Leibnitz

Leibnitz (sloveeni Lipnica) on linn (Stadt) Austrias Steiermargi liidumaal. See paikneb Grazist lõunas Muri ja Sulmi jõgede vahel.

Linn on Leibnitzi ringkonna keskus. Leibnitz tegutseb ümbritseva ringkonna kultuuri-, haridus-, kohtu- ja majanduskeskusena.

Ajalugu 

Kuigi praeguse linna keskus asub Flavia Solva arheoloogilisest leiukohast vaid u. 3 km kaugusel, ei saa Leibnitz väita, et on selle 1. sajandil asutatud ja 5. sajandi alguses hävitatud Rooma munitsiipiumi otsene järglane. Kui Baieri asunikud liikusid 9. sajandi jooksul piirkonda, tõrjudes välja ja sulandades järkjärgult endasse eelnenud viie sajandi jooksul end sisse seadnud slaavi elanikkonna, olid kõik mälestused Rooma linnast ammu tuhmunud.

Leibnitzi nime esimene dokumenteeritud versioon on Lipnizza ja selle võib leida keiser Otto Suure 7. märtsil 970 välja antud kirjarullist. Kuid hoopis teine asula – civitas Zuib (või Sulb; mõlemad nimed meenutavad Rooma Solvat) – asus tegelikult praegusele linnale lähemal kui civitas Lipnizza, mis asus lähedalasuval Frauenberg mäel, kus inimasustus oli kestnud neoliitikumist saati. Hiljem, kui tsiviilasula liikus tagasi ja alla Muri orgu, samal ajal kui mäe elupaik jäi kindlustatud kohaks, muudeti nimi Libniz'iks ja Libenizze'ks (12. sajand), Leibentz'iks ja Leybencz'iks (13. ja 14. sajand) ja lõpuks Leybnitz'iks (14. ja 15. sajand).

12. sajandi jooksul muutus asula ja seda ümbritsev ala, sealhulgas lääne pool asuv Sulmi org Salzburgi peapiiskopkonna territooriumiks ja jäi selleks enam kui 400 aastaks. Tsiviilasula ümberpaigutamise algatas (või vähemalt toetas tugevalt) Salzburgi peapiiskop Konradin, arvatavasti 1130. aastaks. 1170. aasta märtsis arutas keiser Friedrich I Barbarossa Leibnitzis Salzburgi võimuga seotud küsimusi ja 14. juuni 1178 dateeritud keiserlik dokument andis Salzburgile täieliku jurisdiktsiooni.

Üleminekuaastakümned keskajast osutusid Leibnitzi ümbruse, nagu ka tänapäeva Austria kaguosa jaoks äärmiselt rahutuks ja hävitavaks. Asjaolu, et Leibnitz ei olnud kindlustatud, aitas kindlasti kaasa peapiiskop Bernhard von Roreri otsusele 1479. aastal anda linn sissetungivate ungarlaste kätte; nende okupatsioon varises 1490. aastal kokku ja Austria vallutas kiiresti Leibnitzi, karistades karmilt neid juhtivaid kodanikke, kes olid teinud koostööd ungarlastega.

18. sajandil ja 19. sajandi alguses, kui Leibnitzis oli umbes 1000 elanikku, põles linn kaks korda maani maha, 29. mail 1709 ja taas 8.–9. septembril 1829. 1883. aastaks oli rahvaarv tõusnud 2471-ni ja 27. aprillil 1913 ülendas Austria-Ungari keiser Franz Joseph I Leibnitzi ametlikult linnaks.

1. jaanuariks 1968 oli Leibnitzi rahvaarv jõudnud 6641-ni, kuid selle suhteline tähtsus ja elujõud olid tugevalt langenud pärast seda, kui Alam-Steiermark langes 1919. aastal Esimese maailmasõja tagajärjel Jugoslaaviale, katkestades linna elutähtsad sidemed lõunaga ja muutes selle kõik vaid "surnud piirilinnaks". Alates 1970. aastatest, kui Jugoslaavia kodanikel muutus Austriasse reisimine lihtsamaks, hakkas Leibnitz kogema märkimisväärset majanduse elavnemist, mis sai hoo sisse Sloveenia kui iseseisva riigi loomisega 1991. aastal ja Euroopa Liiduga ühinemisega 2004. aastal.

Vaatamisväärsused 

 Rooma asula Flavia Solva varemed Wagna küla lähedal
 Seggau loss, linnus paikneb linna kohal Seggaubergile. Selle asutas 12. sajandil Salzburgi peapiiskop Konrad I ja nüüd asub seal konverentsikeskus
 Frauenbergi kirik samanimelisel künkal (381 m)
 Leibnitzi klooster

Kultuur ja vaba aeg 

Leibnitzis on kino, keskuses paiknev liuväli ja vabaõhubassein koos kämpingu ja tenniseväljakutega. Neid rajatisi naudivad nii kohalikud elanikud kui ka Aadria mere poole liikuv turistide liiklus.

Huvitavate iga-aastaste sündmuste hulka kuuluvad sügisfestival koos tänurongkäiguga, Leibnitzi veininädal ja Perchtenlauf.

Viinamarjaistanduste-rikas künklik maapiirkond on koduks paljudele traditsioonilistele veinijoogiasutustele, mida tuntakse Buschenschenke nime all ja kus saab maitsta kohalikku toodangut.

Piirkonda läbivad ka jalgrattateed, mis on eriti populaarsed suvel ja sügisel. Leibnitz asub rattaraja harus, mis kulgeb Muri jõe ääres Grazist Sloveenia piirini. Teine rattarada Sulmi jõe ääres viib Gleinstättenisse.

Majandus 

Leibnitzi ümbritsev piirkond (Leibnitzer Feld) on ulatuslikult haritud, peamised põllukultuurid on mais ja kõrvits. Viimast kasutatakse Steiermargi päritolu mustjasrohelise kõrvitsaseemneõli tootmisel. Linna piires asuvad mitmed väikesed ja keskmise suurusega tööstusettevõtted ning ka mõned väiksemad hotellid ja pansionid. 

Linna ümbritsevad künklikud maapiirkonnad toetavad paljusid viinamägesid, mis ise on tuntud veinitootmise keskus.

Transport 

Leibnitz asub peamise lõunapoolse raudteeliini ääres, mis ühendab Viini Grazi kaudu Sloveeniaga ja Horvaatia põhjaosadega, eriti Čakoveci või Varaždiniga. Sõit Grazi pearaudteejaamast Leibnitzi kestab umbes 30 minutit rongidega, mis sõidavad Spielfeld-Straßi, Maribori või isegi Ljubljanasse või Zagrebi. Leibnitzis on ka mitu taksofirmat. 

Leibnitzi teenindab ka kiirtee A9, mis on peamine marsruut Sloveeniasse Spielfeldi kaudu.

Tuntud inimesi 

 Thomas Muster (* 1967), tennisist
 Anton Elschnig (1863–1939), silmakirurgia pioneer 1900. aastate alguses

Sõpruslinnad 

 Pedra Badejo, Roheneemesaared

Viited 

Steiermargi liidumaa vallad