joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Liteni

Liteni (saksa keeles Leiten) on linn Rumeenias Suceava maakonnas. Linn asub ajaloolises Moldova piirkonnas, maakonnakeskusest Suceavast 25 km kagus. Liteni lähedal suubub Suceava jõgi Sireti jõkke.

Linna haldusalasse kuulub viis küla: Corni, Roșcani, Rotunda, Siliștea ja Vercicani.

Asulat on esmamainitud 1463. aastal. Linnaõigused sai Liteni 7. aprillil 2004.

Viited 

Rumeenia linnad
Suceava maakond
Ühendatud toetusteenistus

Ühendatud toetusteenistus (saksa keeles Streitkräftebasis) on Bundeswehri ühendatud toetusorganisatsioon. 

Bundeswehr
Degerfors IF

Degerfors Idrottsförening on Rootsi jalgpalliklubi, mis tegutseb Degerforsis. See mängib Rootsi kõrgliigas Allsvenskan.

Klubi on asutatud 13. jaanuaril 1907. Rootsi kõrgliigas mängis Degerfors esmakordselt hooajal 1938/39. Kuni 1966. aastani mängis Degerfors Rootsi kõrgliigas regulaarselt. Degerforsi järgmine periood kõrgliigas oli 1993–1997. Pärast enam kui kahtekümmend aastat Rootsi esiliigas ja tugevuselt kolmandas liigas kindlustas Degerfors uuesti pääsu kõrgliigasse 2020. aastal. Rootsi kõrgliigas on Degerforsi läbi aegade parimaks kohaks teine (hooaegadel 1940/41 ja 1963).

1993. aastal võitis Degerfors Rootsi karikavõistlused, kui karikafinaalis alistati Landskrona tulemusega 3:0. Seejärel osales Degerfors hooajal 1993/94 UEFA karikavõitjate karikavõistlustel, kus esimeses ringis võideti kahe mängu kokkuvõttes tulemusega 6:1 Malta klubi Sliema Wanderersi, kuid teises ringis kaotati hilisemale finalistile, Itaalia klubile Parma tulemusega 1:4.

Praegune koosseis 
Seisuga 8. märts 2022

Saavutused 
Allsvenskan:
Teised kohad (2): 1940–41, 1963
Division 1 Norra:
Võitja (1): 2009
Svenska Cupen:
Võitja (1): 1992–93

Viited

Välislingid 
 Ametlik koduleht

Rootsi jalgpalliklubid
Hammarby Fotboll

Hammarby IF Fotbollförening on Rootsi jalgpalliklubi, mis tegutseb Stockholmis. See on spordiklubi Hammarby IF osa. See mängib Rootsi kõrgliigas Allsvenskan.

Hammarby IF jalgpalli osakond loodi 13. augustil 1915. Hammarby on tulnud Rootsi meistriks jalgpallis korra, 2001. aastal. 

Alates 2013. aastast on Hammarby kodustaadion olnud Tele2 Arena, mida jagatakse koos Djurgårdensiga.

Aastatel 2013–2019 oli Hammarby suurima keskmise publikuarvuga jalgpalliklubi Rootsis. 2015. aasta hooajal oli Hammarby kodumängudel publikuarv keskmiselt 25 507, mis oli Rootsi kõrgliigas rekord.

Hammarby naiskond mängib Rootsi naiste kõrgliigas Damallsvenskan. Hammarby on tulnud Rootsi naiste meistriks korra, 1985. aastal. Hammarbyl on ka saalijalgpalli võistkond.

Pragune koosseis 
Seisuga 17. juuni 2022

Saavutused 
Allsvenskan
Võitja (1): 2001
Teised kohad (2): 1982, 2003
Superettan
Võitja (1): 2014
Division 1 Norra
Võitja (3): 1989, 1993, 1997
Division 1 Östra
Võitja (1): 1991
Svenska Cupen
Võitja (1): 2020–21
Teised kohad (4): 1976–77, 1982–83, 2010, 2021–22
UEFA Intertoto karikas
Võitja (1): 2007

Viited

Välislingid 
 Ametlik koduleht

Rootsi jalgpalliklubid
Stockholmi sport
BK Häcken

BK Häcken ehk Bollklubben Häcken on Rootsi jalgpalliklubi, mis tegutseb Göteborgis. See mängib Rootsi kõrgliigas Allsvenskan.

Klubi on asutatud 2. augustil 1940. Rootsi kõrgliigas osales Häcken esmakordselt 1983. aastal. Rootsi kõrgliigas on Häckeni parimaks kohaks teine, mis saavutati 2012. aastal. Rootsi karikavõistlused on Häcken võitnud hooaegadel 2015/16 ja 2018/19.

Häckeni naiskond mängib Rootsi naiste kõrgliigas Damallsvenskan ning on tulnud Rootsi naiste meistriks korra, 2020. aastal.

Praegune koosseis 
Seisuga 5. mai 2022

Saavutused 
Allsvenskan
Võitja: 2022
Teised kohad: 2012
Superettan
Võitja: 2004
Division 1 Södra
Võitja (2): 1990, 1999
Division 1 Västra
Võitja: 1992
Svenska Cupen
Võitja (2): 2015–16, 2018–19
Teised kohad: 1989–90, 2020–21

Viited

Välislingid 

 Ametlik koduleht

Rootsi jalgpalliklubid
Göteborg
Marielle Kleemeier

Marielle Kleemeier (sündinud 14. mail 1996) on Eesti sprinter ja tõkkejooksja.

Tema nimel on Eesti siserekord 300m jooksus ajaga 37,46 (2022), samuti välisrekord ajaga 37,78 (2022).

400 meetri tõkkejooksus annab aeg 56,74 (2022) Kleemeierile Eesti läbi aegade edetabelis 2. koha. 

Sisetingimustes saavutatud tulemustega 200 m jooksus (aeg 23,78) ja 400 m jooksus (aeg 53,33) on ta (seisuga 2022. aasta) Eesti läbi aegade sisetulemuste edetabelis 2. kohal.

2022. aasta Euroopa meistrivõistlustel kergejõustikus andis 400 meetri tõkkejooksu tulemus 57,46 Kleemeierile 24 sportlase konkurentsis 21. koha.

Viited

Välislingid
 
Kleemeier piirdus eeljooksuga. Postimees, 17. august 2022.
Marielle Kleemeier: täielik jama, ma vihkan kaotamist. Delfi, 17. august 2022. 

Eesti tõkkejooksjad
Eesti sprinterid
Sündinud 1996
Leegion Venemaa Vabadus

Venemaa Vabaduse leegion (vene keeles Легион «Свобода России»; ukraina keeles Легіон «Свобода Росії») on Ukraina relvajõudude koosseisus olev väeüksus, mis koosneb Venemaa kodakondsusega vabatahtlikest ja Vene armeest deserteerunutest.

Ajalugu 
Venemaa Vabaduse leegion moodustati Vene armee kompaniist (üle 100 inimese), mis läks vabatahtlikult üle Ukraina poolele. Kompaniiülema sõnul ühinesid nad 27. veebruaril 2022 Ukraina julgeolekuteenistuse abiga Ukraina poolega, et “kaitsta ukrainlasi tõeliste fašistide eest”. Samuti kutsus ta oma kaasmaalasi (Putini armee sõdureid) ühinema leegioniga, et päästa oma rahvas ja riik "alandusest ja hävingust". Leegioni esimesed vabatahtlikud alustasid individuaalset eelkoolitust 2022. aasta märtsi lõpus. Eelkõige harjutasid leegionärid Ukraina relvajõudude instruktorite juhendamisel Rootsi-Briti päritolu kaasaskantava tankitõrjesüsteemi NLAW kasutamist. 

Leegioni väljakuulutatud eesmärk on tõrjuda Venemaa sissetung Ukrainasse ja lõpuks kukutada Vladimir Putini režiim. 9. aprillil 2022 avaldas leegion Telegrami kanalil video, millel on näha, kuidas leegioni liikmed transpordivad Vene sõjavange Donbassist oma peakorterisse, kus neile pakutakse võimalust astuda vabatahtlikult leegioni ridadesse. 11. juunil 2022 sai teatavaks, et Gazprombanki peadirektori endine asetäitja Igor Volobujev, kes lahkus Venemaalt sõja puhkedes, on liitunud leegioniga. Leegion sõdib Donbassis ja viib Venemaa territooriumil läbi diversiooniakte. Leegioni sõdurid kannavad käisel valge-sini-valget värvikombinatsiooni (Venemaa lipu värvid, kus punane värv on asendatud valgega).

Viited 

Venemaa sissetung Ukrainasse (2022)
GIF Sundsvall

Gymnastik- och Idrottsföreningen Sundsvall on Rootsi jalgpalliklubi, mis tegutseb Sundsvallis. See mängib Rootsi kõrgliigas Allsvenskan.

Klubi on asutatud 25. augustil 1903. Rootsi kõrgliigas mängis Sundsvall esmakordselt 1963. aastal. Seejärel on Sundsvall saavutanud maine jo-jo-klubina, mis on sageli pendeldanud peamiselt Rootsi kõrgliiga ja esiliiga vahel. Rootsi kõrgliigas on Sundsvalli läbi aegade parimaks kohaks olnud viies, mis on saavutatud 1988. aastal.

Mängijad

Praegune koosseis 
Seisuga 22. aprill 2022

Eesti mängijad 
 Tarmo Neemelo (2007. aastal Rootsi esiliigas 28 mängu ja kaheksa väravat)

Saavutused 
Superettan:
Teised kohad (3): 2011, 2014, 2021
Division 1 Norra:
Võitja (2): 1990, 1999
Norrländska Mästerskapet:
Võitja (1): 1942

Viited

Välislingid 

 Ametlik koduleht

Rootsi jalgpalliklubid
Helsingborgs IF

Helsingborgs Idrottsförening on Rootsi jalgpalliklubi, mis tegutseb Helsingborgis. See mängib Rootsi kõrgliigas Allsvenskan.

Klubi on asutatud 4. juunil 1907. Aastal 1924 oli Helsinborg Allsvenskani üks asutajaklubisid. Helsingborg on tulnud Rootsi meistriks viis korda, esimest kolm meistritiitlit pärinevad aastatest 1933–1941 ning viimased kaks 1999. ja 2011. aastast. Aastatel 1924–1968 ei mänginud Helsinborg Rootsi kõrgliigas vaid kahel hooajal, kuid pärast seda läks 24 aastat, enne kui 1992. aastal uuesti pääs Rootsi kõrgliigasse kindlustati. Rootsi karikavõistlused on võidetud samuti viis korda. Rootsi superkarikafinaali on Helsinborg võitnud aastatel 2011 ja 2012. Aastal 2011 võitis Helsinborg ühe aasta sees Rootsi meistrivõistlused, karikafinaali ja superkarikafinaali.

Hooajal 2000/01 osales Helsingborg UEFA Meistrite Liiga alagrupiturniiril, hooajal 2007/08 UEFA karika alagrupiturniiril ja hooajal 2012/13 UEFA Euroopa Liiga alagrupiturniiril. Ainsal korral pääseti alagrupist edasi hooajal 2007/08 UEFA karikavõistlustel, kui seejärel 32 parima seas kaotati Hollandi klubile PSV Eindhoven kahe mängu kokkuvõttes 1:4.

Aastatel 1992–1993 ja 2006–2009	mängis Helsingborgis kauaaegne Rootsi koondislane ja Euroopa Kuldsaapa võitja 2001. aastal Henrik Larsson, kes on hiljem kahel korral olnud ka Helsingborgi peatreener. Helsinborgis klubikarjääri alustanud teiste seas Andreas Granqvist, Christoffer Andersson, Mattias Lindström ja Pär Hansson (mängis seal peaaegu kogu klubikarjääri jooksul).

Mängijad

Praegune koosseis 
Seisuga 31. märts 2022

Eesti mängijad 
 Tarmo Neemelo (2006. aastal Rootsi kõrgliigas viis mängu)
 Vladislav Kreida (2021. aastal Rootsi esiliigas 19 mängu)

Saavutused 
Rootsi meistrivõistlused
Rootsi ametlik meister (5): 1932–33, 1933–34, 1940–41, 1999, 2011
Allsvenskan:
Võidud (7): 1928–29, 1929–30, 1932–33, 1933–34, 1940–41, 1999, 2011
Teised kohad (7): 1927–28, 1948–49, 1953–54, 1995, 1998, 2000, 2010
Superettan:
Võidud (1): 2018
Svenska Cupen:
Võidud (5): 1941, 1997–98, 2006, 2010, 2011
Teised kohad (2): 1950, 1993–94, 2013–14
Svenska Supercupen:
Võidud (2): 2011, 2012
Teised kohad (1): 2007

Välislingid 

 Ametlik koduleht

Rootsi jalgpalliklubid
Bundeswehri Juhtimisakadeemia

Bundeswehri Juhtimisakadeemia (saksa keeles Führungsakademie der Bundeswehr) on Bundeswehri kõrgem sõjaline õppeasutus Saksamaal Hamburgis.

Organisatsioon

Teaduskonnad 
 Ülesanne, Küber- ja inforuum ja Ühendatud toetusteenistus (Einsatz, Cyber- und Informationsraum und Streitkräftebasis)
 Maavägede teaduskond
 Lennuväe teaduskond
 Mereväe teaduskond
 Juhtimise teaduskond
 Poliitika, strateegia ja ühiskonnateaduste teaduskond 
 Sanitaarteenistuse ja tervishoiuteaduste teaduskond

Galerii

Viited 

Sõjakoolid
Saksamaa koolid
Bundeswehr
Otto-Eduard Kaarma

Otto-Eduard Kaarma (7. juunini 1939 Kramann; 12. jaanuar 1905 Haabersti, Tallinn – 17. juuni 1975 Lincoln, Nebraska, USA) oli eesti kergejõustiklane ja arst.

Elulugu

Otto Kramann sündis 1905. aastal Harjumaal Harku vallas põllumehe pojana. Keskkoolihariduse omandas Tallinna Nikolai gümnaasiumis, õppis ka klaverit Tallinna Konservatooriumis ja hiljemini Gustav Adolfi gümnaasiumis, mille lõpetas 1923. aastal. Sama aasta sügisel astus Tartu ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas 1929. aastal arsti astmega. O. Kramann oli üliõpilasseltsi Raimla vilistlane. Dr, med. 1937 (Akuutsete keskkõrva- ja nibujätke-põletikkude kliinilis-bakterioloogilisi uurimisi). Teenis Sidepataljonis 1930–1931, lähetatud Sõjakooli aspirantide klassi kursusele side alal 1930–1931 (lõpetas), ülendatud lipnikuks 1931. Sai 1932 Tartu Ülikooli kõrva-nina-kurguhaigla assistendiks, kus oli peaarst 1933 kuni 1944 a. sügiseni. 1942-1944 oli ta ülikooli kõrva-nina-kurguhaiguste dotsent, haigla asetäitja direktor ja pidas loenguid kõrva-nina-kurguhaiguste alal. Oma eriala täiendamiseks viibis 1933/34. õppeaastal Tartu Prantsuse Teadusliku Instituudi stipendiaadina Prantsusmaal. Töötanud Strasbourgi ja mitmes Pariisi kliinikus, tutvunud Bordeaux', Toulouse'i, Montpellier' ja Lyoni ülikooli kõrva-, nina- ja kurgukliinikutega, samuti Hispaanias dr. Hinojari kliinikuga Madridis. 1936. aasta suvel tutvus Berliini, Hamburgi ja Königsbergi kõrva-nina-kurgu-kliinikutega. Trükis ilmunud 25 teaduslikud tööd eesti, saksa ja prantsuse keeles.

1944 a. sügisel asus põgenikuna Saksamaale, töötades Erlangeni Ülikooli kõrva-nina-kurguhaiglas assistendina ja peaarstina. USA-sse asus ta 1949 sügisel, saades arstikoha osariigi Lincolni vaimuhaiglas, Nebraskas. Läks sealt puhkepalgale 1974. USA-s omandas ta praktiseerimise loa Nebraska osariigis ning kuuludes osariigi Meditsiinilise Ühingu ja US Psühhiaatrilise Ühingu liikmeskonda.

1924. aastal saavutas ta Eesti meistrivõistlustel kergejõustikus 110 m tõkkejooksus ja kolmikhüppes 3 koha, lisaks 5. koht kaugushüppes, 6. koht kõrgushüppes.

Isiklikku 

Otto Kaarma oli eesti poksija ja katselenduri Enn Kaarma vanaonupoeg.

Välislingid 
 http://isik.tlulib.ee/index.php?id=2705

Eesti arstid
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna õppejõud
Sidepataljoni koosseis
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased
Üliõpilaste Selts Raimla liikmed
Perekonnanimede kaitseregister
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1905
Surnud 1975
Kastuś Kalinoŭski polk

Kastuś Kalinoŭski polk (valgevene keeles Полк Кастуся Каліноўскага; ukraina keeles Полк Кастуся Калиновського) on valgevene vabatahtlikest koosnev polk Ukraina relvajõudude koosseisus. Üksus on oma nime saanud valgevene rahvusliku ärataja ja revolutsionääri Kastuś Kalinoŭski järgi. Sarnaselt leegioniga "Venemaa Vabadus" osalevad nad Venemaa rünnaku tõrjumises Ukrainale.

Ajalugu 
Juba suvel 2014 moodustati Ukrainas Volõõnias valgevene vabatahtlikest sõjaväeüksus "Pahonia". Järgmisel aastal moodustati Ukraina pataljonides võitlevaid valgevene vabatahtlikke ühendav taktikaline rühmitus "Belarus". 9. märtsil 2022 teatasid Ukraina võimud Kastuś Kalinoŭski pataljoni loomisest. Paljud sinna kuuluvad valgevenelased on põgenenud Lukašenko režiimi repressioonide eest. Nende moto on: "Kõigepealt [vabastame] Ukraina, siis Valgevene." 25. märtsil 2022 andis pataljon vande ja liideti ametlikult Ukraina relvajõududega. Vande andmisest on tehtud video, kus on näha umbes sada igas vanuses võitlejat. Vande tekst oli valgevene keeles, sisaldas palju viiteid Valgevene ajaloole ja lõppes sõnadega "Elagu Valgevene." 21. mail 2022 nimetati senine pataljon ümber polguks, kuhu kuulub kaks pataljoni: Litvin ja Volat.

15. märtsil 2022 kohtumisel riigi julgeolekutöötajatega nimetas Aleksandr Lukašenka Ukrainat Venemaa sissetungi eest kaitsvaid Valgevene vabatahtlikke "hulludeks kodanikeks". Valgevene siseministeerium teatas 26. märtsil 2022, et on alustatud kriminaaluurimist Kalinouski pataljoni võitlejate vastu. Neile oli teada 50 inimese, sealhulgas võitlejate isikuandmed. Neile esitati süüdistus osalemises relvakonfliktis välisriigi territooriumil.

Viited 

Venemaa sissetung Ukrainasse (2022)
Bren

Bren on Suurbritannia kergekuulipilduja, mida hakati tootma kolmekümnendatel ning mis oli kasutuses aastani 1992. Relv sai tuntuks Briti impeeriumi jõudude standardse kergekuulipildujana teise maailmasõja ajal ning seda kasutati ka sajandi teises pooles, näiteks Korea sõjas ja Falklandi sõjas. Kuigi tavaliselt käib relvaga kaasas harkjalg, saab seda paigaldada ka kolmikjalale või sõidukile.

Bren on Tšehhoslovakkia kergekuulipilduja ZGB 33 litsentsitud koopia. ZGB 33 on omakorda kergekuulipilduja ZB vz. 26, mida Briti armee ohvitserid 1930ndate relvakonkursil katsetasid, arendus. Hilisemal Brenil on iseloomulik relva peale kinnituv salv, koonusekujuline leegisummuti ja kiiresti vahetatav vintraud. Nimi "Bren" on kokku pandud Zb vz. 26 päritolulinna Brno nimest (relv konstrueeriti Moravas Zbrojovka Brno tehases) ja Royal Small Arms Factory asupaiga, Londoni Enfieldi linnaosa nimest. Relva konstrueeris relvameister Václav Holek.

Viiekümnendatel ehitati Brenid ümber moonale 7.62×51mm NATO ja L1A1 Self-Loading Rifle'i salvele (Rahvaste Ühenduse versioon FN FAList). Uueks nimeks sai L4. Briti armees vahetati Bren välja täiskuulipilduja L7 vastu, mis on raskem ja lintsöötega. Kaheksakümnendatel võttis Briti armee kasutusse ka 5.56×45mm NATO kergtoetusrelva SA80 ning Brenid jäid alles vaid mõnedele sõidukitele. India ettevõte Ordnance Factory Board tootis Breni veel aastani 2012.

Kasutajad
 
 
 
 
 
 
 
 
  Bulgaaria Kuningriik
 
 
 
 
  Hiina Vabariik
 
 
 
 
 
 
 
  
  Iraak
 
  Jaapan
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
  during World War II.
 
 
  Prantsuse Kaug-Ida Ekspeditsioonikorpus
  Vaba Prantsusmaa
  Vichy Prantsusmaa
 
  Rodeesia
 
 
 
 
 
 
 
 
  Tiibet
 
 
  Tšaadi FROLINAT
 
 
 
  Vietnami Riik

Vaata ka
 CZ 805 BREN
 Charlton (automaatvintpüss)
 DP (kuulipilduja)
 FM 24/29 (kergekuulipilduja)
 Mendoza RM2
 Tüüp 73 (kergekuulipilduja)
 Tüüp 96 (kergekuulipilduja)
 Tüüp 99 (kergekuulipilduja)
 Vickers K (kuulipilduja)

Viited

Kirjandus

Välislingid
 Modern Firearms (additional information)

Kergekuulipildujad
Suurbritannia relvad
Chris Rea

Christopher Anton Rea (sündinud 4. märtsil 1951 Middlesbrough's) on inglise roki- ja bluusilaulja, laulukirjutaja ja kitarrist. Ta on itaalia ja iiri päritolu. Ta on tuntud oma eripärase, husky-laulu ja slide-kitarrimängu poolest, Guinnessi Rockopedia kirjeldab teda kui "kruusahäälset kitarrimeest".

Tema hittlood on "The Road to Hell (Part 2)", "Auberge", "Let's Dance", "On the Beach", "Josephine", "I Can Hear Your Heartbeat", "Julia" ning "Driving Home for Christmas".

Ta on kokku välja andnud 25 stuudioalbumit.

Stuudioalbumid 
 "Whatever Happened to Benny Santini?" (Magnet, 1978)
 "Deltics" (Magnet, 1979)
 "Tennis" (Magnet, 1980)
 "Chris Rea" (Magnet, 1981)
 "Water Sign" (Magnet, 1983)
 "Wired to the Moon" (Magnet, 1984)
 "Shamrock Diaries" (Magnet, 1985)
 "On the Beach" (Magnet, 1986)
 "Dancing with Strangers" (Magnet, 1987)
 "The Road to Hell" (WEA, 1989)
 "Auberge" (EastWest, 1991)
 "God's Great Banana Skin" (EastWest, 1992)
 "Espresso Logic" (EastWest, 1993)
 "La Passione" (soundtrack-album, EastWest, 1996)
 "The Blue Cafe" (EastWest, 1998)
 "The Road to Hell: Part 2" (EastWest, 1999)
 "King of the Beach" (EastWest, 2000)
 "Dancing Down the Stony Road/Stony Road" (Jazzee Blue, 2002
 "Hofner Blue Notes" (Jazzee Blue, 2003)
 "The Blue Jukebox" (Jazzee Blue, 2004)
 "Blue Guitars" (Jazzee Blue, 2005)
 "The Return of the Fabulous Hofner Bluenotes" (Jazzee Blue, 2008)
 "Santo Spirito Blues" (Jazzee Blue, 2011)
 "Road Songs for Lovers" (Jazzee Blue, 2017)
 "One Fine Day" (2019)

Välislingid
Kodulehekülg (veebiarhiivis)

Suurbritannia lauljad
Suurbritannia kitarristid
Sündinud 1951
Biosüsi

Biosüsi on puusüsi, mis saadakse biomassi pürolüüsil hapnikuvaeses keskkonnas. Seda kasutatakse peamiselt mulla kvaliteedi parandamiseks.

International Biochar Initiative defineerib selle kui "tahke materjal, mis on saadud biomassi termokeemilise protsessi kaudu hapnikuvaeses keskkonnas.

Biosüsi on stabiilne, süsinikurikas ning võimeline säilima mulla sees tuhandeid aastaid.

Biosöe stabiilsus seisneb süsinikdioksiidi kogumisest ja säilitamisest, s.t süsiniku kogumine biosöe vormis.

Tootmine 
Biosöe valmistamiseks on spetsiifilised temperatuurid, ooteaeg ja kuumutamisaeg. Nende parameetritega saab toota kas biosütt või energiat. Tüüpiliselt saadakse pürolüüsi toimel 60% bio-õli, 20% sünteetilist gaasi ja 20% biosütt. Madalama temperatuuriga on pürolüüsi toimel saadud kuni 35% rohkem biosütt. Biosöe tegemisel kasutatakse 15% energiat sellest, mida pürolüüsi toimel saadakse. Biosütt on võimalik toota pea kõikidest bioloogilist päritolu materjalidest. Levinumad toorained on puit, põhk, hein, sõnnik ja reoveesete, kuid ka mitmed tööstusjäätmed. Lähteaine keemilistel ja struktuursetel omadustel on oluline mõju biosöe vastavatele omadustele. Näiteks on puidust toodetud biosüsi võrreldes sõnnikust ja reoveesettest toodetud söega poorsem ning seetõttu suurema eripinna ja veehoiuvõimega.

Biosöe protsessi saadused

Kasutamine 
Biosöe kasutamine põllumajanduslikel eesmärkidel on täna rohkem levinud troopilises kliimas, kus tänu sellele on võimalik saada olulist saagilisa. Erinevates riikides on see tegevus doteeritav ja  talunikele makstakse biosöe mulda viimise eest eraldi tasu. Näiteks toimitakse tänapäeval nii Austrias. Biosöe kasutamisest saadav tulu on mitmepoolne: biosöe mulda viimine tasakaalustab läbi süsiniku mulda talletamise CO2 emissiooni, muldade süsinikusisaldus suureneb ja toitainete sidumise võime paraneb, põllumajandustootjad saavad lisasissetuleku ning CO2 kvoodi ostmiseks kuluv raha jääb riiki alles.

Viited
Thomas Hitschler

Thomas Hitschler (sündinud 27. juunil 1982 Landaus) on  Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei poliitik, kes töötab alates 2021. aastast liidukaitseministeeriumi parlamentaarse riigisekretärina Olaf Scholzi koalitsioonivalitsuses. Alates 2013. aastast on ta Rheinland-Pfalzi esindajana Liidupäeva liige.

Poliitiline karjäär 
Hitschlerist sai 2013. aasta Saksamaa föderaalvalimistel Liidupäeva liige, esindades Südpfalzi piirkonda.
Aastatel 2014–2021 kuulus ta kaitsekomisjoni, kus töötas oma parlamendirühma raportöörina Bundeswehri infrastruktuuri küsimustes. Aastatel 2018–2021 oli ta ka siseasjade komisjoni liige. Aastal 2020 liitus ta parlamentaarse järelevalve paneeliga (PKGr), mis teostab parlamentaarset järelevalvet Saksamaa luureteenistuste BND, BfV ja MAD üle.

2017. aasta föderaalvalimistele järgnenud läbirääkimistel kantsler Angela Merkeli juhtimisel koalitsioonivalitsuse moodustamiseks kuulus Hitschler välispoliitika töörühma, mida juhtisid Ursula von der Leyen, Gerd Müller ja Sigmar Gabriel.
Lisaks komisjoni ülesannetele on Hitschler alates 2019. aastast Prantsuse-Saksamaa Parlamentaarse Assamblee Saksamaa delegatsiooni liige.
2021. aasta valimisteks valiti Hitschler SPD kampaaniat juhtima Rheinland-Pfalzis. Valimisjärgsetel läbirääkimistel SPD, Roheliste ja Vabade Demokraatide (FDP) nn foorikoalitsiooni moodustamiseks kuulus ta oma erakonna delegatsiooni sisejulgeoleku, kodanikuõiguste ja tarbijakaitse töörühmas, kaasesimeesteks Christine Lambrecht, Konstantin von Notz ja Wolfgang Kubicki.

Teised tegevused 
 Saksamaa Ühinenud Teenuste Ametiühingu (ver.di) Liige
 1. FC Kaiserslauterni Liige

Viited
Uus föderaalvalitsus: paigas on ka teine ​​rida Süddeutsche Zeitung, Mike Szymanski 7. detsember 2021
"Thomas Hitschler | Liikmete jälgimine" www.abgeordnetenwatch.de (saksa keeles), 19. märts 2020
Thomas Hitschler, MdB SPD parlamendirühm (saksa keeles), 23. september 2013
"Saksamaa Bundestag - Kaitse" www.bundestag.de (inglise keel)
"Saksamaa Bundestag - Siseasjad ja kogukond" www.bundestag.de (inglise keel)
SPD, rohelised, FDP: need poliitikud peavad valgusfoori läbirääkimisi Westdeutsche Allgemeine Zeitung, Britt-Marie Lakämper 21. oktoober 2021

Välislingid
Ametlik koduleht (saksa keeles)
Bundestagi elulugu (inglise keeles)

Saksamaa poliitikud
Sündinud 1982
Crowded House

Crowded House on rokkansambel, mis loodi 1985. aastal Austraalias Melbourne'is. Selle asutajaliikmeteks olid uusmeremaalane Neil Finn (vokalist, kitarrist, peamine laulukirjutaja) ning austraallased Paul Hester (trummid) ja Nick Seymour (bass). Hilisemate bändiliikmete hulka kuulusid Neil Finni vend Tim Finn ning ameeriklased Mark Hart ja Matt Sherrod. Praegusesse koosseisu kuuluvad Finni pojad Elroy ja Liam ning USA klahvpillimängija Mitchell Froom. Neil Finn ja Nick Seymour on olnud grupi ainsad püsivad liikmed alates selle moodustamisest.

Algselt aastatel 1985–1996 tegutsenud Crowded House saavutas Uus-Meremaal ja Austraalias püsivat kaubanduslikku ja kriitikat ning rahvusvahelist edetabeliedu kahes etapis, alustades omanimelise debüütalbumiga, mis jõudis 12. kohale. USA albumite edetabelis 1987. aastal tõi esikümnesse hitid "Don't Dream It's Over" ja "Something So Strong".
Gennadi Židko

Gennadi Valerjevitš Židko (vene keeles Геннадий Валериевич Жидкo; sündinud 12. septembril 1965 Jangiabadis Sõrdarja oblastis Usbeki NSV-s) on Venemaa sõjaväelane (kindralpolkovnik). 26.06.- 8.10.2022 Vene Föderatsiooni vägede ülemjuhataja Ukrainas.

Elukäik 

Ta sündis Jangiabadis Sõrdarja oblastis Usbeki NSV-s (praeguse haldusjaotuse järgi Sirdaryo vilajetis Usbekistanis). 1987. aastal lõpetas ta Taškendi kõrgema tankiväejuhatuse kooli. Seejärel teenis 27. kaardiväe motolaskurdiviisis Volga ja Volga-Uraali sõjaväeringkonnas, asukohaga Totskojes Totskoje rajoonis Orenburgi oblastis, kus tõusis rühmaülemast diviisiülemaks, ülendati ennetähtaegselt kapteniks ja seejärel polkovnikuks. Hiljem oli ta Tadžikistanis Dušanbes baseeruva 92. motoriseeritud laskurrügemendi ülem. 1997. aastal lõpetas ta marssal Malinovski nimelise soomusjõudude sõjaväeakadeemia ja 2007. aastal Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude Kindralstaabi Sõjaväeakadeemia. Augustist 2007 juulini 2009 oli ta 20. kaardiväe motoriseeritud laskurdiviisi ülem Volgogradis. Juulist 2009 jaanuarini 2011 oli ta 20. kaardiväe armee ülema asetäitja peakorteriga Voronežis. Jaanuarist 2011 jaanuarini 2015 oli ta 6. armee ülema esimene asetäitja Peterburis. Jaanuarist 2015 septembrini 2016 oli ta 2. kaardiväearmee ülema esimene asetäitja, 2016. aasta septembrist 2017. aasta novembrini 2. kaardiväearmee ülem peakorteriga Samaras. 2016. aastal osales ta sõjalisel operatsioonil Süürias, olles seal asuvate Venemaa Föderatsiooni relvajõudude staabiülem. 22. novembrist 2017 kuni 3. novembrini 2018 oli ta Venemaa Föderatsiooni relvajõudude kindralstaabi ülema asetäitja. 2018. aasta novembris määrati ta Ida sõjaväeringkonna vägede ülemaks. 12. novembril 2021 määrati ta Venemaa kaitseministri asetäitjaks - Venemaa Föderatsiooni relvajõudude sõjalis-poliitilise peadirektoraadi juhiks.

20. veebruarist 2016 kindralmajor, 11. juunist 2018 kindralleitnant ja 11. juunist 2020 kindralpolkovnik.

Alates juunist kuni 8. oktoobrini 2022 Venemaa Föderatsiooni vägede ülemjuhataja Ukrainas.

Sanktsioonid 

15. märtsil 2022 kehtestas USA seoses Venemaa kallaletungiga Ukrainale talle viisa- ja majandussanktsioonid.

Viited

Venemaa Föderatsiooni kangelased
Venemaa kindralid
Sündinud 1965
Ihor Tantsjura

Ihor Tantsjura (ukraina keeles Ігор Іванович Танцюра; sündinud 26. aprillil 1967 Tšernihivi oblastis) on Ukraina sõjaväelane.

Teenistus 
Alates 16. augustist 2022 on ta Ukraina relvajõudude kõrgema ülemjuhataja peakorteri koosseisu liige.

Viited 

Ukraina sõjaväelased
Sündinud 1967
Newcastle-under-Lyme

Newcastle-under-Lyme on linn Inglismaal Staffordshire'i krahvkonnas. See on Borough of Newcastle-under-Lyme'i keskus.

2011. aasta rahvaloenduse järgi elas linnas 75 082 inimest, kusjuures borough-s elas toona 123 800 inimest.

Linnast viie kilomeetri kaugusel asub Keele'i Ülikool.

Viited

Välislingid 
 

Inglismaa linnad
Mai Tiits

Mai Tiits (sünninimi Mai Viires; sündinud 12. veebruaril 1954) on Eesti leksikograaf.

Elukäik

Ta on lõpetanud Tallinna 21. Keskkooli (1972) ja eesti filoloogina Tallinna Pedagoogilise Instituudi (1976). 

Ta on töötanud õpetajana Vaeküla Eriinternaatkoolis (1976–1979), pärast aspirantuuri (1980–1982) asus tööle TA Keele ja Kirjanduse Instituuti (alates 1994. aastast Eesti Keele Instituut). 

Mai Tiitsu peamine tegevusvaldkond on olnud sõnaraamatutöö, ta on tegelnud ka keeletoimetamise ja tõlkimisega ning koostanud taseme- ja eksamiteste muukeelsetele. Ta on Sõnaveebis ilmuva "EKI ühendsõnastiku" koostajaid ja toimetajaid. 

Emakeele Seltsi (1981) ja Rakenduslingvistika Ühingu liige (2005).

Sõnaraamatuid

 Password. Inglise-eesti seletav sõnaraamat. Tõlkinud Margit Langemets, Mai Tiits, Udo Uibo, toimetanud Ants Pihlak, Tallinn: Tea 1995.
 Eesti-vene fraseoloogia käsiraamat. Emotsioonid. Tunded. Koostanud Anne Romet. Toimetajad Mai Tiits ja Larissa Levina. Tallinn: KPD, 2000. 
 Eesti-vene sõnaraamat 2 (K–L). Koostanud Tiiu Lagle, Maimu Liiv, Anne Romet, Ülle Viks. Toimetanud Anne Romet (vastutav toimetaja), Mai Tiits, Mare Teetsov. Eesti Keele Instituut. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2000. 
 Eesti keele seletav sõnaraamat 1–6. “Eesti kirjakeele seletussõnaraamatu” 2., täiendatud ja parandatud trükk. Toimetanud Margit Langemets, Mai Tiits, Tiia Valdre, Leidi Veskis, Ülle Viks, Piret Voll. Eesti Keele Instituut. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2009.
 Oxfordi-Dudeni inglise-eesti piltsõnaraamat. Peatoimetaja Mai Tiits. Toimetajad Kristjan Jaak Kangur, Külli Kuusk, Mai Tiits. Tallinn: Valgus / Eesti Keele Sihtasutus, 2010.
 Eesti keele põhisõnavara sõnastik. Koostanud Madis Jürviste, Kristina Koppel, Maria Tuulik. Toimetanud Jelena Kallas, Mai Tiits, Maria Tuulik. Eesti Keele Instituut. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2014.

Tõlkeid

Mircea Eliade. Sakraalne ja profaanne. – Vikerkaar 1992, nr 4–12.
Mircea Eliade. Okultne ja nüüdismaailm. – Vikerkaar 1994, nr 1–3.
Mircea Eliade. Mõningaid täheldusi Euroopa nõiakunsti kohta. – Vikerkaar 1994, nr 5/6.
Stephen Spender. Äpardunud jumal. – Vikerkaar 1995, nr 5/6.
Richard Kostelanetz. Ameerika luulet pärast Teist maailmasõda. – Looming 1995, nr 12.
Walter Laquer. Fin-de-siècle: veel üks nägemus. – Vikerkaar 1996, nr 5/6.

Viited 

Eesti leksikograafid
Sündinud 1954
Mihhail Teplinski

Mihhail Jurjevitš Teplinski (Михаил Юрьевич Теплинский; sündinud 9. jaanuaril 1969 Mospinos Ukraina NSV-s) on Venemaa sõjaväelane, Venemaa õhudessantvägede ülem alates 16. juunist 2022, kindralpolkovnik.

Elulugu 
1991. aastal lõpetas Rjazani Kõrgema õhudessantväejuhatuse kooli. Seejärel teenis 106. kaardiväe õhudessantdiviisis Tuulas juhtides 137. kaardiväe õhudessantpolgu dessantluurerühma ja luureroodu. 1992–1993 osales Venemaa poolel Transnistria sõjas. Detsembrist 1994 kuni märtsini 1995 osales Esimeses Tšetšeenia sõjas. Ta paistis silma lahingutes Sunža jõe ületamisel. Tema isiklikul lahingukontol oli umbes 30 hävitatud vaenlase võitlejat. Ülesnäidatud vapruse eest andis Venemaa Föderatsiooni president 1. märtsil 1995 Venemaa Föderatsiooni kangelase tiitli.

1999. aastal lõpetas Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude Üldakadeemia.

Alates 1999. aastast juhtis õhudessantvägede pataljoni. Osales Teises Tšetšeenia sõjas. Viidi üle Pihkva 76. kaardiväe dessantdiviisi, oli Musta mere 234. kaardiväe dessantpolgu staabiülem ja ülem. 2002. aasta oktoobris määrati 76. kaardiväe õhudessantdiviisi ülema asetäitjaks ja alates 2003. aastast staabiülemaks. Kaardiväe polkovnik (2002).

2007. aastal lõpetas Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude Kindralstaabi Sõjaväeakadeemia.

2007. aasta juunis määrati kindralleitnant I. N. Russjanovi nimelise Viini 212. kaardiväe ringkonna väljaõppekeskuse juhiks (Siberi sõjaväeringkond, Tšita oblast). Alates juunist 2009 Lääne sõjaväeringkonna 20. kaardiväe ühendrelvaarmee ülema 1. asetäitja Mulinos Nižni Novgorodi oblastis. Kaardiväe kindralmajor (2012). Alates 19. veebruarist 2013 Ida sõjaväeringkonna 36. armee ülem, kindralleitnant (13.12.2014). 2015. aasta mais määrati Lõuna sõjaväeringkonna territoriaalvägede staabiülemaks, mis Ukraina kaitseministeeriumi sõnul juhib vahetult Venemaa vägede tegevust isehakanud nn. Donetski ja Luhanski rahvavabariikides. vastutades nõnda Venemaa tegevuse eest Ukrainas. "Karm ja põhimõttekindel ülem. Ta peab kinni põhimõttest täita kõrgema väejuhatuse korraldusi iga hinna eest, sõltumata inimeste elust ja moraalipõhimõtetest."

14. märtsil 2017 määrati Lõuna sõjaväeringkonna staabiülemaks – Lõuna sõjaväeringkonna ülema esimeseks asetäitjaks. 5. aprillil 2019 määrati Kesksõjaväeringkonna staabiülemaks - Kesksõjaväeringkonna ülema esimeseks asetäitjaks.

Venemaa presidendi 8. detsembri 2021. aasta dekreediga nr 694 anti Teplinskile kindralpolkovniku sõjaväeline auaste.

16. juunil 2022 määrati Venemaa õhudessantvägede ülemaks.

Viited 

Venemaa sõjaväelased
Sündinud 1969
Raketirünnak kaubanduskeskusele Krementšukis

Raketirünnak kaubanduskeskusele Krementšukis oli 2022. aasta 27. juunil toimunud raketirünnak Ukrainas Poltava oblastis Krementšukis asuvale  jaekaubandusgrupile kuuluvale kaubanduskeskusele.

Venemaal Kaluuga oblastis Šaikovka sõjaväelennuväljalt õhku tõusnud strateegilistelt pommitajatelt  välja lastud  tiibrakett tabas Krementšukis asuvat Amstori jaekaubandusgrupile kuuluvat 10 300 ruutmeetrisel pinnal asuvat kaubanduskeskust. Päästetöödele olid kaasatud Ukraina Eriolukordade Riikliku Teenistuse Poltava, Tšerkassõ ja Kirovohradi oblasti ning Kiievi linna meeskonnad.

Linnas kuulutati välja kolmepäevane lein.

Amstori kaubanduskeskuse rünne oli Venemaa täiemahulise sissetungi algusest 2022. aasta veebruaris alates viies rünnak Krementšuki linnale ja ohvrite arvult kõige traagilisem. Varasemad rünnakud toimusid 2. ja 24. aprillil, 12. mail ja 18. juunil.

Galerii

Viited 

Vene-Ukraina sõda
Roxana Maracineanu

Roxana Maracineanu (rumeenia keeles Roxana Mărăcineanu; sündinud 7. mail 1975 Bukarestis) on Rumeenia päritolu Prantsusmaa poliitik ja ujuja. Ta oli 4. septembrist 2018 kuni 20. maini 2022 Prantsusmaa spordiminister. Ujujana on tal Sydney olümpiamängudelt ujumises 200 meetri seliliujumises hõbemedal ja 100 meetri seliliujumises 4. koht. Lisaks on tal 1999. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlustelt Istanbulist kuldmedal ja 1998. aasta ujumise Maailmameistrivõistlustelt Perthist kuldmedal.

Ta sündis aastal 1975 Bukarestis Rumeenias. 1980ndate alguses pääses isa lepingu alusel tööle koos perekonnaga Alžeeriasse. Aastal 1984 palus ta Prantsusmaalt poliitilist varjupaika Ceaușescu režiimi eest. Aastal 1991 sai ta naturalisatsiooni korras Prantsusmaa kodanikuks. Keskhariduse sai ta  Mulhouse'is

Isiklikku 
Ta on abielus ja kolme lapse ema.

Prantsusmaa poliitikud
Prantsusmaa sportlased
Ujujad
Sündinud 1975
GNU tööriistaahel

GNU tööriistaahel (ehk GNU toolchain) on GNU projekti programmeerimistööriistade kollektsioon. Programmeerimistööriistad on arvutiprogrammid, mida tarkvaraarendajad kasutavad teiste programmide ja rakenduste loomiseks, silumiseks, hooldamiseks või muul viisil toetamiseks. Tööriistad moodustavad tööriistaahela (seeriaviisiliselt kasutatavate tööriistade komplekti), mida kasutatakse tarkvararakenduste ja operatsioonisüsteemide arendamiseks.

GNU tööriistaketil on oluline roll Linuxi, mõnede BSD-süsteemide ja manussüsteemide tarkvara arendamisel. GNU tööriistaahela osi kasutatakse ka otse teiste platvormidega, nagu Solaris, macOS, Microsoft Windows, Cygwini ja MinGW/MSYS kaudu), Sony PlayStation Portable (kasutatakse PSP modifitseerimisstseenis) ja Sony PlayStation 3.

Komponendid 
GNU tööriistaahelasse kuuluvad projektid on järgmised:

 GNU make: automatiseerimistööriist kompileerimiseks ja ehitamiseks
 GNU Compiler Collection (GCC): kompilaatorite komplekt mitme programmeerimiskeele jaoks
 GNU C Library (glibc): põhiline C teek, sealhulgas päised, teegid ja dünaamiline laadija
 GNU Binutils: tööriistade komplekt, sealhulgas linker, monteerija ja muud tööriistad
 GNU Bison: parseri generaator, mida kasutatakse sageli koos Flexi leksikaalanalüsaatoriga
 GNU m4: m4 makroprotsessor
 GNU Debugger (GDB): koodi silumise tööriist
 GNU Autotools (GNU Build System): Autoconf, Automake ja Libtool

Arm GNU Toolchain 
Armi toodetud GNU tööriistaahel ARM-arhitektuuri jaoks väljaanded (edaspidi "Arm GNU Toolchain") võimaldavad partneritel, arendajatel ja kogukonnal kasutada uusi funktsioone hiljutisest Arm arhitektuurist ja avatud lähtekoodiga projektidest GCC, Binutils, glibc, Newlib, ja GDB.

Eelised 

 Sisaldab integreeritud ja kinnitatud pakette.
 Toetab C ja C++ keeli.
 Toetab Arm-arhitektuuri A-, R- ja M-profiilidel põhinevaid protsessoreid (sh Cortex-A, Cortex-R, Cortex-M ja Neoverse protsessorid).
 Pakub risttööriistaahelaid Microsoft Windowsi (x86), Linuxi (x86_64 ja AArch64) ja macOS (x86_64) hostoperatsioonisüsteemide jaoks.
 Pakub tööriistaahela erinevaid variante, mida saab kasutada paljasmetallist manustatud arenduseks ning Linuxi tuuma ja rakenduste arendamiseks.
 Ilmub kaks korda aastas.
 Tasuta alla laadimine ja kasutamine.

Arm GNU Toolchaini väljaandeid testitakse lähteprojektide vastavate testkomplektide abil, et tagada kvaliteeti mõjutavate uute regressioonide puudumine.

Vaata ka 
 GNU Classpath
 GNU Core Utilities
 CVS ja Git
 MinGW ja Cygwin
 Cross compiler

Viited
Ukraina relvajõudude toetusüksuste väejuhatus

Ukraina relvajõudude toetusüksuste väejuhatus (ukraina keeles Командування Сил підтримки Збройних сил України) on sõjaline juhtimisorgan.

Struktuur 
  Inseneribrigaad
 Ühendatud väljaõppekeskus

Viited 

Ukraina sõjandus
Iiri Vaba Riik

Iiri Vaba Riik (iiri keeles Saorstát Éireann; 6. detsember 1922 – 29. detsember 1937) oli riik, mis loodi 1922. aasta detsembris aasta varem sõlmitud Suurbritannia-Iiri lepingu jõustumisel. Leping lõpetas kolm aastat kestnud Iiri vabadussõja 1919. aastal välja kuulutatud revolutsioonilist Iiri Vabariiki esindanud Iiri Vabariikliku Armee (IRA) ja Briti krooni vägede vahel.

Riik asutati Briti impeeriumi dominioonina, mis hõlmas 26 32-st Iiri krahvkonnast. Ülejäänud kuuest krahvkonnast koosnev Põhja-Iirimaa jäi talle lepingus võimaldatud valiku kohaselt jätkuvalt Suurbritannia koosseisu. Uue riigi eesotsas oli Briti monarhi esindav kindralkuberner ja täitevnõukogu (Ard-Chomhairle). Täitevnõukogu esimeseks presidendiks (s.o riigi peaministriks) sai W. T. Cosgrave. Parlamendina tegutses Oireachtas, mille alakoda nimetati Dáil Éireann'iks ja ülemkoda Seanad Éireann'iks. Üsna pea kujunes poleemiliseks lepingus ettenähtud protseduur, mille järgi pidid parlamendiliikmed ametisse astudes vanduma truudust Vaba Riigi põhiseadusele ja lisaks Briti kuningale. Lepinguga rahulolematud poliitilised jõud keeldusid seepeale parlamendi töös osalemast, lepingu pooldajad moodustasid aga Cumann na nGaedheali nime kandva partei ning valitsesid aastatel 1922–1927 riiki enamusvalitsusega ning 1932. aastani vähemusvalitsusega.

Esimestel kuudel puhkes riigis Iiri kodusõda, milles võitlesid valitsusele lojaalne Rahvusarmee ja eelmainitud leppele vastu olnud IRA fraktsioonid, kes ei tunnistanud ka uue riigi legitiimsust. Sõda lõppes 1923. aasta mais valitsusvägede võiduga, ehkki lepinguvastaseid ühendav Sinn Féini partei keeldus jätkuvalt parlamendi töös osalemast, mistõttu jäi ainsaks opositsiooniparteiks võrdlemisi väike Tööerakond. 1926. aastal püüdis senine Sinn Féin juht Éamon de Valera erakonna seisukohta muuta, kuid vanameelsete vastuseisu tõttu see ebaõnnestus. Seepeale asutas de Valera koos oma toetajatega uue Fianna Fáili partei, mis sai 1927. aasta valimiste tagajärjel parlamenti ning moodustas 1932. aasta valimiste järel ka uue valitsuse.

1931. aastal loovutas Suurbritannia parlament Westministeri statuudiga sisulise poliitilise võimu impeeriumi dominioonide üle, mis tagas Iiri Vaba Riigile autonoomia. 

De Valera tühistas võimule saades truudusvande Briti monarhile ning pidas Suurbritanniaga kaubandussõda. 1937. aastal võeti rahvahääletusel tulemusena vastu uus põhiseadus, millega nimetati riik ümber Iirimaaks.

Viited 

Iirimaa ajalugu
Euroopa ajaloolised riigid
Uus algus (telesari)

„Uus algus“ on humoorikas Elisa originaalsari, milles üks tavaline pere sattub äkiliste elumuutuste tuules pööraste sekelduste keskele.

Esimene hooaeg esilinastus Elisa Elamuse Huubis 2022. aasta juunis.

Osatäitjad

 Tõnis Niinemets - Mait
 Maiken Pius - Piret
 Karl-Erik Kudu - Paul
 Sandra Üürike - Mari
 Indrek Taalmaa - Pireti isa
 Piret Kalda - Pireti ema
 Aarne Soro - Guido
 Tarmo Prangel - Ühistu esimees
 Andres Tabun - Remondimees
 Martin Kork - IT-mees Rain
 Mikk Jürjens - Maidu Boss
 Mattias Naan - Politseinik
 Ari Matti Mustonen - Politseinik

Osad

1. hooaeg 

Komöödiasarja tegevustiku keskmes on tavalised pereinimesed Mait ja Piret, kes kasvatavad teismelist tütart Mari ja kaheksa-aastast pesamuna Pauli. Ühel päeval kaotavad mõlemad vanemad töö ja järsk elumuutus toob esile allasurutud pinged ning algavad sekeldused. Kuna laenud on kukil, on kiiresti vaja käima lükata uus algus – leida raha ja mingi töö. Nõnda võtab Piret ette OnlyFansi tee ja Mait sukeldub krüptoärisse. Lisaks vürtsitavad päevi suhted Pireti vanematega ja seadusega pahuksisse sattumine.

Välislingid

"Uus algus" Elisa Elamuse Huub voogedastuskeskkond
Gazpacho

Gazpacho ([gasp´atšo]; ehk Gaspacho või Andaluusia gazpacho) on külm aedviljasupp ja -jook. Roog on pärit Pürenee poolsaare lõunaosast. Värskendavalt külm gazpacho on eriti levinud Hispaanias ja Portugalis, kus seda süüakse palavatel suvepäevadel. Kuigi "gazpachoks" kutsutakse ka muid toite, näiteks torta de gazpachot, on enimlevinud kasutus siiski supp. Palju on gazpachole sarnaseid roogasid, mida vahel peetakse gazpacho variantideks (näiteks ajoblanco, salmorejo ja porra antequerana).

Vaata ka
 Suppide loend
 Tomatiroogade loend

Viited

Supid
Hispaania köök
Toomas Kirss

Toomas Kirss (3. november 1958 Saaremaa – 28. juuni 2022) oli eesti teleprodutsent ja režissöör.

Haridus 
Ta õppis aastatel 1966–1974 Raikküla Põhikoolis. Aastatel 1974–1978 õppis ta Rapla Keskkoolis ja aastatel 1978–1979 õppis ta Tallinna 19. Tehnikakoolis ja aastatel 1980–1984 Tallinna Pedagoogilises Instituudis režissöör-lavastaja erialal.

Töökoht Eesti Televisioonis 
Aastatel 1984–1995 töötas ta Eesti Televisioonis režissöörina ja aastast 1995 teleprodutsendi ja režissöörina.

Filmid 
 1989 – "Vigased pruudid"
 2008 – "Jackpot"
 2018 – "Pilvede all. Neljas õde"
 2018 – "Õigus õnnele"
 2020 – "Salmonid. 25 aastat hiljem"

Televisioon 
 1990 – "Miss Marple'i lood"
 1993-1995 – "Salmonid"
 1995-1997 – "V.E.R.I."
 1997-1999 – "Waba Riik"
 1998-2001 – "Kired"
 2006-2013 – "Kelgukoerad"
 2007-2008 – "Brigaad 3"
 2010-2020 – "Pilvede all"
 2013-2014 – "Kartulid ja apelsinid"
 2015-2016 – "Üheotsapilet"
 2020 – "Sinu, minu, meie"
 2021 – "Kümnest kümme"

Tunnustus 

 2022 – Panus Eesti televaldkonda (postuumselt)

Eesti telelavastajad
Eesti teleprodutsendid
Tallinna Ülikooli vilistlased
Sündinud 1958
Surnud 2022
Harold Holt

Harold Edward Holt (5. august 1908 – 17. detsember 1967) oli Austraalia poliitik ja 17. peaminister.

Holt sündis Sydney's ning kolis lapsena Melbourne'i. Ta lõpetas 1930. aastal õiguse erialal Melbourne'i Ülikooli ja töötas seejärel advokaadina. 1933. aastal liitus ta Ühendatud Austraalia Parteiga (UAP). 1935. aastal sai ta Austraalia parlamendi Esindajatekoja liikmeks ning 1939. aastal portfellita ministriks. 1940. aastal astus Holt Austraalia maaväkke, kuid kutsuti tagasi valitsusse kui kolm ministrit hukkus lennuõnnetuses. Järgmisel aastal kaotas erakond usaldushääletuse ning UAP läks opositsiooni. 1945. aastal liitus Holt samal aastal loodud Liberaalse Parteiga.

Erakond võitis 1949. aasta föderaalvalimised. Holtist sai immigratsiooniminister ja tema ametiajal lõdvendati Austraalia immigratsiooniseadusi. 1958. aastal sai temast rahandusminister ning tema ametiajal asutati Austraalia Reservpank ning võeti kasutusele Austraalia dollar.

1966. aastal sai Holtist pärast Robert Menzies'e pensionile jäämist Austraalia peaminister. Holti ametiajal määrati põhiseaduse parandusega kõik aborigeenidega seotud küsimused föderaalvalitsuse haldusalasse, arendati suhteid Okeaania maadega ja Aasia riikidega ning saadeti Austraalia väed Vietnami sõtta. 

17. detsembril 1967 läks Holt Victoria osariigis asuvas Cheviot Beachil ujuma ning jäi kadunuks. Kadumist pealt näinud tunnistajate sõnul viisid tugevad hoovused mehe ilmselt avamerele. Holt kuulutati järgmisel päeval surnuks. Holti otsingud lõpetati 5. jaanuaril 1968 ning tema surnukeha ei ole kunagi leitud. Holti kadumine on tekitanud mitmeid vandenõuteooriaid, kuid neid ei peeta usaldusväärseteks. Pärast Holti kadunuks jäämist sai peaministri kohusetäitjaks John McEwen.

Viited

Austraalia peaministrid
Sündinud 1908
Surnud 1967
Kadunuks jäänud 1960. aastatel
LIGO

LIGO (Laser Interferometer Gravitational-Wave Observatory) on gravitatsioonilainete observatooriumi laser-interferomeeter.

Tööpõhimõte 
Interferomeeter koosneb kahest 4km pikkusest teineteisega risti paiknevast kanalist, kus liikuvad laserkiired tekitavad peale mitmekordseid peegeldusi lõpuks liitudes interferentspildi. Gravitatsioonilained on ruumi meetrika (koordinaadistiku) häiritused ning saabuv gravitatsioonilaine muudab veidi laserkiirte läbitavaid teepikkuseid, põhjustades sellega interferentpildi muutuse, mida on võimalik seejärel tuvastada.

Ajalugu 
Albert Einstein oletas gravitatsioonilainete olemasolu 1916. aastal. Observatoorium loodi 1992. aastal USA-s, gravitatsioonilainete olemasolu tuvastati LIGOs 2015. aastal. 2017. aastal pälvisid lainete avastajad Rainer Weiss, Barry C. Barish ja Kip S. Thorne Nobeli preemia.

Vaata ka 

 astrofüüsika
 must auk
 üldrelatiivsusteooria

Viited 

Gravitatsioon
Venemaa õhu- ja kosmosejõud

Venemaa Föderatsiooni õhu- ja kosmosejõud (vene keeles Воздушно-космические силы Российской Федерации) on üks Venemaa Relvajõudude relvaliike. 

Venemaa relvajõud
Õhuvägi
Róger Guedes

Róger Krug Guedes (sündinud 2. oktoobril 1996 Ibirubás) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründajana Brasiilia kõrgliigaklubis Corinthians.

Brasiilia kõrgliigas debüteeris ta Criciúma meeskonnas 2014. aasta novembris. Esimese värava lõi ta Brasiilia kõrgliigas sama aasta 6. detsembril mängus Corinthianse vastu. Criciúma põhikoosseisus kindlustas ta koha 2015. aastal.

2016. aasta aprillis sõlmis ta viieaastase lepingu Brasiilia kõrgliigaklubiga Palmeiras. 2016. aastal lõi ta Brasiilia kõrgliigas neli väravat ja tuli samal aastal Palmeirasega Brasiilia meistriks.

2017. aasta detsembris läks ta Palmeirasest laenule Brasiilia kõrgliigaklubisse Atlético Mineiro (samal ajal liikus vastupidises suunas Marcos Rocha). 2018. aasta Brasiilia kõrgliigahooaja esimese 12 mänguga lõi Guedes üheksa väravat.

2018. aasta juulis siirdus ta Hiina kõrgliigaklubisse Shandong Luneng. 2019. aasta hooajal lõi ta Brasiilia kõrgliigas 21 mänguga 12 väravat.

2021. aasta augustis naasis Guedes Brasiilia kõrgliigasse, sõlmides lepingu Corinthiansega.

Saavutused 
Palmeiras
Campeonato Brasileiro Série A: 2016
Shandong Luneng
Chinese FA Cup: 2020

Viited 

Brasiilia jalgpallurid
Sociedade Esportiva Palmeirase mängijad
Clube Atlético Mineiro mängijad
Sport Club Corinthians Paulista mängijad
Sündinud 1996
Karelson

Karelson on perekonnanimi.

Statistika
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Karelson 93 inimesel: 41 mehel ja 52 naisel. Perekonnanimede levikult oli Karelson meeste puhul 2693. kohal ja naiste puhul 2199. kohal.

Perekonnanimi Karelson oli kõige levinum vanuserühmas 85+ aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 1,49. Nimi oli kõige sagedasem Tartu maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 2,44 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Viljandi, Helme,  Karula, Rapla, Simuna, Ambla, Nõo, Võnnu ja Vändra kihelkondade mõisavaldades talupoegadele nimeks Karelsohn, Carelson ja Karelson kokku 10 korral. 

Nimede eestistamise käigus loobuti nimest Karelson 27 korral, kui 1935.-1939. aastal võeti uuteks nimedeks Kaarelsoo kolmel, Kaljumägi, Kaare ja Kalmet kahel juhul, samuti Allika, Einaru, Kaaret, Kaarlimäe, Kaarsoo, Kaljula, Kaljurand, Kaljusaar, Kallemaa, Kalmoja, Kesa, Tammiste jne.

Nime kandjaid
Ello-Rahel Karelson, eesti biokeemik (1946–) 
Kaupo Karelson, eesti teleprodutsent (1974–)
Mati Karelson, eesti keemik (1948–)
Richard Karelson, Eesti maadleja (1977–)
Rudolf Karelson, eesti keeleteadlane (1929–2006)
Tiia Karelson, eesti kunstiettevõtja (1949–)

Viited

Välislingid
 

Eestistamisel muudetud perekonnanimed
Thukydidese lõks

Thukydidese lõks on Ameerika politoloogi Graham T. Allisoni poolt kasutusele võetud mõiste, millega ta kirjeldas ühiskonna ilmset liikumist sõja suunas, kui tärkav jõud ähvardab olemasolevat jõudu piirkondliku või rahvusvahelise hegemoonina välja tõrjuda. 

Mõiste põhineb Vana-Kreeka ajaloolase ja kindrali Thukydidese tekstis "Peloponnesose sõja ajalugu" asuval väitel, et 5. sajandil eKr toimunud Peloponnesose sõda Ateena ja Sparta vahel oli vältimatu, kuna spartalased kartsid Ateena ülemvõimu kasvu.

Tänapäeval kasutatakse seda peamiselt võimaliku USA ja Hiina Rahvavabariigi vahelise konflikti kirjeldamiseks.

Graham Allison tugineb oma väidetes Harvardi ülikooli Belferi teaduse ja rahvusvaheliste suhete keskuses läbiviidud uuringule, milles leiti, et 16 ajaloolisest juhtumist, kus esilekerkiv võim konkureeris valitseva võimuga, lõppes 12 sõjaga. See uuring on aga pälvinud märkimisväärselt kriitikat ja teadlaste arvamused Thukydidese lõksu kontseptsiooni paikapidavuse suhtes, eriti võimaliku USA-Hiina sõjalise konflikti kontekstis, lähevad lahku.
Schönbrunni kollane

Schönbrunni kollane (saksa keeles Schönbrunner Gelb, Schönbrunn-Gelb) on Austria barokkarhitektuurile iseloomulik traditsiooniline värvus, punakas pastelne kollane värvitoon, mis saadakse kohaliku kollase ookri segamisel lubjaga. Levinud Baierist Böömimaani, Ungaris ja Sloveenias.

Nimetus on antud Austria-Ungari olulisima ehitise Schönbrunni lossi järgi

Pildid

Viited 

Kollased värvitoonid