joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Elle Vunder

Elle Vunder (sündinud 30. novembril 1939) on Eesti etnoloog. Elle Vunder on esimene etnoloogiaprofessor taasiseseisvunud Eestis, etnoloogiateaduse metodoloogiline uuendaja ning moodsale etnoloogiõppele aluse panija Tartu Ülikoolis.

Elulugu ja haridus 
Elle Vunderi (neiuna Veinimäe) sünnikodu oli Tartus, ent puhkenud Teise maailmasõja ajal viidi ta elama vanavanemate juurde Peipsi ääres asuvasse Mehikoormasse, kus tema koolitee algas kohalikus Piirioja algkoolis. Tartusse naasnuna õppis ta Tartu Õpetajate Instituudi harjutuskoolis ning seejärel Tartu I keskkoolis (ehk Hugo Treffneri gümnaasiumis). Keskkooli lõpetamise järel püüdis Elle Vunder kolmel aastal astuda Tartu Riiklikku Ülikooli, ent poliitilistel põhjustel lükati tema sisseastumisavaldused tagasi. Kuna samal ajal töötas taTartu nahajalatsikombinaadis, võeti ta 1961. aastal viimaks töölisnoorena ülikooli vastu. Inspireerituna Jüri Linnuse loengutest valis Elle Vunder oma peaerialaks etnograafia. 1966. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo ja etnograafia erialal.

Teadustöö
Elle Vunder on töötanud Eesti NSV Riiklikus Etnograafiamuuseumis teadurina (1965–1968), Eesti NSV TA Ajaloo Instituudis aspirandi ja vanemteadurina (1968–1971 ja 1988–1994) ning Eesti Vabaõhumuuseumis teadusdirektorina (1971–1988), kus tema eestvedamisel alustas ilmumist teadusartiklite kogumik "Suitsutare". 1986. aastal kaitses ta kandidaadiväitekirja „Eesti rahvapärane taimornament tikandis. Ajalooline areng ja lokaalsed eripärad” Minskis, Valgevene NSV TA kunstiteaduse, etnograafia ja folkloori instituudis. Alates 1989. töötas ta ka lektorina Tartu ülikoolis, õpetades etnograafiat eesti ajaloo kateedris. 1994. aastal valiti Elle Vunder 1992. aastal asutatud Tartu ülikooli ajaloo osakonna etnoloogia õppetooli esimeseks korraliseks professoriks, kus ta töötas kuni emeriteerumiseni 2004. aastal.

Elle Vunderi peamiseks uurimisvaldkonnaks on rahvapärase tekstiilikunsti ning rahvarõivaste muutumisprotsessid. Ta on keskendunud muuhulgas käsitöömeistrite individuaalse panuse välja selgitamisele kohaliku käsitöötraditsiooni kujunemises (esmajoones rahvapärase ornamentikas) ning näidanud, kuidas rahvapärased mustrid olid pidevas dialoogis oma ajastu trükimeediaga. Lisaks sellele on Vunder avaldanud artikleid kultuurimuutustest, siirdeühiskonna argielust, museoloogiast ning Eesti etnoloogiateaduse ajaloost, kokku enam kui 50 teaduspublikatsiooni, neist 11 monograafiad või nende osad.

Olulisemad teosed

1992: Eesti rahvapärane taimornament tikandisTallinn: Kunst

1998: Eesti rahvakultuur. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus (koostanud koos Ants Viiresega). Teose oluliselt täiendatud teine trükk ilmus 2008. aastal.

Tunnustus
1993 Eesti Vabariigi kultuuripreemia teose "Eesti rahvapärane taimornament tikandis" eest
1998 Eesti Ajalookirjanduse aastapreemia teose "Eesti rahvakultuur" eest.

Viited

 Eesti etnoloogid
Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna professorid
Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna vilistlased
Sündinud 1939
Artur Karjagin

Artur "Russ" Karjagin (sündinud 11. jaanuaril 2002 Tartus) on vene päritolu eesti jalgpallur.

Haridustee 
Artur Karjagin alustas oma kooliteed Tartu Raatuse koolis 2009. aastal, lõpetades kooli heade hinnetega, mis võimaldas noormehel Tartu Jaan Poska Gümnaasiumisse sisse saada. Karjagin on JPG X lennu d klass.

Jalgpalli karjäär 
Oma jalgpallikarjääri alustas noor Artur klubis FC Santos. Praeguseks on noormees mängimas klubis FC Helios, kus ta mängib väravavahi positsiooni.

Eesti jalgpallurid
Sündinud 2002
Chrysler

Chrysler, tänapäeval ametliku nimega Stellantis North America, on USA autotootja, mille peakorter asub Michigani osariigis Auburn Hillsis. Chrysler on üks kolmest USA suurest autotootjast General Motorsi ja Ford Motor Company kõrval. Lisaks Chryslerile kuuluvad Stellantis North Americale ka kaubamärgid Dodge, Jeep, Ram, Mopar (autode varuosad) ja SRT (sportautode osakond).

1925. aastal asutas Walter Chrysler Chrysler Corporationi, võttes üle Maxwell Motor Company. Chrysler suurenes kiiresti 1928. aastal, kui omandati veoautotootja Fargo ja Dodge Brothers Company; samal aastal loodi automargid Plymouth ja DeSoto.

1960. aastatel laines ettevõte Euroopasse, loodi Chrysler Euroopa divisjon. 1987. aastal ostis Chrysler American Motors Corporationi, mis tõi Chrysleri alla tulusa Jeepi brändi. 1998. aastal ostis Chrysler Saksamaa autotootja Daimler-Benzi ning ettevõte sai nimeks DaimlerChrysler.  2007. aastal loobus Daimler Chryslerist ning uueks nimeks sai Chrysler LLC (2007–2009) ja Chrysler Group LLC (2009–2014). 2014. aastal liideti Chrysler holding-ettevõttega Fiat S.p.A. ning sündis Fiat Chrysler Automobiles (FCA). 2019. aastal teatati soovist liituda Prantsue autotootjaga Groupe PSA. Liitumine viidi lõpule 2021. aasta jaanuaris ja ettevõtte uueks nimeks sai Stellantis.

2022. aastal kuulub Chrysleri mudelivalikusse ainult 2 autot: Chrysler 300 ja mahtuniversaal Chrysler Pacifica.

Viited

Välislingid 
 Ametlik koduleht

Automargid
Autotootjad
 
Stellantis
Jaan Mikk

Jaan Mikk (sündinud 19. detsembril 1939) on eesti haridusteadlane, Tartu Ülikooli emeriitprofessor.

Ta lõpetas 1964. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna füüsika erialal ning astus 1967. aastal pedagoogikakateedris aspirantuuri, mille lõpetas 1970 pedagoogika teaduste kandidaadi kraadiga, teemaks õppeteksti mõistetavus. 1983. aastal sai NSV Liidu Pedagoogikateaduste Akadeemia üldpedagoogika instituudi juures pedagoogikadoktori kraadi samateemalise väitekirjaga.

Aastatel 1970–2005 töötas Tartu Ülikoolis sotsiaal- ja haridusteaduskonnas, sai 1983. aastal professoriks ja 2005. aastal emeriitprofessoriks.

Välislingid 
 Jaan Mikk ETIS-es
 Lihtsa eesti keele reeglid (vaadatud 12.02.2021)

Eesti pedagoogikateadlased
Tartu Ülikooli sotsiaal- ja haridusteaduskonna professorid
Tartu Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna vilistlased
Sündinud 1939
Apex Legends

Apex Legends on Respawn Entertainmenti välja töötatud ja ajakirja Electronic Arts avaldatud tasuta lahingumäng. See lasti välja Microsofti Windowsi, PlayStation 4 ja Xbox One jaoks 4. veebruaril 2019 ilma eelneva teadaande või turunduseta.

Apex Legends mängude mäng ühendab mitmesuguste videomängude elemente, sealhulgas Respawni enda Titanfall-seeria, lahing-royale-mängud, klassipõhised laskurid ja arenevate narratiividega mängijad. Igas voorus sõidab umbes kuuskümmend mängijat kolmest meeskonnast saarele, kus üks mängija saab kontrollida, kus nende meeskond maandub. Seejärel peavad meeskonnad teiste mängijate vastu võitlemiseks relvi ja varustust otsima. Selle aja jooksul vähendatakse mänguala järk-järgult, kuni järele jääb ainult üks meeskond ja kes seetõttu mängu võidab.

Töö mänguga algas millalgi 2016. aasta lõpus ja 2017. aasta alguses, ehkki projekt jäi saladuseks kuni selle käivitamiseni. Mängu ilmumine 2019. aastal tuli üllatusena.

Apex Legends sai positiivseid ülevaateid kriitikutelt, kes kiitsid selle mängulusti, progressioonisüsteemi ja erinevate žanrite elementide ühtesulamist. Mõni pidas seda eelmisel aastal tohutu populaarsuse saavutanud sarnase mängu Fortnite Battle Royale vääriliseks konkurendiks. Esimese nädala lõpuks ületas mäng rohkem kui 25 miljonit mängijat ja esimese kuu jooksul 50 miljonit mängijat.

Arvutimängud
Ville Skinnari

Ville Tapio Skinnari (sündinud 21. veebruaril 1974 Lahtis) on Soome poliitik ja endine jäähokimängija; ta on Soome Sotsiaaldemokraatliku Partei liige. Ta on aastast 2015 Eduskunna liige Ta on 6. juunist 2019 Soome väliskaubandus- ja arenguminister.

Sport

Poliitika 
Ta valiti aastal 2012 Lahti linnavolikogu liikmeks Soome Sotsiaaldemokraatliku Partei nimekirjas. 2015. aasta Soome parlamendivalimistel sai ta Eduskunna liikmeks. 2019. aasta Soome parlamendivalimistel valiti ta tagasi Eduskunna liikmeks. 6. juunist 2019 on ta Soome väliskaubandus- ja arenguminister (Antti Rinne valitsuses ja alates 10. detsembrist 2019 Sanna Marini valitsuses).

Isiklikku 
Ta on abielus ja kolme lapse isa. Usu poolest on ta luterlane. Tema isa Jouko Skinnari oli Paavo Lipponeni esimeses valitsuses Soome sotsiaal- ja tervishoiu minister.

Välislingid 
 Ville Skinnari Eduskunna kodulehel

Soome poliitikud
Soome jäähokimängijad
Sündinud 1974
Jeffery Xiong

Jeffery Xiong (sündinud 30. oktoobril 2000 Planos) on ameerika maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2015). 

Xiong sai suurmeistriks 15-aastaselt 2015. aastal. Aasta varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 2016. aastal tuli ta Bhubaneswaris juunioride maailmameistriks ja kvalifitseerus 2017. aastal Thbilisis peetud maailma karikaturniirile (128 osavõtjat, nokautsüsteem). Avaringis sai ta vastaseks Euroopa eksmeistri Aleksandr Motõljovi, kellele kaotas tulemusega ½:1½.

USA meistrivõistlusel tuli Xiong 2016. aastal Saint Louises kuuendaks.

2019. aastal maailma karikaturniiril Hantõ-Mansiiskis sai Xiong turniiritabelis 31. asetuse. Avaringis võitis ta Venemaa eksmeistrit Igor Lõssõid, teises ringis Aasia meistrivõistluste medalisti Amin Tabatabaeid, kolmandas ringis Anish Girit ja kaheksandikfinaalis Jan-Krzysztof Dudat. Veerandfinaalis Xiong kaotas Teymur Rəcəbovile. 

Maleturniiril FIDE Grand Swiss 2019 sai Xiong 30. koha.

Välislingid

Jeffery Xiong FIDE andmebaasis

Ameerika Ühendriikide maletajad
Sündinud 2000
Grigori Savonenkov

Grigori Mihhailovitš Savonenkov (vene keeles Григорий Михайлович Савоненков; 17. märts 1898 Smolenski kubermang – 4. veebruar 1975 Moskva) oli Nõukogude Liidu sõjaväelane (kindralpolkovnik, 1951) ja diplomaat (I klassi saadik).

13. jaanuarist (esitas volitused 17. jaanuaril) 1948 kuni 8. aprillini 1951 oli ta Nõukogude Liidu saadik Soomes.

Nõukogude Liidu kindralid
Nõukogude Liidu diplomaadid 
Lenini ordeni kavalerid
Punalipu ordeni kavalerid
Tööpunalipu ordeni kavalerid
Sündinud 1898
Surnud 1975
Meeleplekk

Meeleplekk (sanskriti keeles cittakleśa või kleśa; paali keeles cittakilesa või kilesa; tiibeti keeles nyon mongs; hiina keeles 煩惱 fannao; jaapani keeles bonnō) on budismis ja džainismis meelt määriv ja kahjustav asjaolu, mis on vaimse arengu, virgumise ja vabanemise peamine takistaja. Erinevates tekstides esitatakse eri pikkuse ja sisuga meeleplekkide loetelusid.

Viieks suuremaks meeleplekiks peetakse enamasti kolme meelemürki:

 teadmatust ehk rumalust,
 iha ehk ahnust,
 viha ehk tigedust

koos

 kadeduse ja
 uhkuse ehk ülbusega.

Vaata ka

 Kolm meelemürki
 Viis takistust
 Isiksuse moodustajad

Viited

Budism
Džainism
Võru Täiskasvanute Gümnaasium

Võru Täiskasvanute Gümnaasium oli gümnaasium Võru maakonnas Võrus aadressil Jüri tänav 42. Kooli ülesandeks oli kõikidele soovijatele üldkeskhariduse omandamise võimaldamise. Kooli moto oli "Kool kogu eluks". 28. märtsi 2019 seisuga õppis koolis 132 õpilast.

Ajalugu 
Võru Täiskasvanute Gümnaasiumi eelkäijaks võib tinglikult pidada 1855. aastal asutatud pühapäevakooli, mis töötas linna kulul eesmärgiga võimaldada haridust käsitöölistele õpipoistele, kel argipäevad hõivatud. Kool töötas vähemalt 1872. aastani. Võru Täiskasvanute Gümnaasiumil on aastate jooksul olnud mitmeid nimesid. 1960-ndatel töötas kool Töölisnoorte Keskkoolina ning seejärel nimetati see ümber Võru Kaugõppekeskkooliks. 1. septembril 1987 nimetati kool ümber Võru Õhtukeskkooliks. Võru Täiskasvanute Gümnaasiumi nime kannab kool alates 1. septembrist 1997. Samal sügisel kolis kool ka oma majja Jüri tänaval. 2009. aasta sügisest tegutses kool aadressil Jüri 42, kus asub esimene koolimajaks ehitatud hoone Võrus.

Kool suleti 31. augustil 2020.

Viited

Välislingid 
Koduleht

Võru koolid
Martin Viilep

Martin Viilep (sündinud 23. mail 1981 Tallinnas) on endine Eesti ujuja. 1999. aastal lõpetas ta Tallinna reaalkooli ja 2006. aastal keskkonnatehnika erialal TTÜ magistriõppe. 

Viilep hakkas harrastama ujumist 1987. aastal Vilma Eskola õpilasena. Aastatel  1988–1995 treenis ta Kalevi Tallinna ujumiskoolis ja 1995–2002 TOP-i Ujumisklubis Heidi ja Ain Kaasiku ning 2002–04 Keila Swimclubis Tõnu Meijeli juhendamisel.

1998. aastal tuli ta kahekordseks Põhjamaade juunioride meistriks seliliujumises. Ta on tulnud 26 korda 50 m basseinis (1998–2004) ja 27 korda 25 m basseinis (1997–2003) vaba-, selili-, rinnuli-, kompleks- ja teateujumises Eesti meistriks. Viilep on ületanud 7 korral Eesti rekordi, seal hulgas 2 korral teateujumises. Parimad tulemused: 25-m ujulas vabaltujumises 50 m 23,99 (2003), 100 m 51,82 (2003), 200 m 1.55,77 (2001), seliliujumises 50 m 25,57, 100 m 54,67, 200 m 1.59,28 (kõik 2002), rinnuliujumises 50 m 29,36 ja 100 m 1.03,04 (2001), kompleksujumises 100 m 56,57 (2002), 200 m 2.05,31 (2001), 400 m 4.30,09 (2002); 50-m ujulas vabaltujumises 50 m 24,48, 100 m 53,84, seliliujumises 50 m 26,76, 100 m 57,69 (kõik 2003), 200 m 2.05,19 (2001), rinnuliujumises 50 m 29,62 ja 100 m 1.04,61 (2001). Ta on kuulunud  aastatel 1996–2004 Eesti koondisse. Harjumaa parim meessportlane 2003. aastal.

Ta on Hele Viilepi ja Toivo Viilepi poeg ja Margit Viilepi vend.

Eesti ujujad
Sündinud 1981
Ujumise Eesti rekordid



50 m bassein

Mehed

Naised

Segateatevõistlus

25 m bassein

Mehed

Naised

Segateatevõistlus

Välislingid
Eesti rekordid swimrankings.net

Ujumine
Rekordid
Kuressaare massimõrv

Kuressaare massimõrv oli 1941. aasta juulis-septembris Nõukogude okupatsioonivõimu toimepandud inimsusvastane kuritegu Kuressaare piiskopilinnuses, kus mõrvati vähemalt 90 inimest.

Läbiviimine 
Süütute inimeste arreteerimise ja mõrvamise panid toime Punalipulise Balti laevastiku Läänemere rajooni rannakaitse eriosakond ja sõjatribunal koostöös Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi Saaremaa osakonna, miilitsaosakonna ja hävituspataljoniga.

Avastamine 
21. septembril 1941, vahetult pärast seda, kui Punaarmee väeüksused Kuressaarest lahkusid, algas piiskopilinnuse hoovis arvatava kuritöö jälgede otsimine. 25. septembril avastati  püssirohukeldri põranda alt  mõnekümne sentimeetrise mullakihi alt 31 surnukehaga ühishaud. Inimkehad, käed okastraadiga selja taha seotud, olid visatud läbisegi üksteise peale, kihtide vahele oli puistatud lupja. Kokku kümnest ühis- ja üksikhauast välja kaevatud surnukehad tuvastati, viidi läbi meditsiiniline ekspertiis ning maeti seejärel kas linna- või mõrvatute kodukalmistutele.

Vaata ka
Nõukogude võimu inimsusvastased kuriteod Eestis 1940–1941

Viited

Nõukogude okupatsioon Eestis (1940–1941)
Nõukogude võimu inimsusvastased kuriteod Eestis
1941. aasta massimõrvad
Kuressaare ajalugu
Molėtai rajoon

Molėtai rajoon (leedu Molėtų rajono savivaldybė) on 1. järgu haldusüksus (rajoon) Leedus  endise Utena maakonna aladel.

Rajooni pindala on 1368 km². 2017. aasta seisuga elas seal 18 444 inimest.

Rajoon moodustati 1950. aastal, tänapäevastes piiridest on aastast 1965. Rajoon koosneb järgmistest valdadest: Alanta, Balninkai, Čiulėnai, Dubingiai, Giedraičiai, Inturkė, Joniškise, Luokesa, Mindūnai, Suginčiai ja Videniškiai vald. Eraldi üksuse moodustab veel Molėtai linn, mis ühegi valla koosseisu ei kuulu.

Halduskeskus on Molėtai linn. Teised tähtsamad asulad on Alanta, Balninkai, Dubingiai, Giedraičiai ja Joniškise alevid. 2011. aasta seisuga olid elanikest 90% leedulased, 2,52% venelased, 6,34% poolakad, 0,22% valgevenelased, 0,11% ukrainlased, 0,068% sakslased ja 0,77% oli teistest rahvustest.

Rajooni suurimad jõed on Virinta ja Siesartis. Rajoonis on 231 järve, neist suuremad on  Siesartise järv, Aisetas, Alaušai, Stirniai, Galuonai, Arinas, Asveja, Bebrusai, Dūriai, Galuonis, Išnarai, Baltieji Lakajai, Juodieji Lakajai, Pravalas, Virintai ja Kertuojai. Rajoon jääb Aukštaičia kõrgustikule. Kõrgeim koht asub Kojeliškiai küla juures (228 m).

Rajooni territooriumile jäävad osaliselt Asveja regionaalpark ja Labanorase regionaalpark.

Välislingid 

 Rajooni koduleht (leedu keeles)

Leedu omavalitsused
Seenioride maailmameistrivõistlused males

Seenioride maailmameistrivõistlused males (inglise keeles World Senior Chess Championship) on üle 50-aastaste maletajate maailmameistrivõistlused males. Nende võitjast saab seenioride maailmameister. 

Neid peetakse Rahvusvahelise Maleföderatsiooni (FIDE) egiidi all alates 1991. aastast. Kuni 2014. aastani oli kaks kategooriat: lahtine (60 või vanemad) ja naised (50 või vanemad). Alates 2014. aastast selgitatakse maailmameistreid jätkuvalt kahes kategoorias, kuid juba kahes vanuseastmes: 50+ ja 65+. Seega selgub igal aastal neli uut seenioride maailmameistrit. Lahtise kategooria võiduga kaasneb lisaks seenioride MM-tiitlile rahvusvahelise suurmeistri ja naiste kategooria võiduga naiste suurmeistri nimetus (kui võitjal see seni puudus).

Mängitakse Šveitsi süsteemis.

Seenioride maailmameistreid (lahtises kategoorias)
Lahtises kategoorias on seenioride maailmameistri tiitli võitnud teiste seas Vassili Smõslov (1991), Jefim Geller (1992), Mark Taimanov (1993, 1994), Aleksei Suetin (1996), Jānis Klovāns (1997, 1999, 2001), Vladimirs Bagirovs (1998), Juzefs Petkēvičs (2002), Viktor Korchnoi (2006), Algimantas Butnorius (2007), Julio Granda (2017) ja Rafajel Vahanjan (2019).

Seenioride maailmameistreid (naiste kategoorias)
Naismaletajaist on seenioride maailmameistri tiitli võitnud teiste seas Tatiana Zatulovskaya (1993, 1997), Nona Gaphrindašvili (1995, 2014, 2015, 2016, 2018), Valentina Kozlovskaja (1996), Jelena Fatalibekova (2000, 2001, 2004), Marta Litõnska (2002), Hanna Ereńska-Barlo (2007), Tamāra Vilerte (2008) ja Elvira Berend (2017, 2018).

Eesti maletajad seenioride MM-il
Merike Rõtova võitis kaks hõbemedalit – 1993. ja 1994. aastal.
Tatjana Fomina võitis viis pronksmedalit (2005, 2006, 2008–2010)

Vaata ka
Euroopa seenioride meistrivõistlused males

Välislingid
Viktor Korchnoi wins World Senior Championship. en.chessbase.com, 23. september 2006

Maailmameistrivõistlused males
Euroopa seenioride meistrivõistlused males

Euroopa seenioride meistrivõistlused males (inglise keeles European Senior Chess Championship) on üle 50-aastaste maletajate Euroopa meistrivõistlused males. Nende võitjast saab seenioride Euroopa meister.

Euroopa seenioride EM-e peetakse Euroopa Maleliidu (ECU) egiidi all alates 2001. aastast. Kuni 2014. aastani oli kaks kategooriat: lahtine (60 või vanemad) ja naised (50 või vanemad). Alates 2014. aastast selgitatakse seenioride Euroopa meistreid jätkuvalt kahes kategoorias, kuid juba kahes vanuseastmes: 50+ ja 65+. Seega selgub igal aastal neli uut Euroopa seenioride meistrit. 

Mängitakse Šveitsi süsteemis.

Euroopa seenioride meistrivõistluste medalisaajaid
Lahtises kategoorias on seenioride Euroopa meistri tiitli võitnud teiste seas Borislav Ivkov (2006). EM-medali on saanud teiste seas ka Mark Taimanov, Jānis Klovāns, Algimantas Butnorius ja Viktar Kuprejčyk. 

Naismaletajaist on Euroopa seenioride meistri tiitli võitnud teiste seas Hanna Ereńska-Barlo (2002, 2005), Jelena Fatalibekova (2007, 2008, 2019), Nona Gaphrindašvili (2011, 2015–2018), Tatjana Fomina (2012, 2014) ja Valentina Kozlovskaja (2014). 

EM-medali on saanud teiste seas ka Kira Zvorõkina ja Tamāra Vilerte.

Eesti maletajad seenioride EM-il
Tatjana Fomina võitis kaks kuldmedalit (2012, 2014), hõbemedali (2007) ja pronksmedali (2006).

Vaata ka
Seenioride maailmameistrivõistlused males

Euroopa meistrivõistlused males
Jan Kořenský

Jan Kořenský (24. mai 1937, Hradec Králové – 16. aprill 2022, Praha) oli tšehhi keeleteadlane.

Tšehhi keeleteadlased
Sündinud 1937
Veljo Runnel

Veljo Runnel (sündinud 28. augustil 1971 Paides) on eesti bioloog.

Ta lõpetas aastal 1989 Paide 3. Keskkooli ja aastal 1993 Tartu Ülikooli bioloogina. Aastal 2010 kaitses ta magistritööd teemal "Võsaritsika Pholidoptera griseoaptera lauluelementide muutlikkus", väitekirja juhendaja oli Toomas Tammaru.

Ta on tegelenud loodushäälte lindistamisega.

Välislingid 
 

Eesti bioloogid
Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1971
Gawain Jones

Gawain Christopher Bernard Jones (sündinud 11. detsembril 1987 Keighley’s) on inglise maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2007). 

Jones sai suurmeistriks 20-aastaselt 2007. aastal. Kolm aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on kahekordne Briti malemeister (2012, 2017). 2011. aastal tuli ta Ekurhulenis Rahvaste Ühenduse malemeistriks. 

Aastavahetusel 2012/2013 võitis ta esikoha Hastingsi rahvusvahelisel turniiril.

Jones on mänginud kahel maailma karikaturniiril (2013, 2017). 2013. aastal Tromsøs (128 osavõtjat) sai ta turniiritabelis 72. asetuse. Ta kaotas avaringis ja 64 parema hulka ei pääsenud. Ka 2017. aastal Thbilisis kaotas ta juba avaringis (Jorge Corile). 

Jones võitis 2019. aastal Nur-Sultanis võistkondlikel maailmameistrivõistlustel Inglismaa võistkonna koosseisus hõbemedali.

Ta on abielus maletaja Sue Maroroaga.

Välislingid

Gawain Jones FIDE andmebaasis

Suurbritannia maletajad
Sündinud 1987
Sue Maroroa

Sue Yuchan Maroroa (sündinud 4. märtsil 1991) on Inglismaa maletaja, naiste rahvusvaheline meister (2009).

Maroroa hakkas maletama 11-aastaselt. Ta tuli 2006. aastal Uus-Meremaa naiste malemeistriks. 2008. aastal võitis ta Uus-Meremaa juunioride meistrivõistlused (võistles koos meestega). 2009. aastal Gold Coastis peetud Austraalia ja Okeaania naiste meistrivõistlustel tuli ta kolmandaks.

Ta on mänginud seitsmel naiste maleolümpial – Uus-Meremaa (2002–2010) ja Inglismaa (2014, 2018) naiskonna koosseisus.

Maroroa elab Londonis ja on abielus malesuurmeister Gawain Jonesiga.

Välislingid
Sue Maroroa FIDE andmebaasis

Suurbritannia naismaletajad
Uus-Meremaa maletajad
Sündinud 1991
Thomas Blomqvist

Thomas Jörn Ingmar Blomqvist (sündinud 15. jaanuaril 1965 Tammisaaris) on soomerootslasest Soome poliitik, ta on Soome Rootsi Rahvapartei liige. Ta on aastast 2007 Eduskunna liige. Ta on 6. juunist 2019 Soome Võrdsus- ja Põhjamaade koostööminister (Antti Rinne valitsuses ja alates 10. detsembrist 2019 Sanna Marini valitsuses). Ameti poolest on ta farmer.

Soome poliitikud
Soome Rootsi Rahvapartei poliitikud
Sündinud 1965
Olematu laul

"Olematu laul" on helilooja Valter Ojakääru kirjutatud laul Leelo Tungla sõnadele. 

Helgi Sallo esitas selle 1967. aastal Eesti NSV Riikliku Filharmoonia estraadilaulude võistlusel Eesti Raadio estraadiorkestri saatel. Valter Ojakäärul oli see teine Leelo Tunglalt saadud laulutekst. Sallo laulis väga tundeliselt, laul tuli esikohale. 

Ojakääru hinnangul on seda hästi laulnud ka Janika Sillamaa Jaak Joala tehtud salvestusel.

Viited

Välislingid
Helgi Sallo "Olematu laul" YouTube'is
Jaanika Sillamaa "Olematu laul" YouTube'is
Hele Kõre "Olematu laul" YouTube'is

1967. aasta laulud
Linda-Elisabeth Tuimann

Linda-Elisabeth Tuimann (25. august 1911 – 1. juuni 2004) oli eesti raadioajakirjanik ja tõlkija.

Septembris 1940 asus tööle ringhäälingu lastesaadete toimetuses. 1940. aasta oktoobrist oli ta kord nädalas ilmunud Raadiolehe (1941. aastast Raadio saatekava) vastutav toimetaja. 1947. aastast oli ta Eesti NSV Riikliku Televisiooni- ja Raadiokomitee esimehe asetäitja ja saatekava juhataja, hiljem sekretariaadi vanemtoimetaja.

Tunnustus
1969 – Eesti NSV teeneline kultuuritegelane
1980 – Tööveterani medal

Viited

Eesti raadioajakirjanikud
Eesti tõlkijad
Eesti NSV teenelised kultuuritegelased
Sündinud 1911
Surnud 2004
Balninkai

Balninkai on alev (endine linn) Leedus Molėtai rajoonis, Balninkai valla halduskeskus. Alev asub Molėtaist 20 kilomeetrit loodes Alaušai järve ääres. 

Balninkais on põhikool, postkontor, kultuurimaja ja raamatukogu. Ettevõtetest asub seal veski. Vaatamisväärsuseks on sealne aastal 1910 ehitatud katoliku kirik. Alevis peetakse kolm korda aastas kihelkonnapidu.

Elanikkond

Ajalugu 

Balninkaid on esmakordselt mainitud aastal 1338 Gediminase ja Liivimaa ordu maameistri vahelises lepingus. Aastail 1373 ja 1375 rüüstasid sealset piirkonda ristisõdijad.

Juba XIV sajandil asus seal Leedu suurvürstidele kuuluv mõis. Aastail 1507-1544 ehitati sinna esimene kirik. Aastal 1546 nimetati Balninkaid linnaks, kuigi ametlikult sai asula linnaõigused alles XVI sajandi teisel poolel. Linn asus Vilniusest Anykščiaisse viiva tee ääres, mis oli kuni XX sajandini praktiliselt asula ainus tänav. Aastal 1679 asutati Balninkaisse kihelkonnakool. Aastal 1777 asula põles.

Tsaariajal oli alevi venekeelne nimekuju Больники.

Aastal 1933 elas Balninkais 143 juuti. Teise maailmasõja ajal, aastal 1944, alev põles. Sõja järel tegutsesid Balninkai ümbruskonnas Leedu metsavennad. Nõukogude perioodil oli asula kohaliku kolhoosi keskasulaks.

Viited

Välislingid 

Alev Poola geograafilises sõnastikus
Alev portaalis vietoves.Lt

Molėtai rajoon
Leedu alevid
NPR

National Public Radio ehk NPR (tõlkes Riiklik Avalik Raadio) on Washingtonis asuv USA eraviisiliselt ja riiklikult rahastatav mittetulunduslik meediakontsern. NPR erineb teistest mittetulunduslikest liikmelisusega meediaorganisatsioonidest, nagu AP, selle poolest, et see on asutatud Ameerika Ühendriikide Kongressi initsiatiivil ja enamus selle liikmesjaamadest kuuluvad valitsusüksustele (sageli avalik-õiguslikele ülikoolidele). See toimib riikliku sündikaadina, kuhu kuulub üle 1000 avaliku raadio jaama Ameerika Ühendriikides.

Viited

Välislingid 
 NPR'i kodulehekülg
Cory Booker

Cory Anthony Booker (sündinud 27. aprillil 1969 Washingtonis) on Ameerika Ühendriikide poliitik, Ameerika Ühendriikide Senati liige New Jersey osariigist. Ta on Demokraatliku Partei liige. 

1. veebruaril 2019 teatas ta, et kandideerib Ameerika Ühendriikide 2020. aasta presidendivalimistel. Bookeri kandidatuurile on väljendanud toetust näiteks endine demokraadist president Jimmy Carter.

Isiklikku 
Tema vend on Cary Booker II ja isa on Cary Booker. Tema vanemad võitlesid 1969. aastal rassismi vastu , nõudes kodu ostmist piirkonnas, kuhu mustanahalised inimesed ei olnud teretulnud. Ta on Kirsten Gillibrandi sõber.

Tal on Rosario Dawsoniga romantiline suhe.

Viited

Välislingid 
 

Ameerika Ühendriikide senaatorid
Stanfordi Ülikooli vilistlased
Sündinud 1969
Muistsed tulnukad

"Muistsed tulnukad" (originaalpealkiri Ancient Aliens) on Ameerika Ühendriikide telesari, mis esilinastus 20. aprillil 2010 kanalil History Channel. Prometheus Entertainmenti dokumentaalfilmi stiilis toodetud sarjas esitatakse hüpoteese muistsete astronautide kohta ja väidetakse, et ajaloolised tekstid, arheoloogia ja legendid sisaldavad tõendeid kontaktide kohta muistsete inimeste ja maavälise elu vahel.

Ajaloolased, kosmoloogid ja teised teadlased on saadet pseudoteaduste ja pseudoajaloo propageerimise pärast laialdaselt kritiseerinud. 

Sarja 14. hooaeg esilinastus 31. mail 2019.

Vastuvõtt 
Saatel oli 2010. aasta oktoobri lõpus 1,676 miljonit vaatajat, detsembri keskel (episoodi "Seletamatud ehitised" puhul) koguni 2,034 miljonit vaatajat ja 2011. aasta jaanuari lõpus 1,309 miljonit vaatajat.

Kriitika 
Arvustajad on saadet iseloomustanud kui "ülepakutut", "tohutult spekulatiivset" ja "propageerivat ogaraid teooriaid astronautidest, kes kõndisid muistsetel aegadel vabalt meie planeedil". Enamik saates esitatud ideid ei ole teadusringkondades aktsepteeritud ning neid on kritiseeritud kui pseudoteadust ja pseudoajalugu. Ajalooprofessor Ronald H. Fritze leidis, et von Dänikeni ja "Muistsete tulnukate" saate pakutavad pseudoteaduslikud spekulatsioonid on Ameerika Ühendriikides perioodiliselt populaarsed: "Popkultuuris, millel on lühikene mälu ja suur isu, võib võtta tulnukaid, püramiide ja kadunud tsivilisatsioone kui üha uuesti naasvaid moeröögatusi."

Forbes.com-i töötaja Brad Lockwood kritiseeris "Muistseid tulnukaid" kui näidet History Channeli rõhuasetusest "koletistele, tulnukatele ja vandenõudele pühendatud saadetele". Forbes.com-i töötaja, kirjanik Alex Knapp kritiseeris sarja samuti ja tsiteeris arheoloog Keith Fitzpatrick-Matthewsi etteheiteid ajalookanalile "muistsete tulnukate jama käsitlemise eest, nagu see oleks tõsiseltvõetav." 

Smithsonian.com-i teaduskirjanik Brian Switek oli sarja suhtes äärmiselt kriitiline, eriti episoodi osas, mis esitas hüpoteesi, et "tulnukad hävitasid dinosaurused meie liigile tee sillutamiseks". Ta iseloomustas saadet kui "televisiooni põhjatu koleda ämbri kõige kahjulikumat solki". Switek kirjutas, et saade kasutab propagandavõtteid vaatajate "mõjutamiseks väljamõeldiste ja moonutustega". 

Teised on juhtinud tähelepanu vastandlike seisukohtade vähesusele saatesarjas. USA Connecticuti osariigi ülikooli arheoloogiaprofessor ja filmi "Pettused, müüdid ja mõistatused: teadus ja pseudoteadus arheoloogias" autor Kenneth Feder on öelnud, et tema poole pöördusid "Muistsete tulnukate" produtsendid seoses tema võimaliku osalemisega saates. "Minu vastus oli, et võin olla hea meelega teie saates, kuid peaksite teadma, et minu arvates on hüpotees muistsetest astronautidest täielik jama," ütles ta intervjuus. "Ma pole neist pärast seda enam midagi kuulnud. Niisiis, ma arvan, et võib-olla ei olnud nad huvitatud teisest vaatepunktist."

Viited 

Ameerika Ühendriikide telesarjad
History telesaated
Isikliku puhtuse eest hoolitsemine

Isikliku puhtuse eest hoolitsemine on elamistoiming, mille sooritamise viis on indiviiditi erinev. Erinevus on tingitud paljudest teguritest: bioloogilistest, psühholoogilistest, sotsiokultuurilistest, keskkonna- ja poliitilis-majanduslikest.

Bioloogilised tegurid
Bioloogiliste tegurite seas on ka bioloogilised iseärasused, näiteks: 
Naha pigmentatsioon ja üleüldine seisund
Juuste tüüp ja seisund
Käte ja küünte puhtus (sh käte pesemisharjumused) 
Suu ja hammaste olukord ning nende puhastamise harjumused

Lisaks füüsilised soolised erinevused (naistel rindade hooldus, menstruatsioon; meestel eesnahk, habemeajamine) ning kantavate riiete/jalanõude stiil/kvaliteet.

Psühholoogilised tegurid
Sooline erinevus – tüdrukud hoolitsevad tavaliselt rohkem puhtuse ja välimuse eest, poisse on aga sageli vaja suunata
Emotsionaalne seisund – ekstravertne inimene riietab end meelsamini eredavärvilistesse riietesse, samas kui tagasihoidlikum või depressioonis inimene võib huvi enda välimuse vastu üldse kaotada
Teadmised – isikliku puhtuse hoidmine nõuab teadmisi sellest, miks on kätepesu või hammaste hooldus oluline
Intelligentsus – õppimispuudega inimesed on aeglased õppima ning vajavad korduvat õpetamist, et ise enda eest hoolitseda

Sotsiokultuurilised tegurid
Sotsiokultuurilised tegurid sõltuvad eelkõige indiviidi kultuurilisest ning religioossest taustast – mõnes väärtustatakse isiklikku hügieeni kõrgemalt kui teises. 

Lisaks eelmainitule kuuluvad sotsiokultuuriliste tegurite hulka: 
Soolised erinevused
Seksuaalsus
Emotsionaalse seisundiga seotud standardid
Teadmised õigetest pesemistehnikatest (sh hammaste ja kätepesu) 
Inimese intelligentsus

Keskkonnategurid
Pesemisvõimaluste olemasolu kodus – isikliku puhtuse ja riietumise elamistoimingute korralik sooritamine nõuab teatud mugavuste olemasolu koduses keskkonnas
Temperatuur – sõltuvalt kliimast on inimestel vajadus end pesta erinev
Töökeskkond – tööstusharudes võivad töötajate nahka ohustada tolm jm vähki tekitavad mõjuained ning dušš on sel juhul üks efektiivsemaid viise naha puhastamiseks.

Poliitilis-majanduslikud tegurid
Tavaline kuuma vee kättesaadavus – käib peamiselt väiksemate sissetulekutega inimgruppide kohta, kelle hulka kuuluvad ka pensionärid ja töötud. 
Ennetav hammaste hooldus ja raviteenused inimestele, kes pole võimelised neid endale lubama. 
 Indiviidi tasemel määrab ära isiklik sissetulek selle rahamäära mida kulutada hügieeni põhivajadustele. Olenevalt sissetulekust pööratakse rohkem või vähem tähelepanu välimusele või tervishoiu põhivajaduste rahuldamisele.

Kirjandus
 Roper, N., Logan, W. W., Tierney, A. J. Õenduse alused. Tartu: AS Elmatar 1999.

Elamistoimingud
Põiekivid loomadel

Põiekivi on kivitaoline moodustis põies. See on üks liik kuseteedes tekkivatest kusekividest ehk uroliitidest, mille alla käivad veel ka neerukivid, kusitikivid ja kusejuhakivid. Põiekivid on sage nähtus just koduloomadel, eriti kassil ja koeral.

Põiekivid tekivad uriini üleküllastumisel mineraalühenditest. Moodustuvad kristallid, mille omavahelisel koondumisel kujunevad kivid. Sellise üleküllastumise põhjuseks võib olla kristallide suurenenud eritumine neerudest, vee neeldumine neerutuubulite kaudu (põhjustab uriini kontsentratsiooni suurenemist) ja muutused uriini pH-s. Lisaks mõjutab põiekivide teket looma dieet, urineerimise sagedus ja geneetika. Kõige enam on põiekivisid kaltsiumoksalaadist (CaC2O4) ja struviidist (MgNH4PO4 · 6H2O).

Sümptomid ja diagnoos 

Üheks põiekivide sümptomiks on hematuuria ehk vererakkude esinemine uriinis, mis jätab mulje, et loom kuseb verd. Lisaks võivad põiekivid tekitada ka düsuuriat ehk raskusi ja valulikkust urineerimisel. Siiski on need sümptomid loomadel ka põiepõletiku puhul ning seega pole nende esinemine kindel põiekivide märk. Väiksemad põiekivid võivad jääda eriti isasloomadel kinni kusitisse, põhjustades võimetust urineerida. 
|
Suuremaid põiekive on tunda kompimisel, ent kõiki põiekive, mille suurus ületab 3 millimeetrit, on näha radiograafiaga. Põiekivid, mille koostises olevad mineraalained ei peegelda saadetud elektromagnetilist kiirgust tagasi, ei ilmne ka siis. Neid saab näha ultraheliga.

Ravi 

Suuremate põiekivide eemaldamiseks on vajalik operatsioon. Selle käigus lõigatakse lahti kõht ja põis ning eemaldatakse kivid. Järgneb umbes nädalapikkune taastumisperiood, mille käigus võib loomal siiski veel esineda hematuuriat. 

Mõningat tüüpi põiekive on võimalik ka lahustada kindla dieediga, vältides kirurgiat. See aga ei toimi kõigi kivide puhul ning võtab ka rohkem aega, mõnest nädalast paari kuuni. Lisaks võib sellel ajal jätkuda nii hematuuria kui ka düsuuria. Nii võib toimida näiteks struviidist põiekivide puhul, üritades vähendada uriinis NH4+, Mg2+, ja PO4-3 ioonide kontsentratsiooni.

Viited
Astroturfimine

Astroturfimine on avaliku arvamuse mõjutamine kunstlikult loodud rohujuuretasandi sõnumite abil või püüe avalikku arvamust taoliselt mõjutada, jättes algse infoallika ja teate edastamise rahastaja varjatuks. 

Teatud huvigrupid soovivad jätta muljet, et mingi sõnum või liikumine omab ühiskonnas laiapõhjalist toetust ja sponsivad vastava mulje jätmise tarvis inimesi, kes hoolitsevad selle eest, et sponsorite sõnum nähtavaks saab. Sõnumi levitamist rahastavad huvigrupid jäävad seejuures avalikkuse eest varju. 

Termin "astroturfimine" on tuletatud kunstmuru tootva ettevõtte AstroTurf nimest. Tegemist on "rohujuurtele" viitava sõnamänguga. Astroturfimise korral on tõese või orgaanilise rohujuuretasandi asemel tegemist mingi sõnumi kunstliku võimendamisega, kusjuures avalikkusele paistab, et sponsitud arvamusel on tavainimeste seas palju toetajaid.

Astroturfimist võivad kasutada näiteks poliitilised või religioossed huvigrupid. Oxfordi Ülikooli professor Philip N. Howardi sõnul teeb internet lobistide ja poliitliikumiste jaoks kergemaks väiksearvulise ärritatud kodanike hulga aktiveerimise, mis seejärel võib avalikes debattides ebaproportsionaalselt mõjukaks saada. 

Astroturfimist kasutatakse ka turunduses ja suhtekorralduses.

Näiteid
1993. aastal asutasid Ameerika Ühendriikides tegutsevad tubakatootjad ühingu National Smokers Alliance, mis tegi aastatel 1994–1999 ulatusliku kampaania eesmärgiga kaitsta suitsetajate huve seoses suitsetamist piirava õigusraamistikuga. Astroturfimise abil jäeti mulje, et rohujuuretasandi grupid võitlesid suitsetajate õiguste eest.

2006. aastal asutasid kaks suhtekorraldusfirma Edelman kaastöötajat blogi "Wal-Marting Across America", mis jättis mulje, et seda peavad tavatarbijad, kuid mille taga seisis tegelikult Wal-Marti rahastatav ühendus Working Families for Wal-Mart.

2008. aastal väitis Hiina ekspert Rebecca MacKinnon, et Hiinal on 280 000 palgalist netikommentaatorit (nn 50 sendi partei), kes foorumites tekkivat arutelu võimudele sobivas suunas juhivad ja eriarvamusele jäävatest kommentaaridest üle räägivad. 

2018. aasta mais palkas energiafirma Entergy alltöövõtja inimesi, kes New Orleansi linnavolikogu avalikul koosolekul näitaksid üles toetust uue elektrijaama rajamisele. Alltöövõtja kasutas selleks ettevõtte Crowds on Demand teenust. Sama aasta oktoobris määrati Entergyle selle eest 5 miljoni dollari suurune trahv.

Ettevõtted võivad läbimüügi suurendamiseks tellida positiivseid arvustusi. On pakutud, et kolmandik internetis leiduvatest tarbijate kirjutatud arvustustest pole tegelikult tarbijate kirjutatud, vaid on tellitud, et toodet või teenust positiivses valguses näidata. Võltsarvustuste eristamine päris arvustustest on seejuures pea võimatu.

Viited

Poliitiline kommunikatsioon
Rūpa

Rūpa ehk kuju või ka keha, vorm või välimus (sanskriti ja paali keeles rūpa; tiibeti keeles gzugs; hiina keeles ⾊ se; jaapani keeles shiki) on hinduismis ja budismis olendite ja nähtuste väline pealispind ehk see, millisena nad paistavad. 

Keha ehk materiaalne vorm koosneb kõikidel olenditel ja asjadel elementidest: maaollusest, veeollusest, kuumuseollusest ja tuuleollusest, mistõttu ükski kuju, keha, vorm või välimus ei saa olla püsiv ja muutumatu ega tõeline. 

Budistlikus psühholoogias on rūpa tajumise esmane tase. Rūpa on ka esimene viiest isiksuse koostisosast.

Paali kaanoni kontekstis võib rūpa esineda erinevates tähendustes:

 rūpa-khandha – materiaalsed vormid ehk see, millest kõik koosneb, sisemus;
 rūpa-āyatana – tunnetatavad objektid ehk kõik see, mida on võimalik meelte abil teada, välimus;
 nāma-rūpa – nimi ja kuju ehk nimetatud vorm, mis tekib teadvuses (vijñāna) ja viib meeltetajudesse ehk kuude võimete valda sõltuvusliku tekkimise ahelas.

Vaata ka

 Sõltuvuslik tekkimine
 Isiksuse koostisosa

Viited

Budism
Sankhara

Sankhāra (sanskriti keeles saṃskāra või caitasika või chitta samskara; paali keeles saṅkhāra või cetasika; tiibeti keeles ’du byed; hiina keeles ⾏ xing; jaapani keeles an) on budismis oluline paalikeelne mõiste, millel on mitmeid tähendusi ja mida on tõlgitud mitmeti: meelekujund või meeleolu, aga ka valmistaja või moodustaja vmt. Mõiste  tähistab korraga nii mõjutajat, mõjutatavat kui ka mõjutamist; tingijat, tingitut ja tingimist; ajendit, ajendatut ja ajendamist; kujundajat, kujundatavat ja kujundamist.

Sankhāra tähistab kõiki tegutsema sundivaid tegureid ning seda võib mõista kui teadlikke ja alateadlikke ajendeid, kujutlusi, tunge ja motiive. See on valmistaja või moodustaja ehk miski, mis valmistab ette millegi, mis järgneb. Need on meele kujundid ehk kujutlused, motivatsioonid ehk meele olud ehk (päris täpses tõlkes) “kokkutehtused”. Enamasti viidatakse siin meele tahtelisele ja liikumapanevale aspektile. On kasutatud ka vasteid "tahtemoodustised", "elemendid-liigutajad", "kippumise kogum" jmt. 

Sankhārad on karmast tingitud tegurid, mis suunavad teadvuse objektidele ning loovad ja kaotavad dharmade hetkekombinatsioone. Nende toime avaldub ühtviisi nii teo, sõna kui ka mõtte tasandil. Ka öeldu ja mõeldu on tegu ehk karma. 

Sankhārad on üks isiksuse koostisosadest ja sõltuvusliku tekkimise ahela teine lüli. Sankhārad tekivad varasemate (ka eelmiste elude) tegude tulemusel talletatud püsivate muljete põhjal ning jagunevad kolmeks: headeks (pälvimuslikeks), halbadeks (ebapälvimuslikeks) ja neutraalseteks. Inimene teeb tegusid ja kogub teovilju vastavalt sellele, missugune neist kolmest domineerib, kujundades niiviisi oma edasist elu. Budismis peetakse oluliseks vähendada halbade ja suurendada heade sankhārate osakaalu.

Hinduismis tähistab see mõiste inimisiksust moodustavaid komponente, mis pärinevad eelmiste elude tegudest ja meeleseisunditest.

Viited

Budism
Laura Unuk

Laura Unuk (sündinud 9. novembril 1999 Ljubljanas) on sloveenia maletaja, naiste suurmeister (2019).

Unuk tuli neidude maailmameistriks 2014. aastal Durbanis U16- ja 2017. aastal Montevideos U18-vanuseastmes.

Ta on 2013. aasta Sloveenia naiste malemeister. Sloveenia  naiskonna koosseisus on ta mänginud kolmel naiste maleolümpial (2014–2018). 

Unuk sai FIDE-lt 2014. aastal naiste rahvusvahelise meistri ja 2019. aastal naiste suurmeistri nimetuse.

Välislingid

Laura Unuk FIDE andmebaasis

Sloveenia sportlased
Naismaletajad
Sündinud 1999
Grigori Löwenfisch

Grigori Jakovlevitš Löwenfisch (sünninimi Hershel Löwenfisch; vene keeles Григорий Яковлевич Левенфиш Grigori Jakovlevitš Levenfiš; poola keeles Grigorij Lewenfisz;  19. märts (vkj 7. märts) 1889 Piotrków, Piotrkówi kubermang – 9. veebruar 1961 Moskva) oli Nõukogude Liidu maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1950). 

Löwenfischist sai 1910. aastatel Venemaa tugevamaid maletajaid. 1920. aastal Moskvas toimunud üleliidulisel maleolümpiaadil tuli ta kolmandaks (võitis Aleksandr Alehhin). NSV Liidu meistrivõistlustel 1923.ja 1925. aastal sai ta teise koha. Aastavahetusel 1934/1935 toimunud meistrivõistlustel, kus kaks eelmist meistrivõistlust võitnud Mihhail Botvinnik osa ei võtnud, jagas ta koos Ilja Rabinovitšiga esikohta. 

Mais 1937 tuli Löwenfisch teist korda NSV Liidu meistriks. Botvinnik, kes vahepeal oli võitnud tugevakoosseisulise rahvusvahelise turniiri Moskvas (1935), oli seotud kandidaadiväitekirja kaitsmisega ja meistrivõistlustel ei osalenud. NSV Liidu malejuht Nikolai Krõlenko organiseeris veel samal aastal Löwenfischi–Botvinniku matši NSV Liidu malemeistri nimele. Kuna matš lõppes viigilise tulemusega 6½:6½, siis jäi meistritiitel Löwenfischile. Kolmanda maletajana sai ta 1937. aastal NSV Liidu suurmeistri nimetuse.

Löwenfisch taotles malejuhtkonnalt, et teda saadetaks esindamaks Nõukogude Liitu novembris 1938 Hollandis toimunud AVRO suurturniirile, kuid juhtkond otsustas saata Botvinniku. 

Löwenfisch võttis osa kõigist kolmest sõjaeelsest rahvusvahelisest turniirist Moskvas: 1925. aastal (15. koht), 1935. aastal (6.–7. koht) ja 1936. aastal (7.–10. koht). 1939. aastal Leningradi–Moskva maleturniiril jagas ta 3.–6. kohta.

1950. aastal võttis Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) kasutusele rahvusvahelise suurmeistri nimetuse. 
Varasemate maleliste saavutuste eest anti nimetus 12 maletajale, teiste seas ka Löwenfischile.

Tunnustus
1947 – NSV Liidu teeneline meistersportlane

Välislingid

Venemaa keisririigi maletajad
Nõukogude Liidu maletajad
Juudid
Sündinud 1889
Surnud 1961
Meistriliiga 2019

Meistriliiga 2019 (ametlikult sponsornimega Premium liiga 2019) oli Eesti jalgpalli kõrgeima liiga 29. hooaeg selle taasasutamisest 1992. aastal.

Hooaeg algas 8. märtsil 2019 ning lõppes 9. novembril 2019. Tiitlikaitsja oli Nõmme Kalju. Tallinna FC Flora tuli 12. korda meistriliiga meistriks.

Meeskonnad
Liigast võttis osa kümme võistkonda, üheksa võistkonda 2018. aasta hooajast ja Esiliiga 2018 meister Maardu Linnameeskond. Pärnu JK Vaprus lõpetas eelmise hooaja viimasel kohal ja langes seetõttu Esiliigasse. Maardu Linnameeskond tegi oma Meistriliiga debüüdi. Varem loobusid nad Meistriliiga kohast, kui nad võitsid Esiliiga 2017. FC Kuressaare säilitas oma Meistriliiga koha alistades üleminekumängudel Esiliiga 4. koha meeskonda FC Elva.

Staadionid ja asukohad

Personal ja võistlusvormid

Treenerivahetused

Liigatabel

|-
|colspan="11"| Allikas: Eesti Jalgpalli Liit
|}

Meistriliiga üleminekumängud
Premium liiga 9. koht mängib üleminekumänge karikasüsteemis kodus-väljas printsiibil Esiliiga 2. kohaga.

Mängutulemused
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 4 korda, kaks korda kodus ja kaks korda võõrsil, kokku 36 mängu.

|-
|

Hooaja esimene pool

Hooaja teine pool

Hooaja statistika

Individuaalne

|-
|

Suurimad väravakütid

Suurimad söötjad

|-
|

Kübaratrikid

4 Mängija lõi 4 väravat; 5 Mängija lõi 5 väravat; (K) – Kodus; (V) – Võõrsil

Auhinnad

Vaata ka
Esiliiga 2019
Esiliiga B 2019
II liiga 2019
III liiga 2019
IV liiga 2019

Viited

Välislingid
Ametlik koduleht

Meistriliiga hooajad
2019. aasta Eesti spordis
Balatonfüred

Balatonfüred (saksa keeles Bad Plattensee) on 13 000 elanikuga kuurortlinn Ungaris Veszprémi komitaadis Balatoni järve põhjakaldal. Seda peetakse järve põhjakalda pealinnaks ja see on purjetamise sihtkoht. See on ka kalapüügikoht, kus karpkala on kõige tavalisem saak, ehkki angerjate ja muude võõrliikide sissetoomine on viimastel aastatel ökoloogilisi kahjustusi põhjustanud. 

Linnas on kaks jahisadamat, mitu gaseeritud mineraalveeallikat, 18. ja 19. sajandi keskpaigast pärit ehitisi ning suurepäraseid restorane. Seal on kaasaegseid hotelle ja külalistemaju, mis mahutavad suvel umbes viiskümmend tuhat külastajat. Lähimad külad Balatonfüredi ümbruses on Tihany, Aszófő, Balatonszőlős ja Csopak, mis on tuntud oma veini, maa ja randade poolest. Maantee nr 71 läbib linna, samuti üherajaline raudteeliin Budapesti ja Tapolca vahel. Ehkki kunagi oli laevaehitustehas linna suurim tööandja, on nüüd selle koha võtnud riiklik kardioloogiahaigla. Suurim tegevusala on toitlustus ning majutuse pakkumine. Linnas on muul, sadam, suur telkimisplats ja mitu privaatset jahisadamat.

Viited

Ungari linnad
Kalmaru talu kalmistu

Kalmaru talu kalmistu on kalmistu Vändra kihelkonnas Pärnumaal, praeguse haldusjaotuse järgi Kalmaru külas Põhja-Pärnumaa vallas Pärnu maakonnas.

Kalmistu rajas arst Erwin Benno Jürgens oma isa Magnus Jürgensi (1842–1905) rajatud Kalmaru 43 talu maadele. Kalmistu pindala oli 0,18 hektarit, kalmistule on praegu teadaolevalt maetud 3 inimest.

Kalmistule maetuid
1913 – Erwin Benno Jürgens (4. detsember 1873 – 19. aprill 1913), Venemaa sõjaväearst Varssavis

Viited

Kirjandus
Hiie Piirsalu. "Vändra. Kildudest kokku kogutud". 2018. Lk 29

Välislingid
Pärandkultuuri objekt: "Kalmaru mõisa surnuaed" (930:HAT:003)

Vändra kihelkonna kalmistud
Põhja-Pärnumaa vald
Pärnu maakonna kalmistud
Eesti talukalmistud
Piombino

Piombino on 33 855 elanikuga linn Itaalias Livorno provintsis (31. detsembri 2017 seisuga). See asub Liguuria mere ja Türreeni mere piiril, Elba saare ees ja Maremma põhjaküljel.

Kesklinn on tervikliku ansamblina säilinud kesklinna koos ajalooliste elementidega keskajast tänapäevani peaaegu täielikult. Mitmed kindlustuselemendid, näiteks linnavärav koos barbikaaniga, on osaliselt hästi säilinud. Eemalt vaadates jätab Piombino tänapäevase mulje, kuna seal asub suur osa tööstusharusid. Eelkõige on vaates eriti mugavalt asuv sadam mere ääres. Lucchini rauatehas koos koksitehasega, kaks kõrgahju (millest ainult üks on aktiivne), Oxygenstahlwerk ja erinevad valtsimistehased domineerivad.

Piompinol on iidne ajalooline keskus, mis pärineb ajast, mil see oli etruskide sadam, Populonia ümbruses. Keskajal oli see hoopis Pisa Vabariigi oluline sadam.
Efim Bogoljubow

Efim Bogoljubow (vene keeles Ефим Дмитриевич Боголюбов Jefim Dmitrijevitš Bogoljubov; 26. aprill (vkj 14. aprill) 1889 Stanislavtšiki, Kiievi kubermang – 18. juuni 1952 Triberg im Schwarzwald) oli vene päritolu Saksamaa maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1951). 

Bogoljubow mängis 1914. aasta suvel rahvusvahelisel maleturniiril Mannheimis, kui algas esimene maailmasõda. Ta interneeriti Saksa võimude poolt koos teiste Venemaa maletajatega. Kui ta hiljem vabaks lasti, jäi ta Saksamaale elama ja võttis seal naise. Kodumaaga sidet ta ei katkestanud, pealegi oli tal Nõukogude kodakondsus. Aastatel 1924–1926 osales ta Nõukogude Liidus korraldatud malevõistlustel. Ta tuli kahel korral NSV Liidu malemeistriks (1924, 1925). 

Ta võitis 1925. aastal esimese Nõukogude Liidus korraldatud rahvusvahelise turniiri, edestades sel turniiril tuntud maletajaid Emanuel Laskerit, José Raúl Capablancat, Savielly Tartakowerit, Richard Rétit, Akiba Rubinsteini, Rudolf Spielmanni, Grigori Löwenfischi ja Friedrich Sämischit.

Kui 1926. aastal Itaalia võimud ei lasknud Bogoljubowit maleturniirile Itaaliasse põhjusel, et tal oli Nõukogude kodakondsus, loobus ta sellest. Ta sai 1927. aastal Saksamaa kodakondsuse. Edaspidi esindas ta rahvusvahelistel malevõistlustel Saksamaad.

Ta mängis valitseva maailmameistri Aleksandr Alehhiniga kaks tiitlimatši, 1929. ja 1934. aastal, kuid mõlemad matšid ta kaotas.

Septembris 1941 mängis Bogoljubow turniiril Münchenis, kus sai neljanda koha. Aasta hiljem Münchenis peetud turniiril jagas ta Aleksandr Alehhini ja Paul Kerese järel 3.–5. kohta.

1950. aastal võttis Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) kasutusele rahvusvahelise suurmeistri nimetuse. Varasemate maleliste saavutuste eest anti nimetus 12 maletajale. Bogoljubowit nende sekka ei arvatud. Alles järgmisel aastal pidas FIDE võimalikuks anda talle suurmeistri nimetus.

1951. aastal mängis Bogoljubow maailmameistrivõistluste tsooniturniiril Bad Pyrmontis, kus sai seitsmenda koha ja tsoonidevahelisele turniirile ei pääsenud.

Välislingid

Venemaa keisririigi maletajad
Nõukogude Liidu maletajad
Saksamaa maletajad
Sündinud 1889
Surnud 1952