Odessa

Odesa (ukraina keeles Одеса) on linn Ukrainas, Odesa oblasti keskus. Ta asub Musta mere Odesa lahe ääres.

Rahvastik 
Odesa on paljurahvuseline linn, kus räägitakse enamasti vene keelt (sealhulgas ka omapärast Odesa vene keelt, millele on mõju avaldanud jidiš ja ukraina keel).

Esimesed Odesa asukad olid kreeklased, itaallased, albaanlased ja armeenlased. 19. sajandil ja 20. sajandi esimestel kümnenditel olid enamuses venelased, kellele järgnes ka suur juudi kogukond. Nii oli Odesas 1926. aastal 39,2% venelasi, 36,9% juute, 17,7% ukrainlasi, 2,4% poolakaid.

Nõukogude aja lõpuks oli enamik juute linnast lahkunud, samas asus linna elama suur hulk ukrainlasi. 1989. aasta rahvaloenduse andmetel oli Odesa elanikest ukrainlasi 48,9%, venelasi 39,4%, juute 5,9%, bulgaarlasi 1,5%.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Odesa elanikest ukrainlasi 61,6%, venelasi 29,0%, bulgaarlasi 1,3%, juute 1,2%, moldaavlasi 0,7%, valgevenelasi 0,6%, armeenlasi 0,4% ja poolakaid 0,2%.

Vaatamisväärsused 

Odesas asub Potjomkini trepp, mis ehitati 1837–1841. Trepil on 192 astet. Tsaariajal kandis see Richelieu' nime, nõukogude ajal nimetati ümber soomuslaeva "Potjomkin" järgi.

Iga aasta 1. aprillil peetakse Odesas rahvusvahelist (peamiselt SRÜ) humoristide ja satiirikute festivali "Humoriina", mis jätab kohati varju ka uue aasta pidustused. Odesa ise väidab end olevat ülemaailmne huumori ja naeru pealinn.

Ajalugu 

Antiikajast kuni Suure rahvasterändamiseni asus Odesa maa-alal kreeklaste koloonia. Kuldhordi ajal oli seal Genova asula Ginestra. Osmanite impeeriumi ajal asus seal tatarlaste ja kreeklaste asula Hadžibei. 1765. aastal rajasid türklased selle kõrvale kindluse, mille Vene väed vallutasid 1789.

Venemaa keisririigis
Odesa asutati Katariina II käsul 2. septembril 1794 Venemaa sõjasadamana. Odesa esimene linnapea ja sadamaülem 1794–1797 oli hispaanlane José de Ribas, kelle auks nimetatakse Odesa peatänavat Deribassovskajaks. Aastast 1803. oli Odesa linnapeaks ja pärast seda 1805. aastast ka Novorossiiski kubermangu kuberneriks Prantsusmaa kardinali Richelieu järglane Armand Emmanuel du Plessis de Richelieu, kes oli pärast Prantsuse revolutsiooni põgenenud Prantsusmaalt.

Hea asukoha tõttu muutus Odesa kiiresti üleeuroopalise tähtsusega kaubandus- ja tööstuskeskuseks. Novorossiiski ja Bessaraabia kindralkuberner (1823–1854) Mihhail Vorontsov muutis Odesa Vahemere idaosa peamiseks viljasadamiks. Oma 100. aastapäevaks oli Odesa elanike arvult juba Venemaa neljas linn Peterburi, Moskva ja Varssavi järel.

Revolutsiooniajad
1918. aasta 18. detsembril Odesas ja 27. detsembril Krimmis maabusid Prantsuse dessantväed 2 diviisiga. Prantsuse väed saabusid Odesasse Prantsuse peaministri Georges Clemenceau korraldusel Venemaa kodusõjas ja lahkusid 1919. aasta 5. aprillil Odesast ja 30. aprillil Krimmist.

Teises maailmasõjas
Linnaelanike poolt Teises maailmasõjas ilmutatud mehisuse eest nimetati Odesa 1965 kangelaslinnaks. Veel tänapäevalgi on Odesas sõjaväeringkonna staabi muuseum, memoriaalkompleks ja muuseum "411 patareid" ning niinimetatud "Kuulsuse vöö", kunagiste kaitserajatiste joonel paiknev memoriaalkompleks. Odesa pidas Saksa vägede rünnakutele vastu 73 päeva ja see oli üks esimesi suuremaid vastuhakke, mida Saksa väed Nõukogude Liidus kohtasid. See on seotud asjaoluga, et Odesas elas väga palju juute, ent natside halb suhtumine juutidesse polnud mingi saladus. Pärast vallutamist okupeerisid ja annekteerisid Odesa Rumeenia väed Transnistria koosseisu. Üheainsa päevaga, 23. oktoobril 1941 tapsid Rumeenia väed sadamas 19 tuhat juuti. Üleüldse hukkasid Rumeenia väed Transnistrias sõja ajal veerand miljonit inimest, eriti juute.

NSV Liidus
20. sajandil asutati Odesas masinaehitus- ja metallitöötlusettevõtteid, keemiatehaseid, toiduainete- ja kergetööstusettevõtteid. Odesa sadam on kõige suurem Musta mere kaldal. Kaisid on sadamas mitu kilomeetrit.

Iseseisvas Ukrainas

2014. aasta 2. mail toimunud Euromaidani pooldajate ja vastaste kokkupõrgetes hukkus 4 inimest. Rahutuste käigus süüdatud ametiühingute hoone tulekahjus hukkus 31 inimest. Tegemist oli suurima hukkunute arvuga, kokku 46 hukkunut, pärast Ukraina revolutsiooni ajal Maidanil toimunud sündmusi, kus hukkus 106 inimest. Odesas kuulutati 3., 4. ja 5. mai leinapäevadeks.

Venemaa sissetung Ukrainasse (2022)
Vene-Ukraina sõja käigus on üheks sihtmärgiks olnud Odesa sadam.

Vaata ka
Odesa lennujaam
Odesa loomaaed
Odesa Sõjaväeakadeemia
Odesa Classics

Viited

Välislingid 

 Odessa koduleht
 Людей в Одессе сожгли ФСБ и ГРУ ОБНОВЛЕНО
 10. detsember 2014. Liga Novosti. Взрыв в Одессе: уничтожено помещение волонтеров АТО (vene keeles)
 27. detsember 2014. Infovastupanu. Plahvatuse tagajärjed Odessas. VIDEO (2:14) (vene keeles)
 11. veebruar 2015, 09:00. Infovastupanu. Odessa kesklinnas toimus järjekordne võimas plahvatus. FOTO (vene keeles)
 5. märts 2015. UNIAN. Odessas toimus taas plahvatus (fotod, video) (vene keeles)
 8. aprill 2015. Infovastupanu. Odessa haiglas toimus tulevahetus, on kannatanuid ja vigastatuid (vene keeles)
 25. september 2022. Rai News. Odessa come Londra nella seconda guerra mondiale  La città portuale in questi giorni è bersagliata dai droni kamikaze Shahed-136 [Odessa on kui London Teises maailmasõjas  Sadamalinn on neil päevil Shahed-136 kamikaze-droonide sihtmärgiks] (video)

Sadamalinnad
Odessa oblasti linnad