joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Keskhaldusringkond

Keskhaldusringkond (vene keeles Центральный административный округ) on haldusüksus Moskvas Venemaal, üks 12 Moskva linna haldusringkonnast. 

Haldusringkond asub Moskva tsentrumis. Keskhaldusringkonda kuulub 12 rajooni. 

Ringkonna territooriumile jääb palju teatreid, enamik Moskva vaksaleid, suurem osa Venemaa Föderatsiooni ministeeriume, samuti Kreml, Venemaa Föderatsiooni valitsuse hoone ja Riigiduuma hoone. Ringkonna piirid langevad enam-vähem kokku Moskva linna piiridega 1912. aastal. 

Keskhaldusringkonnas elab 769,7 tuhat elanikku (2017). Haldusringkonna pindala on 66,2 km².

Keskhaldusringkonna juhtimine
Haldusringkonna administratiivne juhtimisorgan on prefektuur, mis kuulub Moskva Valitsuse struktuuri. Prefektuuri eesotsas on prefekt, kes ex officio (ameti poolest) on ühtlasi Moskva Valitsuse liige. 2015. aastast on sellel ametikohal Moskva linnapea Sergei Sobjanini seadlusega määratud Vladimir Goverdovski. Tema eelkäija selles ametis oli Viktor Fujer, kes aga suri 2015. aastal toimunud jalgpallimatši ajal saadud infarkti tagajärjel.

Rajoonid

Territooriumilt väiksem on Arbat (288 hektarit) ja suurimad Hamovniki (1192 ha) ja Presnja rajoon (1185 ha). Elanike arvult on väiksem Jakimanka (4792 elanikku) ja suurimad Taganski rajoon (13 421), Arbat (12 748) ja Zamoskvoretšje (12 095).

Kohalik omavalitsus
Kohalikku omavalitsust teostatakse munitsipaalmoodustistes. Keskhaldusringkonnas on 10 munitsipaalmoodustist (munitsipaalringkonda) – igale rajoonile vastab üks munitsipaalringkond. Munitsipaalringkondades on kohaliku omavalitsuse organiteks saadikute nõukogu (esindusorgan) ja administratsioon (täidesaatev organ).

Keskhaldusringkonnast valitud saadikud
Riigiduuma 7. koosseisu valimistel 2016. aastal Keskhaldusringkonna territooriumil moodustatud ainsast valimisringkonnast pääses Riigiduumasse Ühtse Venemaa liige Nikolai Gontšar.

Moskva Linnaduumasse valiti 2014. aastal Keskhaldusringkonnast kolm saadikut, neist üks kuulub Ühtsesse Venemaasse, üks Venemaa Föderatsiooni Kommunistlikku Parteisse ja üks on parteitu (Moskva kõrgema majanduskooli rektor Jaroslav Kuzminov).

Viited

Välislingid

Koduleht. cao.mos.ru
Префект ЦАО Москвы Виктор Фуер умер во время футбольного матча. kp.ru, 25. november 2015

Moskva
Sikšņi mõis

Sikšņi mõis (saksa keeles Vaucluse) oli rüütlimõis (fideikomiss) Liivimaal Valga kreisis Koivaliina kihelkonnas.  Tänapäeval asub mõisakompleks Lätis Ape piirkonnas Vireši vallas Sikšņi külas.

Ajalugu
Mõis kujunes Mālmuiža mõisa Koivaliina kihelkonda jäänud karjamõisast, mis kandis nime Webershof. Mõis tekkis, kui Wilhelmine von Berg selle valduse aastal 1834 oma lastele eraldas. Gustav von Berg omandas selle siis 8259 rubla eest oma vendadelt. ent järgmisel aastal loovutas ta valduse oma vennale Friedrich von Bergile, kelle järeltulijate valdusesse see ka jäi.

Mõisa suurus
Aastal 1881 oli mõisal 1 ja 61/80 adramaad maad, lisaks allus mõisale 2 ja 74/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses. Agraarreformi ajal kuulus mõisale 1179,65 hektarit maad.

Vaata ka
Fideikomiss

Viited

Hopa piirkonna mõisad
Liivimaa fideikomissmõisad
Koivaliina kihelkond
Vidzeme
Beļava mõis

Beļava mõis (saksa keeles Kortenhof, läti keeles Beļavas muiža) oli rüütlimõis (fideikomiss) Liivimaal Valga kreisis Gulbene kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Gulbene piirkonnas Beļava vallas Pilskalnsi külas.

Ajalugu
Rootsi ajal kuulus mõis Bülowitele, nende järgi on mõis ka nime saanud. Aastal 1683 sündis seal Magdalene Elisabeth von Hallart, kellest kujunes Vidzeme vennastekoguduste tähtis toetaja. Põhjasõja järel läks mõis Bergide suguvõsa valdusse, need püstitasid aastal 1750 ka mõisa barokkstiilis häärberi. Friedrich Wilhelm Rembert von Berg lasi mõisa parki rajada kõigile jumalatele pühendatud kabeli. Agraarreformi järel asutati mõisa häärberisse kohalik kool.

Mõisaansambel
Beļava mõisakompleks on arhitektuurimälestistena riikliku kaitse all (park, häärber). Sealne vanim ehitis on häärber, ülejäänud osa mõisakompleksist rajati XIX sajandil ja ehitati sajandi lõpus või XX sajandi alguses ümber. Häärberis asus võõrandamise järel vallakool, tänapäeval asub seal kohalik algkool.

Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal koos Nagliena mõisaga 9 ja 3/8 adramaad, sellele allus 290 mees- ja 319 naishinge. 

Agraarreformi eel aastal 1920 kuulus mõisale 1456 hektarit maad.

Karjamõisad
Aastal 1816 kuulus mõisale üks karjamõis – Blankekaln.

Vaata ka
 Fideikomiss

Viited

Gulbene piirkonna mõisad
Liivimaa fideikomissmõisad
Gulbene kihelkond
The Hanging Tree

"The Hanging Tree" ("Poomispuu") on James Newton Howardi kirjutatud laul, mida esitab 
2014. aasta filmis "Näljamängud: Pilapasknäär - Osa 1" Ameerika näitlejatar Jennifer Lawrence. Laulu sõnade autor on triloogia "Näljamängud" autor Suzanne Collins.  Muusika autoriteks on Jeremiah Fraites ja Wesley Schultz Ameerika indie folk bändist The Lumineers.

Laulu sõnad
Suzanne Collinsi romaanist "Pilapasknäär" (lk 109-110):
Are you, are you
Coming to the tree
They strung up a man they say who murdered three.
Strange things did happen here
No stranger would it be
If we met at midnight in the hanging tree.

Are you, are you
Coming to the tree
Where dead man called out for his love to flee
Strange things did happen here
No stranger would it be
If we met at midnight in the hanging tree.

Are you, are you
Coming to the tree
Where I told you to run, so we'd both be free
Strange things did happen here
No stranger would it be
If we met at midnight in the hanging tree.

Are you, are you
Coming to the tree
Wear a necklace of rope
Side by side with me.
Strange things did happen here
No stranger would it be
If we met at midnight in the hanging tree.
"Poomispuu"

Kas sa, kas sa
tuled, ootab puu,
kus kolmetapja poodi, räägib rahvasuu.
Siin veidrat juhtunud,
ei oleks veidram muust,
kui kohtuksime südaöösel poomispuul.

Kas sa, kas sa
tuled, ootab puu,
kust armsal poodu käskis pageda kui tuul.
Siin veidrat juhtunud,
ei oleks veidram muust,
kui kohtuksime südaöösel poomispuul.

Kas sa, kas sa
tuled, ootab puu,
kus ütlesin: vaid pagu aitab meid, ei muu.
Siin veidrat juhtunud,
ei oleks veidram muust,
kui kohtuksime südaöösel poomispuul.

Kas sa, kas sa
tuled ootab puu,
köit kanna kaelakeeks mu kõrval kõdukuul.
Siin veidrat juhtunud,
ei oleks veidram muust,
kui kohtuksime südaöösel poomispuul.

Track listing 
 CD singel 
"The Hanging Tree"
"The Mockingjay".

 Allalaaditav muusikafail–remiks 
"The Hanging Tree"  – 2:27.

Viited

Välislingid
YouTube: The Hanging Tree’ James Newton Howard ft. Jennifer Lawrence (Audio)
YouTube: Hunger Games Mockingjay Hanging Tree Scene + District 5 Hydroelectric Dam Attack

2014. aasta laulud
2014. aasta singlid
Katrin Lendok

Katrin Lendok, sünninimi Katrin Kruus, (sündinud 4. mail 1955 Viljandis) on Tartu Ülikooli ühiskonnateaduste instituudi õppekorralduse spetsialist.

Ta on mittetulundusühingu Tartu Norra Selts juhatuse liige

Ta oli Eestimaa Rahvarinde asutajaliige (1988). Alates 1990. aastast on Katrin Lendok olnud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige.

Haridustee ja töökäik
Lendok lõpetas 1973. aastal Pärnu I Keskkooli. Aastatel 1974–1979 õppis ta Tartu Riiklikus Ülikoolis eesti keelt ja kirjandust ning valis ajakirjanduse eriharu.

Esimesed töökohad nooruspõlves olid suvetöö sohvoosis, postkontoris ja sekretäri amet Pärnu Kutsekoolis. Ülejäänud aja pärast kooli on Lendok töötanud Tartu ülikoolis. Pärast lõpetamist töötas ta eesti filoloogi ja toimetusetöötajana. 1979. aastal oli ta riiklikult suunatud alates 1. augustist eesti keele kateedrisse, Juhan Peegli alluvusse, kuni ajakirjanduse kateedri moodustamiseni 1. jaanuaril 1980. 

Ta on töötanud Tartu Ülikoolis kõikide järgnevate ajakirjanduse valdkonna (kateeder, osakond, instituut) juhtide all: Juhan Peegel, Marju Lauristin, Peeter Vihalemm, Epp Lauk, Halliki Harro-Loit, Pille Pruulmann-Vengerfeldt. Tema käe alt on läbi käinud sadu tudengeid ajakirjanduse (viieaastase ja neljaaastase õppekava), avalikkussuhete ja teabekorralduse (4 aastat) ning ajakirjanduse ja kommunikatsiooni (3 aastat) õppekavadest.

Tunnustus
2014 – Tartu Ülikooli väike medal

Isiklikku
Katrin Lendok kasvas üles Pärnus. Tema isa Raimond Kruus oli matemaatika ja füüsika õpetaja, ema Valda Aaviksoo oli ajaloo, kunstiajaloo ja ühiskonnaõpetuse õpetaja. Katrinil on kaks õde – Tuuli Kruus ja Merike Kruus (Mikkor).

Katrin Lendok on abielus Ilmar Lendokiga. Tal on neli täiskasvanud last: Märt, Mihkel, Matis ja Helene.

Lapsepõlvemälestus
Oma lapsepõlvest mäletab ta järgnevat:

Tsitaadid 
Katrin Lendoki lemmiktsitaadid on välja kasvanud pikaaegsest suhtlemisest tudengitega.
 "Anna sellele kapsale sõnnikut, mis kasvab."
 "Läksid peaga läbi seina? Mis Sa seal teises toas nüüd peale hakkad?"

Viited

Eesti haridustegelased
Tartu inimesed
Sündinud 1955
Selma Kasik

Selma Kasik (sünninimi Selma Leidecker, 2. aprill 1923 Tarvastu – 13. juuni 2010 Viljandi) oli eesti arst.

1944. aastal lõpetas ta Viljandi I Keskkooli. 1952. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. 

Aastatel 1944–1945 töötas ta Puiatu lastekodu algkooli õpetajana. 1940. aastate teisel poolel oli ta Viljandi Meditsiinilise Keskkooli direktor. Aastatel 1952–1959 töötas ta arst-ftisiaatrina Kärdla tuberkuloosidispanseris. 1959. aastast töötas Viljandi tuberkuloosidispanseri jaoskonnaarstina, hiljem sai sama asutuse peaarstiks.

Ta on maetud Viljandi vanale kalmistule.

Tunnustused
1977 Eesti NSV teeneline arst

Viited

Eesti arstid
Eesti koolijuhid
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Eesti NSV teenelised arstid
Sündinud 1923
Surnud 2010
Viljandi vanale kalmistule maetud
Peetri tänav (Tallinn)

Peetri tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kalamaja asumis.

Tänav sai nime 23. oktoobril 2013.

Tänaval asuvad muuhulgas Temnikova ja Kasela galerii ja õlletootja Põhjala Brewing. Selle äärde jääb ka Kalamaja kalmistupark.

Viited

Põhja-Tallinna tänavad
Karl Vipper

Karl Vipper (ka Kaarel Vipper; 21. mai 1904 Tartu – 29. märts 1982 Tallinn) oli eesti arst.

1924. aastal lõpetas ta Hugo Treffneri Gümnaasiumi. 1934. aastal lõpetas Tartu Ülikooli arstiteaduskonna.

Aastatel 1934–1941 töötas Tallinna Ühise Haigekassa haigla kirurgina. 1941. aastal oli Tallinna 11. Punaarmee evakuatsioonihospidali peakirurg. Aastatel 1941–1946 oli ta Põltsamaa haigla juhataja ja kirurg. Aastatel 1946–1947 töötas ta Viljandi haigla kirurgia osakonna juhatajana, 1947–1948 oli ta Viljandi haigla peaarst. Aastatel 1951–1959 oli ta Viljandi Meditsiinilise Keskkooli direktor ja õppejõud.
1962. aastast kuni pensionile jäämiseni 1970. aastal töötas ta Tallinnas traumapunkti juhatajana. 

1943. aastal nimetas Viljandi maavanem ta üheks Põltsamaa raehärraks (linnapea nõunikuks).

1948. ja 1950. aastal valiti ta Viljandi Töörahva Saadikute Nõukogu saadikuks. 1950. aastast oli ta NLKP liige.

Ta on maetud Pärnamäe kalmistule.

Tunnustused
1957 Eesti NSV teeneline arst

Viited

Eesti arstid
Eesti koolijuhid
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Eesti NSV teenelised arstid
Pärnamäe kalmistule maetud
Sündinud 1904
Surnud 1982
Juta Tomingas (arst)

Juta Tomingas (15. juuli 1917 Lelle – 16. jaanuar 2005) oli eesti arst.

1936. aastal lõpetas ta Pärnu Linna Tütarlaste Gümnaasiumi. 1944. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonna.

Erialalt oli ta pediaater-kardioloog.

Ta töötas Tallinna 1. Lastehaigla osakonnajuhatajana. 

Ta oli Eesti Lastearstide Seltsi auliige.

Tunnustused
1969 Eesti NSV teeneline arst

Viited

Eesti lastearstid
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Eesti NSV teenelised arstid
Sündinud 1917
Surnud 2005
Alfred Heß

Alfred Heß ka Alfred Hess (29. märts 1897 Egiptus, Aleksandria – 9. juuni 1963 Reicholdsgrün, Fichtelgebirge) oli NSDAP/AO parteitegelane, NSDAP asefüüreri
Rudolf Heßi noorem vend.
 
Alfred naasis Saksamaale kommertskooli hariduse omandamiseks ja pöördus tagasi Aleksandriasse isa firmasse 1926. 

1920. aastal astus Alfred NSDAP-sse ja 1926 asutas ta NSDAP rakukese Egiptuses. Uuesti astus Alfred NSDAP liikmeks (nr 1368285) 1932. aastal ja järgmisel aastal sai temast NSDAP/AO Egiptuse rakukese juht. Alfred rajas Berliinis NSDAP/AO väliskaubandusameti.

Pärast vend Rudolfi 10. mail 1941 toimunud üksiklendu Augsburgist Messerschmitt Bf 110E-2/N-ga (raadikood VJ+0Q, tehasenumber 3869) Šotimaale(Suurbritannia) võeti vahi alla. 

Ameerika sõjaväevõimud vangistasid ta 1945. Alfred Heß oli peamiste sõjaroimarite protsessil Nürnbergis kaitse tunnistaja; ta vabastati pärast kohtuprotsessi.

Isiklikku
Heßide perekond

Alfredi isa Fritz Heß oli kaubandusfirma Hess&Co omanik. Egiptuses elas perekond Heß suures neljakorruselises villas, mida ümbritses aed. 

Fritzil oli maja ka Reicholdsgrünis.

Ema Klara Heß (sündinud 22. jaanuaril 1867) oli Tüüringi tekstiilitöösturi Rudolf Münchi (sünd 3. detsembril 1831) ja tema abikaasa Adelheid Ferberi (sünd 14. aprillil 1838) tütar.

Alfredil oli õde Margarete (sündis 1908. aastal).

Viited

Kasutatud kirjandus
David Irving 1977:22; David Irving, "Hitler's War", 1977
Henrik Eberle, Matthias Uhl, "Hitleri toimik. NKVD salajane ettekanne Jossif Stalinile, koostatud Hitleri isikliku adjutandi Otto Günsche ja kammerteener Heinz Linge ülekuulamise protokollide põhjal Moskvas 1948/1949", 2006
Nesbit ja Acker 2009:14. Roy Conyers Nesbit ja Georges Van Acker, "Rudolf Hessi lend. Müüdid ja reaalsus". Inglise keelest tõlkinud Hillar Tali. Olion, Tallinn 2009

Kasutatud artiklit de:Alfred Heß (NSDAP/AO), seisuga 31.10.2107

Saksamaa inimesed
NSDAP liikmed
Sündinud 1897
Surnud 1963
Postmodernistlik film

Postmodernistlikuks filmiks nimetatakse postmodernismi ideid ja tunnuseid kasutavaid filme. Postmodernistlik film on üks nooremaid kunstilise väljenduse valdkondi.

Postmodernistliku filmi tunnused
Postmodernistlikku teost iseloomustab kõrgkultuuri ja massikultuuri vahelise piiri ähmastumine, traditsioonilise väljenduslaadi ümbermängimine popkultuuri sõnavara ja strateegiate abil. David J. Peterson möönab, et kaasajal puudub arusaam filmist kui ühtsest ja samu tunnuseid sisaldavast valdkonnast. Arusaama ühtsusest on asendanud mitmesugused filmitüübid: avangardfilm, dokumentaalfilm, rahvusvaheline kunstiline film ning paljud kommertskino temaatilised ja stilistilised suunad. 

Postmodernistlikku filmi iseloomustab ka kindlapiirilise žanrilise hierarhia kadumine, žanripiiride ähmastumine. Ilmnevad sarnasused arhitektuurivaldkonnas toimunud muutustega, mis seisnesid samuti fragmenteerituse ja stilistilise mitmekesisuse eelistamises terviklikkusele. Postmodernistliku filmi iseärasuseks võib pidada ka kõrgkultuuri ja massikultuuri vahelise ajaloolise vastasseisu kadumist. Filmid võivad alluda väga keerulisele analüüsile, kuid samas saab neid nautida meelelahutusena.

Postmodernistlikke filme
 Warren Beatty "Dick Tracy" (1990)
 Steven Spielberg "Indiana Jones" (1981, 1984, 1989); 
 Jonathan T. Gilliam "Brazil" (1985)
 David Lynch "Blue Velvet" (1986)
 Robert Zemeckis "Who Framed Roger Rabbit" (1988)
 Ridley Scott "Blade Runner" (1982)
 Steven Spielberg "Back to the Future" (1985, 1989, 1990)

Lisalugemist
 Hasso Krull. Jutustus ja paranoia: David Lynchi "Kadunud kiirtee" mudel. - Millimallikas. Kirjutised 1996-2000. Tallinn: Vagabund, 2000, lk 209-222.
 Donald Tomberg. Operatsioon "Shit Happens": "Pulp Fictionist". - Teater. Muusika. Kino 1997, nr 12, lk 87-91.
 Tomi Kaarto. Postmodernismi apooria või kriitiline postmodernism: Tony Scotti ja Quentin Tarantino "Jääv armastus". - Teater. Muusika. Kino 2000, nr 3, lk 56-65.
 James Thurlow. Modernism ja postmodernism Ridley Scotti filmides. - Teater. Muusika. Kino 2003, nr 12, lk 126-131.

Viited
 Janek Kraavi "Postmodernismi teooria ja postmodernistlik kultuur" 2005, lk 163-168

Postmodernism
Filmid
Johannes Sangnes

Johannes Sangnes (sündinud 14. aprillil 1957) on Skandinaavia ettevõtja. 

Alates 2004. aastast on Sangnes olnud seotud Norra kaubandusgrupiga Reitance Convenience, kui asus tööle ettevõtte Rootsi äri tegevjuhina.
Aastatel 2009–2012 töötas ta sama ettevõtte Norra äri juhina, aastatel 2012–2015 oli ta Soome R-kioski tegevjuht ning 2015–2016 Reitan Convenience'i juhatuse liige ja operatsioonide juht.
Alates 2016. aasta juunist on ta Reitan Convencience'i tegevjuht ja R-Kioski nõukogu esimees. 

Sangnes on abielus, kolme lapse isa.
Tal on kahekordne magistrikraad inseneriteaduste alal.

Välislingid
R-Kiosk kavandab uut algust, Postimees, 1. november 2017
R-KIOSKI EMAFIRMA REITAN CONVENIENCE SAI UUE JUHI
R-Kiosk uueneb: täna avatakse suurim R-Kiosk Tallinna Lennujaamas, Äripäev, 12. oktoober 2017
Ettevõtjad
Sündinud 1957
Kuusiku parkmets

Kuusiku parkmets on parkmets Tallinnas Nõmme linnaosas Vana-Mustamäe asumis. Parkmets jääb Nõmme–Mustamäe maastikukaitsealale. Parkmetsa pindala on 39 ha. 

Parkmetsas on Õpiringi kivid.

Viited

Tallinna pargid
Nõmme linnaosa
Eesti metsad
Erika Männik

Erika Männik (sünninimi Erika Oskar; 14. aprill 1894 Viljandi – 28. mai 1971 Viljandi) oli eesti pedagoog ja naiskodukaitse aktivist.

Ta lõpetas Viljandi Naisgümnaasiumi ja õppis Moskvas kõrgematel põllumajanduse kursustel.

Ta oli Viljandi Kodumajanduskooli juhataja, Viljandi Kommertsgümnaasiumi õpetaja ja Viljandi Linnagümnaasiumi direktor.

1925. aastast oli ta Naiskodukaitse Viljandi malevkonna jaoskonna liige, aastatel 1927–1932 Viljandi malevkonna jaoskonna esinaine, 1927–1936 ka Sakala ringkonna esinaine. 1936–1937 oli ta Eesti Naiskodukaitse peasekretär, 1937–1940 esinaine.
 
1941. aastal ta koos abikaasaga küüditati Kolominskije Grivõsse, 1944. aasta septembris seal arreteeriti, mõisteti 8 aastat sunnitööd, viibis vangilaagris Džezkazganis. Vabanes laagrist 1951. aasta detsembris, viibis uuesti asumisel kuni 1956. aasta aprillini, seejärel pöördus tagasi Eestisse.

Pensionärina elas Viljandis, oli Eesti Looduskaitse Seltsi Viljandi osakonna liige ning tegeles kodu-uurimisega.

Ta on maetud Viljandi vanale kalmistule.

Tunnustus
1938 Kotkaristi III klassi teenetemärk

Viited

Eesti õpetajad
Eesti koolijuhid
Naiskodukaitse esinaised
Eesti represseeritud isikud
Kotkaristi III klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1894
Surnud 1971
Eesti koduloolased
Viljandi vanale kalmistule maetud
Kristuse ristimine (Piero della Francesca)

„Kristuse ristimine“ on itaalia kunstniku Piero della Francesca (umbes 1416/1417–1435) maal.

Viited

Kirjandus
 Birgit Laskowski, Piero della Francesca, collana Maestri dell'arte italiana, Gribaudo, Milano 2007. ISBN 978-3-8331-3757-0
 Pietro Allegretti, Piero della Francesca, collana I classici dell'arte, Milano, Rizzoli/Skira, 2003, pp. 90–91.
 Silvia Ronchey, L'enigma di Piero, BUR, Milano 2006 ISBN 978-88-17-01638-4
 Pierluigi De Vecchi ed Elda Cerchiari, I tempi dell'arte, volume 2, Bompiani, Milano 1999. ISBN 88-451-7212-0
 Louise Govier, The National Gallery, guida per i visitatori, Louise Rice, Londra 2009. ISBN 978-1-85709-470-1

Maalid
Piero della Francesca maalid
Kristuse ristimist kujutavad maalid
Külli Tammur

Külli Tammur (sünninimi Külli Urvik; sündinud 22. aprillil 1983) on Eesti riigiametnik ja poliitik, alates 30. oktoobrist 2017 Lääne-Harju vallavolikogu esimees.

Ta lõpetas aastal 2010 Tallinna Ülikooli, ta on töötanud viimastel aastatel Keskkonnaagentuuri projektijuhina.

Aastatel 2009–2017 oli ta Padise vallavolikogu esimees. Nii 2009. aasta kohalikel valimistel kui ka 2013. aasta kohalikel valimistel kandideeris ta valimisliidu "Koostöö" nimekirjas, sai 2009. aastal 22 häälega asendusmandaadi ja 2013. aastal 46 häälega otsemandaadi.

2017. aasta kohalikel valimistel kandideeris ta moodustamisel olnud Lääne-Harju vallas valimisliidu "Valimisliitude Ühendus" nimekirjas, sai kokku 134 häält ja pääses selle tulemusega vallavolikogusse. Vallavolikogu esimesel istungil valiti ta ühehäälselt volikogu esimeheks.

Viited

Eesti poliitikud
Eesti riigiametnikud
Sündinud 1983
Värska Kultuurikeskus

Värska Kultuurikeskus on kultuurikeskus Põlva maakonnas Värskas aadressil Pikk tänav 12. Keskuse juhataja on Marija Jurtin.

Keskus ehitati 1941–1960. Keskus renoveeriti 2008.

Viited

Välislingid
Keskusest Värska valla kodulehel
Keskus Facebookis

Eesti kultuurikeskused
Värska
Niin (materjal)

Niin (ka niinekiud) on taime niinest saadud tarbematerjal. Niinekiududest tehakse näiteks köisid ja matte. Kõige rohkem kasutatakse lina-, kanepi-, pärna- ja raffiapalmi kiude.

Viited

Materjalid
Botaanika
Migos

Migos on Ameerika hiphopitrio Georgia osariigist. Ansambel alustas tegevust 2009. aastal. 

Ansambli liikmeda on Quavo, Offset ja Takeoff. Nende tuntuim lugu on "Bad and Boujee".

Diskograafia
Yung Rich Nation (2015)
Culture (2017)
Culture 2 (2018)

Liikmed
Quavo (2009-...)
Offset (2009-...)
Takeoff (2009-...)

Allikas
 https://en.wikipedia.org/wiki/Migos

Ameerika Ühendriikide ansamblid
Hiphopansamblid
Vinschgau

Vinschgau (itaalia: Val Venosta, saksa: Vinschgau, romanši: Vnuost, ladiini: Val Venuesta, keskaegne: Finsgowe) või Vinschgau org on Adige või Etschi jõe oru ülemine osa Lõuna-Tirooli lääneosas Itaalias.

Etümoloogia 

Saksa nimi Vinschgau, nagu ka itaalia Val Venosta, tuleb keldi (Reetia) venostide hõimudest, keda on mainitud iidsel Tropaeum Alpiumil. Frangi gau loodi Karl Suure ajal aastal 772; seda on esmakordselt mainitud 1077. aasta dokumendis, kui Saksamaa kuningas Heinrich IV andis Schlandersi mõisad in pago Finsgowe Brixeni piiskop Altwinile.

Geograafia 

Vinschgau org kulgeb lääne-idasuunalisena Merano basseinist Partschinsis Adige jõge pidi üles Rescheni kuruni loodes. Ötztali Alpid põhjas, Alpide peaaheliku osa, eraldavad selle Inni oru ülemisest otsast. Adige orgu piiravad veel Sesvenna grupp läänes ja Ortleri Alpid lõunas. See koosneb mitmest külgorust, nagu Suldental, Matscher Tal või Schnalstal.

Saarelise asukoha tõttu Kesk-Ida-Alpides (üsna soe kliima ja vähene vihm (400mm aastas)) niisutatakse põlde, niite ja õunapuuaedu. Viinamarjakasvatus on samuti tavaline.

2001. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 96.51% oru rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 3.41% itaalia keelt ja 0.08% ladiini keelt.

Haldusjaotus 

Vinschgau ringkond (itaalia: Comprensorio della Val Venosta; saksa: Bezirksgemeinschaft Vinschgau) loodi aastal 1962. Ringkond katab suurema osa Vinschgau piirkonnast ja selle külgorud, selles on 13 valda:

 Kastelbell-Tschars (Castelbello-Ciardes) 
 Graun im Vinschgau (Curon Venosta) 
 Glurns (Glorenza) 
 Latsch (Laces) 
 Laas (Lasa)
 Mals (Malles Venosta) 
 Martell (Martello)
 Prad am Stilfserjoch (Prato allo Stelvio) 
 Schlanders (Silandro) 
 Schluderns (Sluderno) 
 Schnals (Senales) 
 Stilfs (Stelvio)
 Taufers im Münstertal (Tubre) 

Naturnsi (Naturno), Plausi ja Partschinsi (Parcinesi) vallad kuuluvad geograafiliselt Vinschgau piirkonna madalamasse otsa, kuigi poliitiliselt on nad seotud Burggrafenamti ringkonnaga.

Välislingid 

 Vinschgau ringkond (saksa ja itaalia keeles)

Itaalia orud
Barbaroŭ

Barbaroŭ (transkribeerituna Barbarov, venepäraselt Barbarov, poola keeles Barbarów) on agrolinnake (endine alev) Valgevenes Homieli oblastis Mazyri rajoonis, Barbaroŭ külanõukogu halduskeskus. Asula asub oblasti keskusest Homielist 166 kilomeetri kaugusel Prõpjatsi jõe kaldal.

Külas on algkool, kultuurimaja ja raamatukogu, seal asub ka jõesadam. Vaatamisväärsusteks on sealne mõisakompleks ja park.

Aastal 1908 sündis seal valgevene põllumajandusteadlane Michaił Macapura.

Ajalugu 

Küla mainiti kirjalikes allikates esmakordselt aastal 1431. Aastast 1761 kuulus Barbaroŭ Oskierkadele. Adam Kirkor  avastas alevist sel perioodil püstitatud võimsa mitme torni, muldvalli ja vallikraaviga kindluse jäänused, ent kindlust ennast tolle perioodi kirjalikes allikates mainitud ei ole.  Aastal 1779 ehitati sinna õigeusu kirik. 

Aastal 1793 läks küla teisel Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu. Barbaroŭ hakkas kuuluma Minski kubermangu ja Mozõri maakonda. Ühtlasi sai selle omanikuks Jacob Johann von Sievers, kes aga aastal 1808 selle Holstidele edasi müüs. Aastal 1795 sai Barbaroŭ alevi staatuse. Aastast 1833 on teada, et alevis olid kõrts, neli vesiveskit ja kai. XIX sajandi keskpaigas rajasid alevi omanikeks saanud Horwatid Prõpjatsi kaldale uhke mõisakompleksi, mille juures asus ka viie tiinu suurune park. Horwatide suguvõsa valdusesse jäi alev kuni I maailmasõjani. 

Aastal 1919 läks Barbaroŭ Valgevene NSV koosseisu. Aastal 1924 muudeti selle staatus külaks, ühtlasi sai Barbaroŭst kohaliku külanõukogu halduskeskus. Samal aastal asutati külas kolhoos «Серп и молот», mis aastal 1930 sai uue nime «Новый Барбаров». II maailmasõja ajal põletasid saksa karistussalklased küla maha. Tänapäeval on asulast saanud agrolinnake.

Viited 
 

Valgevene asulad
Mazyri rajoon
Eesti – Uus-Meremaa suhted

Eesti – Uus-Meremaa suhted on kahepoolsed suhted Eesti ja Uus-Meremaa vahel. 

Uus-Meremaa tunnustas Eesti vastuvõtmist Rahvasteliitu 22. septembril 1921 (Uus-Meremaa oli Rahvasteliidu asutajaliige 1919. aastast koos teiste Suurbritannia dominioonidega).

Uus-Meremaa taastunnustas Eestit 28. augustil 1991. Kahe riigi vahelised diplomaatilised suhted said alguse 6. jaanuaril 1992.

Eesti suursaadik Uus-Meremaal on alates märtsist 2013 Andres Unga. Suursaadik resideerib Austraalias Canberras.

Vaata ka
Uus-Meremaa eestlased

Viited

Eesti kahepoolsed suhted
Uus-Meremaa
Kristuse ristimine

"Kristuse ristimine" on mitme teose nimi:
"Kristuse ristimine", El Greco maal
"Kristuse ristimine", Piero della Francesca maal
"Kristuse ristimine", Andrea Mantegna maal
Kristuse ristimine (Andrea ja Leonardo)
Tiit Lepmann

Tiit Lepmann (sündinud 15. mail 1949 Tartus) on Eesti matemaatikadidaktik.

Elulugu

Õpingud 
Lõpetas 1967. aastal Tartu 7. Keskkooli. Samal aastal alustas õpinguid Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) matemaatikateaduskonnas, mille lõpetas 1972. aastal kvalifikatsiooniga matemaatik, matemaatikaõpetaja. Aastatel 1981–1984 jätkas õpinguid aspirantuuris TRÜ matemaatika õpetamise metoodika kateedris matemaatika õpetamise metoodika alal. Kaitses Tartus 1987. aastal pedagoogikakandidaadi dissertatsiooni teemal "Mõistete omandatus ja selle seos nende esitamismetoodikaga õpikus (VII klass)" (juhendaja dots Jaan Reimand). Täiendanud end erialaselt Saksamaal Freiburgi Pedagoogilises Kõrgkoolis, Giesseni ülikoolis (1996), Greifswaldi ülikoolis (1998) ja Helsingi Ülikoolis (2006).

Teenistuskäik 
Töötas matemaatikaõpetajana (1972–1975 Tartu 10. Keskkoolis), assistendina (1975–1979 TRÜ matemaatika õpetamise metoodika kateedris), stažöör-uurijana (1979–1981 samas kateedris), vanemõpetajana (1984–1989 samas kateedris). Dotsent 1989. aastast. Aastani 2004 töötas põhitöö kõrvalt Tartu koolides matemaatikaõpetajana. Emeriteerus 2014. aastal.

Aastatel 1996–2006 Tartu Ülikooli (TÜ) matemaatika didaktika õppetooli hoidja, 2006–2008 TÜ matemaatika didaktika uurimisrühma juht, 2008–2013 TÜ matemaatika instituudi koolimatemaatika keskuse juht ja 2013–2014 TÜ matemaatika instituudi koolimatemaatika ja -informaatikakeskuse juhataja.

Teadustöö 
Tegelenud matemaatika didaktikaga. Põhilised uurimisvaldkonnad: õpetatava aine (matemaatika mõisted, seosed ja ülesanded) esitussüsteemi kirjeldamise võimalused ja nende rakendamine matemaatikaõpikute analüüsimisel; matemaatika õpetamise aktiivsed meetodid; koolimatemaatika omandatus (tasemetööd, riigieksmaid, TIMSS ja PISA uuringud) ja seda mõjutavad tegurid. Käsitlenud ka koolimatemaatika reformimisega ja õppekava arendamisega seotud küsimusi. Olnud kolme ETF grandi hoidja: Pedagoogikateaduse kaasaegsete ideede rakendumine arvutiseerunud ja erinevaid valikuid võimaldavas matemaatikaõpetuses (1998–2000), Üldhariduskooli matemaatika õppekava innovatsiooniprotsess õpilaste matemaatilise arengu ning õpilaste ja õpetajate arusaamade taustal (2001–2003) ja Õppekava kognitiivsete ja praktilis-rakenduslike pädevuste realiseerumine koolimatemaatikas õpetajate arusaamade ning siseriiklike ja rahvusvaheliste tasemeuuringute taustal (2005–2007). 
Juhendanud hulgaliselt üliõpilaste diplomitöid, õpetajakoolituse lõputöid ja nelja magistritööd.

Muu erialane tegevus 
Koolimatemaatika õpikute autor.

Viited

Kirjandus

Välislingid 
 Eesti teaduse infosüsteem ETIS 
 Matemaatika didaktika veebileht

Eesti matemaatikud
Tartu Ülikooli matemaatikateaduskonna vilistlased
Sündinud 1949
Rajoon (Venemaa)

Rajoon (vene keeles район) on 2. järgu haldusüksus Venemaa Föderatsioonis

Seisuga 1. jaanuar 2010 oli Venemaal 1868 rajooni. Mõnes föderatsioonisubjektis nimetatakse rajoone teisiti – näiteks Tõvas kožuunideks ja Jakuutias ulussideks. 

Elanike arvult on suurim Vsevoložski rajoon Leningradi oblastis – 326,7 tuhat elanikku (2017), väiksem Aleuudi rajoon Kamtšatka krais – 688 elanikku (2017). 

Territooriumilt suurimad rajoonid asuvad Krasnojarski krais: põhjaosas Taimõri Dolgaani-Neenetsi rajoon  (879 900 km²) ja keskosas Evengi rajoon (763 200 km²). Venemaa väiksem rajoon asub Kaliningradi oblastis – Svetlogorski rajoon (32,5 km²).

Rahvusrajoonid
Mõned rajoonid omavad rahvuslikku staatust. 2011. aasta seisuga oli Venemaal 12 rahvusrajooni, nende seas Baunti evengi rajoon Burjaatias, Kalevala rahvusrajoon Karjalas, Bõstrinski rajoon Kamtšatka krais, Saksa rahvusrajoon Altai krais, Azovo saksa rahvusrajoon Omski oblastis ja Moma rahvusuluss Jakuutias.

Kohalik omavalitsus
Kohalikku omavalitsust teostatakse rajoonides munitsipaliteetide kaudu. Reeglina on rajooni piires moodustatud munitsipaalmoodustisena munitsipaalrajoon, harvemini linnaringkond (näiteks Sahhalini ja Sverdlovski oblastis) või munitsipaalringkond (Moskva linna rajoonides). Rajooni piirides võib olla moodustatud ka mitu munitsipaalringkonda (näiteks Peterburi linna rajoonides). 

Venemaa rajoonid
Rajoon

Rajoon on mitmetähenduslik sõna.

Haldusüksuste tüübid:

 Rajoon (Leedu), 1. järgu haldusüksus Leedus
 Rajoon (Läti), endine haldusüksus Lätis
 Rajoon (Moldova), 1. järgu haldusüksus Moldovas
 Rajoon (NSVL), haldusüksus Nõukogude Liidus
 Rajoon (Tadžikistan), 2. järgu haldusüksus Tadžikistanis
 Rajoon (Ukraina), 2. järgu haldusüksus Ukrainas
 Rajoon (Valgevene), 2. järgu haldusüksus Valgevenes
 Rajoon (Venemaa), 2. järgu haldusüksus Venemaal

Muu

 Ansambel Rajoon
Riigikaitse Edendamise Sihtasutus

Riigikaitse Edendamise Sihtasutus on Eesti sihtasutus. Sihtasutuse eesmärgid on toetada Kaitseväe ja Kaitseliidu varustatust ja väljaõpet ning tõsta kaitseväelaste ja kaitseliitlaste haridustaset.

Sihtasutuse asutasid 18. juunil 2004 Eesti Vabariik ja Eesti Kaubandus-Tööstuskoda.

Vaata ka
 Kaitseressursside Amet

Viited

Välislingid
 Asutati Riigikaitse Edendamise Sihtasutus, Kaitseväe portaal, 18.06.2004
 Toeta Ukrainas vigasaanutele meditsiinilise abi pakkumist Koda.ee

Eesti sihtasutused
Eesti sõjandus
Helga Kriiel

Helga Kriiel (1913 – 1996) oli eesti pedagoog.

1936. aastast oli ta Ellamaa turbatööstuse lasteaia lasteaednik.

1945. aastast oli ta Tallinna. 13. Lasteaia juhataja.

Aastatel 1953–1975 oli ta Tallinna 18. Lasteaia juhataja.

Tunnustused
1968 Eesti NSV teeneline õpetaja

Viited

Eesti pedagoogid
Eesti NSV teenelised õpetajad
Sündinud 1913
Surnud 1996
Martin Juhkam

Martin Juhkam (17. veebruar 1924  – 16. juuni 2005) oli Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku vaimulik paguluses Rootsis ja soomepoiss.

Ta mobiliseeriti aastal 1943 Saksa sõjaväkke, kust põgenes. 27. oktoobrist 1943 oli ta Soome armees. Ta oli väljaõppel Porokyläs, Taavettis ja Uusisaaris. Ta osales tõrjelahinguis Viiburi lahe ääres ja Vuoksi jõel.

Tunnustused
 2001 Valgetähe V klassi teenetemärk

Viited

Välislingid 
 Martin Juhkam Õigeusu vaimulike andmebaasis
 Martin Juhkam väliseesti isikute andmebaasis

Eesti õigeusu vaimulikud
Korporatsioon Revelia liikmed
Püha Piiskop Platoni ordeni kavalerid
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Soome 200. jalaväerügemendi koosseis
Eestlased Rootsis
Sündinud 1924
Surnud 2005
Erametsakeskus

SA Erametsakeskus (lühend EMK) on Eesti sihtasutus, mille eesmärkide seas on harida metsaomanikke ja edendada keskkonnasõbralikku ja efektiivset erametsandust. EMK asutas Phare projekti raames 24. märtsil 1999 Võru Maavalitsus. EMK peakontor asub Raplas Tallinna maantee 22.

Erametsakeskuse tegevusvaldkonnad:
 Metsandustoetuste andmise korraldamine.
 Erametsanduse tugisüsteemi arendamine.
 Erametsandusega seotud muu arendustegevus (koostöös teiste erametsandusorganisatsioonidega, metsaühistutega, konsulentidega).

EMK vahendab metsaomanikele toetusi erinevate metsakasvatuslike tööde tegemiseks. Toetust saab küsida metsa uuendamiseks, metsa inventeerimiseks, metsamaaparandustöödeks, pärandkultuuri säilitamiseks ja eksponeerimiseks, noore metsa hooldamiseks, ulukikahjustuste ennetamiseks, seadmete soetamiseks. Erametsakeskus toetab metsaühistute tegevuse korraldamist ja erametsaomanikele nõustamise pakkumist metsaühistutes. Erametsakeskusest saab küsida Natura hüvitist looduskaitseliste piirangute eest sihtkaitsevööndis ja Natura 2000 alal asuvas piiranguvööndis. Samuti on võimalik sõlmida lepinguid vääriselupaikade (VEP) vabatahtlikuks kaitseks.

SA Erametsakeskus haldab Eesti erametsaportaali www.eramets.ee, annab välja info- ja õppematerjale ning 4 korda aastas ajalehe Postimees vahel ilmuvat õppelehte Sinu Mets.

Viited

Välislingid
EMKi koduleht

Eesti sihtasutused
Eesti metsandus
Haapsalu Neuroloogiline Rehabilitatsioonikeskus

Haapsalu Neuroloogiline Rehabilitatsioonikeskus (lühend HNRK) on taastusravihaigla Lääne maakonnas Haapsalus aadressil Sadama tänav 16.

HNRK asutati 1958.

HNRK-l ilmub aastast 2011 oma ajaleht: Keskustelu.

Viited

Välislingid
HNRK koduleht

Eesti haiglad
Haapsalu
Triigi Filharmoonia

Triigi Filharmoonia on eksperimentaalne teatri- ja kontserdilava Saaremaal Triigi külas.

Ehitus
Triigi Filharmoonia ehitamise mõttele tulid lauljatar Hannaliisa Uusma ja tema sõbranna Teele Vares. Hoone projekteerisid Eesti kunstiakadeemia vilistlased, noored arhitektid Riin Kersalu ja Mihkel Meriste. Ehitust alustati 2016. aasta mais. Algselt oli plaanis hoone kolme kuuga valmis saada, kuid selleks kulus seitse kuud rohkem. Esimene esinemine peeti ehitusplatsil. Ehituse teostas OÜ Arens Ehitustööd.

Hooajad ja kontserdid
Triigi Filharmoonial on olnud kaks hooaega.
 Esimene hooaeg: 15.07.2016–13.08.2016. Hooaja avakontsert kandis pealkirja "Eliide impro", esines improvisatsioonilise muusikali "Sinilind" koosseis.
 Teine hooaeg: 30.07.2017–17.08.2017. Teisele hooajale andis hoo sisse pianist Kristjan Randalu soolokontsert.
 16. septembril 2017 esines Filharmoonias Jaan Pehk ehk Orelipoiss.

Muid kontserte ja esinejaid
 Kinoteatri stand-up comedy 
 Jarek Kasari ja Olavi Ruitlase kuplee
 VAT Teatri etendus "Kuidas ma koera sõin"
 "Maria Fausti duo" koosseisus Maria Faust ja Hakon Berre
 Ööülikooli avalik salvestus, lektoriteks Ene-Liis Semper ja Kristjan Lepik
 tantsulavastus "Saare äratus"
 Estonian Cello Ensemble 
 Jarek Kasari ja Vaiko Epliku "ÕHMOVID"

Tunnustus
Triigis asuv hoone märgiti ära 2016. aastal aasta puitehitise konkursil (sai eriauhinna).

Vaata ka
 Triigi Filharmoonia Facebookis

Viited

Saaremaa valla ehitised
Maarja Magdaleena (Scorel)

„Maarja Magdaleena“ on hollandi kunstniku Jan van Scoreli (1495–1562) maal.

Viited

Maalid
Maarja Magdaleenat kujutavad maalid
Eesti-Hiina suhted

Eesti-Hiina suhted on kahepoolsed suhted Eesti ja Hiina Rahvavabariigi vahel. 

Kahe riigi vahelised diplomaatilised suhted said alguse 11. septembril 1991.

Aastast 2012 tegutseb Hiina Suursaatkond Tallinnas. Peale suursaatkonna tegutseb Eestis ka Hiinat esindav majandus- ja kaubandusesindus ning kaitseatašee büroo.

2010–2016 tegutses Eesti Peakonsulaat Šanghais. Hiinas tegutseb Eesti Suursaatkond Pekingis.

Vaata ka
Hiina eestlased

Viited

Eesti kahepoolsed suhted
Hiina
Šepetivka

Šepetivka (ukraina keeles Шепетівка, vene keeles Шепетовка Šepetovka, poola keeles Szepetówka) on linn Ukrainas Hmelnõtskõi oblastis.

Šepetivka on tähtis raudteesõlm.

Asulat on kirjalikes allikates esmakordselt mainitud 1594. aastal. Magdeburgi linnaõigused sai 16. sajandi lõpul.

Teise Poola jagamise tagajärjel läks Šepetivka 1793. aastal Venemaa Keisririigi võimu alla.

Aastatel 1915–1919 elas Šepetivkas kirjanik Nikolai Ostrovski.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Šepetivka elanikest ukrainlasi 90,7%, venelasi 5,8%, poolakaid 2,0%, valgevenelasi 0,3% ja juute 0,3%.

Viited

Ukraina linnad
Hmelnõtskõi oblast
Järvamaa Omavalitsuste Liit

Järvamaa Omavalitsuste Liit on organisatsioon, mis ühendab Järva maakonna omavalitsusi. Liit muu hulgas esindab maakonda ja maakonna omavalitsusi riigiorganites ja muudes institutsioonides.

Liit asutati 22. märtsil 1995. Liitu kuulub 16 omavalitsust.

Viited

Välislingid
Liidu koduleht

Järva maakond
Eesti Maaomavalitsuste Liit
Kristuse ristimine (Verrocchio ja Leonardo)

"Kristuse ristimine" on itaalia kunstniku Andrea del Verrocchio (umbes 1435–1488) töökojas umbes aastatel 1475–1478 valminud teos, mille autoreiks on Andrea del Verrocchio, Leonardo da Vinci (1452–1519) ja teised.

Kirjandus
 Galleria degli Uffizi, collana I Grandi Musei del Mondo, Roma 2003.
 Milena Magnano, Leonardo, collana I Geni dell'arte, Mondadori Arte, Milano 2007, pag. 46. ISBN 978-88-370-6432-7
 Gloria Fossi, Uffizi, Giunti, Firenze 2004, pag. 286. ISBN 88-09-03675-1
 Brown, David Alan (1998). Leonardo da Vinci: Origins of a Genius. New Haven: Yale University Press.

Maalid
Verrocchio maalid
Kristuse ristimist kujutavad maalid
Leonardo da Vinci
Kristuse ristimine (Mantegna)

„Kristuse ristimine“ on itaalia kunstniku Andrea Mantegna (1431–1506) teos.

Teos asub Andrea Mantegna matusekabelis Andrease basiilikas Mantovas Itaalias.

Kirjandus
 Alberta De Nicolò Salmazo, Mantegna, Electa, Milano 1997.
 Ettore Camesasca, Mantegna, in AA. VV., Pittori del Rinascimento, Scala, Firenze 2007. ISBN 888117099X

Maalid
Kristuse ristimist kujutavad maalid
Irpin

Irpin (ukraina keeles Ірпінь, vene keeles Ирпень Irpen) on linn Ukrainas Kiievi oblastis. Irpin asub Kiievist vahetult loodes.

Ajalugu 
Asula rajati 1899. aastal. Linnaõigused sai Irpin 1956. aastal. Oblastilise alluvusega linn on alates 1962. aastast.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Irpini elanikest ukrainlasi 87,7%, venelasi 9,9%, valgevenelasi 0,6% ja poolakaid 0,4%.

Sõjategevus 2022. aastal 
2022. aasta 13. märtsil hukkus Irpinis Vene-Ukraina sõja kajastamisel ameerika ajakirjanik Brent Renaud[en], kes oli esimene idanaabri Ukrainasse sissetungi kajastamisel hukkunud välisajakirjanik. 23. märtsil 2022 teatas linnapea, et 80% linnast on Ukraina relvajõudude kontrolli all. 23. märtsil teatas Ukraina politsei, et taastas linnas enda tegevuse. 28. märtsil 2022 teatas linnapea Oleksandr Markušõn, et linn on okupantidest vabastatud.

Galerii

Vaata ka
 Irpini lahing

Viited

Välislingid
 Chris Jewers. 'Retreating' Russian soldiers leave 13 'executed civilians' on highway of death and 'booby trap their bodies': Grim eyewitness accounts suggest MORE Russian war crimes - with claims 300 were killed in one city. Daily Mail, 1. aprill 2022

Ukraina linnad
Kiievi oblast
Kozienki

Kozienki (transkribeerituna Kozenki, venepäraselt Kozenki) on külaValgevenes Homieli oblastis Mazyri rajoonis, Kozienki külanõukogu halduskeskus. Asula asub oblasti keskusest Homielist 143 ja Mazyrist 0,4 kilomeetri kaugusel.

Külas on keskkool, spordikool, muusikakool, klubihoone, kultuurimaja, postkontor ja kaks raamatukogu. Seal asub põllumajanduskeemia laboratoorium.

Ajalugu 

Küla on kirjalikes allikates esmakordselt mainitud XVIII sajandil: aastal 1724, toona kandis see nime Kozakienki. Aastal 1776 rajati selle juurde samanimeline huutor. Küla ja huutor kuulusid Minski vojevoodkonda ja Mazyri maakonda.

Aastal 1793 läks küla teisel Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu. Kozienki hakkas kuuluma Minski kubermangu ja Mozõri maakonda. Asula hakkas kasvama aastal 1916, mil valmis Žłobini ja Ovrutši vaheline raudtee, millel avati Kozienki raudteejaam (jääb tänapäeval Mazyri piiridesse). 

Aastal 1919 läks Kozienki Valgevene NSV koosseisu. Aastal 1930 asutati külas kolhoos.

Tšornobõli katastroofi järel ehitati külla majad 110 perele, kuhu asustati inimesed radioaktiivse tolmuga saastunud piirkondadest. Uued tänavad hakkasid likvideeritud külade mälestuseks kandma nimesid Bieły Bierah ja Biełabiarežskaja Rudnia.

Viited 
 

Valgevene asulad
Mazyri rajoon
Jõgeva Spordikeskus

Jõgeva Spordikeskus Virtus on spordikeskus Jõgeva maakonnas Jõgeval.

Spordikeskus haldab muu hulgas järgmisi spordirajatisi: spordikeskus Virtus, Jõgeva staadion, Jõgeva tenniseväljakud, Virtuse terviserada.

Viited

Välislingid
Spordikeskuse koduleht

 

Eesti spordiehitised
Jõgeva sport
Kose Spordikool

Kose Spordikool ehk Kose Huvikooli spordiosakond on spordikool Harju maakonnas Kose vallas Kose alevikus.

Kooli juhataja on Erik Horn.

Kool alustas tegevust 1. septembril 1996. 1. septembrist 2020 tegutseb spordikool Kose Huvikooli koosseisus.

Koolis on kolm osakonda: kergejõustiku-, korvpalli- ja ujumiseosakond.

Viited

Välislingid
Spordikoolist Kose Spordimaja kodulehel

Eesti spordikoolid
Kose
Harju maakonna koolid
Leonhard Johann von Budberg-Bönninghausen

Vabahärra Leonhard Johann von Budberg-Bönninghausen (14. märts (vkj) 1727 − maeti 12. september (vkj) 1796 Riia) oli Liivimaa rüütelkonna tegelane ja mõisaomanik.

Elulugu
Ta oli Liivimaa maamarssali vabahärra Gotthard Wilhelm von Budberg-Bönninghauseni (1685−1749) ja tema abikaasa Margarethe Elisabeth von Lode (1704−1777) poeg. Sai koduhariduse. 1745. aastal immatrikuleeriti Strassburgi ülikooli tudengiks. Pärast õpingute lõppu reisis ringi Saksamaal, Prantsusmaal ja Hollandis. Seejärel oli Liivimaa kindralkuberneri sekretär. 1759. aastal sai Liivimaa õuekohtu assessoriks. Samal aastal valiti Liivimaa maamarssaliks, kellena oli tegev kaks ametiaega aastani 1765. 1762. aastal osales Moskvas keisrinna Katariina II kroonimisel. 1767. aastal sai temast Liivimaa Läti distrikti aadlimarssal. Asehalduskorra ajal oli ta 1783−1786 Liivimaa kubermangu aadlimarssal, samal ajal teenis tsiviilkohtupalati presidendina. 1792. aastal sai temast Liivimaa Üldkasuliku ja Ökonoomilise Sotsieteedi tegevliige, olles üks asutajaliikmetest. 1796. aastal valiti ta seltsi esimeseks presidendiks, kuid suri peagi.

Vaata ka
Liivimaa Üldkasulik ja Ökonoomiline Sotsieteet

Viited

Kirjandus
 

Liivimaa mõisnikud
Liivimaa maamarssalid
Liivimaa Üldkasuliku ja Ökonoomilise Sotsieteedi presidendid
Liivimaa Üldkasuliku ja Ökonoomilise Sotsieteedi tegevliikmed
Sündinud 1727
Surnud 1796
Reinhold von Berg

Friedrich Reinhold von Berg (26. oktoober (vkj) 1736 Ērgļi − 5. jaanuar (vkj) 1809 Ropaži) oli Liivimaa rüütelkonna tegelane ja mõisaomanik.

Elulugu
Ta oli Liivimaa maamarssali Gotthard Wilhelm von Bergi (1682−1756) ja tema abikaasa Eva Helene von Helmerseni (1695−1756) poeg. Tudeeris 1759. aastal Strassburgi ülikoolis. Seejärel reisis ringi Saksamaal ja Itaalias. Naasis Liivimaale ja valiti 1772. aastal maanõunikuks, kellena oli ametis 1786. aastani; uuesti oli ta maanõunik aastatel 1797−1798. 1772. aastal sai Liivimaa õuekohtu assessoriks ja Võnnu kreisi ülemkirikueestseisjaks. 1784−1796 oli südametunnistuskohtunik. Teenis välja tõelise riiginõuniku aukraadi. 1792. aastal sai temast Liivimaa Üldkasuliku ja Ökonoomilise Sotsieteedi tegevliige, olles üks asutajaliikmetest. 1796. aastal valiti ta selle presidendiks, kellena oli ametis surmani.

Vaata ka
Liivimaa Üldkasulik ja Ökonoomiline Sotsieteet

Viited

Kirjandus
 

Liivimaa maanõunikud
Liivimaa mõisnikud
Liivimaa Üldkasuliku ja Ökonoomilise Sotsieteedi presidendid
Liivimaa Üldkasuliku ja Ökonoomilise Sotsieteedi tegevliikmed
Sündinud 1736
Surnud 1809
Hirotugu Akaike

Hirotugu Akaike (jaapani keeles 赤池 弘次 Akaike Hirotsugu; 5. november 1927–4. august 2009) oli Jaapani statistik, kes töötas informatsiooniteooria valdkonnas. 

Ta formuleeris 1970. aastate alguses Akaike informatsioonikriteeriumi (AIC), millega võrreldakse statistilisi mudeleid. Formaalselt avaldas ta selle 1974. aastal artiklis "A new look at the statistical model identification", kuigi oli sellega juba varem esinenud sümpoosionil ja mitteametlikult oli see sümpoosioni kokkuvõttes ilmunud.

Suure panuse eest statistika ja modelleerimise arengusse ning Akaike informatsioonikriteeriumi väljatöötamise eest anti talle 2006. aastal Kyōto auhind. Google avaldas tema 90. sünniaastapäeva auks 5. novembril 2017 oma otsingumootori avalehel vigurlogo.

Viited

Välislingid 
 Hirotugu Akaike Memorial Website
 Kyōto auhinna laureaadi kirjeldus

Jaapani teadlased
Statistikud
Sündinud 1927
Surnud 2009
Sambir

Sambir (ukraina keeles Самбір, poola keeles Sambor, vene keeles Самбор Sambor) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Lvivi oblastis, Sambiri rajooni halduskeskus. Kuni 2020. aastani oli linn Sambiri rajooni keskus.

Sambir asub Dnestri jõe paremal kaldal, Lvivist umbes 70 km lääneedelas.

Kirjalikes allikates on Sambori esimest korda mainitud 1241. aastal. Esimese Poola jagamise tagajärjel läks Sambir 1772. aastal Habsburgide Austria keisririigi võimu alla. Alates 1919. aastast oli linn Poola koosseisus. Teise maailmasõja käigus hõivasid Saksa väed linna 10. septembril 1939. 26. septembril 1939 anti linn vastavalt Molotovi-Ribbentropi pakti salajastele lisaprotokollidele üle Punaarmeele.

1939. aasta novembris annekteeriti Sambir Ukraina NSV-sse kuuluvana Nõukogude Liidu koosseisu.

Nõukogude-Saksa sõjas vallutasid Saksa väed linna 29. juunil 1941. Punaarmee vallutas linna tagasi 7. augustil 1944.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Sambiri elanikest ukrainlasi 93,6%, poolakaid 3,3% ja venelasi 2,5%.

Viited

Ukraina linnad
Lvivi oblast
Moskva Linnavalitsus

Moskva Linnavalitsus (vene keeles Правительство Москвы) on riigivõimuorgan Venemaal, Venemaa Föderatsiooni pealinna Moskva täitesaatva võimu organ.

Moskva Linnavalitsuse struktuuri kuuluvad täidesaatva võimu harukondlikud ja funktsionaalsed võimuorganid (departemangud, komiteed, peavalitsused, valitsused ja inspektsioonid) ning kohapealseks juhtimiseks territoriaalsed täidesaatva võimu organid (haldusringkondade prefektuurid ja rajoonide administratsioonid (районные управы).

Moskva Linnavalitsuse liikmed
Moskva Linnavalitsuse liikmeteks on Moskva linnapea, tema asetäitjad (2017. aastal oli neid 7 ), Moskva linnapea ja Moskva Linnavalitsuse aparaadi juht, Moskva Linnavalitsuse ministrid ning Moskva linna haldusringkondade prefektid.

Ajalugu
1991. aastal, veel enne NSV Liidu lagunemist, valiti esmakordselt Vene NFSV-s Moskvas linnapea (meer) ja Moskva Linnavalitsus. Esimestel kuudel tegutses Moskva Linnavalitsus paralleelselt Moskva Linna TSN Täitevkomiteega (likvideeriti 1991. aasta septembris).

Hooned
Moskva tsentrumis Tverskaja 13 asub  linnavalitsuse hoone (merija). Tsaari-Venemaal asus selles majas Moskva kindralkuberneri residents. Aadressil Uus-Arbat 36 paikneb Moskva Linnavalitsuse hoonekompleks (endine Vastastikuse Majandusabi Nõukogu peakorter).

2016. aastal soetas  Moskva Linnavalitsus kinnisvarana 55 000 m² ametipindu Moskva-Siti ärikeskuses asuvas pilvelõhkujas Oko.

Viited

Välislingid
Moskva linnapea ametlik koduleht. mos.ru
Moskva Valitsuse struktuur. mos.ru
Moskva territoriaalne korraldus (interaktiivne kaart). mos.ru

Moskva
Sisepoliitika
Valitsemine
Moskva linnapea

Moskva linnapea (vene keeles мэр Москвы) on Moskva linna kõrgeim ametiisik, linnapea (meer), kes juhib Moskva Linnavalitsust – linna kõrgeimat täidesaatvat võimuorganit.

Vastavalt Moskva linna põhikirjale valitakse Moskva linnapea Moskva linnaelanikest valijate poolt otsestel ja salajastel valimistel viieeaastaseks ametiajaks. Moskva linnapea peab olema vähemalt 30-aastane Venemaa Föderatsiooni kodanik, kes ei ole samaaegselt mõne teise riigi kodanik (võrdluseks: Venemaa presidendi valimistel 35-aastaselt). Linnapea võib olla ametis kuni kaks ametiaega järjest.

2013. aasta linnapea valimised
Viimastel, 2013. aastal, toimunud Moskva linnapea valimistel sai ametis olev linnapea Sergei Sobjanin enim hääli (51,37%), edestades ülekaalukalt teiseks jäänud Aleksei Navalnõid, kes sai 27,24% hääli. Üle 50%-ne häältesaak tagas Sobjaninile võidu esimeses voorus.

Järgmised linnapea valimised toimuvad 2018. aastal.

Moskva linnapead
1991–1992 Gavriil Popov (12. juunist 1991 kuni 6. juulini 1992)
1992–2010 Juri Lužkov 
2010–2010 Vladimir Ressin (kohusetäitja 28. septembrist 21. oktoobrini)
 2010. aastast Sergei Sobjanin

Viited

Välislingid
Moskva linnapea ametlik koduleht. mos.ru

Moskva
Sisepoliitika
Valitsemine
Eesti-Tai suhted

Eesti-Tai suhted on kahepoolsed suhted Eesti ja Tai vahel. 

Tai tunnustas Eestit 9. septembril 1991. Kahe riigi vahelised diplomaatilised suhted said alguse 27. aprillil 1992.

Tegutseb Eesti suursaadik Tais, kes resideerib Canberras. Tegutseb ka Tai suursaadik Eestis, kes resideerib Helsingis.

Viited

Eesti kahepoolsed suhted
Tai