joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ajalooline ala

Ajaloolisteks aladeks nimetatakse baskide asuala ajaloolisi osi. Baski autonoomses piirkonnas on ajaloolistel aladel õiguslik staatus.

Baski autonoomse piirkonna ajaloolised alad
Hispaania Baski autonoomne piirkond koosneb kolmest ajaloolisest alast (baski keeles lurralde historiko, hispaania keeles territorio histórico), mille piirid langevad kokku provintside praeguste piiridega. Need on Araba, Gipuzkoa ja Biskaia.

See on sätestatud Baskimaa Autonoomia Statuudiga: "Baskimaa autonoomse piirkonna territoorium jääb koosnema ajaloolistest aladest, mis langevad kokku Araba, Gipuzkoa ja Biskaia provintsidega nende praegustes piirides..." (artikkel 2.2).   

Ajaloolisi alasid valitsevad fuero-nõukogud (Foru Aldundia, Diputación Foral), mille pädevusse kuuluvad peale provintsinõukogude tavaliste pädevuste ka fuero-võimule (régimen foral) omased pädevused (näiteks maksukogumise alal), ja üldkogud (Junta General), mis kinnitavad heaks fuero-nõukogude normid. Iga Junta General koosneb 51 liikmest, kes valitakse igal ajaloolisel alal üldise hääletusega. 

Ajalooliste alade staatust reguleerivad Hispaania põhiseaduse esimene parandus ja seadus 27/1983 25. novembrist suhetest autonoomse piirkonna üldasutuste ja selle ajalooliste alade fuero-organite suhetest (ajalooliste alade seadus). Põhiseaduse esimene lisasäte (disposición adicional) ütleb: "Põhiseadus kaitseb fuero-alade (territorios forales) ajaloolisi õigusi. Nimetatud võimu üldine teostamine viiakse ellu (se llevará a cabo) vajadust mööda (en su caso) Põhiseaduse ja Autonoomiastatuutide raames."

Baskimaa (Euskal Herria) ajaloolised alad 
 
Baskimaa (Euskal Herria) seitse ajaloolist ala on Alam-Navarra, Araba, Biskaia, Gipuzkoa, Lapurdi (Labourd), Zuberoa (Soule) ja Ülem-Navarra (Navarra).

Ajaloolised alad tekkisid keskajal koos fuero-süsteemiga. Ainult praegune Alam- ja Ülem-Navarra moodustasid ühtse territooriumi kuni 1530. aastani, mil Alam-Navarra läks Navarra kuninga (alates 1589. aastast Prantsusmaa kuninga) võimu alla, Ülem-Navarra aga jäi Kastiilia asekuningriigiks. 

Praegu on Hispaania koosseisus olevad ajaloolised alad ühtlasi provintsid. Araba, Gipuzkoa ja Biskaia on Baski autonoomse piirkonna provintsid, Navarra on ühe provintsiga autonoomne piirkond. 

Prantsusmaa koosseisus olevate baski alade (Põhja-Baskimaa, Iparralde) ajaloolised alad koos fuero ja institutsioonidega kaotati Prantsuse revolutsiooni käigus 1789 ja 1790. Riik jaotati 1790 departemangudeks ning need alad läksid koos Oksitaania Béarniga Basses-Pyrénées' departemangu koosseisu. Aastast 1971 on selle departemangu nimi Pyrénées-Atlantiques.

Välislingid

Ajalooliste alade seadus (hispaania keeles)

Hispaania geograafia
Hispaania ajaloolised piirkonnad
Baskimaa
Kusti

Kusti on eesti ja soome mehenimi, mugandus Augustist.

Eestikeelse kalendri järgi on sellenimelistel meestel nimepäev 28. augustil.

2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Kusti 76 mehel. Kusti oli populaarsuselt 733. mehenimi. Kusti oli keskmiselt 21 aasta vanune (mediaanvanus oli 12).

Nime kandjaid
Kusti Kokk, õpetaja
Kusti Sääsk, sõjaväelane
Juho Kusti Paasikivi, Soome president

Viited 

Eesti mehenimed
Maserati Merak

Maserati Merak on Itaalia autotootja Maserati poolt aastail 1974–1982 toodetud sportauto.

Oma olemuselt oli Merak Maserati Bora nii-öelda väiksem vend. Keskmootoriga Merak põhines Bora kerel, kuid väiksema mootori tõttu mahutati autosse ka väikesed tagaistmed. Kuna Maserati kuulus parajasti Citroënile, kasutati auto juures ka mõningaid antud autotootja tehnilisi lahendusi. Osa auto sisustuselemente ning ka õhkvedrustus pärinesid Citroën SM-ilt. 

1976. esitleti mõnevõrra võimsama mootoriga Maserati Merak SS-i. Auto jõuallikaks oli kolmeliitrine V6-mootor, võimsusega 220 hj (164 kw). Samuti oli autot muudetud kergemaks, mistõttu Merak SS-i tippkiiruseks oli 245 km/h. Antud versiooni valmistati vaid 652 autot.

1977 toodi turule Maserati Merak 2000. Autol oli kaheliitrine V6-mootor võimsusega 170 hj (127 kw). Merak 2000 oli mõeldud Itaalia turule, kuna samal aastal võeti vastu seadus mis maksustas suurema kui kaheliitrise mootoriga autosid.

Meraki tootmine lõpetati aastal 1982.

"Top Gear"
BBC autosaates "Top Gear" ostis Jeremy Clarkson saatejuhtidevahelisel võistlusel 7000 naelsterlingi eest kasutatud Meraki. Võistluse eesmärgiks oli vähem kui 10 000 naela eest osta keskmootoriga itaalia sportauto. Clarkson oli oma autoga esimene kasutaja, kuna auto mootor lakkas töötamast. Jeremy Clarkson pidas oma autot Maserati Merak SS-iks, kuid hiljem selgus, et eelmine omanik oli lisanud SS-märgi autole ise, ning tegemist oli tavalise Merakiga. 
Jeremy Merakil olnud 190 hobujõust oli dünamomeetril testides jäänud alles vaid 80.

Maserati
Sportautod
Edward Speleers

Edward John Speleers (hüüdnimega Ed, sündinud 7. aprillil 1988 Chichesteris Lääne-Sussexis) on Suurbritannia näitleja. Ta on tuntud eeskätt filmi "Eragon" peaosatäitjana.

Näitlemine huvitas teda juba väiksest peale. Ta osales koolinäidendites "Suveöö unenägu" ja "Peeter Paan". Hiljem sai ta 20th Century Foxilt kutse filmi "Eragon" võtetele.

Osatäitmised

Välislingid 
Edward Speleersi koduleht

Suurbritannia näitlejad
Sündinud 1988
Bentley Continental GT

Bentley Continental GT on Briti autotootja Bentley Motors toodetav luksuslik Gran Turismo. Mudelit esitleti 2003. aastal ja tootmist alustati 2004. aastal, asendades mudelid Bentley Continental R ja Bentley Continental T. Tegu oli esimese mudeliga, mis valmis Volkswagen AG omanduses olles ning esimese Bentley mudeliga, mille juures rakendati masstootmise tehnoloogiaid.

Esimene põlvkond (2003–2011) 

Bentley Continental GT jõuallikaks on sama kuueliitrine W12-mootor, mida kasutati ka Audi A8-l ja Volkswagen Phaetonil. Kuna mootorile on lisatud kaks turbokompressorit, on jõuallika võimsuseks 552 hj (412 kW) ja suurim pöördemoment on 650 Nm.

Continental GTC

Bentley Continental GTC on 2005. aastal esitletud kabriolettversioon Continental GT-st, mis müügile jõudis 2006. aasta sügisel. Auto katus on valmistatud Karmanni poolt Saksamaal Osnabrückis.

Continental GT Speed

1. augustil 2007 esitles Bentley võimsamat, kergemat ja kiiremat versiooni Continental GT-st. Mootori võimsust on suurendatud 603 hobujõuni (449 kW) ja massi vähendatud 35 kg. Selle tulemusena on auto tippkiirus 325 km/h ning kiirendus 0–100 km/h on 4,3 sekundit. Ka auto välimuse juures tehti väikseid muudatusi.

Continental GT Supersports

2009. aasta veebruaris esitleti Continental GT Supersportsi. See töötab nii bensiini kui ka bensiini-etanooli seguga (E85). Selle mootoril on 630 hobujõudu ja pöördemoment on 800 Nm. Tippkiiruseks on 329 km/h, 0–100 kiirendab 3,9 ja 0–160 8,9 sekundiga.

Teine põlvkond (2011–2018) 
Auto avalikustati 2010. aasta Pariisi autonäitusel. Mootorivalikusse lisandus 6,0-liitrise W12 kõrvale ka soodsama hinnaga 4,0-liitrine V8 mootor.

Kolmas põlvkond (2018–tänapäev) 
Pressiteade kolmanda põlvkonna Continental GT kohta avaldati 29. augustil 2017 ning esmakordselt näidati uut Continental GT-d avalikkusele sama aasta Frankfurdi autonäitusel. Uue mudeli tootmine algas 2018. aastal ning mootorivalikus olid endiselt 4,0-liitrine V8 ja 6,0-liitrine W12 bensiinimootorid.

Viited

Continental GT
Luksusautod
Sportautod
Sõiduautomudelid
Elmar Liitmaa

Elmar Liitmaa (sündinud 3. oktoobril 1970 Leningradis) on eesti kitarrist. 

Muusikaga hakkas ta tegelema juba lapsepõlves, õppides akordionit. 13-aastaselt hakkas õppima kitarri. Tema esimeseks bändiks oli Refleks. Teine bänd oli Elmariachi. Aastatel 1992–1996 ja 1999–2009 mängis ta ansamblis Terminaator. Aastal 2007 alustas ka lauljakarjääri.

Õpingud
 Tallinna 44. Keskkool
 Tallinna 9. Keskkool             
 TEMT
 TTÜ

Välislingid
Elmar Liitmaa lahkus Terminaatorist. Elu24 17. märts 2009
Elmar Liitmaa jättis bändi ja lahkub Eestist! Süüdi on Liis Lass?. Kroonika 17. märts 2009

Eesti kitarristid
Sündinud 1970
Henno Kelp

Henno Kelp (sündinud 18. augustil 1973 Sõmerpalu vallas Võrumaal) on eesti basskitarrist, Terminaatori ja Dagö liige.

Õpingud
 Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimeline Võru 1. Keskkool
 Georg Otsa nimeline Tallinna Muusikakool
 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia

Isiklikku
 Juuste värv: heledad
 Pikkus: 176cm
 Vabaabielus
 Hobid: logelemine, muusika kuulamine, internetis kabe mängimine
 Elupõhimõte: võimalikult lahedalt elada!

Henno Kelpi vanem vend on ansambli Hetero basskitarrist Heiki Kelp.

Eesti basskitarristid
Sündinud 1973
Enar Jääger

Enar Jääger (sündinud 18. novembril 1984 Kohilas) on Eesti jalgpallur (kaitsja), kes mängib Eesti Meistriliiga klubis Flora.

Klubikarjäär 
Jääger sai jalgpalliristsed FC Flora Kehtna jalgpallikoolis. Tema esimeseks treeneriks oli Viktor Mets.

Aalesunds FK
2007. aastal sõlmis Jääger lepingu Norra kõrgliigas (Tippeligaen) mänginud Aalesunds FK-ga, kelle rivistuses mängis kahe ja poole hooaja jooksul 58 liigakohtumises ja lõi ühe värava. Leping aegus 2009 juuni lõpus.

Ascoli Calcio 1898
Eesti ajakirjandus teatas juulis 2009, et Itaalia teise liiga klubi Ascoli on teinud Jäägrile pakkumise ning pooled sõlmisid samal kuul kolmeaastase töölepingu. Jääger pääses hooaja esimesel poolel väljakule vaid viies liigamängus ja leping otsustati lõpetada 2010. aasta jaanuaris.

Naasmine Ålesundi
2010. aasta märtsis sõlmis Jääger pärast katseid New York Red Bullsi juures kaheaastase lepingu oma endise tööandja Aalesunds FK-ga.

Lierse S.K.
Olles vahepeal pool aastat koduklubita, sõlmis ta juulis 2013 lepingu Belgia kõrgliiga klubiga Lierse S.K..

Koondisekarjäär
Eesti koondises on ta pidanud 121 kohtumist. Oma koondisedebüüdi tegi Jääger 12. oktoobril 2002 sõpruskohtumises Uus-Meremaaga. 69. minutil vahetas ta välja Marko Kristali. Mäng võideti 3:2. Mängupäeval oli Jääger 17-aastane. EM 2012 valikturniiril oli Jääger Eesti koondise ainuke mängija, kes osales kõigis 12 mängus 90 minutit.

Saavutused

Meeskondlikud
  Meistriliiga
 Eesti meister 2003

Isiklikku
Tema vend Enver Jääger on endine jalgpallur.

Vaata ka 
 Eesti jalgpallikoondislaste loend

Viited

Välislingid 

 

Eesti jalgpallurid
Eesti jalgpallikoondislased
Tallinna FC Flora jalgpallurid
Meistriliiga mängijad
Eesti jalgpallurid välismaal
Sündinud 1984
Joosua puu

"Joosua puu" (originaalpealkirjaga "Joshua Tree"; uue pealkirjaga "Army of One") on USA film peaosades Dolph Lundgreni, Kristian Alfonso ja George Segaliga. Film lasti välja 19. oktoobril 1993.

Sisu
Wellman Anthony Santee (Lundgren) on endine võidusõitja, kes mõrva eest vangi mõistetud. Mehel õnnestub aga põgeneda, kui politseinikud, kes Santeed ühest vanglast teise transpordivad, üritavad teda tappa. Santee võtab olude sunnil pantvangiks erariietes naispolitseiniku (Alfonso) ning alustab armutut jahti korrumpeerunud seadusesilmale (Segal), kes tegelik süüdlane kuriteos, mille eest Santee trellide taha pisteti. See ei ole aga kerge ülesanne, sest tema mõjuvõimsal vastasel tundub olevat liitlasi kõikjal ning seega vajab Santee oma süütuse tõestamiseks ja kurikaelte paljastamiseks oma kirju sõpruskonna abi.

Osatäitjad 

Dolph Lundgren – Wellman Anthony Santee  	
George Segal – Lt. Franklin L. Severence	
Kristian Alfonso – Rita Marek		
Geoffrey Lewis – Sheriff Cepeda		
Beau Starr – Jack 'Rudy' Rudisill
Michelle Phillips – Esther Severence	
Matt Battaglia – Michael Agnos	 	
Bert Remsen – Woody Engstrom	
Michael Paul – Chan Jimmy Shoeshine	
Khandi Alexander – Maralena Turner		
Marcus Brown – E. G. Turner	
Nick Chinlund – Deputy Tomay	
Ken Foree – Eddie Turner	
Edward Stone – detektiiv Jordan
Rondi Reed – detektiiv Chelsey 

Ameerika Ühendriikide filmid
1993. aasta filmid
Kulak

Kulak (vene keeles кулак 'rusikas') on pejoratiiv, mida Nõukogude Liidu poliitilises sõnavaras kasutati inimeste kohta, kes oli kuulutatud rahvavaenlasteks, sest nad olid rikkamad kui teised. Algselt tähendas see sõna iseseisvaid Venemaa põllumehi, kellel oli suured talud ja kes kasutasid palgatööjõudu ja olid maa eraomandust eitava nõukogude võimu vastased.

Kui Nõukogude Liidus hakati põllumajandust kollektiviseerima, siis kulakud otsustati ära saata GULAGi töölaagritesse. 1930-1931 saadeti sinna NSV Liidust umbes  1 803 390 inimest. Eesti kulakute küüditamine toimus märtsiküüditamise ajal.

"Kulaklus" Eestis 
"Kulaklike" majapidamiste mõiste oli määratletud Eesti NSV Ministrite Nõukogu määrusega  "Talumajapidamiste maksustamise kohta Eesti NSVs" 1947. aastast , mille järgi "kulaklikeks" majapidamisteks loeti need, mis Saksa okupatsiooni ajal või ka pärast seda 

 1) kasutasid alalist palgatöölisi või rakendasid süstemaatiliselt palgatööliste tööjõudu põllumajanduses või töönduses, välja arvatud ühe abitöölise palkamine sepatöönduses ning lookade ja rataste valmistamisel; 
 2) kasutasid süstemaatilisselt teiste talupoegade tööd neile võlaorjuslikel tingimustel antud loomade, seemnete, produktide või põllumajanduslike masinate eest tööga tasumise näol või said süstemaatiliselt raha- või naturaaltasu põllumajanduslike masinate kasutamisest teistes majapidamistes; 
 3) said süstemaatilist tulu jahuveskitest, villakraasimise ja -ketramise veskitest, saeveskitest ja teistest ettevõtetest või nende rendile andmisest; 
 4) said tulu maa varjatud rentimisest võlaorjuslikel tingimustel ja 
 5) tegelesid kauplemise, liigkasuvõtmisega või ülesostuga edasimüümise eesmärgil.

Neile tunnustele vastavate „kulaklike” majapidamiste nimekirjad koostati iga-aastaselt valdade täitevkomiteedes.

Vaata ka
kulakluse kui klassi likvideerimine
kulakukäsilane

Nõukogude okupatsioon Eestis (1940–1941)
Nõukogude Liidu sisepoliitika
Godric Gryffindori mõõk

Godric Gryffindori mõõk on J. K. Rowlingu romaanisarjas "Harry Potter" mõõk, mis kuulus ühele Sigatüüka asutajatest Godric Gryffindorile. Oli ka Gryffindori maja talisman.

"Harry Potter ja saladuste kamber"

Teises osas peab Harry Potter Saladuste Kambris võitlust basiliskiga, kui talle tõttab appi Fawkes ja toob talle ka sõõlamiskübara. Just sõõlamiskübarast tõmbab Harry välja Gryffindori mõõga, millega ta basiliski tapab. See on aga justkui vastus Harry kahtlustele (kas ta ikka sõõlati õigesse majja, kuna alguses tahtis sõõlamiskübar teda paigutada Slytherini majja), sest Godric Gryffindori mõõga suudab sõõlamiskübarast välja tõmmata vaid tõeline gryffindorlane.

"Harry Potter ja segavereline prints"

Albus Dumbledore kasutab seda Marvolo Gaunti sõrmuse hävitamiseks. Gaunti sõrmus on varikätk ning Harry Potter saab hiljem teada, et mõõgaga saab hävitada varikätke.

"Harry Potter ja surma vägised"

Ron Weasley hävitab mõõgaga Salazar Slytherini medaljoni. Raamatu lõpus kasutab Neville Longbottom mõõka, et hävitada Voldemorti varikätkist madu Nagini. Neville saab mõõga kätte, kui ta on hädaohus;mõõk tuleb talle sõõlamiskübara seest appi nagu Harry Potterilegi, sest Neville on nagu Harrygi tõeline gryffindorlane. 

Harry Potter

ru:Волшебные предметы мира Гарри Поттера#Меч Годрика Гриффиндора
Jaaguar

Jaaguar (Panthera onca) on läänepoolkera suurim ja võimsaim kaslane. Kaslastest on jaaguarist suuremad vaid lõvi ja tiiger.

Välimus
Jaaguari kere on 150–180 cm pikk, jässakas saba on 40–70 cm pikk. Täiskasvanud isendid kaaluvad 70–110 kilogrammi. Emasloomad on kergemad kui isasloomad. 

Jaaguaril on kuldne või pruunikaskollane mustade laikudega karv. Nagu leopardilgi, esineb sagedasti melanismi (must panter). 
Vihmametsades (selvas) elavad jaaguarid on tavaliselt väiksemad ja tumedama karvaga kui ljaanos, kampos ja soostikes elavad isendid.

Levila ja elupaigad 
Jaaguari areaal on Põhja- ja Lõuna-Ameerikas, elutsedes selvades, vähemal määral ka põõsastutes ja pampades. Jaaguari levila piirid on tänapäeval oluliselt kahanenud, kuid liigi säilimise seisukohalt on see veel piisavalt suur. Jaaguari arvukus kahaneb jätkuvalt.

Toitumine 
Jaaguar püüab saaki enamasti öösiti, oma näljaste poegade toitmiseks ka päeval. Peamised saakloomad on hirved, metssead, pekaarid, aguutid, vöölased ja kapibaarad. Jaaguarid murravad kariloomi ja koeri, samuti püüavad nad kalu, väiksemaid kaimaneid, kilpkonni ja muid pisiloomi. Jaaguaridel on võimsad lõualuud ja nad suudavad kihvadega purustada saaklooma kolju või kilpkonna kilbi.

Paaritumine 
Jaaguarid elavad tavaliselt üksikult, paarid moodustuvad vaid pulmaajal. Jaaguaril võib olla 4–5 poega aastas. Emane ja isane elavad koos ainult 90–170 päeva.

Käitumine 
Jaaguarid on head ujujad ja ronijad. Nad veavad sageli oma saagi puu otsa ja söövad seal.
Nad jooksevad 60 km/h, mis tähendab, et nad on veidi aeglasemad kui teised suured kassid (nt gepard või lõvi).

Ökoloogia
Suurkiskjana on tal peale inimese vähe vaenlasi. Jaaguari võib looduses ohustada vaid anakonda, kelle peale jaaguar ka ise jahti peab.

Eluiga
Jaaguar elab looduses keskmiselt 10–12-aastaseks, vangistuses kuni 22-aastaseks.

Mütoloogia
Jaaguar on paljude indiaanihõimude mütoloogias oluline tegelane. Teda seostatakse nii tule kui ka veega ning ta võib olla nii purustava kui ka viljastava mõjuga.

Pantrid
Duralumiinium

Duralumiinium (ladina durus 'kõva' + alumiinium) ehk duraal on alumiiniumisulam, mis sisaldab 91–95% alumiiniumi, 2,2–5,7% vaske ja 0,2%–2,7% magneesiumi.

Duralumiinium on deformeeritav ja termiliselt töödeldav. Karastamine suurendab selle plastsust, loomulik või tehislik vanandamine (hoidmine temperatuuril 120–140° 24 tunni jooksul) suurendab sulami tugevust (sitkust ja kõvadust), saavutatakse tõmbetugevus kuni 500 MN/m2. Korrosioonikindluse suurendamiseks lisatakse sulamile 0,2–0,1% mangaani, plakeeritakse (kaetakse teise metalli sulami kihiga) ese puhta alumiiniumiga või oksüdeeritakse. Duralumiiniumi kasutatakse laialdaselt konstruktsioonimaterjalina (põhiliselt leht- ja profiilmaterjalina) lennukiehituses, masina- ja aparaaditööstuses ning majaehituses.

Duralumiiniumi koostise ja valmistamise menetluse leiutas 1906. aastal saksa insener Alfred Wilm (1869–1937). Uut materjali hakati tööstuslikult valmistama 1909. aastal Düreni metalliettevõttes (Düreni linnas Saksamaal), patenteerides samas ka sulami nimetuse "duralumiinium". Duralumiiniumi valmistati veel teisteski ettevõtetes, kuid teise nimetuse all.

Metallisulami tootmisel jahutatakse see kiiresti kõrgelt temperatuurilt alla ning seejärel kuumtöödeldakse. Nii moodustuvad materjali mikroskoopilised kristalliidid, mis parandavad selle mehaanilisi omadusi. Ühtlasi moodustub nii aga ka galvaaniline paar, kus keemiliselt passiivsem kristalliit toimib katoodina ja seda ümbritsev suurema alumiiniumisisaldusega maatriks anoodina. Nii muutub võimalikuks punktkorrosioon, kus anoodne maatriks hakkab vee ja kloriidioonide toimel hävima. Selle takistamiseks arendatakse näiteks nanokomposiitseid korrosioonivastaseid kaitsekatteid.

Viited 

Sulamid
Sienna Guillory

Sienna Tiggy Guillory (sündinud 16. märtsil 1975) on inglise näitleja ja modell.  

Ta on kitarrist Isaac Guillory tütar ja pärit ringkonnast, mis tagas loomuliku huvi meelelahutustööstuse vastu. Ta on mänginud mitmes briti filmis ja leidnud tööd ka USA-s, sh mitmes teismelistele mõeldud ulme- ja fantaasiafilmis. 

Guillory alustas karjääri 16-aastaselt telesarjas "Jilly Cooper's Riders". Pärast mõnda väikest filmi töötas ta aastatel 1999–2002 ka modellina, osaledes muuseas Armani, Dolce & Gabbana moe- ja Hugo Bossi parfüümireklaamides. 

Hiljem keskendus filminäitlejakarjäärile põhiliselt BBC-s. Varsti ta tegi endale nime peaosaga USA filmis "Trooja Helena" (2003). Lisaks mängis ta filmis "Resident Evil: Apocalypse" (2004) ja fantaasiafilmis "Eragon", kus oli Arya Dröttningu osas.

Guilloryl on osa ka ulmefilmis "Inkheart". Samuti näitles ta Foxi telesarjas "The Oaks", mis jõudis eetrisse alates aastast 2008.

Suurbritannia filminäitlejad
Sündinud 1975
Suurbritannia telenäitlejad
Suurbritannia modellid
Kääbikud

Kääbikud on liik väikesekasvulisi inimeselaadseid olendeid Keskmaal J. R. R. Tolkieni loomingus. 
Tuntumad kääbikud on Frodo Paunaste ja tema onu Bilbo Paunaste.

Vaata ka 
 Haldjad
 Päkapikud

Keskmaa tegelased
Toledo (Ohio)

Toledo on linn Ameerika Ühendriikides Ohios Lucase maakonnas. Asub Erie järve kaldal.

Linn asutati 1794. aastal.

Toledo on tuntud klaasitööstuse poolest. Seal asub Jeepi autotehas.

Linnas asub Toledo Ülikool.

Välislingid 
 Linna koduleht

Ohio linnad
Aurora (Colorado)

Aurora on linn Ameerika Ühendriikides Colorados Arapahoe ja Douglase maakonnas. Linn on osa Denver-Aurora linnastust.

Aurora asutati 1891. aastal.

Auroras on sündinud John Kerry.

Vaata ka
2012. aasta Aurora kinotulistamine

Välislingid 
 Linna koduleht

Colorado linnad
John Malkovich

John Gavin Malkovich (sündinud 9. detsembril 1953) on USA näitleja, produtsent ja režissöör.

Osaline filmograafia 

Ameerika Ühendriikide filminäitlejad
Ameerika Ühendriikide filmilavastajad
Sündinud 1953
Heino Puuste

Heino Puuste (sündinud 7. septembril 1955 Lagedil) on eesti treener ja endine odaviskaja.

Ta lõpetas aastal 1975 Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumi.

Tema õpilaste seas on olnud Andrus Värnik, Donald-Aik Sild ja Tanel Laanmäe.

2018. aastal valiti Heino Puuste aktsiooni "Sajandi 100 arukülalast" raames toimunud rahvaküsitluse tulemusel saja meeldejäävama arukülalase hulka.

Saavutused

Olümpiamängudel
 1980 Moskvas
 4. koht 86.10

Maailmameistrivõistlustel 
 1983 Helsingis
 4. koht 84.56

Euroopa meistrivõistlustel 1982 hõbemedal; 1986 5. koht
NSV Liidu meistrivõistlustel 1979–1983 1 kuld, 1 hõbe, 2 pronksi
Talvistel meistrivõistlustel 1983 kuld ja 1986 hõbe
Eesti meister 1975, 1979, 1981

Tunnustus
 1982, 1983, 1986 – aasta sportlane
 2005 – aasta treener
 2006 – Valgetähe IV klassi teenetemärk
 2006 – Eesti Vabariigi spordipreemia (tulemusliku töö eest treenerina Andrus Värniku ettevalmistamisel kergejõustiku maailmameistrivõistlusteks Helsingis 2005. aastal)

Isiklikku 
Tema abikaasa on nahaarst ja kosmeetik, endine korvpallur Oksana Puuste. Tema äi Ilmar Kullam oli endine korvpallur ja korvpallitreener (treenis ka Kalevit) ning pikaajaline Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna sportmängude (korvpall) dotsent.

Viited

Välislingid 
 Biograafia ESBL-is

Eesti odaviskajad
Eesti kergejõustikutreenerid
Nõukogude Liidu odaviskajad
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1955
Kalevi auliikmed
Mart Paama

Mart Paama (17. jaanuar 1938 Tartu – 29. juuni 2006) oli eesti odaviskaja ja treener.

Ta lõpetas aastal 1956 Tartu 5. Keskkooli ja aastal 1960 Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. 

Oli aastatel 1960–1961 Tartu Riikliku Ülikooli kergejõustikukateedri õpetaja, 1962–1969 spordiseltsi Kalev kergejõustikutreener, 1973–1992 TRÜ/TÜ kergejõustiku kateedri vanemõpetaja, 1992–1997 treenerite õpetamise instituudi ja TÜ spordikeskuse lektor, 1997– Tartu Kalevi kergejõustikukooli treener, TÜ Spordikeskuse heitealade õpetaja. 

Oli rahvusvahelise klassiga odaviskaja. Võitis 1960–1968 NSV Liidu meistrivõistlustel 2 kuld-, 3 hõbe- ja 2 pronksmedalit, Eesti meistrivõistlustel 1956–1975 10 kuld- ja 5 hõbemedalit. Osales Rooma (1960) ja Mexico (1968) olümpiamängudel, kuulus korduvalt maailma odaviske edetabeli esikümnesse.

Tunnustus 
1965 – suurmeister 
1967 – Tööpunalipu orden 
1970 – Kalevi auliige

Isiklikku 
Ta oli abielus keemik Lilli Paamaga.

Saavutused

Olümpiamängudel 

1960. aasta suveolümpiamängud Roomas 11. koht (74,56)
1968. aasta suveolümpiamängud Méxicos 15. koht (77,26)

Eesti meister 1958, 1961, 1963, 1965, 1968, 1969, 1970, 1971, 1972, 1973.

Välislingid 
Lahkus Mart Paama – sõber, odaviskaja, õpetaja

Eesti odaviskajad
Eesti kergejõustikutreenerid
Eesti spordipedagoogid
Nõukogude Liidu odaviskajad
Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna õppejõud
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna õppejõud
Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna vilistlased
Sündinud 1938
Surnud 2006
Meditsiiniline abivahend

Meditsiiniline abivahend on raviks vajalik meditsiiniseade, mille abil on võimalik ravida haigusi ja vigastusi või mille kasutamisel paraneb ravi tulemus

Viited

Välislingid 
 Elektriliste meditsiiniseadmete kontroll

Meditsiin
Meisterdetektiiv Blomkvist

"Meisterdetektiiv Blomkvist" on Rootsi lastekirjaniku Astrid Lindgreni raamatusari, milles seiklevad peategelased Kalle Blomkvist, Anders Bengtsson ja Eva-Lotta Lisander. Üheskoos satutakse juhuse tahtel kuritegeliku maailma valgustkartvate tegude keskele ning sõprade seiklusjanu ning ausus ja ustavus üksteise vastu aitavad käed rüpes istuval politseil need kuritööd ka lahendada. 

Sari koosneb kolmest raamatust: "Meisterdetektiiv Blomkvist", "Meisterdetektiiv Blomkvisti ohtlik elu" ning "Kalle Blomkvist ja Rasmus". Esimeses vaadeldakse suure juveeliröövi toimepanekut ühe peategelase Eva-Lotta Lisanderi sugulase poolt, ning kuritöö paljastamist Kalle ja tema sõprade poolt. Teine osa, sisult ehk tõsiseim, käsitleb linnakest vapustanud mõrva ja selle asjaolude avastamist. Kirjanik maalib võrdlemisi hirmuäratavalt mõrtsuka portree ning põnev ja kiirelt arenev sündmustik viib hiljem ka peategelased kalgi mõrvariga silmitsi. Kolmandas osas satub aga peategelaste kolmik juhuslikult inimröövi keskele. Esimest korda triloogias viiakse lugeja linnakesest väljapoole – ühele meresaarele, kus asub röövlite staap ja varjupaik.

Eestikeelsed väljaanded 
 "Meisterdetektiiv Blomkvist. Meisterdetektiiv Blomkvist elab ohtlikku elu". Eesti Riiklik Kirjastus, 1960.
 "Meisterdetektiiv Blomkvist. Meisterdetektiiv Blomkvisti ohtlik elu". Eesti Raamat, 1970.
 "Meisterdetektiiv Blomkvist". Sinisukk, 1999. ISBN 998573078X

Välislingid 

 "Meisterdetektiiv Blomkvist elab ohtlikku elu" kirjeldus Astrid Lindgreni kodulehel

Astrid Lindgreni teosed
Transparency International

Transparency International (lühend TI) on rahvusvaheline organisatsioon, mis loodi 1993. aastal võitluseks korruptsiooni vastu. Organisatsioon tegutseb üle 90 riigis. Eestis on TI allorganisatsioon MTÜ Korruptsioonivaba Eesti.

Transparency International koostab igal aastal korruptsiooni tajumise indeksi alusel riikide pingerea.

TI peakorter asub Berliinis.

Välislingid 
Transparency International
Korruptsioonivaba Eesti
 3. detsember 2014.  Korruptsiooni tajumise indeks 2014 (inglise keeles)

Rahvusvahelised organisatsioonid
Regal Star

Regal Star on Eesti laevandusettevõtte Tallink ro-pax-laev, mis sõidab Muuga-Vuosaari liinil.

Välislingid

 M/S Regal Star Fakta om Fartyg (rootsi keeles)
Kaubalaevad
Maailma jõgede loend vooluhulga järgi

Siin on loetletud maailma jõed vooluhulga järgi.

Viited

Jõgede loendid
A-duur

A-duur ehk la-mažoor on A-st üles ehitatud mažoorne helirida.

A-duur helirida harmoonilisduuris ehk harmoonilises mažooris
 a, h, cis, d, e, f, gis, a
A-duur helirida meloodilisduuris ehk meloodilises mažooris
 a, h, cis, d, e, f, g, a

Vaata ka
Mažoor

Helistik
Rootsi sõjalipp

Rootsi sõjalipp on kolme keelega Rootsi lipp, mida kasutavad Rootsi kaitsejõud ja Kaitseministeerium. 

Lipu proportsioonid on 1:2 (arvestatud on ka keeli). 

Seda lippu kasutatakse ka sõjalaevude plaguna, mille proportsioonid on samad, kuid mõõtmed väiksemad.

Algne kahe keelega lipp oli Rootsi kuninga isiklik lipp.   

Seda hakkasid kandma sõjalaevad. 

Lipu sinine ja kollane ulatuvad tagasi Folkungite aega. 

16. sajandi lõpus kasutati nii triipudega kui ka ristiga sinikollaseid lippe. Ristilipp, millest hiljem sai lipu kõige tavalisem kuju, võib olla inspireeritud tollase "igivaenlase" Taani lipust. Sel ajal kasutati nii sirgelt lõigatud kui ka kahe keelega lippe, aga Gustav II Adolfi ajal võeti kasutusele kolme keelega lipud. 

Esimesed õigusaktid lipu kohta avaldati 1663. Nende kohaselt pidi sõjalaevadel ja kindlustel olema kolme keelega sõjalipp. Teised laevad ei tohtinud seda kanda, mistõttu sirgelt lõigatud lipust kujunes  hiljem kaubalipp.  Siiski sai Rootsi Ida-India Kompanii eesõiguse kasutada oma laevadel sõjalippu, kuna aga aerusõjalaevastik Skärgårdsflottan võis kasutada helesinist sõjalippu. 

Erandlik koht, kus kasutatakse Rootsi sõjalippu, on Stockholmi Kastelleti kindlus. XX sajandi üheksakümnendatel aastatel andis Rootsi sõjavägi kindluse üle avalikku omandisse, ühtlasi lõppes ka sealne sõjalipu heiskamise tava. Avalikkuse nõudmisel taastati see ja nii heisatakse kindlusel iga päev just nimelt Rootsi sõjalipp.

Artikli kirjutamisel on kasutatud rootsikeelse vikipeedia artiklit ja ingliskeelse vikipeedia artiklit :en:Flag of Sweden.

Viited 

Rootsi sümboolika
Pitcairn

Pitcairn on Suurbritannia meretagune ala, mille moodustavad Pitcairni saar ning asustamata Hendersoni saar, Oeno atoll ja Ducie atoll Vaikse ookeani lõunaosas.

Rahvastik 

Saarel elab üheksa peret, kes on mässulise Bounty laeva (aastast 1789) meeskonna ja tahiti naiste järeltulijad.

Saare elanikkond jõudis maksimumi 1936. aastal (250 inimest), seejärel on üha kasvava emigratsiooni tõttu (peamiselt Uus-Meremaale) elanikkond palju vähenenud. 1886. aastal maabus saarel Ameerika vaimulik John Tay, kes levitas seal väga edukalt seitsmenda päeva adventistide usku – alates sellest on saareelanikud olnud adventistid.

Ajalugu 

Ducie ja Hendersoni saare avastas eurooplaste jaoks portugali meresõitja Pedro Fernandes de Queirós 1606. aastal. Pitcairni saare avastas inglise kapten Philip Carteret 1767. aastal ja nimetas selle saart esimesena märganud meeskonnaliikme Robert Pitcairni järgi. 1790. aastal tulid saarele 9 laeva Bounty mässulist Fletcher Christiani juhtimisel koos 18 tahitilasega, ning põletasid laeva maha. Pärast neid sõitis saartest mööda mitu laeva, kuid esimesena maabusid inimesed alles 1808. aasta veebruaris Ameerika hülgelaevalt Topaz. 1838 sai saarest Suurbritannia asumaa. 1902. aastal annekteeris Suurbritannia Hendersoni, Oeno ja Ducie ning liitis need 1938 halduslikult Pitcairniga.

Välislingid 

Pitcairni koduleht

Suurbritannia meretagused alad
Austraalia ja Okeaania maad
Panzerfaust 100

Panzerfaust 100 oli reaktiivgranaadiheitja ehk tankirusikas, mis oli mõeldud ühekordseks kasutamiseks jalaväe tankitõrjerelvana II maailmasõja ajal Wehrmachtis. 

Panzerfaust 100 eelkäija oli Panzerfaust 60, mille laskekaugus oli 60 m. Relvade täiustamise käigus töötati firmas HASAG Hugo Schneider AG 1944. a sügisel välja Panzerfaust 60-ga sarnanev, kuid suurendatud heitelaenguga (160 g) mudel Panzerfaust 100, efektiivse laskekaugusega 100 m ja laengu algkiirusega 60 m/s, mille tootmist alustati novembris 1944.

Vaata ka
Faustpatrone
Panzerfaust 30
Panzerfaust 60
Tankirusikas

Granaadiheitjad
Saksa jalaväerelvad
Yone Minagawa

Yone Minagawa (皆川 ヨ子 Minagawa Yone; 4. jaanuar 1893 – 13. august 2007) oli Jaapani naisülipikaealine, kes oli maailma vanim inimene 2007. aasta 28. jaanuarist kuni oma surmani.

Alates 2005. aastast oli ta Jaapani vanim inimene.

Ta elas Fukuokas Sawara linnaosas kuni vanadekodusse minemiseni 2005. aastal.

Ülipikaealised
Sündinud 1893
Surnud 2007
Taavet Avarmaa

Taavet Avarmaa (1936. aastani David Akkermann; 22. september 1900 Tahkuranna vald – 1. oktoober 1982 Haapsalu) oli eesti jurist, notar ja vandetõlk, samuti Soome aukonsul Haapsalus. 

1936. aastal oli ta Läänemaa seltskondliku komitee liige.

Kirjandus 

Uno Schultz, "Tosina tiitliga mees Taavet Avarmaa" - Kultuur ja Elu, nr 3, 2007, lk 62-63.

Rahvuskogu liikmed
Haapsalu linnavolikogu liikmed
Seltskondlike komiteede poliitikud
Eesti notarid
Välismaa aukonsulid Eestis
Eestistatud nimega inimesed
Eesti represseeritud isikud
Haapsalu Metsakalmistule maetud
Sündinud 1900
Surnud 1982
292. Politsei Jalaväepataljon

292. Politsei Jalaväepataljon (Polizei Füsilier Bataillon 292) oli 1944. aastal Eestis mobiliseeritutest formeeritud  Politsei Jalaväepataljon Kolmanda Riigi sõjaväes. Väeosas suuruseks juunis 1944 oli 638 meest.

Juhtkond ja koosseis
pataljoniülem
I kompanii, ülem kapten Edmund Seppik
II kompanii
III kompanii

See väeosa tegutses ainult Eesti piirides. 11. aprillil 1944 allutati ta 1. Eesti Politseirügemendile. 1944. aasta kevadel paiknes pataljon Virumaa rannikul rannakaitses. Hiljem tegutses ta 300. Eriotstarbelise Diviisi operatiivalluvuses Tannenbergi liinil  Krivasoos. 

Tannenbergi liinilt taandumisel oli pataljon Tudulinnast Tamsallu taanduva kolonni lõpus ning piirati Punaarmee poolt Porkuni lahingus sisse ja kandis suuri kaotusi. Osa väeosast murdis piiramisrõngast välja ning läks mõni päev hiljem Lääne-Eestis laiali.

Vaata ka
Teises maailmasõjas osalenud eesti väeosade loend

Viited

 Eesti väeosad Teises maailmasõjas Saksa sõjaväes
Politseipataljonid
Kaitsepataljonid
300. Eriotstarbeline Diviis

300. Eriotstarbeline Diviis (saksa keeles Division z.b.V 300) oli Teises maailmasõjas Saksa sõjaväe koosseisus põhiliselt eestlastest koosnenud relvaüksus. 
Diviisi lahingtegevus toimus Idarindel Teise maailmasõja ajal. Diviisi sõjategevus lõppes 1945. aasta veebruaris.

Komandörid
kindralmajor Rudolf Höfer, 1. mai 1944 – 20. jaanuar 1945
kindralmajor Anton Eberth, 20. jaanuar 1945 – 8. mai 1945

Lahingkord

300. Eriotstarbeline Jalaväediviis

300. Eriotstarbelise Jalaväediviis Staap, moodustati Saksa Luftwaffe 13. lennuväe välidiviisi staabist.
2. Eesti Piirikaitserügement. Rügemendiülem Standartenführer Juhan Vermet.
3. Eesti Piirikaitserügement. Rügemendiülem Obersturmbannführer Mart Kaerma.
4. Eesti Piirikaitserügement. Rügemendiülem major Valter Pedak.
6. Eesti Piirikaitserügement. Rügemendiülem Sturmbannführer Paul Lilleleht.
1018. Suurtükiväe Rügement
683. Suurtükidivisjon
84. Suurtükidivisjoni Teine Patarei
13. Pioneerpataljon
286. Eesti Politseipataljon – Hauptsturmführer Ants Kübar
287. Eesti Politseipataljon – Hauptsturmführer Johannes Koort
288. Eesti Politseipataljon
292. Eesti Politseipataljon
300. Eriotstarbeline Välipataljon
Staabikompanii
285. Tankikompanii
Tankitõrjekompanii "Narva"
Eesti trahvikompanii
Suurtükiväe alarmkompanii
Üksus "Scheer"

Viited

Eesti väeosad Teises maailmasõjas Saksa sõjaväes‎
Sõjategevus Eestis 1944. aastal
Foiniiklased

Foiniiklased olid antiikajal rahvas Vahemere idarannikul Foiniikias, hiljem ka Põhja-Aafrikas Puunias. Nende kindel päritolu on üheselt teadmata ja . Legendi järgi olevat nad tulnud Punase mere äärest või teise legendi järgi hoopis Pärsia lahe äärest, kuid mingeid teadaolevaid tõendeid selles osas ei ole.

Piibli järgi võib neid pidada Noa järglasteks, kellest esimene oli Siidon.

Foiniikia oli esimene riigi tasemel ühiskond, kes leiutasid ja hakkasid kasutama foneetilist tähestikku (alfabeeti). Foiniikia tähestik ongi kõigi tänapäevaste tähestike eelkäijaks, enne seda olid olemas piltkirjad, hieroglüüfkirjad ja silpkirjad, kuid mitte veel häälikulist kirja. See sai alguse Foiniikia BYBLOSe linnast.

Foiniikia keel oli semiidi keelte kaananiitide alamgruppi kuuluv ja lähedases suguluses heebrea keelega.

Foiniiklaste peamised tegevusalad olid sadamalinnade ehitus, kaubandus ja meresõit. Herodotose järgi olla foiniiklased aastal 600 eKr Egiptuse vaarao ülesandel ka ümber Aafrika sõitnud. Foiniiklaste tuntumad meresõitjad olid Necho, Himilco ja Hanno Meresõitja.

Viited

Kirjandus
 Gerhard Herm, "Foiniiklased – Antiikaja purpuririik". Kirjastus Olion, 1998, ISBN 9985-66-094-3, 303 lk

Välislingid 
 Encyclopedia Phoeniciana
 Paul Rincon, BBC: DNA legacy of ancient seafarers 
 Rick Gore, Who Were the Phoenicians?, ngm.nationalgeographic.com

Vanaaeg
Merekultuur
Rahvad

es:Fenicia#Pueblo fenicio
Lgov

Lgov on linn Venemaal Kurski oblastis, Lgovi rajooni keskus. Asub Seimi jõe ääres, 80 km Kurskist läänes.

Ajalugu 
Linn on mainitud kroonikas 1152. aastal Olgovi nime all. Linn hävitati mongolite poolt. Endise linna kohale rajati 1669. aastal klooster, mis tegutses 1764. aastani.

Lgovis on sündinud Arkadi Gaidar.

Välislingid 

http://www.lgov.odessaglobe.com/ 
http://www.gorodlgov.ru/

Kurski oblasti linnad
Atko Viru

Atko-Meeme Viru (7. september 1932 Tallinn – 21. oktoober 2007 Tartu) oli eesti sporditeadlane.

Haridus- ja töökäik
1949–1951 Viljandi Laste Spordikooli treener
1953–1959 TRÜ Spordiklubi Laste Spordikooli treener
1955 lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna
1959 asus tööle Tartu Ülikooli
1963 sai bioloogiakandidaadi kraadi
1970 sai bioloogiadoktori kraadi
1973 valiti esmakordselt professoriks
1973–1989 Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna dekaan
1989–2000 Eesti Olümpiakomitee asepresident
1989–2001 Eesti Olümpiaakadeemia eestvedaja ja selle esimene president

Ta oli Tartu Ülikooli emeriitprofessor.

Atko Viru oli rohkem kui 500 teadusartikli autor või kaasautor, ta kirjutas ka 13 monograafiat. Viru juhendamise all on Tartu Ülikoolis edukalt kaitstud 3 doktori- ja 36 kandidaadiväitekirja ning 7 teadusmagistritööd. Ta oli üks karskusliikumise taastajaid Eestis ja Ühenduse AVE (Alkoholivaba Eesti) rajaja .

Tunnustus
1977 Eesti NSV teeneline teadlane
2001 Eesti Punase Risti V klassi teenetemärk
2002 Eesti Vabariigi spordipreemia (elutööpreemia - pikaajalise tulemusliku töö eest sporditeadlase ja spordipedagoogina ning Eesti olümpialiikumise edendajanana)
2003 Leedu Spordiakadeemia audoktor
2006 Eesti Olümpiakomitee teenetemärk
2007 Tartu linna aukodanik ja Tartu Suurtähe kavaler

Mälestuse jäädvustamine 
2010. aastal nimetas Tartu Ülikool Viru järgi Jakobi 5 õppehoone auditooriumi nr 303.

Viited

Välislingid
 

Eesti korvpallurid
Eesti spordipedagoogid
Eesti sporditeadlased
Eesti karskustegelased
Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna dekaanid
Tartu Ülikooli professorid
Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna vilistlased
Viljandi Maagümnaasiumi vilistlased
Eesti NSV teenelised teadlased
Eesti Punase Risti V klassi teenetemärgi kavalerid
Tartu aukodanikud
Vana-Jaani kalmistule maetud
Sündinud 1932
Surnud 2007
Eduard Parhomenko

Eduard Parhomenko (sündinud 1. detsembril 1966) on Eesti filosoof ja õppejõud.

Ta lõpetas 1989. aastal Tartu Ülikooli ajaloolasena.

Ta on spetsialiseerunud Immanuel Kanti filosoofiale ja Martin Heideggeri olemisajaloolisele mõtlemise käsitusele. Ta kaitses 12. detsembril 1992 magistritöö teemal "Tartu Ülikooli filosoofiaprofessor G. B. Jäsche panteismikäsituse eelduste kujunemine". Töö sisuline juhendaja oli Tõnu Luik. Kuni 2015. aastani töötas Parhomenko Tartu ülikoolis filosoofia ajaloo lektorina. 

Ajakirjas Studia Philosophica Estonica on Parhomenko filosoofia ajaloo toimetaja.
(Studia Philosophica Estonica Vol. 8.2 (2015), Special Issue: "History of Philosophy in Estonia", (eds.) Roomet Jakapi and Eduard Parhomenko. )

Viited

Välislingid
Sissekanne Tartu Ülikooli portaalis

Eesti filosoofid
Eesti ajaloolased
Sündinud 1966
Jeanne Calment

Jeanne Louise Calment (21. veebruar 1875 Arles, Prantsusmaa – 4. august 1997 Arles) oli prantsuse ülipikaealine, kes on tänini ametlike andmete kohaselt vanimaks elanud inimene maailmas (122 aastat ja 164 päeva).

Calment'i hämmastavalt pikk eluiga on tõmmanud endale suurt tähelepanu ning tema elu ja tegevust on väga mitmekülgselt uuritud. Calment sündis Arles's keskklassi perekonnas. Tema vanemad elasid küllaltki vanaks: isa 93- ja ema 86-aastaseks, vend aga 97-aastaseks. Ta abiellus 1896. aastal ning abielu kestis kuni mehe surmani 1942. aastal. Et nende tütar oli surnud juba 1934. aastal, siis pidi Calment üles kasvatama oma lapselapse, kes hukkus aga mootorrattaõnnetuses 1963. aastal. Nii jäi ta pärijateta ning sõlmis 1965. aastal 90-aastasena leppe advokaat Jacques Raffrayga. Selle järgi maksis too talle iga kuu kindla summa tingimusel, et naise surma järel läheb korter advokaadile. Tolle õnnetuseks elas Calment aga veel 32 aastat ning Raffray ise suri 1995. aastal vähki. Calment'ile jätkas toetussummade maksmist tema lesk.

Calment'i tervis püsis tema pika elu jooksul hämmastavalt hea, ehkki ta suitsetas kuni 117. eluaastani ning sõi maiuseid veel 119-aastaselt. 100-aastaselt sõitis ta veel jalgrattaga ning kuni 110-aastaseni elas ta üksi. Ta suutis kuni 115. sünnipäevani ise käia ning suhtles aktiivselt inimestega kuni oma viimase sünnipäevani. Siis otsustas hooldekodu juhatus, et teda enam avalikkusele ei näidata. Võimalik, et see saigi talle saatuslikuks, sest tähelepanu oli teda senini motiveerinud.

Calment'i vanuseni pole ametlikel andmetel keegi kuigi lähedale jõudnud. Jaapanlane Shigechiyo Izumi elas väidetavalt 120-aastaseks, kuid see pole kindel. Ükski teine inimene pole dokumentaalselt tõestatult üle 120 aasta elanud.

Filmid

Vaata ka 

Vanimate inimeste loend

Välislingid

Fotod Jeanne Calmentist
Tom Whipple. Jeanne Calment: Humans could live to 130 this century, scientists claim The Times, 28. september 2021

Ülipikaealised
Sündinud 1875
Surnud 1997
Valter Pedak

Valter Pedak VR II/3 (29. juuli 1895 – 26. või 27. detsember 1947 Vara vald) oli Eesti sõjaväelane (major) ja Saksamaa sõjaväelane (Sturmbannführer).

Valter Pedak lõpetas Tartu Õpetajate Ühingu kaubanduskooli ja Peterhofi 1. Lipnikekooli ning võttis osa nii I maailmasõjast kui ka Vabadussõjast. 18. novembrist 1918 kuni 3. märtsini 1919 teenis ta Kaitseliidus, seejärel oli Kuperjanovi partisanide rügemendi ohvitser, võttes osa lahingutest Landeswehri vastu. Valter Pedak sai kaks korda haavata. Vapruse eest sõjaväljal anti talle Vabadusristi II liigi 3. järk.

Alamleitnant Valter Pedak teenis Vabadussõjas Kuperjanovi Partisanide polgus.
Ülendati 26. veebruaril 1920 leitnandiks vanusega 16. märts 1917. 

Teises maailmasõjas teenis Valter Pedak 4. Eesti Piirikaitserügemendi rügemendiülemana.

Tunnustus
1920 – Vabadusristi II liigi 3. järk
1938 – Kotkaristi IV klassi teenetemärk
1940 – Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärk
Raudrist

Viited

Kirjandus
Hamilkar Mengel. Suurim armastus III: Neljas ja Viies Piirikaitse Rügement lahingutules ning täiendavaid lehekülgi Teise Piirikaitse Rügemendi Teisest Pataljonist. New York: Kultuur, 1962.

Kuperjanovi jalaväepataljoni koosseis
Eesti sõjaväelased Saksa sõjaväes Teises maailmasõjas
Vabadusristi II liigi 3. järgu kavalerid
Kotkaristi IV klassi teenetemärgi kavalerid
Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärgi kavalerid
Raudristi kavalerid
Vabadussõja veteranid
Sündinud 1895
Surnud 1947
Martin Hunt

Martin Hunt (23. aprill 1915 Soosaare vald, Kolga-Jaani kihelkond, Viljandimaa – 25. juuli 1944 Riigiküla) oli Eesti (nooremleitnant), Nõukogude Liidu (nooremleitnant) ja Saksamaa (Obersturmführer) sõjaväelane.

1944. aasta märtsis Narva lahingutes rünnakul Vepsküla juures juhtis Hunt esialgu oma 46. rügemendi 6. kompaniid ja tungis sellega umbes pool kilomeetrit edasi. Hiljem sulasid kompaniid kokku väheste meesteni ning paljud juhid langesid välja; Hunt liitis ohvitserideta jäänud mehed oma kompaniiga ning jätkas rünnakut, oma isikliku eeskuju ja juhtimisvõimega mehi ikka jälle kaasa kiskudes. Väheste meestega jõudis ta juba 4. märtsil Narva jõe kaldale vahetult Vepsküla ees. 60-tunnise rünnaku kestel ei kõhelnud Hunt sillapea vallutamisel kordagi rünnakut isiklikult edasi viimast, kuigi oldi vaenlase tugeva tule all.

Tunnustused
Raudristi I klass anti Hundile üle 20. märtsil 1944.

Välislingid
Eesti ohvitseride andmekogu

4. Üksiku Jalaväepataljoni koosseis
Eesti sõjaväelased Saksa sõjaväes Teises maailmasõjas
Raudristi kavalerid
Sündinud 1915
Surnud 1944
East Riding of Yorkshire

East Riding of Yorkshire on ringkond ja tervikomavalitsus Inglismaa põhjaosas Põhjamere ääres. Koos Kingston upon Hulliga moodustab East Riding of Yorkshire'i tseremoniaalkrahvkonna.

Välislingid 

http://www.eastriding.gov.uk/

Inglismaa tervikomavalitsused
Page (Arizona)

Page on väike linn Ameerika Ühendriikides  Arizona osariigis Coconino maakonnas.

2005. aastal elas linnas 6794 inimest. Linna pindala on 43 km² ja linn asub 1255 meetri kõrgusel merepinnast.

Linna läheduses asub Antiloobikanjon.

Filmid 
Linna lähedal on toimunud paljude filmide võtted:
Hulk (2003)
Evolutsioon (2001)
Ahvide planeet (2001)
Murtud nool (1996)
Maverick (1994)
Ahvide planeet (1968)

Välislingid 
Linna kodulehekülg

Arizona linnad
Tarapita (rühmitus)

Tarapita oli kirjanduslik rühmitus, mis tegutses aastatel 1921–1922; anti välja 7 numbrit samanimelist ajakirja. Tegemist oli eelkõige kirjanduspoliitilise rühmitusega, mis teadvustas kultuuri kehva olukorda ning võitles kirjanduse ja kultuuri parema koha eest uues ühiskonnas. Erinevalt Noor-Eestist ja Siurust jätsid tarapitalased tagaplaanile tundeelamused ning asusid kohe analüüsima ja üldistama, astudes nii võitlusesse ohtlike sotsiaalsete pahedega. Korduvalt olid tarapitalastel kõne all noorte olukord, haridus ja tulevikuperspektiivid. Lisaks esinemistele trükisõnas korraldas Tarapita 1921 aastal kirjandusliku ringreisi, kus kanti ette programmilisi kõnesid ja ilukirjanduslikku uusloomingut. Äärmiselt tähelepanuväärne on see, et kuigi Tarapita rühmitusena tegutses lühikest aega, suutsid kõik hiljem nii erinevate vaadetega autorid koonduda küllaltki ühtseks ja tugevaks "löögirühmaks".

Paljud võimumehed süüdistasid Tarapitat iseseisvuse õõnestamises ja "punase hädaohu" ülevõtmises idast. Tegelikult, ükskõik, mis oludele ka ei osutaks, oli Tarapita esmajoones seotud Eesti probleemidega, oli kohaliku kirjanduse ja kultuuri eest kõneleja tolleaegses ühiskonnas. Nii hakkaski riigi kultuuripoliitika 1920. aastate keskpaigas edusamme tegema ja võib kindel olla, et osaliselt just tänu tarapitalastele.

Tarapita liikmed 

Albert Kivikas 
Johannes Semper 
Marie Under
Artur Adson
Johannes Vares-Barbarus
Friedebert Tuglas (Tarapita toimetaja)
August Alle
Jaan Kärner 
Aleksander Tassa

Tarapita manifest 

"Millal oleme sisse hinganud nii lämmatavat õhku, kui nyyd - tõusikluse joovastuspäivil? Ummiku on lykat vaimline kultuur. Lämbuman edasiviivad jõud. Halvat tööliste liikumine. Haritlastest saand ärimees, võimumees, ametnik."

Kirjandus 
 Friedebert Tuglas, "Kirjandusloolisi pisivesteid". Loomingu Raamatukogu 1969, nr 22, lk 44–69 (valik kaastöid Tarapita rubriigile "Luukamber") 
 Eesti kirjanduse ajalugu, IV köide, 1. raamat, Eesti Raamat, Tallinn 1981, lk 39–43, autor August Eelmäe
 Toomas Haug, ""Tarapita" ja tarapitalased" – Keel ja Kirjandus 1983, nr 1, lk 8–19 ja nr 2, lk 61–72

Välislingid 
 Tarapita!, Tarapita nr 1/1921-1922
 Tarapita digiteeritud numbrid

Eesti kirjandusrühmitused
Aleksander Rjabov

Aleksander Rjabov (28. august 1928 – 27. august 2005) oli Eesti dirigent ja klarnetist. Ta oli hinnatud džäss- ja kammermuusik.

Isiklikku
Tema vend oli Eesti NSV ja Venemaa jalgpallur.

Tunnustus
1989 – Eesti NSV teeneline kunstitegelane
1999 – Valgetähe V klassi teenetemärk

Välislingid
Nekroloog Postimehes

Eesti dirigendid
Eesti klarnetistid
Valgetähe V klassi teenetemärgi kavalerid
Pärnamäe kalmistule maetud
Sündinud 1928
Surnud 2005
Toivo Õunap

Toivo Õunap (kuni 1936 eesnimi Hildebert; 23. mai 1913 Paistu kihelkond, Viljandimaa  – 17. juuni 2000 Viljandi) oli eesti sportlane (kergejõustiklane) ja sporditegelane. 

Ta õppis Viljandis Kantreküla algkoolis ja Viljandi II algkoolis. Lõpetas Viljandi Maakonna Poeglaste Gümnaasiumi 1932. Sõjakooli aspirant.

Tartu Ülikoolis õppis ta majandust 1932–1938, siis Poola kehalise kasvatuse ülikoolis 1936 ning Tartu Ülikoolis kehalist kasvatust 1939–1942, mil lõpetas. Akadeemiliselt oli ta algul Korporatsioon Vironia, siis 1932 Üliõpilasselts Liivika liige. 

Töötas aastatel 1941–1945 muuhulgas ka Põltsamaa Ühisgümnaasiumis kehalise kasvatuse õpetajana.

Oli pärast II maailmasõda vangis Venemaal, sundasumisel Sverdlovski oblastis Krasnoturinskis, naasis Eestisse.

Sportlasena
Eesti meister 1939. aastal kolmikhüppes (14.11) ja kümnevõistluses (6179 punkti).

Isiklikku
Tema isa oli metsatööstur Johan Õunap ja ema oli Alide Õunap (sündinud Kõre).

Välislingid
Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Biograafia ESBL-is
Toivo Õunapu sporditulemused
Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
Haud Viljandi vanal kalmistul

Eesti kolmikhüppajad
Eesti kümnevõistlejad
Eesti kehalise kasvatuse õpetajad
Viljandi Maagümnaasiumi vilistlased
Tartu Ülikooli Kehalise Kasvatuse Instituudi vilistlased
Üliõpilasselts Liivika liikmed
Põltsamaa Ühisgümnaasiumi õpetajad
Eestistatud nimega inimesed
Eesti represseeritud isikud
Viljandi vanale kalmistule maetud
Sündinud 1913
Surnud 2000
Mihhailovka

Mihhailovka on linn Venemaal Volgogradi oblastis. Asub Medveditsa jõe ääres. 

Linn on asutatud 1762. aastal. 1948. aastal sai linnaõigused.

Venemaa linnad
Volgogradi oblast