Friedrich Nietzsche

Friedrich Wilhelm Nietzsche (15. oktoober 1844 Röcken – 25. august 1900 Weimar) oli saksa filosoof.

Talle on pühendatud arhiiv Weimaris ning majamuuseumid Naumburgis ja Sils im Engadin/Seglis.

Elulugu
Nietzsche sündis Röckeni külas Lützeni lähedal kirikuõpetaja pojana. 1849 suri isa peaajupõrutuse tagajärjel. Ema oma poja Friedrichi ja tütre Elisabethiga kolis varsti pärast seda Naumburgi. Seal käis ta läbi peamiselt konservatiivsete ja kristlike ametnikega, seal sai ka poiss oma esimese koolihariduse.

1866 siirdus Nietzsche pärast paari semestrit Bonni Ülikooli filosoofiateaduskonnas Leipzigi ülikooli õppima keeleteadust professor Ritschli juures. Seal nakatus Nietzsche samal aastal süüfilisse.

Mais 1869 pidas Nietzsche Baselis oma avakõne "Homerose ja klassikaline keeleteadus". Baselis tutvus ta Richard Wagneriga. Wagner asus tol ajal oma abikaasaga, Ferenc Liszti tütre Cosimaga, Tribschenis Vierwaldtstätteri järve kaldal ilusas ümbruses, kuhu Nietzsche väga sageli pärast tutvuse sõlmimist tavatses sõita nädalalõppu veetma.

1870 nimetati Nietzche Baseli ülikooli korraliseks professoriks. Ta luges ülikoolis antiikset kirjandust ja klassikalist keeleteadust ning õpetas peale selle veel kohalikus gümnaasiumis. Ent puhkev sõda katkestas ajutiselt Nietzsche õppetegevuse, kuna ta sõitis sellest osa võtma haigeravitsejana. Ta haigestus aga ise raskelt difteeriasse ja kõhutõppe, tuli rindelt jäädavalt tagasi ning jäi kauemaks põdema.

Nietzsche teadusliku tegevuse kuulsus oli nähtavasti ulatunud Liivimaalegi. Ka Tartu Ülikool oli teda professoriks kutsunud, nagu Raoul Richter oma Nietzsche-biograafias mainis, arvatavasti 1875. aasta ümber.

1876 sai Nietzsche sisemiselt tugevnedes selgeks, et tema ja Wagneri ideed üksteisest järjest kaugenevad, ja sellal kui Wagner Bayreuthis süvendas oma usulis-askeetlikke meeleolusid ja kristlust taides, nagu see "Parsifalis" kristalliseerus, jõudis Nietzsche risti vastupidisele seisukohale, eitas askeesi, kristlust ja harrast andumust, ülistades elu ennast. Nietzsche kadus Bayreuthis äkki proovidelt ja linnast, kui valmistati ette Wagneri esimest suurt "pidumängu", tuli küll jälle tagasi etenduste ajaks, aga läks ka siis minema enne peo lõppu, et mitte kunagi enam sinna ilmuda.

22. mail 1888 oleks 5 aastat varem surnud Richard Wagner saanud 75-aastaseks. Selle aastapäeva puhul avaldas Nietzsche raamatu "Wagneri juhtum. Muusikuprobleem".

1889. aastal lõi kolmanda staadiumi süüfilis välja ja Nietszche elas hoolealusena kuni oma surmani Weimaris 55-aastaselt.

1901 ilmus Nietzsche "Võimutahe" ("Der Wille zur Macht"), raamat, mille koostasid järelejäänud paberitest, ääremärkustest, visanditest ja katkenditest tema õde Elisabeth Förster-Nietzsche ja Heinrich Köselitz.

1908 oleks Nietzsche saanud 64-aastaseks. Samal aastal ilmus tema autobiograafia "Ecce homo. Kuidas saadakse selleks, mis ollakse".

Üleinimese õpetus 
Enesesäilitustungiga inimesed püüavad luua absoluudil tuginevat väärtuste süsteemi (nt usundid, ühiskonnna normid, kommunism jms ideoloogiad). Mugav elu teeb nõrgaks. Inimsuses väärib kaotamist keha alavääristamine ning elu eitav ainujumala õpetus ja sellest tulenev moraal.  

Üleinimese võimalused tuleks leida endas, igapäevasuse endassekapseldunud hedonismi ja dekadentsi võiks ületada. Üleinimene kui hoiak on pidev muutumine ja eneseületus. Üleinimene suudab tunnistada tõetust, elu mõttetust ja mistahes eesmärgi puudumist. Mõistab, et minu paljuslik ise on sattumuslik ja toimib vaba tahte alusel. 

Mõelda võiks "suurtest asjadest" ja vältida sõltuvusi (joomarlus jms). Filosoof olemine on kutsumus, mis vastandub akadeemilisele karjerismile.

Tsitaate
"Inimene on miski, mida peab ületama!"
"Ma kaotasin sinu ja leidsin enda."
"Kõik, mis ei tapa, teeb tugevaks."

Teosed
"Tragöödia sünd" (Die Geburt der Tragödie), 1872 (eesti keeles 2009, tõlkinud Anne Lill) 
"Ajakohatud vaatlused", 1876 
"Inimlik, liiginimlik. Raamat vabadele vaimudele" (Menschliches, Allzumenschliches. Ein Buch für freie Geister), 1878 
"Koidupuna" (Die Morgenröte), 1881 
"Lõbus teadus" (Die fröhliche Wissenschaft), 1882 
"Nõnda kõneles Zarathustra" (Also sprach Zarathustra), 1883 - 1885 ; 1892 (eesti keeles 1932, 1993 ja 2006, tõlkinud Juhan Palla, järelsõna Johannes Semper) 
"Sealpool head ja kurja" (Jenseits von Gut und Böse), 1886 (eesti keeles 2017, saksa keelest tõlk. Jaanus Sooväli, toim. Andres Langemets, kommentaarid ja järelsõna Jaanus Sooväli, sari "Avatud Eesti Raamat", kirjastus Ilmamaa) 
"Moraali genealoogiast" (Zur Genealogie der Moral), 1887 (eesti keeles 2015, saksa keelest tõlk. Andres Luure, toim. Tiiu Relve, järelsõna Jaanus Sooväli, sari "Avatud Eesti Raamat")
"Wagneri juhtum. Muusikuprobleem", 1888 
"Puuslikehämarus" (Götzen-Dämmerung), 1889 
"Antikristus" (Der Antichrist), 1895 (eesti keeles 1919 pealkirjaga "Vastkristlane", tõlk. U.L, 2002 pealkirjaga "Antikristus", tõlk. Tiiu Mikenberg, 2007 "Antikristus", tõlk. Tiiu Mikenberg, kommentaarid ja järelsõna Jaanus Sooväli) 
"Nietzsche contra Wagner", 1895 
"Võimutahe" (Der Wille zur Macht), 1901 
"Võimutahe" (Der Wille zur Macht), 1906 
"Ecce homo. Kuidas saadakse selleks, mis ollakse", 1908 (eesti keeles 1996, tõlkinud ja järelsõna: Jaan Undusk)

Kirjandus 
 Friido Toomus, "Friedrich Nietzsche: üliinimese kuulutaja". Sari Suurmeeste elulood, nr 30, EKS, Tartu 1936
 Joachim Köhler, "Friedrich Nietzsche ja Cosima Wagner: alistumise kool". Tõlkinud Toomas Huik. Eesti Raamat, Tallinn 1997
 Stefan Zweig, "Friedrich Nietzsche". Tõlkinud Airis Erme, Athena, Tallinn 1998 
 Joachim Köhler, "Nietzsche viimne unenägu" (biograafiline romaan Nietzsche elu lõpuaastatest). Tõlkinud Tiina Aro. Eesti Raamat, Tallinn 2001

Välislingid

Tsitaate
Prantsuskeelne portaal
Nietzsche teosed (inglise keeles)
Nietzsche teosed (koos eluloo ja muu bibliograafiaga) vene keeles
Mart Kivimäe, ""Põhjast tuli valgus". Nietzscheaana ja regionaalajalooline mälu" – Sirp, 10. veebruar 2006, lk 24
 Aivar Kull, Aivar Kulli ajalootund. Aforismikirjanik Nietzsche. ERR, 15. oktoober 2019

 
Saksa filosoofid
Saksa klassikalised filoloogid
Baseli Ülikooli õppejõud
Sündinud 1844
Surnud 1900