joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ausuurmeister

Ausuurmeister (inglise keeles Honorary Grandmaster) oli aastatel 1977–2003 males varasemate maleliste saavutuste eest antav aunimetus. Alates 2007. aastast on kaotatud erinevus suurmeistri ja ausuurmeistri vahel

Kokku on ausuurmeistri nimetuse pälvinud 31 maletajat. 

Aunimetuse võttis kasutusele Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) 1977. aastal. Samal aastal said selle  nimetuse neli rahvusvahelist meistrit: Julio Bolbochán, Esteban Canal, Borislav Milić ja Carlos Torre Repetto.

Neli aastat hiljem sai viienda maletajana ausuurmeistriks ameerika meister Arnold Denker (eluaastad 1914–2005), kelle parimaid saavutusi oli 1946. aastal tugevakoosseisulisel Groningeni turniiril 10.–12. koha jagamine).

Aunimetuse saanud aastatel 1982–1999
Aastatel 1982–1999 said ausuurmeistri nimetuse 25 maletajat, sealhulgas kaks meistrit: inglise maletaja Harry Golombek (1911–1995) ja ameerika maletaja Arthur Dake (1910–2000) ning 23 rahvusvahelist meistrit. Golombek jagas esikohta Hastingsi maleturniiril aastavahetusel 1952/1953 ja Dake 1931. aastal rahvusvahelisel turniiril Antwerpenis.

Viimane ausuurmeister

2003. aastal andis FIDE ausuurmeistri aunimetuse läti päritolu Ameerika Ühendriikide meister Elmārs Zemgalisile (1923–2014), kelle parimaks saavutuseks oli 1949. aastal esikoha jagamine Oldenburgi turniiril.

Nõukogude Liidu maletajad – ausuurmeistrid
Nõukogude Liidu maletajatest anti aunimetus neljale rahvusvahelisele meistrile – 1983. aastal Vladimir Alatortsevile ja Aleksandr Konstantinopolskile ning 1987. aastal Vladimir Makogonovile ja Vladas Mikėnasele.

Põhjamaade maletajad – ausuurmeistrid
Põhjamaade  maletajaist on ausuurmeistri nimetuse saanud kaks rahvusvahelist meistrit: Rootsi maletaja Erik Lundin (1983) ja Soome maletaja Eero Böök (1984).

Ausuurmeistrite loend
 1977 - Julio Bolbochán, Esteban Canal, Borislav Milić, Carlos Torre Repetto
 1981 - Arnold Denker
 1982 - Lodewijk Prins, Raúl Sanguinetti
 1983 - Vladimir Alatortsev, Alexander Konstantinopolsky, Erik Lundin
 1984 - Eero Böök, Stojan Puc
 1985 - Harry Golombek, Mario Monticelli, Jaroslav Šajtar
 1986 - Arthur Dake, Theodor Ghițescu
 1987 - Vladimir Makogonov, Vladas Mikėnas, Bogdan Śliwa
 1988 - George Koltanowski
 1990 - Andrija Fuderer, Rudolf Marić
 1991 - Dragoljub Minić
 1992 - Heinz Lehmann, Rudolf Teschner
 1993 - Jonathan Penrose
 1996 - Károly Honfi, Enrico Paoli
 1999 - Péter Dely
 2003 - Elmārs Zemgalis

Vaata ka
Rahvusvaheline suurmeister
Rahvusvaheline meister

Males antavad nimetused
Aunimetused
Mihus

Mihus on Eestis ilmuv noorsooteemadele pühendatud ajakiri.

Ajakirja esimene number ilmus 2009. aasta juulis. 2019. aastal ilmus 26. number.

Ajakirja nime selgitatakse nii: "Ajakirja nimi on eestikeelne sünonüüm sõnadele kvaliteet, hoolivus
ja väärtus, mis kõik iseloomustavad noorsootööd, kuhu poole ühiselt püüdleme".

Viited

Välislingid
Ajakirja numbrid kodulehel.

Eesti ajakirjad
Noorsootöö
Lennart Lennuk

Lennart Lennuk (sündinud 27. oktoobril 1985) on eesti zooloog, teaduse populariseerija.

Elulugu 
Ta on õppinud Tallinna Ülikoolis ja Tartu Ülikoolis bioloogiat. 

Ta on uurinud Tartu Ülikooli Eesti Mereinstituudis planktoni ajalist ja ruumilist paiknemist Läänemeres, selle ökoloogilist rolli mikroelustiku toiduahelas ja naftamõju planktonile. 

Ta töötab 2013. aastast Eesti Loodusmuuseumis. Aastatel 2013–2021 töötas ta zooloogia osakonna juhatajana ja alates 2021. aastast töötab ta kogude osakonna juhatajana.

Ta on pidanud loenguid nii lastele, koolinoortele kui ka eakamale publikule, esineb päevakajalistel loodusteemadel, korraldab loodusfilmiõhtuid ning kirjutab teadusartikleid ja populaarteaduslikke tekste. 

Tema hobide hulka kuuluvad joonistamine, pillimäng, looduse salvestamine nii pildis- kui ka helis.

Kureeritud näitused 

 "Soome lahe (l)ainel" 2014
 "Tempo ja rütm. Südamelöögist kosmiliste tsükliteni" 2014-2015
 "Metsanotsu – tõeline siga" 2015-2016
 "Isad ja pojad" 2019-2020
 "Hirmus armas nahkhiir" 2020
"Supervõimekas nahkhiir" 2020

Tunnustus 
 2019 Tallinna Ülikooli sajandi vilistlane
 2019 Eestimaa Looduse Fondi (ELF) noor looduskaitsja 2018
 2020 Kohila Gümnaasiumi auvilistlane

Auhinnad
 2020 "Looduse Aasta Foto" I koht kategoorias "Loomad tegutsemas"
2019 "Teadusfoto 2019" I koht ja žürii tunnustus kategoorias "Inimesed teaduses" ning žürii tunnustus looduspiltide ja pildiseeriate kategooriates
 2017 "Teadusfoto 2017" žürii tunnustus üldkategoorias
 2015 "Teadusfoto 2015" II koht kategoorias "Inimesed teaduses"
2011 Ajakirja Eesti Loodus noore kaasautori auhind

Stipendiumid
 2011 Margot M. ja Herbert Linna stipendium, Ülemaailme Eesti Kesknõukogu

Fotoloomingut

Muusikakollektiivid 
 TNVVNÜM
 Outist
 Malena
 NoT
 Vunkz

Välislingid

Eesti bioloogid
Eesti teadusfotograafid
Sündinud 1985
Rahel Olbrei nimeline auhind

Rahel Olbrei nimeline auhind on üks Eesti teatri aastaauhindadest, mille Eesti Teatriliit annab professionaalse balletikunstiga tegelevale tantsijale, lavastajale-koreograafile, repetiitorile ja pedagoogile pikaajaliste väljapaistvate tulemuste eest balletilaval. Auhinna saaja otsustab balletiauhinna žürii. Auhind asutati Eesti Teatriliidu juhatuse otsusega 2008. aastal. Auhinnaga kaasneb Vaike Pääsukese kujundatud auaadress ja Eesti Kultuurkapitali rahaline preemia.

Laureaadid

Viited 

Eesti teatriauhinnad
Enn Suve

Enn Suve (sündinud 27. septembril 1940 Hagudil Harjumaal) on tantsija, ballettmeister ja pedagoog.

Enn Suve lõpetas 1959 Tallinna Koreograafiakooli Kalju Saarekese klassi ja 1964 GITIS-e ballettmeistri erialal.

Ta töötas 1964–1966 ballettmeistrina Moskva Suures Teatris, Moskva Operetiteatris ja ansamblis Jääballett. 1966–1973 töötas ta Estonias (1967–1969 peaballettmeistri kohusetäitjana ja 1969–1973 peaballettmeistrina). Aastatel 1973–2012 töötas Suve Tallinna Balletikoolis, olles 1988–2012 Tallinna Balletikooli direktor. 

Tema õpilaste hulgas on Dmitri Hartšenko, Vladimir Kuzmin, Aleksander Kikinov, Stanislav Jermakov, Artur Lill.

Tunnustus 

 2017 – Rahel Olbrei nimeline auhind

Viited 

Eesti balletitantsijad
Eesti tantsupedagoogid
Eesti koolijuhid
Sündinud 1940
Sõda kõigi sõdade lõpetamiseks

Sõda kõigi sõdade lõpetamiseks (inglise keeles The war to end all wars) on Esimese maailmasõja kohta kasutav nimetus. Kuigi algselt oli see pigem idealistlik, kasutatakse seda tänapäeval pigem sardooniliselt.

Nimetus pärineb kaudsemal kujul briti kirjanikult H. G. Wellsilt, kes 1914. augustis, vahetult pärast sõja algust, "Sõda, mis lõpetab sõja" (The War That Will End War). Wells süüdistab maailmasõja puhkemises Keskriike ja väidab, et sõja suudab lõpetada vaid Saksa militarismi alistamine. Hiljem on nimetust seostatud Ameerika Ühendriikide presidendi Woodrow Wilsoniga, olenemata asjaolust, et teadaolevalt on ta seda vaid korra kasutanud.

Juba Esimese maailmasõja ajal suhtuti nimetusse skeptiliselt; briti poliitik David Llyod George olevat öelnud "see sõda, nagu ka järgmine, on sõda sõja lõpetamiseks". Briti staabiohvitser Archibal Wavell, tulevane välimarssal ja India asekuningas, ütles hiljem Pariisi rahukonverentsi kohta "pärast 'sõda sõja lõpetamiseks' sõlmiti Pariisis 'rahu rahu lõpetamiseks'".

Tänapäevane sõnastus "Sõda kõigi sõdade lõpetamiseks" muutus populaarseks 20. sajandi lõpus.

Viited 

Esimene maailmasõda
Erling Braut Håland

Erling Braut Håland (sündinud 21. juulil 2000 Leedsis, Inglismaal) on Norra jalgpallur, kes mängib ründajana Saksamaa Bundesliga klubis Dortmundi Borussia ja Norra jalgpallikoondises. Ta liitub 1. juulil 2022 Inglismaa kõrgliiga klubiga Manchester City.

2020. aastal pälvis ta Euroopa parimale noorjalgpallurile antava auhinna Golden Boy.

Klubikarjäär 
Håland alustas oma karjääri aastal 2016 kodulinna meeskonnas Bryne FK ning siirdus 2017. aastal kaheks aastaks Moldesse. Jaanuaris 2019 sõlmis ta Salzburgi Red Bulliga 5-aastase lepingu. 2019.–2020. aasta hooajal sai temast Meistrite Liiga ajaloo esimene teismeline, kes on värava löönud viies järjestikuses kohtumises.

Hooajal 2020–21 oli Håland Meistrite Liigas suurim väravakütt (10 väravat). Samal hooajal lõi ta Saksamaa kõrgliigas 27 väravat ning oli sellega paremuselt kolmas väravakütt. Hooajal 2020–21 valiti Håland lisaks Saksamaa kõrgliiga hooaja parimaks mängijaks.

Koondisekarjäär 
Muljetavaldavad etteasted 2019. aasta U-20 MM-il teenisid Håland sama aasta septembris esimese kutse A-koondisesse. Koondisedebüüdi tegi ta 5. septembril 2019 EM-i valikmängus Malta vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta oma kolmandas koondisemängus 4. oktoobril 2019 UEFA Rahvuste Liiga mängus Austria vastu.

Saavutused 
Salzburgi Red Bull
Austria Bundesliga: 2018–19, 2019–20
Austria karikas: 2018–19
Dortmundi Borussia
DFB-Pokal: 2020–21

Viited

Norra jalgpallurid
Salzburgi Red Bulli mängijad
Dortmundi Borussia mängijad
Bundesliga mängijad
Sündinud 2000
Toomas Tiikma

Toomas Tiikma (16. oktoober 1945 Tallinn – 12. september 2004 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane.

Elulugu
Toomas Tiikma sündis 16. oktoobril 1945 Tallinnas õpetajate perekonnas. Isa Boris Tiikma (1908–1969) oli õpetaja Rakvere ja Tallinna koolides ning teoreetilise mehaanika ja matemaatika õppejõud Tallinna Polütehnilises Instituudis (TPI) 1945–1969. Ema Elsa Tiikma (1908–2002, sündinud Grigordoi) oli inglise keele õpetaja Rakvere ja Tallinna koolides, Tallinna Pedagoogilises Instituudis ja Tallinna Polütehnilises Instituudis.

Toomas Tiikma suri 12. septembril 2004 Tallinnas ja on maetud Liiva kalmistule.

Haridus
Tiikmaa lõpetas Tallinna 2. Keskkooli 1964. aastal hõbemedaliga ja Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) energeetikateaduskonna tööstusliku soojusenergeetika erialal 1969. aastal (cum laude). Mittestatsionaarne aspirantuur (TPI) 1971–1975. Tehnikateaduste kandidaat 1975 (kinnitus 1977); vanem teaduslik töötaja 1984; dotsent 1989. 

Ta täiendas ennast Jugoslaavias Belgradi Ülikoolis 1980. aastal, Peterburi Täppismehaanika ja Optika Instituudis 1992. aastal ja ettevõttes Örebro Energi (Rootsi) 1995. aastal.

Töökäik
Tallinna Polütehnilises Instituudis / Tallinna Tehnikaülikoolis 1969–2004: TU sektori tööstusliku soojusenergeetika probleemlabori insener 1969–1970, vaneminsener 1970–1976, vanemteadur 1976–1989, osakonnajuhataja 1979–1980; soojusenergeetika kateedri tunnitasuline õppejõud 1972–1989, dotsent 1989–1992; soojustehnika instituudi dotsent 1992–1997; energeetika-/mehaanikateaduskonna tööstusliku soojustehnika professor ja õppetooli juhataja 1997–2004.

Teadustöö põhisuunad
Soojusülekanne kateldes; tahkete materjalide soojusfüüsikalised omadused; põlemisprotsess madalsageduslikus akustilises väljas; konvektiivne soojusülekanne kunstliku karedusega pindadel.

Avaldanud üle 140 teaduspublikatsiooni, sh soojusfüüsika- ning soojus- ja massilevi-alast õppemetoodilist kirjandust ning täiendanud tööstusliku soojustehnika eriala oskuskeelt ja terminoloogiat. 3 Eesti Patendiameti kasuliku mudeli tunnistust. Tema juhendamisel on kaitstud 2 doktoritööd.

Teaduskorralduslik tegevus
TPI noorte teadlaste nõukogu aseesimees 1973–1977, esimees 1977 aastast; TTÜ kraadikaitsmisnõukogu liige 1988–1991, soojusenergeetika eriala kraadikaitsmisnõukogu esimees.

Ühiskondlik tegevus
TPI ametiühingukomitee esimees 1979–1980.

Tunnustus
 1978 – ELKNÜ tehnikapreemia

Harrastused ja huvialad
Õpilasena matkamine, fotograafia, hiljem orienteerumissport (I kategooria spordikohtunik orienteerumises) ja suusatamine. Rahvaspordiklubi Orion liige; EÜE Lahmuse interrühma komandör 1974; ühingu Autom liige.

Kirjandus
 EE 2000, 14 
 Who is Who in Science Engineering 2005/06 
 Toomas Tiikma: 16.10.1945–12.09.2004: publikatsioonid. [Tallinn]: TTÜ kirjastus, 2005. 41 lk.

Eesti tehnikateadlased
Eesti insenerid
Tallinna Tehnikaülikooli professorid
Tallinna Reaalkooli vilistlased
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Liiva kalmistule maetud
Sündinud 1945
Surnud 2005
Qāsem Soleymānī

Qāsem Soleymānī (pärsia keeles قاسم سلیمانی‎; 11. märts 1957 – 3. jaanuar 2020) oli Iraani Islami revolutsioonilise kaardiväe kindralmajor, kes alates 1998. aastast oli selle välisoperatsioonide üksuse Quds juht.

Soleymānī teenistuskäik algas 1980. aastatel Iraani-Iraagi sõjaga, kus ta juhtis 41. diviisi. Hiljem teenis ta välisoperatsioonidel, aidates Şaddām Ḩusayni-vastaseid šiiite ja kurde Iraagis, hiljem ka Hezbollah'd Liibanonis ning Hamasi Palestiinas. Aastal 2012 toetas Soleimani Iraani võtmeliitlase Süüria valitsust kodusõjas, peamiselt lahingutes Islamiriigi (ISIL) vastu. Soleymānī tegutses ISIL-i vastu ka aastatel 2014–2015, kui toetas Iraagi valitsusvägede ja šiiitlike jõudude pealetungi.

Ta hukkus Ameerika Ühendriikide raketirünnakus 3. jaanuaril 2020 Iraagi pealinnas Bagdadis. Rünnakuks andis käsu president Donald Trump, see korraldati kongressi eelnevalt teavitamata. Koos Soleymānīga said rünnakus surma ka mitmed šiiitliku paramilitaarse Rahva Mobilisatsioonijõudude (PMF) liikmed.

Ameerika Ühendriigid on Soleymānī juhitud Qudsi eriüksust klassifitseerinud terroriorganisatsiooniks. Ameerika Ühendriikide Kaitseministeerium ütles pressiteates rünnakut põhjendades, et Soleymānī ja Quds on aastate jooksul tapnud Lähis-Idas sadu ja vigastanud tuhandeid Ameerika sõdureid. Pressiteates öeldakse, et Soleymānī on viimaste kuude jooksul korduvalt korraldanud rünnakuid Ameerika baaside vastu Iraagis, kiites samuti heaks Ameerika Ühendriikide saatkonna ründamise Bagdadis 2019. aasta detsembri lõpus. Samuti tegeles ta Kaitseministeeriumi väitel aktiivselt Ameerika diplomaatide ja sõjaväelaste vastu suunatud uute rünnakute planeerimisega.

Vaata ka
Iraani kahe tärni kindralite loend alates 1979. aastast
Hossein Salami
Mohammad Bagheri
Iraani-Saudi Araabia varisõda
Iraani-Ameerika Ühendriikide suhted

Viited

Välislingid
David Ignatius, "At the Tip of Iran's Spear" ("Iraani oda otsas"), Washington Post, 8. juuni 2008 (inglise keeles)
Martin Chulov, "Qassem Suleimani: the Iranian general 'secretly running' Iraq" ("Qassam Suleimani: Iraani kindral, kes juhib salaja Iraaki"), The Guardian, 28. juuli 2011 (inglise keeles)
Dexter Filkins, "The Shadow Commander" ("Varikomandör"), The New Yorker, 30. september 2013 (inglise keeles)
 Ali Mamouri, "The Enigma of Qasem Soleimani And His Role in Iraq" ("Qasem Soleimani mõistatus ning tema roll Iraagis"), Al-Monitor, 13. oktoober 2013 (inglise keeles)
BBC Raadio 4 profiil

Iraani inimesed
Sündinud 1957
Surnud 2020
Austla sõda

Pärast 1891. aastal toimunud valdade liitmisi Saaremaal hakati seal mitmel pool ehitama uusi koolimaju. Üks selline asub Lümandas. Talurahvaasjade komissar ja valdade koondamise organisaator Kassatski soovis sinna asutada 2-klassilise ministeeriumikooli. Et koolimaja pidi vallarahvale 22 tuhat rubla maksma minema, keeldusid mehed palke vedamast. Vallavanem Ratas , endine koolmeister, määras igale tõrkuvale talule 10 rubla võlaks, mida aga keelduti tasumast. 1896. aastal oli "korralekutsuja" Kassatski koos väikese relvastatud salgaga põgenema löödud. Riiast kohale kutsutud 200 soldatit konfiskeerisid külades asju, mille müügist saadud summad anti koolimaja ehitamiseks. "Sõja" süüdlasena vangistati 16 inimest. Koolimaja valmis 1897. aastal. Ehituse tõttu rahvaga vastuollu läinud vallavanem Ratas rändas elama Volgamaale, kus ka suri. 1927. aastal korraldas Lümanda rahvas suure peo, mälestades ja tänades endist vallavanemat uhke koolimaja ehitamise eest.

Viited 

19. sajand Eestis
Milvi Tepp

Milvi Tepp (neiuna Milvi Paavel, sündinud 17. detsembril 1952 Tartus) on eesti majandusteadlane, personalijuhtimise ja organisatsioonikultuuri uurija.

Haridus
Ta on lõpetanud Tartu 5. Keskkooli 1971, Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna psühholoogia erialal 1976 (cum laude); mittestatsionaarne aspirantuur TRÜ psühholoogia kateedri juures 1976–1981. Psühholoogiateaduste kandidaat 1982 (Moskva Riiklik Ülikool).

Täiendusõpe
Eesti NSV Kergetööstuse Ministeeriumi JSPKBs (Juhtimissüsteemide Projekteerimise ja Konstrueerimise Büroo) Mainor 1986/87; Tallinna Pedagoogiline Instituut 1990; AS EKE Ariko 1993–94; personalijuhtide täienduskoolitus Stanfordi Ülikoolis (USA) 2004.

Teenistuskäik
TRÜ loogika ja psühholoogia kateedri nooremteadur 1976–1981; Eesti NSV Kergetööstuse Ministeeriumi Juhtimissüsteemide Projekteerimise ja Konstrueerimise Büroo (JSPKB) organisatsiooni täiustamise osakonna insener-psühholoog 1981–83, vaneminsener-psühholoog 1983–1985; AS EKE Ariko konsultant ja koolitaja 1992–94. 
TTÜs 1983–92, 2001–2014: majandusteaduskonna tööstuse juhtimise ja planeerimise/juhtimise ja plaanimise kateedri vanemõpetaja (0,25 ja 0,5 koormusega) 1983–1985, vanemõpetaja 1985–1989, dotsent 1989–1992; majandusteaduskonna kasvatusprodekaan 1987–90; majandusteaduskonna tunnitasuline õppejõud 2001–2003; ärikorralduse instituudi organisatsiooni ja juhtimise õppetooli organisatsioonikäitumise professor 2004–2009; erakorraline professor 2009-2014
Reval Hotel Olümpia ja Reval Hotels Group’i personalijuht 1994–1999; AS Eesti Mobiiltelefoni (EMT) personalijuht 1999–2005. Paralleelselt personalijuhi tööga töötanud tunnitasulise õppejõuna Tallinna Ülikooli psühholoogiaosakonnas 1997–2000.

Teadustöö põhisuunad
Aastatel 1976–1982 tajupsühholoogia, edasisel perioodil organisatsiooni ja juhtimise uurimine, inimese ja organisatsiooni seosed, inimressursi juhtimine.

Teadusorganisatoorne ja -administratiivne tegevus
Avaliku teenistuse atesteerimskorra väljatöötamise töörühma liige (Eesti Vabariigi Riigikantselei) 1999; Elukestva Õppe Strateegia töörühma liige (Eesti Haridusministeerium) 2001; psühholoogia õppekavade akredeteerimiskomisjoni liige (Eesti Haridusministeerium) 2003; Eesti Personalitöö Arendamise Ühingu (PARE) juhatuse liige 1999–2001; personalijuhtimise konverentside korraldustoimkonna ja programmikomisjoni liige 2000–2001; Vaata Maailma projekti koolitustoimkonna liige 2002–04; Eesti Psühholoogide Liidu liige; EIASMi (European Institute for Advanced Studies in Management) liige.

Isiklikku
Tema isa on Richard, ema Ella.

Välislingid 
Milvi Tepp Eesti Teadusinfosüsteemis.

Tallinna Tehnikaülikooli professorid
 Eesti majandusteadlased
Eesti psühholoogid
Tartu Ülikooli ajalooteaduskonna vilistlased
Sündinud 1952
Liikuvuse ja transpordi peadirektoraat

Euroopa Komisjoni Liikuvuse ja transpordi peadirektoraat töötab välja ja viib ellu Euroopa Liidu liikuvus- ja transpordipoliitika alaseid poliitikastrateegiaid ning selle töö eest vastutav volinik on alates 2019 Adina Vălean. 2015. aastast juhib liikuvuse ja transpordi peadirektoraati peadirektor Henrik Hololei, asepeadirektorid on Matthew Baldwin ja Maja Bakran Marcich.

Euroopa Komisjon
Signe Ratso

Signe Ratso (sündinud 24. augustil 1960) on alates 2018 Euroopa Komisjoni teaduse ja innovatsiooni peadirektoraadi asepeadirektor.

Haridus 
Ta on lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli inglise filoloogia (1983) ning majanduse ja rahvusvahelise kaubanduse erialal (1993).

Varasem töökäik 
2006–2018 töötas ta kaubanduse peadirektoraadis, kus tegeles multilateraalse kaubanduse ja kahepoolseid vabakaubanduslepinguid puudutava üldise kaubandusstrateegiaga, kaubandusanalüüsi ja erinevaid tööstussektoreid puudutavate kaubandusküsimustega. Aastatel 2007–2010 olid tema vastutusvaldkonnas Maailma kaubandusorganisatsioon (WTO), OECD, juriidilised kaubandusküsimused, sealhulgas WTO kaubandusvaidlused ning põllumajandus- ja kalanduskaubandusega seotud küsimused.

Enne Euroopa Komisjoniga liitumist töötas Ratso 1994–2005 Eesti majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumi asekantslerina.

Tunnustus
2004 Valgetähe IV klassi teenetemärk
2012 Eesti Kaubandus-Tööstuskoja II klassi aumärk

Viited

Eesti ametnikud
Tartu Ülikooli filoloogiateaduskonna vilistlased
Tartu Ülikooli majandusteaduskonna vilistlased
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1960
Kozak-2

Kozak-2 (ukraina keeles ББМ «Козак 2») on Ukrainas valmistatud soomusauto (ukraina keeles бронеавтомобіль).

Kasutajad

Vaata ka 
 Kozak-5

Viited

Välislingid 
В Украине прошел испытания бронеавтомобиль "Козак-2" - ZN.ua, 14.03.2019

Militaarsõidukid
Soomusautod
Ukraina sõjandus
Tvardița

Tvardița (bulgaaria keeles Твърдица) on linn Moldovas Taraclia rajoonis.

Tvardița küla asutasid 1830. aastal bulgaaria põgenikud.

Tvardița sai linnaõigused 28. märtsil 2013.

2004. aasta rahvaloenduse andmetel oli Tvardița elanikest bulgaarlasi 91,74%, moldaavlasi 2,35%, gagauuse 2,23%, venelasi 1,56%, ukrainlasi 1,24%, mustlasi 0,66% ja teistest rahvustest inimesi 0,23%.

Viited

Moldova linnad
Dagmar Kutsar

Dagmar Kutsar (sündinud 15. detsembril 1951 Otepääl) on eesti sotsioloog, Tartu Ülikooli sotsiaalpoliitika dotsent.

Haridus 
Ta on õppinud Otepää Keskkoolis, 1975 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli psühholoogia erialal ja 1984 aspirantuuri sotsiaalpsühholoogias. Filosoofiadoktori kraadi kaitses 1995 Tartu Ülikoolis väitekirjaga "Transformation in Estonia as reflected in families: insight into social stress and poverty."

Teadustöö 
Tema peamisteks uurimisteemadeks on sotsiaalne heaolu (vaesus, sotsiaalne tõrjutus, sotsiaalne stress) ning perekonna- ja lapsepõlveuuringud (laste õiguste ja subjektiivse heaolu eri aspektid: laste kogemused erinevates keskkondades nagu koolis, perekonnas, vabal ajal). Ta on ülemaailmse laste subjektiivse heaolu uurimuse Children's Worlds Eesti koordinaator.

Publikatsioone 
Kutsar, Dagmar ja Raid, Kadri (toim) (2019). Laste subjektiivne heaolu kohalikus ja rahvusvahelises vaates. Tallinn: Statistikaamet.

Kutsar, Dagmar ja Kuronen, Marjo (toim) (2015). Local welfare policy making in European cities. Springer.

Kutsar, Dagmar (toim) (2013). Laste heaolu. Child wellbeing. Tallinn: Eesti Statistikaamet.

Kasearu, Kairi ja Dagmar Kutsar (2011). "Patterns behind unmarried cohabitation trends in Europe." European Societies 13.2: lk 307-325.

Kutsar, Dagmar ja Avo Trumm (1993). "Poverty among households in Estonia." Scandinavian Journal of Social Welfare 2(3): lk 128-141.

Viited

Välislingid 
Dagmar Kutsar Eesti Teadusinfosüsteemis.

Piltide lisamist ootavad
Eesti sotsioloogid
Tartu Ülikooli sotsiaalteaduste valdkonna õppejõud
Tartu Ülikooli ajalooteaduskonna vilistlased
Sündinud 1951
Sergi Arbuzov

Sergi Arbuzov (sündinud 24. märtsil 1976 Donetskis) on Ukraina poliitik.

Välislingid 
ВАКС заочно арестовал бывшего вице-премьера Арбузова - Lb.ua, 03.01.2020

Ukraina poliitikud
Sündinud 1976
Päris-Eesti

Päris-Eesti oli trükis, mille esimene number ilmus 1943. aasta septembris Rootsis. See väikseformaadiline väljaanne oli mõeldud Eestis illegaalselt levitamiseks. 

Toimetaja oli Jaan Ots, kaastöölised Ants Oras, Arvo Horm, Hans Ronimois jt.

Viited

Välislink
Monica Rand

Monica Rand (sündinud 13. detsembril 1979 Tartus) on endine Keskerakonna kohaliku omavalitsuse poliitik. Alates 15. novembrist 2017 kuni 13. veebruarini 2020 oli ta Tartu abilinnapea, kes vastutas rahanduse ja eelarve, laenupoliitika ja linnavarade eest.

Haridus
Ta lõpetas Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi loodussuuna aastal 1998. Tal on lõpetas 2002. aastal Eesti Maaülikoolis bakalaureuseõppe maastikukaitse ja -hoolduse erialal.

Varasemad töökohad
Aastatel 2013–2017 töötas ta Keskkonnainspektsiooni Harjumaa büroo juhatajana ning 2011–2013 Tallinna Munitsipaalpolitsei Ameti juhatajana. 2008–2011 oli ta Nõmme linnaosa vanema asetäitja ning 2006–2008 Tallinna Nõmme Linnaosavalitsuse linnamajanduse osakonna heakorra vanemspetsialist. 2003–2006 oli ta Tallinna Põhja politseiprefektuuri konstaabel.

Konflikt Keskerakonna Tartu piirkonna juhatusega
Oktoobris 2019 otsustas Keskerakonna Tartu piirkonna juhatus, et abilinnapea Monica Rand vahetatakse välja. Rand ise ametist lahkuda ei soovinud.  
7. novembril 2019 peetud koosolekul osalesid ka Keskerakonna esimees peaminister Jüri Ratas, aseesimees, haridus- ja teadusminister Mailis Reps ja peasekretär Mihhail Korb. Samuti koosolekul viibinud Tartu piirkonna endine esimees Aadu Must kommenteeris ajakirjandusele, et Rand lubas ametikohalt lahkuda tingimusel, et saab "abi edasise rakenduse osas", viimast kinnitasid ka Tartu volikogu Keskerakonna fraktsiooni juhid Vladimir Šokman ja Rein Kokk.  
Jaanuari alguses 2020 keeldus Rand töölt lahkumast, tuues põhjuseks, et Keskerakonna Tartu piirkonna juhatuse esimees Jaan Toots pole talle leidnud lubatud töökohta. Toots eitas selle lubaduse andmist või Rannale uue töökoha otsimist.  
15. jaanuaril 2020 heideti Rand Keskerakonna juhatuse otsusega parteist välja.

Tunnustused
2017 Tallinna Munitsipaalpolitsei Ameti hõbemärk

Viited

Eesti Keskerakonna poliitikud
Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi vilistlased
Eesti Maaülikooli vilistlased
Sündinud 1979
Əli Əsədov

Əli Hidayət oğlu Əsədov (sündinud 30. novembril 1956) on Aserbaidžaani poliitik. President İlham Əliyev nimetas ta 8. oktoobril 2019 riigi peaministriks.

Ta lõpetas aastal 1978 G. Plehhanovi nimelise Moskva Rahvamajanduse Instituudi.

Viited

Aserbaidžaani peaministrid
Aserbaidžaani majandusteadlased
Sündinud 1956
Uus Eesti (ajaleht, 1968)

Uus Eesti (rootsi keeles Tidningen Nya Estland - för frihet, rättvisa och demokrati) oli Stockholmis ilmunud ajaleht, mis ilmus aastatel 1968–1978. Ajalehe vastutav väljaandja ja toimetaja oli Vello Ugandi.

Ajaleht ilmus eesti keeles, vaid osa teksti oli rootsi keeles.

Viited 

Väliseesti ajalehed
Rootsi ajalehed
Ilmar Toomla

Ilmar Toomla (1. august 1921 Tallinn – 9. detsember 1995 Pärnu) oli eesti näitleja.

Ta õppis 1929–1935 Paides alg- ja täienduskoolis. 1941–1944 oli Saksa sõjaväes (töötas Ostlandi filmitöökojas). Aastatel 1946–1949 oli Narva Teatri (Paides) ja 1949–1970 Endla näitleja.

Isiklikku
Sirje Toomla on Ilmar Toomla tütar.

Viited

Endla näitlejad
Uulu kalmistule maetud
Sündinud 1921
Surnud 1995
25. üksik õhudessantväebrigaad (Ukraina)

25. üksik Sitšeslavi õhudessantväebrigaad (ukraina keeles 25 окрема повітрянодесантна Січеславська бригада Десантно-штурмових військ Збройних Сил України) on Ukraina dessantvägede väeüksus, mis asub Gvardiiskes Dnipropetrovski oblastis.

Ajalugu 
23. augustil 2021 lisas Ukraina president oma ukaasiga brigaadi nimetusele sõna „Sitšeslavi" (Січеславська).

Sõjategevus 2022. aastal 
Brigaad osales 2022. aasta septembri alguses Izjumi Vene vägedelt tagasi vallutamises.

Autasud

Ukraina kangelane 
 Andri Tkatšuk

Viited

Välislink 
Facebooki leht

Ukraina sõjandus
Ilmar Märks

Ilmar Märks (17. mai 1922 Rosma – 21. detsember 2006 Hellenurme) oli eesti näitleja ja dekoraator.

Ilmar Märks oli pärit möldri perekonnast. Õppis Tartus õhtukeskkoolis. Oli 1945–1946 Vanemuise koorilaulja, 1947–1948 teatri Säde, 1948–1949 Lõuna‑Eesti Teatri ja 1949–1964 Endla näitleja, 1969–1972 Rakvere Teatri näitleja ja dekoraator ning 1972–1986 Vanemuise dekoraator.

Viited

Eesti näitlejad
Sündinud 1922
Surnud 2006
Severodvinsk (laev)

Parvlaev (rahvapäraselt praam), mis sõitis Väinameres Virtsu- Kuivastu ja  Heltermaa- Rohuküla liinidel 50-date lõpust kuni 80-date keskpaigani. 

Nimi Severodvinsk on sadamalinn Valges meres Arhangelski lähedal.

Sarnased Leningradi laevatehases ehitatud sõsarlaevad.

 Sõprus
 Suurupi
 Viimsi

link fleetphoto.ru
Toitumisonkoloogia

Toitumisonkoloogia (nutritional oncology) on interdistsiplinaarne uurimisvaldkond, mis käsitleb vähkkasvaja teket ja arengut mitmeastmelise protsessina, mille erinevatesse etappidesse on võimalik sekkuda toitumuslike teguritega. Toitumisonkoloogia hõlmab nii vähkkasvaja ennetust kui ka patsiendi elukvaliteedi, klassikalise ravi tulemuslikkuse ja haiguse kordumisriski mõjutamist tõestatud toimega looduslike vähivastaste ainetega, sh taimses toidus sisalduvate flavonoididega.

Viited 

 Heber D, Blackburn G, Go V, Milner J. (Eds.). (2006) Nutritional Oncology. Academic Press, 848 pp.
Sak K. Flavonoids in the Fight against Upper Gastrointestinal Tract Cancers. Nova Science Publishers Inc. New York 2018. 331 pp.
Sak K. Plant Flavonoids Affect Cancer Chemotherapeutic Efficacy: A Handbook for Doctors and Patients. Nova Science Publishers Inc. New York 2019. 428 pp.
Sak K. Dietary Flavonoids Interfere with Cancer Radiotherapy. Nova Science Publishers Inc. New York 2019. 146 pp.
Sak K. Plant Flavonoids against Metastasis: New Concepts for Cancer Treatment. Nova Science Publishers Inc. New York 2021. 385 pp.
Sak K. How Plant Flavonoids Affect the Outcome of Hormonal and Biological Cancer Therapies: A Handbook for Doctors and Patients. Nova Science Publishers Inc. New York 2022. 311 pp.
Sak K. Anticancer action of plant products: changing stereotyped attitudes. Explor Target Antitumor Ther 2022; 3: 423-427
Hovanski kalmistu

Hovanski kalmistu (vene keeles Хованское кладбище) on kalmistu Moskvas Novomoskovski ringkonnas Sossenskoje asunduse territooriumil.

Hovanski kalmistu on pindalalt (197,2 hektarit) Moskva suurim kalmistu.

Hovanski kalmistu on asutatud 1972. aastal. Kalmistule on maetud üle 1 miljoni inimese. Kalmistu on saanud nime lähikonnas asuva Nikolo-Hovanskoje küla järgi. 1988. aastal avati kalmistul krematoorium.

Alates 2012. aastast asub Hovanski kalmistu linnapiiride laiendamise tulemusel Moskva linna territooriumil.

Maetuid
Vladimir Astapovski, jalgpallur
Jelizaveta Bõkova, maletaja
Viktor Grigorjev, keeleteadlane, esperanto keele uurija ja arendaja
Svetlana Haritonova, näitleja
Aleksei Homitš, jalgpallur
Valentina Istomina, Stalini majapidajanna
Aleksei Lebed, poliitik
Jakov Lents, näitleja
Elza Leždei, näitleja
Oleg Lupanov, matemaatik
Moissei Markov, füüsik
Alla Massevitš, astronoom
Sergei Meien, paleontoog ja bioloogiateoreetik
Boriss Morukov, arst ja kosmonaut
Igor Narski, filosoof
Lev Naumov, pianist ja helilooja 
Jevgeni Nikišin, matemaatik 
Nina Ponomarjova, kettaheitja
Žanna Prohhorenko, näitleja
Aarne Pärnpuu, eesti matemaatik
Tihhon Rabotnov, botaanik ja fütotsönoloog
Aleksandr Renkov, filmioperaator
Alevtina Rumjantseva, näitleja
Vsevolod Safonov, näitleja
Ivan Safronov, ajakirjanik
Galina Samohhina, näitleja
Pavel Smejan, muusik, laulja ja helilooja
Tamara Sovtši, näitleja
Georgios Janis Sovtšis, näitleja
Igor Stelnov, hokimängija
Grigori Sternin, kunstiteadlane ja kunstikriitik
Ruslan Stratonovitš, füüsik 
Karen Ter-Martirosjan, füüsik
Anatoli Tšemodurov, näitleja ja filmilavastaja

Viited

Moskva
Moskva kalmistud
Himki kalmistu

Himki kalmistu (vene keeles Химкинское кладбище) on kalmistu Moskvas Moskva põhjaringkonnas Molžaninovski rajoonis. Kalmistu on saanud nime lähikonnas asuva Himki linna järgi.

Himki kalmistu pindala on 66,4 ha. Kalmistu on rajatud 1959. aastal.

Himki kalmistule on maetud üle 177 000 inimese.

Maetuid
Vladimir Brežnev, jäähokimängija
Boriss Himitšev, näitleja
Valentin Hovenko, filmilavastaja, stsenarist ja kirjanik
Eduard Izotov, näitleja
Andrei Karlov, diplomaat
Trofim Lomakin, tõstja
Mark Midler, vehkleja
Nikolai Parfjonov, näitleja
Andrei Sahharov, ajaloolane
Vladimir Sanin, kirjanik
Sergei Tihhonov, näitleja 
Sevjan Vainštein, etnoloog ja ajaloolane
Vladimir Vojevodski, matemaatik
David Voskoboinik, tuumafüüsik

Viited

Moskva kalmistud
John Hawkwood

John Hawkwood (u 1320 Sible Hedingham, Essex – 16. või 17. märts 1394 Firenze), itaalia nimega Giovanni Acuto, oli palgasõdurite kapten, kes 30 aasta vältel tegutses 14. sajandi sõdades Itaalias.

Eluloolist 
Ta oli parkali poeg, kes valis sõduri elukutse ja osales Edward III sõjakäikudel Prantsusmaal, arvatavasti andis kuningas talle aadliseisuse. Pärast Brétigny lepingu sõlmimist 1360. aastal, mis ajutiselt lõpetas Inglismaa ja Prantsusmaa vahelise vaenutegevuse, hakkas Hawkwood juhtima palgasõdurite rühma ja läks Itaaliasse, et ühineda inglise palgasõdurite Valge Kompaniiga. 1364. aasta jaanuaris ülendati ta väejuhiks. Sõjategevuses kasutas ta inglise pikkvibusid ja taktikaid, mis oli talle tuttavaks saanud Inglismaa vägede tegevusest Prantsusmaal. Kuulsuse pälvis tema vägede liikumiskiirus sõjaväljal kergema relvastuse ja varustuse tõttu, tema oskus juhtida jalaväge ja distsipliin sõjaväes.

1372. ja 1378. aasta vahel teenis ta vaheldumisi paavsti ja Milano hertsogit. 1377. aastal nais ta Milano hertsogi Bernabo Visconti vallastütre. Järgneval aastal sai ta Firenze vägede kapteniks, sõdides ka teiste klientide huvides neil aegadel, kui Firenze vabariik ei vajanud tema teeneid.

1382. aastal müüs ta maha talle paavsti kingitud valdused Romagnas Ravenna lähedal ja ostis maaomandi Firenze naabrusse. Üheksa aastat hiljem sai ta lugupeetud Firenze kodanikuks. 1394. aastal, valmistudes naasma Inglismaale, alustas ta oma Itaalia valduste müügiga, kuid suri enne kavatsuse teostumist.

Isiksus 
Paljud kaasaegsed allikad on ühel meelel Hawkwoodi halastamatuse ja brutaalsuse kirjeldamisel. Kuna ta rutiinselt rüüstas ja hävitas kloostreid ja pühapaiku ning ähvardas ja terroriseeris vaimulikke, peeti teda jumalakartmatuks, kuid esineb üksikuid juhtumeid, mis justkui kõneleks vastupidisest. Kurikuulsaim tema tegudest on Rimini lähedal asuva Cesena purustamine 1377. aastal, kui inglise ja bretooni palgasõdurid tapsid kolm päeva kestnud tapatalgutel 3000–8000 linnaelanikku.

Ilukirjanduses 
John Hawkwood esineb krahv Aguto nime all ühe kõnelejana Karl Ristikivi romaanis "Mõrsjalinik". Motiiviks on võetud Hawkwoodile adresseeritud Siena Katariina kiri, mis tänapäeval kannab numbrit 140 ja kus Katariina nimetab Hawkwoodi oma vaimulikuks vennaks ning palub tal võidelda ristisõjas "kuradi teenimise asemel".

Viited

Välislingid 
 A. Sampson. EUROPE: Mercenary Money Made the World Go Around. - Guardian, November 20, 2004
 Soldier of Fortune: Glory Days for Sir John Hawkwood, King of Mercenaries

14. sajand
Väejuhid
Disney+

Disney+ (loe Disney Plus) on Ameerika Ühendriikide tasuline voogedastusteenus, mida omab ja juhib Walt Disney Company haru Direct-to-Consumer & International.

Teenuses on põhiliselt The Walt Disney Studios ja Walt Disney Television sisu, millest teenus tõstab eriliselt esile Disney Marveli, National Geographicu, Pixari, ja "Star Warsi" sisu. Originaalsisu on 201e. novembri seisuga kümme filmi ja seitse sarja. Disney omab ka tasulised voogedastusteenused ESPN+ ja Hulu, aga Disney+ keskendub põhiliselt perekesksele meelelahutusele. 

Disney+ tuli välja 12. novembril 2013 Ameerika Ühendriikides, Kanadas ja Madalmaades. Nädal aega hiljem jõudis teenus ka Austraalia, Uus-Meremaa ja Puerto Riconi. 2020. aasta märtsis laienes teenus veel valitud Euroopa maadesse. Ülejäänud laienemine Euroopasse ja Lõuna-Ameerikasse plaaniti 2020. ja 2021. aastaks.

2021. aastal muutub teenus 23. veebruarist kättesaadavaks Singapuris ning selle järel plaanitakse edasist laienemist Ida-Euroopasse, Lõuna-Koreasse ja Hongkongi.

Vaata ka 
 Netflix

Viited 

Voogedastus
Inchy

Inchy on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Le Cateau-Cambrésis' kantonis. Prantsuse ärimees, aviaator, ajakirjanik ja kirjanik Jean-Gérard Fleury (1905–2002) sündis Inchys.

Viited 

Nordi departemangu vallad
TheTomsikene

TheTomsikene (kodanikunimega Raim-Janar Toms; sündinud 8. detsembril 2000) on Eesti juutuuber, kelle YouTube'i kanalil on üle 43 000 tellija. Ta on eriti populaarne teismeliste poiste seas.

Ajalugu

Videod 
TheTomsikene laadis YouTube'i üles oma esimese video 26. novembril 2012 ("LIMBO part 1 : Uued Seiklused Algavad Siin!"), mis on praegu nähtaval YouTube'i kanalil TTV. 

Ta ühines kanaliga Mängunurk 27. novembril 2013 ning esimene TheTomsikese osalusega video sellel kannab pealkirja "Minecraft Gamersgrid.eu #3: Ehitamine jätkub".

Esimene oma kanalile laaditud video "Tutvustan teile: TheTomsikene" on üles laaditud 29. aprillil 2018.

TheTomsikene alustas ka karjääri animatsiooni vallas, kuid lõpetas, sest ta ei arvanud, et jõuab sellega kuhugi.

Praegu on TheTomsikene aktiivne kolmel YouTube'i kanalil: TheTomsikene, Mängunurk ja TTV.

Tellijate arv 
Tema kanal sai täis 10 000 tellijat augustis 2018, mille puhul avas ta ka oma Discordi serveri, mis kannab nime Debiilikute Paradiis.

20 000 tellijat sai TheTomsikesel täis novembris 2018. Selle tähistamiseks lasi ta välja oma merch'i.

30 000 tellijat täitus veebruaris 2019.

Oktoobris 2019 sai tema kanal täis 40 000 tellijat.

Nime teke 
Seda, kuidas tekkis nimi TheTomsikene, seletab ta oma videos "Mida tähendab TheTomsikene?". Siin on lühikokkuvõte seletusest.

Kui TheTomsikesel tekkis idee teha arvutimängude jaoks endale kasutajanimi tuli talle kuskilt mõte panna selleks nimeks Tomsike, mis on kombinatsioon tema perekonnanimest ja eesti keele hellitust väljendavast liitest. Mingist punktist aga muutus nimi Tomsike nimeks Tomsikene ning selle nime all lõi ta ka oma esimese YouTube'i kanali. Kuna ta ei osanud veel sellel ajal inglise keelt, siis ühel päeval oma kasutajakontole sisse logides vajutas ta kogemata nupu Log in ('logi sisse') asemel Sign up ('loo konto') ning ta hakkas eneselegi teadmata omale uut kontot looma. Kuna nimi oli võetud, pakkus YouTube talle soovituste hulgas nime TheTomsikene, mida ta hakkaski igal pool kasutama.

Videod 
Kõige rohkem vaatamisi tema videokanalil on kogunud video "Ahistan Tinderis naisi", mida on vaadatud üle 363 000 korra.

TheTomsikene on teinud ka lühifilmi "Ei ühtegi sõpra nagu sina".

Viited 

Youtube'i-kuulsused
Esther Duflo

Esther Duflo (sündinud 25. oktoobril 1972 Pariisis) on prantsuse-ameerika majandusteadlane, Massachusettsi Tehnoloogiainstituudi (MIT) professor.

2019. aastal pälvis ta koos Abhijit Banerjee ja Michael Kremeriga Nobeli majandusauhinna "eksperimentaalse lähenemise eest globaalse vaesuse leevendamisele." Tema uurimistöö keskendub peaasjalikult vaesusele, arengumajandusele ja mikroökonoomilistele teemadele arenguriikides (majanduskäitumine, haridus, ligipääs teenustele). Koos Banerjeega on ta kirjutanud raamatu "Hea majandus rasketeks aegadeks" (Good Economics for Hard Times, 2019).

Viited 

Prantsuse majandusteadlased
Nobeli majandusauhinna laureaadid‏‎
Sündinud 1972
Ameerika Ühendriikide majandusteadlased
FC Džiugas

{{Jalgpalliklubi
| nimi          = FK Džiugas
| pilt          = 
| pildiallkiri  = 
| täisnimi      = Futbolo klubas "Džiugas"
| hüüdnimi      = žemaičiai 
| lühend        = 
| asutatud      = 1923 SA Džiugas  2014 VšĮ FK Džiugas
| lõpp          = 
| väljak        = Centrinis stadionas, Telšiai
| mahutavus     = 3000
| ametinimetus1 = President
| esimees       =  Martynas Armalis
| omanik        = 
| ametinimetus2 = Peatreener
| treener       =  João Prates
| liiga         = A lyga (D1)
| hooaeg        = 2021
| positsioon    = 8. koht A lyga
| muster_la1 = | muster_la2 = | muster_la3 =
| muster_b1  = | muster_b2  = | muster_b3  =
| muster_ra1 = | muster_ra2 = | muster_ra3 =
| muster_sh1 = | muster_sh2 = | muster_sh3 = 
| muster_so1 = | muster_so2 = | muster_so3 = 
| vasakkäsi1 =8C1116 | vasakkäsi2 =000000  | vasakkäsi3 = 8C1116
| kere1      =8C1116 | kere2      =000000  | kere3      = FFFFFF
| paremkäsi1 =8C1116 | paremkäsi2 =000000  | paremkäsi3 = 8C1116
| püksid1    =8C1116 | püksid2    =000000  | püksid3    = FFFFFF
| sokid1     =8C1116 | sokid2     =000000  | sokid3     = 8C1116
| veeb       = http://www.fcdziugas.lt
}}Futbolo klubas Džiugas (ka Džiugas) on Leedu jalgpalliklubi, mis tegutseb Telšiais.

Ajalugu
Klubi loodi 1923 (SA Džiugas); 2016 VšĮ FK Džiugas.

SaavutusedPirma lyga 
 Võitja (1):' 2019

Statistika ja loendid

Mängijad
Praegune koosseisSeisuga 23. juuli 2022''

  
  
  
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"
  
  
  
  
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"
  
  

  
  
  
  
  
   --> FK Babrungas
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

Viited

Välislingid
 FC Džiugas
 Facebook 
 FC Džiugas Soccerway
 lietuvosfutbolas.lt

Dziugas
Telšiai rajoon
FK Banga

{{Jalgpalliklubi
| nimi          = FK Banga 
| pilt          = 
| pildiallkiri  = 
| täisnimi      = Futbolo klubas "Banga"
| hüüdnimi      = tigrai 
| lühend        = 
| asutatud      = 1966 FK Banga  2006 VšĮ FK Banga
| lõpp          = 
| väljak        = Centrinis stadionas, Gargždai
| mahutavus     = 3250
| ametinimetus1 = President
| esimees       =  Rimantas Mikalauskas
| omanik        = 
| ametinimetus2 = Peatreener
| treener       =  David Afonso
| liiga         = A lyga (D1)
| hooaeg        = 2021
| positsioon    = 7. koht A lyga (D1)
| muster_la1 = | muster_la2 = | muster_la3 =
| muster_b1  = | muster_b2  = | muster_b3  =
| muster_ra1 = | muster_ra2 = | muster_ra3 =
| muster_sh1 = | muster_sh2 = | muster_sh3 = 
| muster_so1 = | muster_so2 = | muster_so3 = 
| vasakkäsi1 =FF6600 | vasakkäsi2 =223D71  | vasakkäsi3 = FF6600
| kere1      =FF6600 | kere2      =223D71  | kere3      = FF6600
| paremkäsi1 =FF6600 | paremkäsi2 =223D71  | paremkäsi3 = FF6600
| püksid1    =FF6600 | püksid2    =223D71  | püksid3    = 223D71 
| sokid1     =FF6600 | sokid2     =223D71  | sokid3     = FF6600
| veeb     = http://www.fkbanga.lt/ 
}}Futbolo klubas Banga (ka Banga) on Leedu jalgpalliklubi, mis tegutseb Gargždais.

Ajalugu
Klubi loodi 1966 (FK Banga); 2006 VšĮ FK Banga.

SaavutusedPirma lyga 
 Võitja (0): 2. positsioon (2): 2017, 2019Leedu karikas 
 Võitja (0): 
 Finalist (3):' 2011, 2014, 2019.

Statistika ja loendid

Mängijad
Praegune koosseisSeisuga 17. oktober 2022''

  
  
  
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"
  
  
  
  
  
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"
  

  
  
  
  
  
  
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

Viited

Välislingid
FK Banga
 FK Banga Soccerway
 alyga.lt
 Globalsportsarchive

Banga
Klaipėda rajoon
FC Hegelmann

{{Jalgpalliklubi
| nimi          = FC Hegelmann
| pilt          = 
| pildiallkiri  = 
| täisnimi      = Futbolo klubas "Hegelmann"
| hüüdnimi      = fūristai 
| lühend        = 
| asutatud      = jaanuar 2009
| lõpp          = 
| väljak        = NFA stadionas, Kaunas
| mahutavus     = 1000
| ametinimetus1 = President
| esimees       =  Dainius Šumauskas
| omanik        = 
| ametinimetus2 = Peatreener
| treener       =  Andrius Skerla
| liiga         = A lyga (D1)
| hooaeg        = 2021
| positsioon    = 5. koht A lyga
| muster_la1 =_fmarinos19a | muster_la2 = | muster_la3 =
| muster_b1  =_fmarinos19a | muster_b2  = | muster_b3  =_fmarinos19a 
| muster_ra1 =_fmarinos19a | muster_ra2 = | muster_ra3 =
| muster_sh1 = _blueesides| muster_sh2 = _whitesides| muster_sh3 = _blacksides
| muster_so1 = _hummel_white| muster_so2 = _hummel_blue | muster_so3 = _hummel_blue
| vasakkäsi1 =FFFFFF | vasakkäsi2 =0000FF  | vasakkäsi3 = 0000FF
| kere1      =FFFFFF | kere2      =0000FF  | kere3      = FFFFFF
| paremkäsi1 =FFFFFF | paremkäsi2 =0000FF  | paremkäsi3 = 0000FF
| püksid1    =FFFFFF | püksid2    =0000FF  | püksid3    = FFFFFF
| sokid1     =FFFFFF | sokid2     =0000FF  | sokid3     = 0000FF
| veeb     = https://fchegelmann.com/
}}Futbolo klubas Hegelmann (ka Hegelmann) on Leedu jalgpalliklubi, mis tegutseb Kaunases.

Ajalugu
Klubi loodi jaanuar 2009 (Hegelmann Litauen).

Saavutused
 A lyga 5. koht: 2021
 Pirma lyga 2. koht: 2020Antra lyga 
 Võitja (1):' 2018

Statistika ja loendid

Mängijad
Praegune koosseisSeisuga 18. aprill 2022''

  
  
  
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"
  
  
  
  
  
  
  
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"
  
  

  
  
  
  
  
  
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

Viited

Välislingid
 fchegelmann.com
 FC Hegelmann (facebook)
 FC Hegelmann: alyga.lt

Hegelmann Litauen
Kaunas
Kadri Koreinik

Kadri Koreinik (sündinud 31. detsember 1970) on eesti keeleteadlane ja sotsioloog, Tartu ülikooli Eesti ja üldkeeleteaduse instituudi keelesotsioloogia vanemteadur.

Tema peamisteks uurimisteemadeks on keelelised representatsioonid ja keeleideoloogiad Eestis, keelevälised tegurid, mis mõjutavad keelehoidu ja -vahetust, sotsiolingvistika, diskursuseuuringud, keeleökoloogia ja keelepoliitika teooria.

Doktorikraadi kaitses ta 2011. aastal Tartu ülikoolis väitekirjaga "Language ideologies in the contemporary Estonian public discourse: With a focus on South Estonian" ("Keeleideoloogiad tänapäeva eesti avalikus diskursuses, fookusega lõunaeesti keelel").

Välislingid 
Kadri Koreinik Eesti teadusinfosüsteemis.

Eesti keeleteadlased
Eesti sotsioloogid
sündinud 1970
Kippumine

Kippumine (sanskriti ja paali keeles upādāna, 'kütus', 'energia', 'protsessi käigus hoidja') või ka "tõmblemine", "üles kütmine" on budismis oluline tegur, mille põhjuseks on ihad, kiindumused ja tahtmised ja tagajärjeks kannatused.

Kiputakse ja tõmbutakse ihade ja naudingute, vaadete, kommete ja rituaalide ning iseenda tunnustamise poole. 

Kippumine iseendasse, enda pärast tõmblemine, iseenda üleskütmine (upādānakkhandha) ehk kippumise kogumid on kannatuse peamine põhjus, millest Buddha räägib juba «Seadmuseratta käimapanemises»:

Kippumine ehk tõmblemine on tegu, tegelik liigutus millegi poole, millegi suunas, ning sõltuvusliku tekkimise ahela üheksas lüli, mis viib paratamatult saamise (bhava), sünni (jāti) ja surmani (jarāmaraṇa). Selles ahelas on see tõmbumine kõigest eelnevast tulenev ja ilmsiks saav sündmus, otsekui käivitaja või süütaja, mida ei saa enam kustutada ega vaigistada.

Vaata ka 

 Tanha (janu)
 Tulejutlus

Viited

Välislingid 

 Clinging. Upādāna Sutta (SN 12:52)

Budism
Pommereuil

Le Pommereuil on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Le Cateau-Cambrésis' kantonis.

Küla ja ümbritsevat metsa (Bois l'Évêque) räsis 24. juunil 1967 tõsiselt tromb, suhteliselt haruldane nähtus Prantsusmaal.

Kirik Église Saint-Michel ehitati 17. sajandil ja sellel on kindlustorn.

Viited 

Nordi departemangu vallad
Pāce

Pāce on küla (vidējciems) Kuramaal Lätis Talsi piirkonna Dundaga vallas.  Küla asub valla lääneosas Pāce  jõe kaldal. Pāce jääb valla jkeskusest Dundagast 4,5 ja Riiast 125 kilomeetri kaugusele.

Külas asuvad Pāce kalmistu ja Ķuiki kalmistu, mida haldab Ance vald. Sinna jääb ka Pāce bussipeatus.

Hiiepaik Pāce Jumalamägi ja Pāce linnamägi on riikliku kaitse all olevad muinsusmälestised. Looduskaitse all on Kārkliņi mesipuumänd ja kaks tamme (ümbermõõdud 6 ja 6,31 m). Külas asub Pāce luha hoiuala ja  osaliselt ka  Raķupe oru hoiuala.

Aastail 2009-2021 kuulus küla Dundaga piirkonda.

Viited

Talsi piirkonna külad
Bella Hadid

Isabella Khair Hadid (sündinud 19. oktoober 1996) on Ameerika modell. Aastal 2016 valiti ta Model.com`i poolt Aasta modelliks.

Varasem elu 
Bella Hadid sündis Washingtonis, kuid üles kasvas ta Los Angeleses, Californias. Tema isa Mohamed Hadid on kinnisvaraarendaja ning ema Yolanda Hadid endine modell. Bellal on vanem õde Gigi, kes on samuti kuulus modell, ja noorem vend Anwar. Tal on ka kaks vanemat poolõde, Marielle ja Alana.

2014. aasta sügisel kolis Hadid New Yorki, kus ta asus õppima Parsonsi disainikoolis fotograafiat. Enne kooli algust liitus ta IMG modelliagentuuriga. Kui tema modellikarjäär sai hoo sisse, jättis ta õpingud pooleli, et keskenduda täielikult oma karjäärile. Bella on avaldanud huvi naasta kooli, et olla tulevikus modellikarjääri lõpetades edukas moefotograaf.

Karjäär 
Bella alustas modellitööga 2012. aastal, olles vaid 16-aastane. 21.august 2014 liitus ta IMG modelliagentuuriga. Samal aastal tegi ta oma New Yorgi moenädala debüüdi. Oma karjääri jooksul on ta teinud koostööd mitmete kuulsate disaineritega ja kõndinud näiteks Chaneli, Tommy Hilfigeri, Marc Jacobsi, Moschino, Balmaini, Victoria`s Secreti ja paljude teiste maailmakuulsate brändide moeetenduste lavalaudadel. Lisaks on ta olnud mitmete moeajakirjade, näiteks Vogue, Harper`s Bazaar, Elle, Seventeen jne. esikaantel.

2017. aastal oli ta ajakirja Forbes andmetel enimteenivamate modellide seas üheksandal kohal. Ühtlasi oli ta ka edetabelis noorim, teenides kõigest 21-aastasena aastas 6 miljonit dollarit.

Isiklik elu 
Bella Hadid on olnud suhtes kanada laulja The Weekendiga. Nende suhe sai alguse 2015. aastal, kui neid nähti esimest korda koos Coachella festivalil. Hadid on osalenud ka mehe muusikavideotes. 2016. aasta novembris teatati lahkuminekust mõlema osapoole kiire elutempo tõttu. 2018. aastal sai paar uuesti kokku, kuid suhe purunes uuesti aasta hiljem.

Tervis 
2012. aastal diagnoositi Bellal, tema emal ja vennal krooniline Lyme`i tõbi ehk puukborrelioos. Ta on oma haigusest ka palju avalikult rääkinud ning püüdnud inimeste teadlikkust selle haiguse kohta tõsta.

Viited 

Modellid