seejärel lühiajaliselt ehitusmeistrina Rapla MEK-is ja oli aastatel 1976–1978 ajateenistuse Nõukogude Armees. Pärast ajateenistust töötas Harju KEK-is. Asus aastal 1979 õppima Usuteaduse Instituuti; asus praktikale Saarte praostkonda (töötas jutlustajana praost Toomas Pauli alluvuses). Täiendas end aastatel 1981–1983 Helsingi Ülikoolis; õpingud Helsingis katkesid kuna nõukogude võimud ei võimaldanud sealseid õpinguid lõpetada. Ordineeriti 10. juunil 1981 aseõpetajaks; sai õpetaja õigused 3. juunil 1986 (pärast instituudi lõpetamist).

Ta oli aastatel 1981–1985 Püha Jakobi koguduse õpetaja ning Mustjala ja Muhu Katariina koguduse hooldajaõpetaja. Aastatel 1985–1990 oli ta Vastseliina Katariina koguduse õpetaja. Aastatel 1990–1993 oli ta Tallinna Jaani koguduse 1. pihtkonna õpetaja, lisaks oli ta aastatel 1992–1993 Tallinna praostkonna abipraost. Aastast 1993 on ta Hageri Lambertuse koguduse õpetaja ja Lääne-Harju praostkonna praost. Ta on hooldanud aastatel 1996–2002 Nissi Maarja kogudust, aastatel 1997–1998 Jõelähtme, Jüri, Loksa ja Leesi kogudust, aastatel 1998–1999 Randvere kogudust, aastal 1997 Kuusalu, Harju-Jaani ja Tuhala Kaarli kogudust ning aastal 2008 Keila ja Paldiski Nikolai kogudust. Lisaks oli ta aastatel 1997–1998 ja 1999–2000 Ida-Harju praostkonna praosti kohusetäitja.

Ta on Kirikukogu liige aastast 1991, ta oli aastatel 1997–2001 EELK Konsistooriumi assessor ja on aastast 2009 EELK majandusnõukogu liige.

Ta on aastast 2009 Kohila vallavolikogu liige.

Isiklikku 
Ta on abielus ja kuue lapse isa.

Tunnustused 
 2006 EELK aukiri
 2007 EELK Teeneteristi III järk
 2008 Aasta vaimulik
 2016 EELK Teeneteristi II järk

Viited

Välislingid 
 Kirikuõpetaja Jüri Vallsalu

Hageri Lambertuse koguduse vaimulikud
Muhu Katariina koguduse vaimulikud
Mustjala Anna koguduse vaimulikud
Vastseliina Katariina koguduse vaimulikud
Eesti praostid
Sündinud 1957
Ivo Pill

Ivo Pill (sündinud 6. aprillil 1955 Tallinnas) on eesti vaimulik.

Ta lõpetas aastal 1974 Tallinna 2. Keskkooli ja aastal 1978 Kaarepere Sovhoostehnikumi. 1989–1993 õppis Usuteaduste Instituudis. 1997 omandas bakalaureusekraadi usuteaduses ja 2008 bakalaureusekraadi ajaloos. Töötanud metsatehniku, metsavahi, treiali ja keevitajana. Oli Eesti Kongressi saadik. Töötanud Lüllemäe põhikooli ja Tsirguliina keskkooli ajaloo-, filosoofia- ja religiooniõpetajana.

Teenistuskäik 
Ordineeritud diakoniks 5. detsember 1989, aseõpetajaks 6. juuni 1990, antud õpetaja õigused 10. juuni 1993. Ta oli aastal 1990 Vastseliina Katariina koguduse õpetaja, 1. oktoobrist 1990 on ta EELK Sangaste koguduse õpetaja ning 1991. aastast Laatre koguduse hooldusõpetaja.  Olnud Võru vikaardiakon 1990, Elva hooldusõpetaja 1997–2001, Karula hooldusõpetaja 1997–1999, Nõo hooldusõpetaja 1997–2002, Helme ja Taagepera hooldusõpetaja 1998–1999. EELK Kirikukogu liige 1992–1997, 2009–.

Tunnustused 
 EELK tänukiri 2005
 teeneteristi III järk 2012 
 B. G. Forseliuse Seltsi medal „Wastne Testament 1686“ 1996

Kasutatud allikad
Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku vaimulike leksikon

Viited

Välislingid
Elulugu Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku vaimulike leksikonis

Vastseliina Katariina koguduse vaimulikud
Eesti metsavahid
Luua Metsanduskooli vilistlased
Tallinna Reaalkooli vilistlased
Sündinud 1955
Laiuse Põhikool

Laiuse Jaan Poska Põhikool on üldhariduskool Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Laiuse alevis.  

Laiusel tegutsenud kooli on esmakordselt mainitud 1677. aastal. 1686. aastal alustas seal tööd õpetajana Rainer Brockmann. 1822 alustas tööd Laiuse kihelkonnakool. Uus koolimaja avati 1915. aastal. 1922. aastal muudeti kool Laiuse 6-klassiliseks algkooliks. 1944 nimetati see Laiuse Mittetäielikuks Keskkooliks, koolis oli 7 klassi. 1961 muudeti kool 8- ja 1988 9-klassiliseks. 1991. aastal sai kooli nimeks Laiuse Põhikool. 2010. aastal liideti kooliga Laiuse lasteaed.

2012. aasta novembri seisuga oli Laiuse Põhikooli direktor Siiri Rahn, õppeaastal 2012/2013 oli koolis 7 klassikomplekti 67 õpilasega ning 16 õpetajat. 1999. aastal valminud juurdeehitises tegutsevad ka kohalik kultuuriselts "Püüe" ja Laiuse külaraamatukogu.

Kooli muuseum
Koolis tegutseb oma muuseum.

Viited

Välislingid
 Laiuse Põhikool

Jõgeva vald
Jõgeva maakonna koolid
August Salundi

August Heinrich Salundi (kuni 1938. aastani August Heinrich Preimann; 25. juuni 1907 – 4. mai 1974, Võrumaa) oli Eesti NSV ühiskonnategelane, Jõgevamaa Täitevkomitee esimees 1952. aasta jaanuarist 1953. aasta juulini.

1941. aastal astus Salundi Haapsalus formeeritud hävituspataljoni, võttis osa lahingutest Lihulas ja Karusel, sai 22. augustil haavata Kiviloo lahingus, aasta hiljem ka korra Venemaal. 

1944 pandi ta Asuküla valla täitevkomitee esimeheks, aprillis 1945 saatis EK(b)P Läänemaa Komitee saatis ta  parteiorganisaatorina tööle Velise valda.

1946. aastal kandideeris August Salundi NSV Liidu NSV Liidu Ülemnõukogu Rahvuste Nõukokku Lääne valimisringkonnas nr. 383. 31. augustist 1946 kuni 1948. aastani ja 1949. aastal oli ta Haapsalu TSN TK esimees.

1960. aastal oli Salundi Anija kolhoosi parteialgorganisatsiooni sekretär ja põllumajandusbrigaadi liige.

Viited

Kirjandus
 "Johannes Vares, saadikukandidaat Liidunõukokku Pärnu valimisringkonnas nr. 654. August Salundi, saadikukandidaat Rahvuste Nõukokku Lääne valimisringkonnas nr. 383" Tallinn: Poliitiline Kirjandus, 1946 (sari "Meie kandidaadid")

Haapsalu linnapead
Jõgeva maavanemad
Eesti NSV hävituspataljonlased
NSV Liidu Ülemnõukogu saadikud
NSV Liidu Ülemnõukogu Rahvuste Nõukogu saadikud‎
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1907
Surnud 1974
Kalandrimine

Kalandrimine ehk kalandreerimine (inglise calendering) on kangasmaterjali viimistlemine kalandri abil.

Kalandrimise tulemusena muutub kangasmaterjal siledamaks ja läikivamaks.

Vaata ka
Valtsimine

Viited 

Tekstiili viimistlused
Aleksander Adojaan

Aleksander Adojaan (29. jaanuar 1911 Tula kubermang – 14. aprill 1983 Jõgeva) oli eesti põllumajandusteadlane.

Ta sündis aastal 1911 Tula kubermangus . Ta lõpetas aastal 1929 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Aastatel 1929–1935 ja 1937 õppis ta Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas. Akadeemiliselt kuulus ta Üliõpilasseltsi Liivika.

Adojaan kaitses põllumajandusdoktori kraadi rohumaaviljeluse alal.

1935. aastast töötas ta peamiselt Jõgeva Sordiaretusjaamas. Ta tegeles heintaimede sordiaretusega, töötas välja kultuurkarjamaade viljelemise alused, propageeris kultuurkarjamaade ja murude viljelust.

Aleksander Adojaan kirjutas mitu raamatut, brošüüre ja artikleid. Tema põhiteos oli raamat "Rohumaaviljelus Eestis" (1961).

Eesti NSV teeneline agronoom 1956.

Viited

Välislingid
 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944

Eesti põllumajandusteadlased
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Üliõpilasselts Liivika liikmed
Eesti NSV teenelised agronoomid
Sündinud 1911
Surnud 1983
Domenico Cimarosa

Domenico Cimarosa (17. detsember 1749 – 11. jaanuar 1801) oli itaalia helilooja.
Ta elas mõnda aega Peterburis keisrinna Katariina II õuekomponistina ja sai seejärel pärast Salierit Viini õukonna kapellmeistriks. 1792. aastal pöördus ta tagasi kodulinna Napolisse. Enamik tema 65 ooperist on unustatud. Ainsaks erandiks on koomiline ooper "Il matrimonio segreto" ("Salaabielu", 1792). Ta on kirjutanud ka oboekontserdi, ligi 30 klaverisonaati ja muid instrumentaalteoseid.

Klassitsismiajastu heliloojad
Itaalia heliloojad
Sündinud 1749
Surnud 1801

mõned tööd
Italiana in LOndra 1779
Giannina e Bernardone 1781
Ballerina amante 1782
Marito disperato 1785
Impresario in angustie 1786
Volodimiro 1787
Astuzie femminili 1793
Matrimonio segreto 1792
Trame deluse 1786
Radziwill

Radziwillid (leedupäraselt Radvila; poolapäraselt Radziwiłł; valgevenepäraselt Радзівіл, Radzivił; saksapäraselt Radziwill) olid leedu päritolu Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi ja Rzeczpospolita aadlisuguvõsa.

Suguvõsa esiisaks loetakse Leedu suurvürsti Vytautase õukondlast ja Vilniuse kastellaani Kristinas Astikast (1363 – 1442 või 1444). Radziwillide suguvõsa liikmetel oli suur mõjuvõim ja tähtsus Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigis ja hiljem ka Leedu-Poola ühisriigis Rzeczpospolitas ning ka selle vasallriigis Preisi kuningriigis. Suguvõsa liikmed omasid ka suurt tähtsust nende riikide (Leedu, Poola, Valgevene, Ukraina, Preisimaa) kultuuris ja ajaloos. Radziwillid olid ka Saksa-Rooma riigi riigivürstid.

Suguvõsa nime aluseks on legend huntide poolt kasvatatud (rado vilko) lastest, nimekuju Radvila kasutamine algas Kristinas Astikase poja Radvila Astikas ja pojapoja Mikalojus Radvila ajal. Ajalookirjanduses on põhiliselt kasutatud nime poolapärast nimekuju Radziwiłł, kuna leedu päritolu aadelkond Leedus ja Leedu-Poola ühisriigis olid keskaegse Euroopa suurriigi Poola kuningriigi ja Rzeczpospolita kõrgemalt arenenud kultuurilise mõju all.

Mikalojus Radvila poegadest (Mikołaj, Jan, ja Jerzy) moodustusid suguvõsa kolm põhiliini.

Radziwillide suguvõsa liinid:
 Goniadzi-Meteliu suguvõsaliin
 Biržai-Dubingiai suguvõsaliin
 Nesviž-Kletsk-Olika suguvõsaliin

Radziwillide Goniadzi-Meteliu suguvõsaliin katkes pärast Mikołaj Radziwilli ainsa poja Mikołaj III Radziwilli, kes asus vaimulikuseisusesse ja sai hiljem Žemaitija piiskopiks, surma.

Radziwillide Biržai-Dubingiai suguvõsaliin katkes 1695. aastal.

Radziwillide Nesviž-Kletsk-Olika suguvõsaliin oli suguvõsa edukaim ja jagunes omakorda neile kuulunud valduste nimede järgi:
Nesviži suguvõsaliin, esiisa
vanem Kletski suguvõsaliin, esiisa
Olika suguvõsaliin.

Nende suguvõsaliinide asutajateks olid Mikołaj Radziwill Must (1515–1565), Mikołaj Krzysztof "Orb" (1549–1616), Albrycht Stanislaw Radziwill (1595–1656) ja Stanislaw Pius Radziwill (1559–1599).

Radziwillide valdused

Suguvõsale kuulusid Rzeczpospolita riigis suured maavaldused. Tänapäeva Valgevene aladel kuulus neile aastast 1568 Miri loss, mis kuulus neile aastani 1812, ja aastal 1533 rajatud Niasviži loss, mis võõrandati aastal 1939. Mõlemad lossid  kuuluvad alates 2009. aastast UNESCO maailmapärandi nimistusse. Väiksematest lossidest kuulus XVII sajandi algusest suguvõsale ka Lubča loss, mis aga aastal 1655 maha põletati ja kaotas suguvõsa jaoks oma tähtsuse.

Leedus kuulusid suguvõsale aastal 1586 valminud Biržai loss (läks XIX sajandi alguses Tyszkiewiczite valdusse) ja Radziwiłłide loss Vilniuses. Neile kuulusid Leedus ka mitmed mõisad (näiteks aastail 1736-1745 Siesikai mõis, XVII sajandi algusest aastani 1828 Alanta mõis, aastail 1822-1940 Taujėnai mõis ja XVI sajandi keskpaigast aastani 1799 ning aastail 1912-1922 Leonpolise mõis.

Vaata ka
Leedu suurhetman Krzysztof Mikołaj Radziwiłł
Barbara Radziwiłłówna, Poola kuningas Zygmunt II Augusti abikaasa ja Poola kuninganna
Radziwillide lossid
Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriik

Viited
Gruzke (Makarivi rajoon)

Gruzke (ukraina keeles Грузьке) on küla Ukrainas Kiievi oblastis Makarivi rajoonis. Elanike arv on 1902. Pindala on 0,483 km².

Kiievi oblasti külad
Kaksikud

Kaksikud on samast rasedusest sündinud kaks järglast.

Identsed kaksikud on arenenud ühest munarakust (ühemunakaksikud). Palju sünnib neid kahest munarakust (kahemunakaksikud).

Inimesel sünnivad kaksikud ühe korra 80–120 sünnituse kohta.

Tuntud kaksikuid
David ja Frederick Barclay, inglise ärimehed
Jedward (John Grimes ja Edward Grimes), iiri popduo
Lech Kaczyński ja Jarosław Kaczyński, Poola poliitikud
Mary-Kate Olsen ja Ashley Olsen, näitlejad
Romulus ja Remus, Rooma asutajad
Marcus Gunnarsen ja Martinus Gunnarsen, Norra lauljad

Eestis
Triin Aljand ja Berit Aljand
Kaire Indrikson ja Kaja Indrikson-Aljand
Martin Helme ja Maarja Vaino (neiuna Helme)
Marcel Johannes Kits ja Katariina Maria Kits
Priit Pius ja Märt Pius
Kristjan Raud ja Paul Raud
Anu Tali ja Kadri Tali
Tõnu Tõniste ja Toomas Tõniste

Tegelaskujud
Selma Bouvier ja Patty Bouvier
Fred ja George Weasley

Vaata ka
Siiami kaksikud
Mitmikud
Teisik

Viited 

Paljunemine
Geneetika
Kaiten

Kaiten (jaapani 'tagasipöördumine taevasse') oli Teise maailmasõja ajal Jaapani mereväes kasutatud mehitatud torpeedo, mille juht suunas vastase laeva pihta ja pärast plahvatust ise hukkus.

Viited 

Allveelaevad
Enno Eesmaa

Enno Eesmaa (aastani 1937 Heinrich Esberg; 15. september 1917 Tamsalu – 2. detsember 1996 Tallinn) oli eesti laulja (tenor).

Ta õppis laulmist aastatel 1940–1945 Tallinna Konservatooriumis Aleksander Arderi ja Tiit Kuusiku klassis.

Ta oli aastatel 1942–1946 Estonia teatri koorilaulja ning 1946–1987 ooperi- ja operetisolist. Laulis aastatel 1944–1960 meeskvartetis Kvarta.

Enno Eesmaa suri 2. detsembril 1996 Tallinnas ja ta maeti 5. detsembril 1996 Metsakalmistule.

Tunnustus 
 1977 Eesti NSV teeneline kunstnik

Isiklikku 
Tema poeg Enn Eesmaa on poliitik ja endine teleajakirjanik, tütar Andra Veidemann on etnoloog ja poliitik.

Viited

Kirjandus 
 EE 14. köide, lk 50

Eesti ooperilauljad
Eesti NSV teenelised kunstnikud
Tapa Gümnaasiumi vilistlased
Eestistatud nimega inimesed
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1917
Surnud 1996
Luigi Cherubini

Luigi Cherubini (14. september 1760 – 15. märts 1842) oli itaalia helilooja, kes veetis suurema osa oma tööelust Prantsusmaal.

Luigi Cherubinit peetakse klassitsismi ja romantismi ühenduslüliks. Ta alustas muusikuteed oma kodumaal Itaalias, kus toodi lavale mitu tema varasemat ooperit. Pariisi asus elama enne Prantsuse revolutsiooni. 

Cherubini lõi oma tähtsamad ooperid Pariisis Napoleoni valitsusaja alguses:
"Medea" (1797)
"Kaks päeva" (vahel nimetusega "Veekandja", 1800)
"Anakreon" (1803).
Siis sattus ta Napoleoniga vastuollu ja siirdus 1805. aastal Viini, kus tutvus Haydni ja Beethoveniga. 1816. aastal sai Cherubini Pariisi konservatooriumi professoriks, hiljem direktoriks.

Cherubini õpilaste hulka kuulusid Daniel Auber ja Jacques Halévy (Bizet' õpetaja).

Klassitsismiajastu heliloojad
Itaalia heliloojad
Sündinud 1760
Surnud 1842
Albu Põhikool

Albu Põhikool on üldhariduskool Järva maakonnas Järva vallas Albus.

Kool tegutseb alates 1921. aastast Albu mõisas, mis renoveeriti aastatel 1995–2000.

Kirjandus
 Marge Mikson: Albu kooli ajalugu, Tallinn 2002

Välislingid
Kooli kodulehekülg
Albu mõisa peahoone kultuurimälestiste registris
Albu Põhikool | Albu mõis moisakoolid.ee
"Albu kool jääb direktorita" Järva Teataja, 7. mai 2018

Järva maakonna koolid
Järva vald
Normandia hertsogkond

Normandia hertsogkond oli hertsogkond Prantsusmaa põhjarannikul aastatel 911–1469. Nime sai hertsogkond selle järgi, et viikingeid kutsuti normannideks.

Normandia hertsogkond tekkis, kui Lääne-Frangi kuningas Charles III Lihtsameelne tunnistas 911. aastal Saint Clair-sur-Epte'i rahulepinguga viikingi väepealiku Hrolfi, ladinapärase nimega Rollo õigusi osale Neustria Roueni krahvkonnast. See oli tulevase Normandia hertsogkonna tuumik Inglise kanali ääres Seine'i suuet ümbritsevad maadel, mida viikingid olid oma rüüsteretkede käigus koloniseerinud 8. sajandist alates. Rollo (Hrolf) tunnistas end kuninga vasalliks, lasi end ristida ning abiellus Charles III tütrega.

Normandia piirnes La Manche'i väina, Bretagne'i hertsogkonna, Mani saare, Orléansi, Île-de-France'i ja Picardiega.

912. aastast oli selle pealinn Rouen.

Põhja-Prantsusmaa Anjou ja Normandia hertsogi dünastiate vahelises võimuvõitluses 11. sajandil saavutas Normandia hertsog võidu Maine'i üle, sellest sai ka tugipunkt Normandia hertsogkonna valitsejale William Vallutajale Inglismaa vallutamisel. 1066. aastal vallutas see Normandia hertsog Inglismaa kuningriigi ning tõusis Inglismaa troonile. Sellest ajast oli "Normandia hertsog" Inglise kuninga tiitel, kuigi 1204. aastal vallutas Normandia (välja arvatud Kanalisaared) Prantsusmaa kuningas Philippe II. 

1069. aasta linnaelanike ülestõusuga läks võim Maine'i linnas Hugh V-le, kellest sai Maine'i hertsog, ning sama pärilusliini kaudu jäi Maine'i valitsema Anjou dünastia. Anjou dünastiast pärit Geoffroy V abiellus 17. juunil 1128 Le Mansi katedraalis Inglismaa-Mathilde'ga (William Vallutaja lapselapsega), millest sai alguse Inglismaa kuninglik Plantagenet' dünastia. Liidust 1130. aastal sündinud Henry II Plantagenet ristiti Le Mansi katedraalis ning 1154 päris ta ka Inglismaa kuningriigi trooni. 

Normandia hertsogi tiitlit tarvitavad Suurbritannia valitsejad tänapäeval Kanalisaarte (Guernsey, Jersey) valitsejana.

Normandia hertsogid
 Rollo 911–927
 William I Pikkmõõk 927–942
 Richard I Kartmatu 942–996
 Richard II Hea 996–1027
 Richard III 1027
 Robert I 1027–1035
 William II 1035–1087
 Robert II Curthose 1087–1106
 William Rufus, regent 1096–1100
 William Clito, trooninõudleja 1106–1134
 Henry I 1106–1135
 William III Atheling, isa Henry I ülemvalitsuse all
 Blois' Stephen 1135–1144

Plantagenet' dünastia
 Anjou krahv Geoffroy V 1144–1150 (jure uxoris)
 Henry II 1150–1189
 Henry Noor Kuningas, noore hertsogina 1170–1183
 Richard I Lõvisüda 1189–1199
 John Maata 1199–1216, kaotas Normandia 1204
 Henry III 1216–1259, sai uuesti Normandia hertsogi tiitli 1259 Pariisi rahulepinguga

Vaata ka
Anjou dünastia
Hauteville (perekond)
Normanni vallutus Inglismaal
Normannide sissetung Lõuna-Itaaliasse

 
Lääne-Frangi riik
Viikingiaeg
Prantsusmaa keskaeg
Nikolai Anderson

Nikolai Karl Adolf Anderson (24. september 1845 Kulina – 9. märts 1905 Narva) oli baltisaksa filoloog.

Ta oli Kaasani ülikooli soome-ugri keelte professor, töötades sellel ametikohal aastatel 1894–1905.

Isiklikku

Tema pojad olid Wilhelm, Walter ja Oskar Anderson.

Tunnustused
 Püha Anna ordeni 3. klass (1877)
 Püha Stanislavi ordeni 2. klass (1885)
 Püha Anna ordeni 2. klass (1889)
 Õpetatud Eesti Seltsi auliige (1892) 
 Püha Vladimiri ordeni 4. klass (1904)

Teoseid
Koit und Hämarik : eine estnische Sage / nach Fählmann's Erzählung frei bearbeitet und den Frauen und Jungfrauen des alten Aistenlandes in dankbarer Verehrung gewidmet von Nikolai Anderson
"Studien zur Vergleichung der ugrofinnischen und indogermanischen Sprachen". Dorpat, 1879.

Viited

Kirjandus 
 Piret Kuusk, Indrek Martinson, "Tartu astrofüüsik Wilhelm Anderson" – Akadeemia 1997, nr 2, lk 358–375
 A.R. Cederberg, H. Koppel, J. Kõpp, A. Saareste, P. Treiberg, F. Tuglas, "Anderson, Nikolai" – Eesti Biograafiline Leksikon, 1926-1929, lk 25

Fennougristid
Baltisaksa teadlased
Õpetatud Eesti Seltsi auliikmed
Gustav Adolfi Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli vilistlased
Sündinud 1845
Surnud 1905
Sale villpea

Sale villpea (Eriophorum gracile) on lõikheinaliste sugukonda villpea perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.

Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (seisuga 2012).

Välislingid

Eesti kõrreliselaadsed
Lõikheinalised
II kaitsekategooria taimeliigid
Oroszlány

Oroszlány on linn Ungaris Komárom-Esztergomi komitaadis.

Viited

Välislingid 
 Oroszlányi koduleht 

Ungari linnad
Addaks

Addaks (Addax nasomaculatus) on veislaste sugukonda hobuantilooplaste alamsugukonda kuuluv sõraline, kel on pikad vindilised sarved. 
Addaks on kriitiliselt ohustatud liik.

Elab Põhja-Aafrika poolkõrbetes ja kõrbetes. Ta on hästi kohastunud kõrbeeluks.

Viited 

Veislased
Aedsalvei

Aedsalvei (Salvia officinalis) on huulõieliste sugukonda salvei perekonda kuuluv mitmeaastane poolpõõsaliik.

Klassifikatsioon
Aedsalveil tuntakse mitmeid sorte: 
Salvia officinalis 'AureaSalvia officinalis 'DwarfSalvia officinalis 'Holt's MammothSalvia officinalis 'Icterina'''Salvia officinalis 'MinimaSalvia officinalis 'PurpureaSalvia officinalis 'Tricolor
Aias kasvatatakse ka aedsalveile lähedasi salvei perekonna liike:Salvia clevelandii Salvia elegans – nägus salvei Salvia leucantha  Salvia sclarea – muskaatsalvei.

Kirjeldus
Maapinnalt harunev vars on alumises osas puitunud, ülalt aga rohtne. Pealt krobelised, nahkjad ja pikliksüstjad lehed on noorelt hallikasviltjad, hiljem hallikasrohelised. Kobarasse koondunud huulõied, mis asetsevad varre tipus, on olenevalt sordist kas sinakaslilla, roosa, valge või helesinise värvusega.

Levila ja kasvatamine
60 cm kõrgune poolpõõsas aedsalvei pärineb Vahemere maadest. Aedsalveid kultiveeritakse Lõuna-Euroopas – Jugoslaavias, kus Makedoonias ja Dalmaatsias katab salvei terveid mäekülgi. Salveid kasvatatakse ka Kreekas, Itaalias, Türgis, Lõuna-Prantsusmaal, Hiinas ja Ameerika Ühendriikides.

Eestis kasvatatakse salveid kultuurtaimena avamaal.

Aedsalvei saadused

Lisaks dekoratiivsele väljanägemisele on aedsalvei hea mee-, maitse- ja ravimtaim.

Kultuuris
Antiikarstid Hippokrates ja Dioskorides pidasid salveid ravijõu poolest imeliseks taimeks, teda on peetud väga heaks naiste viljatusrohuks.

 olnud kõnekäänd: Cur moriatur homo cui Salvia crescit in horto? ('miks peaks inimene surema, kui tema aias kasvab salvei?')

Piibli jutustuses võttis salvei ainukesena taimedest oma puhmaste varju Maarja koos noore Jeesusega, kui nad pagesid Herodese sõdurite eest, ja päästis nad.Aedsalvei - imeline ravimtaim, 07. juuni 2011, Aialeht.ee, veebiversioon (vaadatud 13.02.2014)

Vanas-Egiptuses olevat olnud naistel kohustuslik pärast epideemiaid ja sõdu rohke salvei söömine, et taastuks kiiremini rahvaarv.

Keskajal usuti, et tassike salveiteed suurendab sümpaatiat ja armastust inimeste vahel.

Nimetus
Aedsalvei botaaniline nimetus on tuletatud ladinakeelsest sõnast salvere'' – 'end tervena', 'hästi tundma','päästma' .

Viited

Kirjandus
Aili Paju, "Aed ja mets kui apteek", Maalehe Raamat

Välislingid
 

Aedsalvei ravim- ning maitsetaimena

Huulõielised
Eesti kultuurtaimed
Maitsetaimed
Ravimtaimed
Aevastuspuu

Aevastuspuu (Ptaeroxylon obliquum) on ruudiliste sugukonda kuuluv samanimelise perekonna ainus esindaja.

Mõni autor paigutab ta aevastuspuuliste (Ptaeroxylaceae) hulka. 

Aevastuspuu on pärit Lõuna-Aafrikast ja troopilisest Aafrikast. Kasvab kuni 15 m kõrguseks.

Taime nimetus (vanakreeka sõnadest ptairein ja xylon) tuleneb sellest, et taime puidust saadavat saepuru kasutatakse meditsiinis aevastust esilekutsuva vahendina. Koosade rahvameditsiinis tehti sellest nuusktubakat, mida tarvitati peavalu leevendamiseks.

Aevastuspuu puit on äärmiselt tugev ja vastupidav.

Viited

Välislingid 
http://www.plantzafrica.com/plantnop/ptaeroxylonobliq.htm

Ruudilised
Domenico Scarlatti

Giuseppe Domenico Scarlatti (26. oktoober 1685 – 23. juuli 1757) oli barokiajastu itaalia helilooja, kes oli suure osa oma elust Portugali ja Hispaania kuningliku perekonna teenistuses.

Scarlatti kannatas oma kuulsa isa Alessandro Scarlatti ambitsioonide all ning pidi tema veenmisel vastu võtma tülikaid ooperi- ja kirikumuusika tellimusi. Tema varajane pedagoogi- ja heliloojatöö möödus Portugali printsessi Maria Barbara teenistuses, kellele ta järgnes Hispaaniasse, kus printsess abiellus Hispaania kroonprintsiga. Uus töökoht võimaldas tal pühenduda klavessiinile. 

Ta kirjutas 550 üheosalist sonaati, mis oma meeleolult ja tehnilistelt ülesannetelt on äärmiselt mitmekesised. Sonaatide harmoonia erineb sageli teiste barokkheliloojate omast – Scarlatti kasutab isegi kobarakorde –, samuti rabavad nad oma rütmierksusega. On neid, kes kuulevad Scarlatti mõjusid isegi Haydni muusikas, kuid kindel on see, et ta näitas teed mitmetele klassitsistliku muusika arengusuundadele.

Barokiajastu heliloojad
Itaalia heliloojad
Kapellmeistrid
Sündinud 1685
Surnud 1757
Ala Põhikool

Ala Põhikool on üldhariduskool Valga maakonnas Tõrva vallas Ala külas.

Vastavalt põhimäärusele on kool Tõrva valla munitsipaalkool, kus valla lastel on võimalik omandada alusharidus lasteaia ja põhiharidus põhikooli osas.

Ala kool asutati 1919. aasta sügisel. Enne Ala kooli oli hoone kõrts, mis ehitati 1934. aastal koolimajaks. Ala algkool sai kuueklassiliseks ja 1936 said kõik klassid ühise koolimaja.

Välislingid
Kooli koduleht

Valga maakonna koolid
Tõrva vald
Kuulsuse narrid

"Kuulsuse narrid" on esimene osa Eduard Bornhöhe 1892. aastal ilmunud satiirilisest jutustusest "Tallinna narrid ja narrikesed". 

Jutustus kirjeldab kahe saamatu, kuid kõrgelennuliste unistustega mehe, leiutaja Jaan Tatika ning luuletaja Saalomon Vesipruuli elu ja tegevust 19. sajandi lõpu Tallinnas. Mõlemad peategelased on saanud eesti kultuuris arhetüüpseteks, neid kasutatakse sageli võrdkujudena.

Teose kuulsusele on tublisti kaasa aidanud samanimeline telelavastus, mis valmis Eesti Televisioonis 1982. aastal. Telelavastuses mängisid Eesti tippnäitlejad: peaosades olid Urmas Kibuspuu (Tatikas) ja Jüri Krjukov (Vesipruul), autor Bornhöhed mängis lavastaja Ago-Endrik Kerge.

Välislingid

 Telelavastus "Kuulsuse narrid" (1982) ETV arhiivis

1892. aasta kirjandusteosed
Eesti jutustused
Kaisa Eiche

Kaisa Eiche (sündinud 28. detsembril 1982) on eesti kunstnik, fotograaf, kunstiorganisaator, galerist ja modell.

2002–2007 õppis Eiche Tartu Kõrgemas Kunstikoolis fotograafiat.

Kaisa Eiche on töötanud galeristina Y galeriis, moefoto ja stilistika õppejõuna Tartu Kõrgemas Kunstikoolis ning juhtinud Klassikaraadio saadet "Kunst.er".

2006. aastal tekitas furoori Kaisa Eiche ja Taavi Piibemanni näitus "Would you buy it?" Tartu endise kaubamaja vaateakendel, lõpptulemusena kaeti näitus mõneks päevaks kinni.

2010-2015 oli Eiche kaasaegse kunsti festivali ART IST KUKU NU UT projektijuht. 2012. aastal kureeris ta koos Rael Arteliga Tartu Kunstimuuseumis toimunud näitust "MÖH? FUI! ÖÄK! OSSA! VAU!". Koos Erkki Luugiga on ta ka kunsti- ja teaduskonverentside sarja "Rahvusvaheline konverents, teaduslik konverents" üks põhikorraldajaid.

Modellitöö
Modellina on 177 cm pikkune Kaisa Eiche tegutsenud 2009. aastast, alustades moedisainer Triinu Pungitsa modellina moešõul SuperNoova. Tema fotosid on kasutatud Trendexpressi ja Levise kampaaniates ning moeseeriates ajakirjadele Harper's Bazar ja Marie Claire.

Artikleid
 "Kuhu küll kõik neiud jäid, mis on neist nüüd saanud?" Sirp, 09.03.2012
 "Tütarlapsest sirgub pervert" Sirp, 04.05.2012
 "Punane sobib sulle, naine" http://epl.delfi.ee/news/kultuur/punane-sobib-sulle-naine.d?id=66550006  Eesti Päevaleht, 07.08.2013

Viited

Välislingid
 Raimu Hanson "Uus galerist tuleb otse kõrgemast kunstikoolist" Postimees, 30.05.2007
 Mari-Liis Helvik "Kas tunned neid edukaid Eesti modelle?" Buduaar.ee, 13.09.2010
 Maarja Paalits "Lummav Kaisa Eiche" Femme, 02.12.2007
 "Kaisa Eiche, Rebeka Põldsam "Armastab mind. Ei armasta mind."" II Artishoki biennaal, 2010
 "Kaisa Eiche näitus "see näitus on Kaisa Eiche nägu""
 Krista Piirimäe "«Möh? Fui! Öäk! Ossa! Vau!»: karuteene moodsale kunstile" Postimees, 13.09.2012
 Vahur Kalmre "Hullud naised" Postimehe blogi, 15.09.11
 Kaire Nurk "Kaks väikest novelletti" http://www.sirp.ee/index.php?option=com_content&view=article&id=9371:kaks-vaeikest-novelletti&catid=6:kunst&Itemid=10&issue=3267 Sirp, 18.09.2009

Eesti fotograafid
Eesti kunstnikud
Eesti modellid
Sündinud 1982
Imelillelised

Imelillelised (Nyctaginaceae) on taimesugukond nelgilaadsete seltsis.

Imelilleliste sugukonda kuulub umbes 33 perekonda 290 liigiga.

Sugukonna levila on lai, peamiselt troopika ja lähistroopika, mõned liigid kasvavad ka parasvöötmes. Sugukonnale on iseloomulik ainulaadne antokarp ehk üheseemnene sulgvili, mida harilikult tihedalt ümbritseb perigoon või selle alumine, püsima jäänud osa ning mitmetele perekondadele on iseloomulikud väga suured tolmuterad (>100 µm).

Perekonnad
Triibus Boldoeae
Boldoa 
Cryptocarpus 
Salpianthus 
Triibus Bougainvilleeae
Belemia 
Bougainvillea 
Phaeoptilum 
Triibus Caribeeae
Caribea
Triibus Colignonieae
Colignonia
Triibus Nyctagineae
Abronia – Abroonia 
AcleisanthesAllionia 
Anulocaulis 
Boerhavia 
Commicarpus 
Cuscatlania
Cyphomeris 
Mirabilis
Nyctaginia 
Okenia 
Tripterocalyx 
Triibus LeucastereaeAndradea
Leucaster 
Ramisia 
Reichenbachia 
Triibus Pisonieae'''Cephalotomandra Grajalesia Guapira Neea Neeopsis Pisonia Pisoniella''

Nelgilaadsed
Transhumanism

Transhumanism (lühendatult H+) on rahvusvaheline filosoofiline, kultuuriline ja tehnoloogiline liikumine, mille eesmärk on inimvõimete ja inimese kui sellise muutmine tehniliste vahendite abil. 

Transhumanistid arvavad, et selline muutus on võimalik, soovitav ja isegi vajalik. On olemas terve rida alaeesmärke, mida tahetakse saavutada (parem tervis, pikem elu või isegi surematus, vaimsete ja füüsiliste võimete suurendamine, võime elada ekstreemses elukeskkonnas, laiendatud tajuvõimalused, aju-arvuti liides jne). Neid eesmärke tahetakse saavutada mitmesuguste tehniliste vahenditega, nagu näiteks mindupload, geneetiline muutus, sealhulgas ka inimeste genoomi muutmine, elektroodide siirdamine ajju, neurofarmakoloogia, krioonika jne. Mõned nimetatud tehnoloogiad on juba olemas ja kasutusel, teised tehnoloogiad on arendamisel või nende kasutamine on seni õiguslikult piiratud (geenitehnoloogia, neuroimplantaadid).

Vaata ka
posthumanism
hüperreaalsus

Filosoofia
New Age
Lauluhääl

Lauluhääl ehk hääl on laulmisel tekitatav inimhääl. Lauluhäält kutsub esile laulja, kohandades hingamisteede kuju ja suurust muusikas vajalike helide tekitamiseks.

Hääle tämber

Formant tekib heli teatud osahelide võnkesageduste võimendamisel.

Ajalugu
Madrigali algaegadel keelas kirik naistel jumalateenistustel osaleda, seepärast laulsid kõrgemaid hääli posid ja kontratenorid. 15. sajandini kirjutati suurem osa muusikat kõrgetele häältele, kuid polüfoonia arenedes ilmusid lauludesse kaks häält tenorist madalamal ning bassi omadusi hakati rohkem hindama.

16. sajandini kasutas kogu ilmalik muusika hääleulatust, mis sobis meeshäältele. Kontratenor ei laulnud kunagi kõrgemalt kui d2. Kui ansambleis hakkasid laulma ka naised, ilmusid madrigalidesse osad, mille kõrgeim noot oli g2. Madrigalilauljad ja heliloojad hakkasid järjest rohkem huvituma ilmalikust muusikast ning vokaalsetest ilustustest, mis olid vaimulikus muusikas keelatud.

Ooperi sünniga ajavahemikus 1575–1625 kaasnes täiesti uus lauljatüüp. Madrigalilaulja hääle ulatus oli suhteliselt piiratud, ületades harva poolteist oktavit. Ooperilauljad hakkasid oma hääleulatust laiendama nii üles- kui ka allapoole. Heliloojad katsetasid uusi muusikavorme niisamuti kui pillimeistrid eksperimenteerisid uute pillide konstrueerimisel.

Laulmisstiilid

Laulustiilide ja -tehnikate arengut helisalvestuste-eelsetel aegadel on veel raskem uurida kui instrumentaalmuusika interpreteerimise stiile, sest koos laulja surmaga kaob igaveseks ka tema hääl.

Registrid

Vokaaltehnika

Vokaaltehnikat ehk laulutehnikat on õpetatud lauluõpetuse koolkondades. 19. sajandil oli edukas Manuela Garcia koolkond, kes oli Rossini kolleeg. Pariisis oli kuulus Jean de Reszke (1950–1925) laulukool. Tema meetod oli staccato, pianissimo ja fortissimo põhitehnika harjutused ning hingamisharjutused diafragma treenimiseks.

Vokaaltehnikad on näiteks falsett, peahääl, rinnahääl, segahääl, vibraato, poolhääl, kõnelaul.

Hääleliigid

Kui mehed ja naised laulavad koos, siis mehed laulavad harilikult oktavi võrra madalamalt.
Kaevikupalavik

Kaevikupalavik (ka sääreluupalavik, viie päeva palavik, Volõõnia palavik; ladina febris Quintana) on nakkushaigus, mida kannavad edasi riidetäid, kelle kehas on bakter Bartonella quintana.

Haigus on ühe oma nimetusest saanud ilmselt sellest, et Esimese maailmasõja ajal oli see kaevikusõduritel väga tavaline haigus.

Nakkushaigused
Kaevik

Kaevik (inglise trench) on pealt lahtine kaitserajatis tulistamiseks ning isikkoosseisu ja sõjatehnika kaitsmiseks vastase hävitusvahendite eest.

Esimeses maailmasõjas peeti kaevikutes (kaevikusõda) mitmeid lahinguid.

Vaata ka

Kaevikupalavik
Kaevikusõda

Viited 

Militaarehitised
Aserbaidžaani Premyer Liqası

Aserbaidžaani Premyer Liqası (aserbaidžaani keeles Azərbaycan Premyer Liqası) on Aserbaidžaani jalgpalli kõrgeim liiga.

Eestlased Aserbaidžaani kõrgliigas

Premyer Liqası meeskonnad (hooaeg 2016/17)

Staadionid ja asukohad

Viited

Jalgpalliliigad
Aserbaidžaani jalgpall
Torniga maja

"Torniga maja" (ukraina "Дім з башточкою") on Saksamaal elava ukraina režissööri Eva Neymanni film, mis põhineb tuntud stsenaristi Friedrich Gorenšteini autobiograafilisel jutustusel.

Auhinnad
PÖFFil 2012: festivali tähtsaim, parima EurAsia filmi auhind (grand prix'ga kaasnes rahaline preemia 10 000 euro väärtuses); lisaks parima operaatori auhind.
Karlovy Vary filmifestivalil saavutas film auhinna East of West Award

Välislingid

Ukraina filmid
2012. aasta filmid
Carolin Saage

Carolin Saage (sündinud 1988) on eesti fotokunstnik.

Ta lõpetas 2008. aastal Tartu Kunstikooli kunstilise kujundamise erialal.

Ta elab Berliinis.

Viited

Välislingid
Koduleht

Eesti inimesed
Sündinud 1988
Škoda Jäähall

Škoda Jäähall (2013. aastani Premia Jäähall) on jäähall, mis asub Tallinnas aadressil Haabersti 3.

Jäähall avati 2002. aasta detsembris.

Hallis on 2 jääväljakut (mõõtmetega 28x56 m).

2.korrusel on avatud kohvik VeskaGrill & Kohvik.

Välislingid  

Škoda Jäähalli koduleht
Premia jäähall muutis end Škoda-nimeliseks

Tallinna spordiehitised
Eesti spordihallid
Jäähallid
Ferdinand Mühlhausen

Ferdinand Mühlhausen (16. november 1864 Koeru kihelkond Kaarli karjamõis – 28. november 1944) oli eesti helilooja.

Biograafia

Lapsepõlv ja õpingud
Ferdinand Mühlhausen sündis põllupidaja perekonnas.
1866. aastal kolisid Mühlhausenid Virumaale Salla küla Traksi tallu.  
1882. aastal lõpetas ta saksa õppekeelega Tallinna kreiskooli. Kreiskooli päevil oli mitu aastat Mühlhauseni pinginaabriks Eduard Vilde. Mühlhausen moodustas koolis mitu laulukoori ja kvartetti ning oli võimeline neid juhatama. Ühes kvartetis laulis kaasa koguni tulevane helilooja ja koorijuht Konstantin Türnpu.
hiljem sai Mühlhausenist muude ametite kõrval ka 1883. aastal avatud Tallinna pimedate kooli muusikaõpetaja.
Ferdinand Mühlhausen õppis põllumajandust ja töötas haagikohtuniku juures.

Hilisem eluperiood
19. sajandi lõpul kolisid Mühlhausenid Rakkesse Ülesoole Sopi tallu. Poeg Ferdinand soetas Rakkes Ülesoo kõrtsi vastas üle maantee krundi, kuhu ehitas kaupluse. Oli Rakke Haridusseltsi abiesimees.
1911. aastal siirdus Mühlhausen Peterburi.
1914. aastal hakkas Petrogradis Mühlhauseni nägemine halvenema. Talle tehti mitu glaukoomivastast silmaoperatsiooni, neist teine 1918. aastal.
Ferdinand ja Emilie Mühlhauseni peres kasvas neli tütart. Neist kolm elasid välismaal: üks Soomes, teine USAs ja kolmas Nõukogude Liidus.

Looming
Martin Körberi luuletusele loodud laul "Armas isa kohakene" ehk “Vaikne kena kohakene” sai laialt tuntuks aastal 1923, kui see ilmus kogumikus “Vabal tunnil” (kakskümmend kaheksa laulu segakoorile). Üleskirjutaja Oskar Krusberg (postiametnik) on märkinud oma noodivihikusse laulu juurde kuupäeva 9. aprill 1919. Laul saavutas menu Rakke ümbruse kooride ja kuulajate hulgas. Naishäälele kirjutatud laulu võtsid peagi üle meessolistid. Lauljanna Alice Kopli kandis laulu ette kontserdireisil Ungaris Budapesti raadios. 1938. aasta Eesti Mängudel esitasid naisvõimlejad oma kava Mühlhauseni kuulsa viisi saatel.
1927. aastal trükitud kaks kogumikku vastavalt kuue lauluga mees- ja kuueteistkümne lauluga segakoorile.
1939. aastal avaldati ka Mühlhauseni kuus soolo- ja kvartetilaulu.
Kokku oli tema heliloomingus üle 60 laulu. Enamik neist on loodud tuntud eesti luuletajate sõnadele (E. Aun, A. Grenzstein, A. Haava, J. V. Jannsen, L. Koidula. Jakob Liiv, M. Lipp, A. Reinvald, J. Tamm, M. Veske jt).
Mühlhausen on ka ise luuletusi teinud ja neid viisistanud. Mõnel juhul on ta teinud ka varem tuntud lauludele omi viise.

Mühlhauseni koduks olnud Sopi talu Ülesool (tänapäeval Rakkes Lille tänav 10) tähistati 1969. aastal mälestustahvliga, millel oli kujutatud üldrahvalikuks kujunenud laulu “Vaikne kena kohakene” esimest stroofi.

Viited

Eesti heliloojad
Sündinud 1864
Surnud 1944
Harilik rass

Harilik rass (Cynoglossum officinale) on kareleheliste sugukonda kuuluv taimeliik.

Harilik rass on ravimtaim, seda kasutatakse rahustina ja unerohuna, samuti valude ja krampide vastu.

Välislingid

Eesti katteseemnetaimed
Karelehelised
Perifrastiline verb

Perifrastiline verb on tegusõna, mis koosneb tegusõna pöördelisest vormist ja
 tegusõna käändelisest vormist,
 abimäärsõnast või
 käändsõnast.

Eesti keel 

Perifrastiline verb moodustab lauses süntaktilise terviku ning lausemalli ei määra pöördeline verbivorm üksi vaid ühend tervikuna. Tegemist ei ole siiski mitmeosalise sõnaga, vaid sõnade ühendiga, mille komponendid kuuluvad igaüks oma sõnaliiki.

Perifrastiline  verb on lauses kas
 ahelverb, mis koosneb pöördelisest verbivormist ja käändelisest verbivormist. Ahelverbi sisuliseks tuumaks on käändeline verbivorm:
Õpilased pidid küsimustele vastama. Auto sai õigel ajal pidama;

 ühendverb, mis koosneb pöördelisest verbivormist ja abimäärsõnast. Ühendverbi sisuliseks tuumaks on verb ja komplitseerivaks komponendiks abimäärsõna:
Saali tuli juurde palju inimesi. Pidime lombist üle hüppama

 väljendverb, mis koosneb pöördelisest verbivormist ja nimisõnast. Väljendverbi sisuliseks tuumaks on nimisõna:
Selle küsimuse üle tuleb tõsiselt pead murda. Mulle hakkas silma mitmesuguseid probleeme.

Vaata ka 
Öeldis

Viited 
 http://www.eki.ee/books/ekk09/index.php?p=5&p1=2

Kasutatud kirjandus 
 Mati Erelt, Reet Kasik, Helle Metslang, Henno Rajandi, Kristiina Ross, Henn Saari, Kaja Tael, Silvi Vare 1993. Eesti keele grammatika II. Süntaks. Lisa: Kiri. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut, § 480, 481, 482, 483

Süntaks
Djakivtsi

Djakivtsi (ukraina keeles Дяківці) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Litõni rajoonis. Elanike arv on 1343. Pindala on 0,461 km².

Litõni rajooni külad
Merisalat

Merisalat (Cochlearia) on taimeperekond ristõieliste sugukonnas.

Perekonda kuulub umbes 30 liiki ühe- ja mitmeaastaseid taimi. Liikide levilaks on põhjapoolkera parasvööde ja arktilised alad. Enamasti leidub neid rannikul, kaljudel ja soolase veega soodes, kus kõrge soolatalvus aitab neil konkureerida suuremate, kuid soolatundlikumate liikidega. Merisalati liike kasvab ka mäestikes ja tundras.

Merisalatid on enamasti 5–20 cm kõrgused roomavad taimed. Terveservalised lehed on kas ümarad, lusikakujulised või mõnedel liikidel hõlmised. Lehed on 1–5 cm pikad ja lihavad. Nelja kroonlehega lühikesel õievarrel õied on valged.

Eestis esineb harva taani merisalat.

Kaht varem merisalati perekonda kuulunud liiki käsitletakse nüüd eraldi perekondades:
 Aed-mädarõigas Armoracia rusticana (varem Cochlearia armoracia)
 Jaapani vasaabia Wasabia japonica (varem Cochlearia wasabi)

Liigid
Cochlearia acutangula
Cochlearia aestuaria 
Cochlearia alatipes
Cochlearia anglica 
Cochlearia aragonensis
Cochlearia changhuaensis
Cochlearia cyclocarpa 
Cochlearia danica – taani merisalat
Cochlearia fenestrata 
Cochlearia formosana
Cochlearia fumarioides
Cochlearia furcatopilosa
Cochlearia glastifolia
Cochlearia groenlandica 
Cochlearia henryi
Cochlearia hui
Cochlearia lichuanensis
Cochlearia longistyla
Cochlearia megalosperma
Cochlearia microcarpa
Cochlearia oblongifolia 
Cochlearia officinalis – ürt-merisalat
Cochlearia paradoxa
Cochlearia rivulorum
Cochlearia rupicola
Cochlearia sessilifolia 
Cochlearia sinuata
Cochlearia tatrae
Cochlearia tridactylites
Cochlearia warburgii

Ristõielised
Kumari päevamärk

Kumari päevamärk on endine päevamärk Lääne maakonnas Haapsalu linnas Kumari laiul.

Kumari päevamärgi geograafilised koordinaadid on .

Kumari laiul oli ametlik meremärk esmakordselt 1851. aastal.

Päevamärgiks on punaseks värvitud metallpost. Märgi kõrgus on 11 meetrit.

Kumari päevamärk tühistati 2009. aastal, sellest ajast märki navigatsiooni abivahendina ei kasutata. Märgi number Veeteede Ameti registris oli 739.

Viited 

Haapsalu linn
Eesti tühistatud navigatsioonimärgid
Isesüttimine

Isesüttimine on põleva materjali iseeneslik süttimine eksotermiliste protsesside tulemusel soojuse akumulatsiooni tõttu. See on eksotermilise protsessi käivitumine ilma välist energiat (soojust) lisamata. 

Orgaanilist ainet sisaldavates kuhjatistes, milles on piisavalt (kuid mitte liiga palju) õhku ja niiskust, algab soojenemine spontaansete eksotermiliste protsesside (käärimine, oksüdatsioon) tagajärjel. Edasi kiireneb temperatuuri tõus kuni isesüttimiseni. Kuna kuhjatise materjal on põlengukoldele isolaatoriks, siis ühelt poolt takistab see massi jahtumist ja teiselt poolt õhuhapniku vaba juurdepääsu. Orgaanilise aine lagunemine toimub biodegradatsiooni, oksüdatsiooni, põlemise ja termolüüsi koosmõjul. Isesüttimise oht esineb näiteks sütt, põlevkivi või diktüoneemakilta sisaldavates aherainepuistangutes ning freesturvast, saepuru, komposti jm orgaanilist materjali sisaldavate peenestatud jäätmete ja suurte kuhjatiste, näiteks heina või õlgede puhul.

Mitmed kergelt oksüdeeruvad ained võivad õhuhapnikuga kokkupuutel iseeneslikult süttida, näiteks tseesium, rubiidium, valge fosfor, värskeltvalmistatud magneesiumipulber jm. Sellisel juhul on põlemisprotsessi tulemuseks metallioksiidide moodustumine.

Märkus. Mõiste süttimistemperatuur iseloomustab aine süttimist leegiga kokkupuutumisel.

Vaata ka
Inimkeha isesüttimine
Lagunemisreaktsioon
Biodegradatsioon
Põlemine
Termolüüs
Orgaanilised ühendid

it:Combustione spontanea
Joschka Fischer

Joschka Fischer (õieti Joseph Martin Fischer; sündinud 12. aprillil 1948 Gerabronnis) on saksa poliitik, endine Saksamaa Liitvabariigi välisminister ja asekantsler Gerhard Schröderi valitsuses aastail 1998–2005.

Karjäär
Baden-Württembergi liidumaal Ungari päritolu lihuniku perekonnas sündinud Joschka Fischer katkestas gümnaasiumiõpingud 16-aastaselt ning 18-aastaselt jäid tal pooleli fotograafiaõpingud. Kuigi ta ei õppinud ülikoolis, vaid asus tööle, osales ta koos esimese abikaasa Gretna Greeniga 1968. aasta üliõpilasrahutustes Frankfurdis. Oli seotud ka vasakpoolse äärmusrühmitusega "Revolutionärer Kampf", kuid lahkus selle juurest 1977. aastal.

1981. aastal astus Joschka Fischer roheliste parteisse ja valiti kaks aastat hiljem Bundestagi. Roheliste realistlikuma tiiva liidrina sai ta 1985. aastal Hesseni liidumaa keskkonnaministriks. Kahe aasta pärast lahkusid rohelised liidumaa valitsusest, kuid neli aastat hiljem sai Joschka Fischer jälle keskkonnaministriks ning ka peaministri asetäitjaks.

1994. aastal valiti Joschka Fischer uuesti Bundestagi. 1998. aastal sai ta välisministriks ning oli selles ametis ka ajal, kui Saksamaa oli 1999. aastal Euroopa Liidu eesistujamaa.

Viited

Tunnustused
2010 Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk

Saksamaa poliitikud
Saksamaa välisministrid
Maarjamaa Risti I klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1948
Kaalutus

Kaalutus ehk kaaluta olek (inglise weightlessness) on keha selline olek, kus teda ei mõjuta mehaaniline stress või mehaaniline pinge, ja keha kaal on võrdne nulliga. 

Kui keha kiirendus on võrdne raskuskiirendusega, siis on selle kaal 0:.

.

Kui keha kaal on 0, siis öeldakse, et keha on kaaluta olekus.

Gravitatsioon
Kaaliumvesiniktartraat

Kaaliumvesiniktartraat (inglise potassium hydrogen tartrate; keemilise valemiga KC4H5O6 on veinitegemise kõrvalprodukt. Keemiliselt on ta D-viinhappe ja D,L-viinhappe ehk viinamarihappe sool. 

Enamasti mõeldakse kaaliumvesiniktartraadi all D-viinhappe soola HOOC(CHOH)2COOK, mida rahvapäraselt nimetatakse viinakiviks või kremortartariks.

Viited 

Orgaanilised ühendid
Soolad
Borš

Borš (ukraina keeles ja vene keeles борщ) on Ukraina päritolu supp, mis on alates aastast 2022 kantud UNESCO inimkonna kiireloomulist kaitset vajava kultuuripärandi nimistusse. Supp on populaarne paljudes Kesk- ja Ida-Euroopa maades, sealhulgas Eestis. 

Enamasti kasutatakse borši põhikomponendina peeti, mis annab supile sügava punakaslilla värvi. Kuid mõnes piirkonnas kasutatakse põhilise koostisosana tomatit ja vähemal määral peeti. Boršist on ka peedita variante, näiteks tomatipastal põhinev oranž borš ja roheline borš (hapuoblikasupp).

Vaata ka
Boršisõda

Viited

Ukraina köök
Supid

ro:Borș
Michael Anthony

Michael Anthony on mitme tuntud inimese nimi:

Michael Anthony, kirjanik (sündinud 1932)
Michael Anthony, poksija (sündinud 1957)
Michael Anthony, muusik (sündinud 1954), endine Van Haleni basskitarrist
Michael Anthony, Suurbritannia laulja
Tõnu Ojavee

Tõnu Ojavee (15. märts 1949 – 1. november 2012) oli eesti illusionist.

Ta on lõpetanud Tallinna 2. Keskkooli (praeguse Tallinna Reaalkooli).

Ta harrastas nooruses žongleerimist ja nii kutsus Ervin Abel ta estraadilavadele. Hiljem õppis ta Kultuuriministeeriumi suunamisel Igor Kio käes all Moskvas mustkunsti.

Ojavee töötas 1972. aastast kuni 1980. aastani Riiklikus Filharmoonias, kus esitas vahepalu eelkõige ansambli Vana Toomas kontsertidel.

Viimasel elukümnendil elas Jõgeval.

Tal on tütar ja kaks poega.

Viited

Välislingid
"Teenekas mustkunstnik Tõnu Ojavee läks igavikuteele" Maaleht, 2. november 2012

Eesti inimesed
Sündinud 1949
Surnud 2012
Eesti mustkunstnikud
Mellini kliinik

Mellini kliinik oli haigla Tartus, mis asus Pepleri ja Vanemuise tänava nurgal. 

Mellini kliinik rajati Tartus 1894. aastal, kliiniku asutajaks oli dr. med. Johannes Meyer. Esialgu tegutses kliinik tagasihoidlikult, 1911. aastal sai valmis Mellini kliinikule haigemaja. Selle haigemaja ehitustööd algasid juba 1907. aastal. Haigla mahutas kuni 75 haigewoodit. Kliiniku juures tegutses ka meditsiiniõdede kool. 

Mellini kliiniku hoone hävis Punaarmee kahuritules augustis 1944.

Välislingid
Fotod
Mellini kliinik Erakliinikule?, Postimees (1886-1944), nr. 275, 12 oktoober 1939

Eesti haiglad
Kesklinn (Tartu)
Tartu ajaloolised ehitised
Obstruktsioon

Obstruktsioon on parlamendi töö sihilik ja kunstlik takistamine opositsiooni poolt.

Tavaliselt tuleb selleks pidada hirmpikki kõnesid.

Vahel aga esitab opositsioon ka palju parandusettepanekuid ja võtab enne iga ettepaneku hääletamist 10 minutilisi vaheaegu.

Viited

Valitsemine