joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
NOËP

NOËP on Andres Kõpperi muusikaprojekt ja esinejanimi. NOËP viljeleb elektroonilist indie-pop muusikat.

Aastal 2022 valiti NOËP Eesti Muusikaauhindadel aasta popartistiks ning aasta meesartistiks.

Diskograafia 
Singlid
 Move – 2015
 Rihanna – 2015
 Game – 2015
 Rooftop – 2016
 Golden – 2016
 Jennifer Lawrence – 2017
 Mumbathoon – 2017
 New Heights – 2018
 Tangled Up (ft Liis Lemsalu) – 2018
 Offside (ft Tough Love & LeMarquis) – 2018
 What If I Did Kill You (ft. Kadri Voorand) – 2019
 Muhu Girl (ft Sander Mölder) – 2019
 Fk this up (ft Chinchilla) – 2019
 Young Boy – 2020
 Speak Français (ft Ellis) – 2020
EP- d

 Heads in the Clouds – 2019
Folktonic - 2021

Viited

Välislingid 
 NOEP music YouTube
 "NOËP: mul ei lubatud Eesti Laulul osaleda" Eesti Päevaleht, 3. detsember 2021
 "Eesti pops. Janek Murd, külas Andres Kõpper aka NOËP" Eesti Pops, Raadio 2, 8. veebruar 2022

Eesti muusikud
Tartu Ülikooli Pärnu kolledž

Tartu Ülikooli Pärnu kolledž on Tartu Ülikooli koosseisu kuuluv kolledž, mille õppetöö toimub Pärnus. Kolledž on keskendunud teenustemajanduse valdkonnale: seal saab õppida turismiga, sotsiaal- ja spordivaldkonnaga seotud erialasid.
Ettevõtluse ja projektijuhtimise õppekava avati aastal 2008. 2011. aastal avati ka spordikorralduse ja projektijuhtimise spetsialiseerumissuund.

Kolledž asutati 17. mail 1996 Pärnu Majanduskooli baasil.

1999 valmis kolledži uus hoone ja 2001 valmis juurdeehitisena raamatukogu osa.

Viited

Välislingid
Kolledži koduleht

Pärnu kolledž
Pärnu koolid
Loss Paranoias

Loss Paranoias on Eesti ansambel. Ansambel asutati 2011. aastal.

Eesti Laulul 2012 osales Loss Paranoias lauluga "Valedetektor", mis sai finaalis kuuenda koha.

Koosseis
Ansamblis on kaasa teinud:
Helena – vokaal
Madis – vokaal, basskitarr
Vilho – kitarrid
Priit – klahvpillid
Ants – trummid

Diskograafia
2011 singel "Valedetektor"
2012 album "Maailmalõpp on lähedal"
...

Viited

Välislingid
Ansamblist muusika.ee andmebaasis

Eesti ansamblid
HEC Paris

HEC Paris on Pariisis, Jouy-en-Josasis ja Dohais asuvate linnakutega Euroopa äriülikool. 

Financial Timesi edetabelis platseerus HEC 2015. aastal Euroopa äriülikoolide seas 2. kohale. Selle EMBA-programm on maailmas 3. kohal. 

Õppekavadel on kolm rahvusvahelist akrediteeringut: AMBA, EQUIS ja AACSB. Kooli vilistlaste seas on tuntud ärimehed ja poliitikud, nt François Hollande (24. Prantsusmaa president).

Viited

Välislingid
 Ametlik koduleht

Prantsusmaa ülikoolid
Pariis
Majanduskoolid
lt:HEC Paris
Maardu fosforiidikaevandus

Maardu fosforiidikaevandus oli fosforiidikaevandus Maardu ja Jõelähtme valla piiril.

Maardu allmaakaevandus avati 1940. aastal Kroodi oru juures. Varem tegutses lähedal 1938. aastal suletud Ülgase fosforiidikaevandus.

1954. aastal avati Maardus avamaakaevandus (karjäär). Pärast karjääri avamist allmaakaevandamine vähenes ja 1965. aastal see lõpetati.

Avakaevandamise suurim probleem oli katendis oleva diktüoneemaargilliidi isesüttimine, mis hakkas tekitama keskkonnareostust. Näiteks hakkasid diktüoneemaargilliidi tuhast välja lahustuma mitmed raskmetallid. Kaevanduse keskkonnaprobleemide avalikustumine mõjutas ka 1980. aastate fosforiidisõda.

Maardu avakaevandus suleti 1993. aastal keskkonnaprobleemide ja vähese majandusliku tasuvuse tõttu.

Kaevandus on Kallavere kihistu Maardu kihistiku stratotüüp. Kaevanduse ala ei ole rekultiveeritud, ent see on siiski kinni kasvamas. Varem paljandus seal Türisalu kihistu ja Suurjõe kihistiku all Maardu kihistiku liivakivi.

Vaata ka
Maardu graniidikaevandus

Viited

Välislingid
Pilte fosforiidikaevandusest kaevandused.blogspot.ee kodulehel

Eesti kaevandused
Maardu
Jõelähtme vald
Jan Olbrycht

Jan Marian Olbrycht (sündinud 21. septembril 1952 Rybnikus Poolas) on Poola kristlik-demokraatlik poliitik, Euroopa Parlamendi liige Sileesia vojevoodkonnast erakonna Kodanikuplatvorm (Platforma Obywatelska) esindajana. Europarlamendis on Olbrycht Euroopa Rahvapartei fraktsiooni liige ja regionaalarengu komitee aseesimees.

Olbrycht on asendusliige ka transpordi- ja turismikomitees ning EL-Bulgaaria parlamentide ühiskomitee delegatsiooni asendusliige.

Aastail 1999-2002 oli Olbrycht esimene Sileesia vojevoodkonna marssal.

Olbrycht on katoliiklane, erakonna Kodanikuplatvorm liige 2004. aastast. 2002-2004 kuulus ta Ühiskondlikku Liikumisse ning 1997-2001 Solidaarsuse valimisliitu.

Haridus
 1984. aastal kaitses Olbrycht Jagiello Ülikoolis sotsioloogiadoktori kraadi. Hiljem on ta tegutsenud lektorina.

Karjäär
 alates 2004: Kodanikuplatvormi riikliku nõukogu liige
 since 2003: ruumilise planeerimise komitee liige, Poola Teaduste Akadeemia
 2004: Linnade ja kohalike omavalitsuste ühendatud maailmanõukogu liige
 2002-2004: Ühiskondliku Liikumise poliitikanõukogu esimees
 2000-2004: riikliku regionaalpoliitikanõukogu liige
 2000-2004: Euroopa Regioonide Assamblee liige
 1998-2004: Sileesia vojevoodkonna regionaalnõunik
 1998-2002: Sileesia vojevoodkonna marssal
 1995-2001: Euroopa omavalitsuste ja regioonide nõukogu aseesimees
 1990-1998: Cieszyni linnavolikogu liige ja linnapea

Tunnustused
 Polonia Restituta Rüütlirist

Välislingid
 Jan Olbrychti ametlik veebileht
 Jan Olbrycht

Poola poliitikud
Poolast valitud Euroopa Parlamendi liikmed
Sotsioloogid
Poola teadlased
Sündinud 1952
Varinurme linnaosa

Varinurme on linnaosa Kiviõli lääneosas. Linna idaosas asub Küttejõu linnaosa.

Varinurme ehitati välja 1930. aastatel töölisasulana. Hoonestus domineerivad 1–2-korruselised elamud.

Varinurmes asub Kiviõli Põlevkivikeemiatehas, samuti Eesti kõrgeim tuhamägi (suhteline kõrgus 115 m).

Viited

Kiviõli
Iisraeli kuningriik (ühendatud monarhia)

Ühendatud monarhiaks kutsutakse Iisraeli ja Juuda kuningriiki Sauli, Taaveti ja Saalomoni valitsusaegadel. 

Peamine allikas selle ajastu kohta on Piibel. 

Heebrea hõimude liit hõivas Palestiina  ja  nendel aladel jäid hõimud paikseks. Iisraellased (heebrealased) asusid Palestiinas hiljemalt alates 12. sajandist eKr. 12. – 11. sajandil eKr polnud maa tõenäoliselt poliitiliselt ühendatud. Nimetus Iisrael võeti Kaananimaa kohta kasutusele aastal 1211 eKr. Perioodi iseloomustab vaen Kaanani rannikualal elanud vilistitega. 11. sajandil eKr said iisraellased lüüa Palestiina rannikul asuvatelt vilistitelt. Võitluses vilistite vastu tõusis iisraellaste esimeseks kuningaks Saul, kes valitses aastatel u 1030–1002 eKr.  Iisraeli kuningriik tekkis aastal 1000 eKr. Taavet (1002–962 eKr) lõi puruks Sauli pooldajad ja vallutas vilistitelt Jeruusalemma ja enamus vilistite alasid alistati Taaveti ülemvõimule. 

Traditsiooniliselt peetakse Ühendatud monarhiaga Iisraeli kuningriigi algusajaks umbes aastat 1050 eKr, ühendatud monarhia lõppes 930. aastal eKr, kui troonile tuli Saalomoni poeg Rehoboam. Piiblis on kirjeldatud, et kuningriik lõhenes Saalomoni surma järel  kaheks: Iisraeli kuningriigiks põhjas (koos Sikemi ja Samaaria linnadega) ja Juuda kuningriigiks (Jeruusalemma linnaga) lõunas. Tänapäeva ajaloolased on siiski monarhia ühendatuse suhtes skeptilised, kuna muid otseseid tõendeid peale Piibli pole.

Kronoloogia
Ajaloolased ei ole endiselt saavutanud selle perioodi Iisraeli valitsejate ja aastaarvude suhtes konsensust. On erinevaid teooriaid selle kohta, millal ja kuidas see ajajärk algas ja lõppes. 

Suurem osa tänapäeva teadlastest järgivad kas William F. Albrighti ja Edwin R. Thiele'i või Gershon Galili teooriaid; mõlema osapoole pakutud aastaarve näeb allolevast tabelist.  

Lähis-Ida ajaloolised riigid
Lähis-Ida ajalugu
Iisraeli ajalugu
Sadullah Ergin

Sadullah Ergin (sündinud 6. juulil 1964 Antakyas) on Türgi poliitik. Ta oli aastatel 2009–2013 Türgi justiitsminister.

Ta sündis aastal 1964 Antakyas Hatay provintsis. Antakyas lõpetas ta alg- ja keskkooli. Seejärel õppis ta aasta aega Bursas Uludaği ülikooli majandus- ja sotsiaalteaduskonnas. Seejärel õppis ta Ankara ülikooli õigusteaduskonnas, mille lõpetas aastal 1987.

Pärast ülikooli lõpetamist oli ta ajateenistuses ja töötas viis aastat Hatay provintsis piirkondlikes sihtasutustes viis aastat juristina. Aastal 1995 asus ta tööle füüsilisest isikust advokaadina. Ta oli juhi kohal mitmes ühingus ja seltsis.

Ta on Õigluse ja Arengu Partei asutajaliige. Ta valiti 3. novembril 2002 Türgi Suure Rahvuskogu liikmeks; ta valiti ka aastatel 2007 ja 2011 Türgi Suure Rahvuskogu liikmeks. 1. mail 2009 sai tast Türgi justiitsminister.

Isiklikku 
Ta on abielus ja nelja lapse isa.

Türgi poliitikud
Sündinud 1964
26. Juuli tänav

26. Juuli tänav (vene keeles улица 26 Июля) on tänav Narvas Kreenholmi linnaosas.

See on üks kahest säilinud kuupäevalisest tänavanimest Eestis. Teine on 1. Mai tänav.

Tänav algab Kreenholmi tänavalt Gerassimovi tänava jätkuna, kulgeb läände, ristub Proletariaadi, Männiku, Metsa ja Luha tänavaga ning lõpeb Puuvilla tänavaga ristudes, jätkudes Kadastiku tänavaga. Tänava pikkus on 660 m.

Tänav on nime saanud 1944. aasta 26. juuli järgi, mil Narva lahingu tulemusena Punaarmee vallutas Narva ja lõpetas linnas Saksa okupatsiooni. Sellega algas linnas Nõukogude okupatsioon.

Aadressil 26. Juuli tänav 4 asuvad Narva Paemurru Spordikoolile kuuluvad Narva Paemurru Spordikooli Kreenholmi staadion ja Narva Jäähall.

Aadressil 26. Juuli tänav 9 asus aastatel 1977–2008 Narva Joala Kool. Endises kooli hoones  2013. aastani  tegutses Eesti-Ameerika Äriakadeemia Narva osakond. Praegu tegutseb majas Narva Koorikool.

Viited 

Narva tänavad
Ernst Neizvestnõi

Ernst Neizvestnõi (vene Эрнст Иосифович Неизвестный, 9. aprill 1925 Jekaterinburg – 9. august 2016 New York) oli juudi päritolu NSV Liidu ja Ameerika Ühendriikide skulptor.

Elukäik 
Ta sündis juudi soost arsti ja lastekirjaniku peres. 1942. aastast alates õppis ta Leningradi kunstikoolis. Augustis 1942 kutsuti ta Punaarmeesse. 1944. aastal võttis osa Budapesti operatsioonist. 22. aprillil 1945 sai Austrias raskelt haavata. Teise maailmasõja lahingutes üles näidatud kangelaslikkuse eest autasustati teda Punatähe ordeniga ja medaliga "Vapruse eest".

Aastatel 1946–1947 õppis Riias Läti Kunstiakadeemias, 1947–1954 V. I. Surikovi nimelises Moskva Riiklikus Akadeemilises Kunstiinstituudis ja Moskva Riikliku Ülikooli filosoofia teaduskonnas. 1955. aastal võeti ta NSV Liidu Kunstnike Liidu liikmeks.

1976. aastal emigreerus Neizvestnõi Šveitsi ja sealt edasi USA-sse.

Looming 
Neizvestnõi kuulsaim teos on Prometheuse skulptuur, mis asub pioneerilaagris Artek (1966). Ta on loonud ka Nikita Hruštšovi hauasamba Novodevitšje kalmistul Moskvas. 

1996 valmis tal 15 meetri kõrgune monumentaalteos "Kurbuse mask", mis on pühendatud kommunistlike repressioonide ohvritele Nõukogude Liidus ja mis püstitati Magadani.

Fakte 
 Rootsis Uttersbergis on loodud Neizvestnõi skulptuuride muuseum.
 Mõned Neizvestnõi loodud skulptuurid Jeesusest on omandanud paavst Johannes Paulus II Vatikani muuseumi jaoks.
 9. aprillil 2013, kunstniku 88. sünnipäeval, avati Jekaterinburgis Ernst Neizvestnõi Kunstimuuseum.

Tunnustus 
 1976 – valiti Euroopa Kunstide Akadeemia (Pariis) auliikmeks 
 1986 – valiti Rootsi Kuningliku Kaunite Kunstide Akadeemia välisliikmeks
 1995 – Vene Föderatsiooni riiklik preemia
 1996 – orden Teenete eest Isamaa ees 3. järk
 1996 – Moskva Riikliku Ülikooli audoktor
 1997 – valiti Läti Teaduste Akadeemia välisliikmeks
 2000 – Austuse orden
 2010 – valiti Venemaa Kunstide Akadeemia auliikmeks.

Viited

Venemaa skulptorid
Sündinud 1925
Surnud 2016
Valga raekoda

Valga raekoda on Valgas aadressil Kesk tänav 11 asuv hoone (raekoda), mida kasutavad Valga Külastuskeskus ja Valga linna volikogu ja mida minevikus kasutas Valga raad.

Hoone ehitati aastatel 1864–1866, hiljem on selles tehtud mitmeid ümberehitusi. Hoone restaureeriti 1989. aastal ja see on arvele võetud kultuurimälestisena.

Viited

Välislingid

Valga ehitised
Eesti raekojad
Valga ajalugu
Valga maakonna kultuurimälestised
Ungari 2016. aasta suveolümpiamängudel

Ungari osales Rio de Janeiros toimunud 2016. aasta suveolümpiamängudel 156 sportlasega, kes võistlesid 20 spordialal. Ungari sportlased võitsid 8 kuldmedalit. Edukaim sportlane oli ujuja Katinka Hosszú, kes võitis kolm kuldmedalit ja ühe hõbemedali. Kolmekordseks olümpiavõitjaks tuli ka aerutaja Danuta Kozák.

Medalivõitjad

Välislingid
Ungari Rio 2016 ametlikul veebisaidil
Ungari sportlased Rio 2016 ametlikul veebisaidil

2016
Rahvuskoondised 2016. aasta suveolümpiamängudel
Kulgu tänav

Kulgu tänav on tänav Narvas Kreenholmi linnaosas. Tänav algab Kreenholmi tänavalt, kulgeb umbes 440 m loode suunas, umbes 280 m lääne suunas ja umbes 370 m lõuna suunas ning lõpeb umbtänavana. Ta ristub Staadioni ja Puuvilla tänavaga. Tänava pikkus on 1,1 km.

Tänav sai oma nime oletatavasti samas piirkonnas asunud endise Kulgu küla järgi.

Narva tänavad
Karuspõrnikas

Karuspõrnikas (Trichius fasciatus) on [[põrniklased|põrniklasete) (varem kuldpõrniklaste) sugukonda kuuluv mardikaline, mis on levinud peaaegu kogu Euroopas (ka Eestis) ning Aasias.

Kirjeldus
Karuspõrnikas on 13–15 mm pikkune ja meenutab välimuselt veidi kimalast, kuna tema keha on kaetud heledate karvadega ja kattetiivad on helekollased kuni oranžid mustade vöötidega. Pea ja rindmik on must ning kaetud oranžide karvadega. Temaga on väga sarnased kaks sama perekonna liiki Trichius zonatus ja Trichius sexualis, mida Eestis eElurikkuse portaali andmetel ei esine.

Karuspõrnika elupaigaks on põhiliselt heitlehine mets. Täiskasvanud isendeid võib kohata kevadel ja suvel metsaserval või aasal lilleõite peal. Peamiselt toitub ta sarikaliste, roosõieliste ja ohakate õietolmust. Vastsed toituvad põhiliselt lagunenud puidust (pöök, kask, lepp) ja muust taimsest orgaanikast ning nende areng kestab kaks aastat.

Viited

Välislingid
 

Pildid vastsetest ja valmikutest beetlespace.wz.cz vaadatud 10.08.2016

Eesti mardikalised
Põrniklased
Barõš

Barõš on linn Venemaal Uljanovski oblastis, Barõši rajooni keskus. Asub Barõši jõe ääres, Uljanovskist 139 km edelas.

Ajalugu 

Asula tekkis 1826. aastal rajatud kalevivabriku juurde, kuid Barõši küla mainitakse alles 1925. aastal. Linnaõigused sai 1954. aastal, kui sellega liideti Gurjevka alev.

Viited 

Venemaa linnad
Uljanovski oblast
BauEst

BauEst OÜ on 2006. aastal asutatud Eesti ehitusettevõte.

Ettevõtte käive 2015. aastal oli 7,6 miljonit eurot.

Ettevõtte omanikud on Toomas Toompuu (25%), Kuressaare Ehitus AS (25%), Märt Mägi (25%) ja Jürgen Rannama (25%).

Viited

Välislingid 
 Ettevõtte kodulehekülg

Eesti ehitusettevõtted
Senta

Senta (serbia keeles Сента, Senta; ungari keeles Zenta) on Serbias Vojvodinas Põhja-Banati ringkonnas Tisza kaldal asuv linn, Senta valla keskus.

Ungarlased saabusid sellesse piirkonda 9. sajandil ja sellest ajast peale on selle elanikud peamiselt ungarlased. 2011. aasta rahvaloenduse järgi elas Sentas 18 704 inimest, aga Senta vallas 23 316. Seega moodustas linna elanike arv valla elanike arvust kolmveerandi. Ungarlasi oli linna elanikest 77,1%, serblasi 13,1% ja mustlasi 1,2%.

Linna on esmakordselt mainitud 1216 nime all Szintarev. Tollal kuulus see Ungari kuningriiki. Kogu seda piirkonda laastasid 1241–42 mongolid. 1506 andis kuningas Ulászló II Sentale kuningliku vabalinna staatuse. 1526, pärast Ungari lüüasaamist Mohácsi lahingus kuulutas seni Ungarile allunud Serbia väepealik Jovan Nenad end iseseisva riigi tsaariks ja Senta kuulus tema riigi koosseisu. Juba järgmisel aastal sai Nenad lüüa ja tapeti ning tema riik liideti taas Ungariga. 1542 vallutasid linna osmanite väed. 

11. septembril 1697 toimus Sentast lõunas Senta lahing, milles Saksa ja Ungari ühendatud väed purustasid Türgi sõjaväe. Kristlaste poolel langes vähem kui 500 meest, moslemid kaotasid üle 30 tuhande mehe. Kristlaste kätte langesid Türgi sultani haarem, aardekirst ja riigipitsat ning peaaegu kõik kahurid. See on üks Osmanite riigi suurimatest kaotustest. Lahingu tulemusena läks Senta Habsburgide kätte ja ametlikult kinnitati see 1699 Karlowitzi rahuga.

1751. aastast kuulus Senta Ungari Bács-Bodrogi komitaati. 1910. aasta seisuga rääkis linlastest 91,8% emakeelena ungari keelt ja 6,8% serbohorvaadi keelt. 1918 sai osaks Jugoslaavia Kuningriigist. 1941–1944 oli Senta okupeeritud teljeriikide poolt ja liidetud Ungariga.

Sentas sajab aastas keskmiselt 569 mm. Sademed jaotuvad kuude lõikes suhteliselt ühtlaselt. Kõige sajusemad on mai (69 mm) ja juuni (61 mm), kõige kuivemad veebruar (28 mm) ja jaanuar (30 mm).

Sõpruslinnad 
 Niš, Serbia
 Dunajská Streda, Slovakkia
 Hódmezővásárhely, Ungari
 Kranj, Sloveenia
 Mukatševe, Ukraina
 Gödöllő, Ungari

Välislingid 
Senta sait

Serbia linnad
Vojvodina
Niš

Niš on linn Serbias, Nišava ringkonna keskus. Asub 250 km Belgradist kagus Nišava jõe ääres 192 m kõrgusel merepinnast.

Niš on tööstus- ja kaubanduslinn.

Linnas on ülikool ja sümfooniaorkester.

Linn on ajaloos tuntud ka nimedega Naissus (roomlased), Navissos (keldid) ja Nysos (Bütsants). 

Linn on kolme Rooma keisri sünnipaik: Constantinus Suure, Constantius III ja Justinus I.

Serbia-Bulgaaria sõja, Esimese maailmasõja ja Teise maailmasõja ajal okupeerisid Niši Bulgaaria väed.

Välislingid 
http://www.ni.rs/

Serbia linnad
Vana-Rooma asulad
Berliini kongress

Berliini kongress (13. juuni – 13. juuli 1878) oli selle aja maailma suurte jõudude (Venemaa, Suurbritannia, Prantsusmaa, Austria-Ungari, Itaalia, Preisimaa ja Osmanite riigi) esindajate ja ka nelja Balkani poolsaare riigi esindajate (Kreeka, Rumeenia, Serbia ja Montenegro) tippkohtumine, mille eesmärk oli panna paika Vene-Türgi sõja järgsed piirid Balkani poolsaarel.

Kongress otsustas, et Austria-Ungarile antakse luba okupeerida Bosnia ja Hertsegoviina, kuigi de jure kuulus see endiselt veel Osmanite riigile.

Kongressi tulemusel allkirjastati Berliini leping, mis asendas kolm kuud varem Venemaa keisririigi ja Osmanite riigi vahel sõlmitud esialgse San Stefano lepingu.

Kongressid
Berliin
1878
Venemaa keisririigi poliitika
Prantsusmaa Teine Vabariik
Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriik
Austria-Ungari poliitika
Preisi kuningriik
Osmanite riik
Bosnia ja Hertsegoviina ajalugu
Menai rippsild

Menai rippsild, ka Menai sild, (kõmri Pont Grog y Borth) on rippsild  üle Menai väina Bangoris Walesis. Sild ühendab Suurbritannia ja Anglesey saart.

Menai sild arvati 1949. aastal 1. järgu arhitektuurimälestiseks. Sild esitati 2005. aastal UNESCO maailmapärandi nimistusse lülitamiseks.

Silla rajamine 
Sild ehitati aastatel 1818–1826 insener Thomas Telfordi projekti järgi. Valmimisel oli see suurima sildeavaga sild maailmas.

Silla kogupikkus koos pealesõiduestakaadidega on 353 m, rippava pikkus 176,5 m. Silla sõidutee kõrgus veepinnast on 100 jalga (30,5 m). Sepisrauast kettkandureid oli kokku 16. Sillatekk oli puidust.

Rekonstrueerimine 
1893. aastal asendati puidust sillatekk terasest tekiga insener Benjamin Bakeri juhtimisel.

Aastatel 1938–1940 sild rekonstrueeriti, töid teostas ehitusfirma Dorman Long and Company. Sepisrauast kettkandurid asendati terasest kanduritega. Vähendati kettkandurite arvu ja muudeti nende paiknemist sillal.

Vaata ka 
Conwy rippsild

Viited

Välislingid

Suurbritannia sillad
Rippsillad
Jääminek (film)

"Jääminek" on Eesti 1962. aasta mängufilm. Filmi režissöör on Kaljo Kiisk. Filmi tootis Tallinnfilm.

Film põhineb Aadu Hindi samanimelise novelli ainetel.

Osatäitjad
Hugo Laur – Laas Lautrikivi
Sirje Arbi – Linda Lautrikivi
Helend Peep – Ants Lautrikivi
Kaarel Karm – Tõnis Jõgel
Katrin Välbe – Maris Jõgel
Arvi Hallik – Peeter Jõgel
Rudolf Nuude – Arvo
Oskar Liigand – Madis
Hilda Sooper – Madise naine
Andres Särev – Vihvelin
Harijs Liepiņš – Griesenau
Bruno Sics – Karl
Valentins Skulme – Haske
Ants Eskola – Saksa ohvitser
Aleksander Niitoja – Jaan
Ivalo Randalu – Indrek

Viited

Välislingid

Eesti filmid
1962. aasta filmid
Gladiaator (film, 1969)

"Gladiaator" on Eesti 1969. aasta mängufilm. Filmi režissöör on Veljo Käsper. Filmi tootis Tallinnfilm.

Film põhineb Aadu Hindi romaani "Tuuline rand" 3. osa motiividel.

Osatäitjad
Vytautas Tomkus – Joonas Tihu
Vija Artmane – Anni Tihu
Heino Raudsik – Tiidrik
Juris Lejaskalns – Guido
Astrida Vezvagare – Liina
Leonhard Merzin – Laar
Arnold Sikkel – velsker Mägar
Valdeko Ratassepp – Gustav Vikström
Aleksander Mälton – kaupmees Tammeorg
Katrin Välbe – Reet
Epp Kailvee – Joonase ja Anni tütar
Dovylė Tomkutė – Joonase ja Liina tütar
Heino Mandri – ohvitser
Eduard Ralja – sõjaväelane
Linda Tubin – Liina ema
Jaan Sammul – kõrtsmik
Olev Eskola – psühhiaater
Alfred Rebane – kirikuõpetaja

Viited

Välislingid

Eesti filmid
1969. aasta filmid
Lõppematu päev

"Lõppematu päev" on 1971. aasta Eesti telemängufilm. Filmi režissöörid on Virve Aruoja ja Jaan Tooming. Filmi tootis Eesti Telefilm.

Film tehti eksperimentaalsena. See keelati 1971. aastal ja määrati hävitamisele. Siiski õnnestus film säilitada ja taastada 1990.

Viited

Välislingid

Eesti filmid
1971. aasta filmid
Maie Mägi (filoloog)

Maie Mägi (aastani 1963 Villemson, aastatel 1977–1994 Kermik; sündinud 20. mail 1940 Otepääl) on eesti mäesuusataja, filoloog, tõlkija, ajakirjanik ja toimetaja.

Ta lõpetas 1958. aastal Otepää keskkooli ja 1964. aastal eesti filoloogina Tartu Riikliku Ülikooli.

Hakkas sportima Otepää keskkoolis, spetsialiseerus Dünamo sektsioonis mäesuusatamisele. Esimesed juhendajad olid Hindrek Väärand ja Karl Vesterstein. Ta on võitnud Eesti meistrivõistlustel mäesuusatamises 2 kulda (1957–1958), 1 hõbeda ja 3 pronksi. 1962. aastal võitis ta Dünamo üleliidulistel meistrivõistlustel pronksi. Kuulus aastatel 1957–1964 Eesti koondisse.

Mägi töötas aastatel 1966–1987 Spordilehe korrespondendina ja keeletoimetajana. Ta on koostanud, tõlkinud ja toimetanud spordiraamatuid (sh "Suusatamine. Minevikust tänapäevani", 1974), kirjutanud artikleid kogumikule "Tähetund" (1990), avaldanud talisporditeemalisi kirjutisi Spordilehes, Kehakultuuris jm. Ta on kuulunud Iluuisutamisföderatsiooni presiidiumi. Olnud aastast 1976 Eesti Ajakirjanike Liidu liige. Aastast 2000 vabakutseline toimetaja.

Eesti mäesuusatajad
Eesti filoloogid
Eesti tõlkijad
Eesti ajakirjanikud
Eesti toimetajad
Sündinud 1940
Patküla vald

Patküla vald (saksa keeles Owerlack) oli vald Viljandimaal Helme kihelkonnas ja  Valga maakonnas. Vallamaja asus Tõrvas.

Vald eksisteeris 1866–1939.

1900 liideti Patküla vallaga Holdre vald.

1921. aastal arvati Patküla vald Valga maakonna koosseisu, 1921. aastal eraldati Patküla vallast Holdre vald ja Tõrva alev.

1939. aasta vallareformiga moodustati senise Patküla valla senise Leebiku valla kahe tüki vahel asuva lahustüki ja Väike-Emajõe ääres asuva lahustüki Peedukse, Liiva, Suitso, Pikasilla koolimaa nr. 38, nr. 15 ja Parve talude maa-aladest;  senise Leebiku valla maa-alast; senise Riidaja valla maa-alast; osaliselt senise Lõve valla maa-alast;  senise Suislepa valla  maa-aladest;  senise Kärstna valla maa-aladest; seniste Helme ja Jõgeveste valdade Väike-Ema-jõe ja Pikasilla juures asuvate lahustükkide maa-aladest Põdrala vald.

Senise Patküla valla maa-alast, välja arvatud Roksi nr. 10, 11 ja A-93 ning Viljärv nr. 9-a ja 9-b talude maa-alad ja Väike-Emajõe ääres asuva tüki põhjapoolse osa maa-ala kuni Peedukse taluni, viimane kaasa arvatud; osaliselt senise Jõgeveste valla maa-alast; osaliselt senise Lõve valla maa-alast; osaliselt senise Holdre valla  metsa maa-aladest; senise Koorküla valla maa-alast;   senise Helme valla maa-alast, välja arvatud Purde küla ning Väike-Emajõe ja Pikasilla lähedal asuvate lahustükkide maa-aladest Helme vald. 

Senise Patküla valla Roksi nr. 10, 11 ja A-93 ning Viljärv nr. 9-a ja 9-b talude maa-aladest;  senise Hummuli valla maa-alast; senise Helme valla Purde küla maa-alast; osaliselt senise Jõgeveste valla maa-aladest Hummuli vald.

Viited

Välislingid

Eesti vallad aastatel 1866–1939
Helme kihelkond
Viljandi maakonna endised vallad
Valga maakonna endised vallad
Mac OS X Leopard

Mac OS X Leopard (versioon 10.5) on operatsioonisüsteemi Mac OS X väljalase, mis ilmus 26. oktoobril 2007.

Mac OS X Leopard on Mac OS X Tigeri järglane ja sellest järgmine versioon on Mac OS X Snow Leopard.

Operatsioonisüsteem on viimane Mac OS X väljalase, mis töötab PowerPC protsessoritega, kuid eeskätt oli Mac OS X Leopard välja töötatud Inteli protsessorite jaoks.

Mac OS X Leopardis oli enam kui 300 muudatust, nende hulgas ka uus välimus ja 3D Dock.

Alates Mac OS X Leopardist on tarkvaraarendajatel võimalus teha rakendusi ka IOS-ile. Mac OS X Leopard oli esimene Apple'i operatsioonisüsteem, mis toetas 64-bitiseid arvuteid.

Mac OS X Leopardi tugi lõpetati juunis 2011. Ainuke toetatud veebibrauser Mac OS X Leopardile on TenFourFox.

Uued ja täiustatud võimalused 
 Time Machine – saab lihtsalt ja kiiresti teha varukoopiaid ühe hiireklõpsuga.
 Uus töölaud – uus välimus (3D Dock, uus tööriba).
 Spaces – virtuaaltöölaua keskkond.
 Kasutajaliidese keeled – operatsioonisüsteemi on lisatud vene keel.
 Photo Booth – kasutaja saab teha eriefektidega pilte ja videoid (kasutatav ka iChatis).
 DashCode – arendajad saavad arendada uusi vidinaid operatsioonisüsteemile
 BootCamp – saab installida Windowsi Inteli arvutitesse.
 BackToMac – saab siseneda oma Maci võrgu kaudu, kui kasutaja on kodust eemal.

Süsteeminõuded 
Kõik Inteli protsessorid, PowerPC G5, PowerPC G4.

512 MB muutmälu, 9 GB vaba ruumi kõvakettal.

Väljalasked

Allikas 
 Mac OS X Leopardi tutvustus WWDCl 2007, youtube.com, 12. august 2016

Apple'i operatsioonisüsteemid
Conwy rippsild

Conwy rippsild, ka Conwy Castle Bridge, (kõmri Pont Grog Conwy) on rippsild  üle Conwy jõe  Conwys Walesis. Sild ühendab Conwy jõe vastaskallastel asuvaid väikelinnu Conwyt ja Llandudno Junctionit. Tänapäeval on sild kasutusel jalakäijate sillana.

Conwy sild arvati 1950. aastal 1. järgu arhitektuurimälestiseks.

Silla rajamine 
Sild ehitati aastatel 1822–1826 insener Thomas Telfordi projekti järgi. Sild avati liikluseks 1826. aastal – samal aastal kui Menai sild, Telfordi teine rippsild umbes 25 km kaugusel Bangoris. Conwy silla püloonid on arhitektuurselt lahendatud lähtudes kõrvaloleva Conwy linnuse hambulise äärega tornidest.

Silla rippava pikkus 99,7 m. Sepisrauast kettkandureid oli algselt kokku 8, neli kummalgi pool. Sillatekk oli puidust.

Rekonstrueerimine 
19. sajandi lõpul asendati puidust sillatekk terasest tekiga. 20. sajandi alguses tõsteti silla kandevõimet kettkandurite arvu suurendamisega.

1958. aastal suleti sild sõidukitele, sest kõrval avati uus maanteesild.

Viited

Välislingid

Suurbritannia sillad
Rippsillad
Tarakuse mõis

Tarakuse mõis (saksa keeles Tarrakus) oli poolmõis Jõhvi kihelkonnas Virumaal.

Mõis rajati 1862 Jõhvi mõisast eraldatud alast.

Anton Waldmanni (surma järel 1898) kinnistati 1901. aastal Vana-Sõtke ja Türsamäe ning mõisamaatükk Tarakuse tema pärijatele, lesk Charlotte Waldmannile ja poeg Harald Waldmannile, kummalegi 2/5 osas ja tütar Adale 1/5 osas. Ada Waldmanni (surma järel 1904) pärisid Jõelähtme, Türsamäe, Vana-Sõtke ja Tarakuse mõisad tema ema Charlotte ja vend Harald. Harald Waldmanni ((surma järel  1904) pärisid mõttelise osa Jõelähtme, Vana-Sõtke, Türsamäe ja Tarakuse mõisatest võrdsetes osades tema onu Georg Waldmanni 2 poega (Oskar Konstantin Johannes Waldmann ja Nikolai Rudolf Waldmann) ja 3 tütart (Elisabeth Narusewitsh ja Marta Charlotte von Sivers). Neile kinnistati 1/2 Vana-Sõtke, Jõelähtme, Tarakuse ja Türsamäe mõisatest.

1908. aastal omandas Vana-Sõtke ja Tarakuse mõisad, Rakvere kodanik Otto, Karli p Õis, hinnaga 263 000 rubla. Mõis riigistati 1919. aasta maareformiga.

Viited

Välislingid

Virumaa mõisad
Jõhvi kihelkond
Sealepa mõis

Sealepa mõis (saksa keeles Sealep) oli Nõva mõisa karjamõis Risti kihelkonnas Harjumaal.

Viited

Välislingid

Eestimaa mõisad
Harjumaa mõisad
Risti kihelkond
Cliftoni rippsild

Cliftoni rippsild on rippsild  üle Avon Gorge'i ja Avoni jõe Edela-Inglismaal. Sild ühendab Bristoli eeslinna Cliftonit Leigh Woodsi külaga North Somersetis.

Cliftoni rippsild arvati 1959. aastal 1. järgu arhitektuurimälestiseks.

Silla rajamine 
Silla projekteeris aastatel 1829–1931 Isambard Kingdom Brunel. 1836. aastal alanud ehitustööd seiskusid 1840. aastal rahapuuduse tõttu. Selleks ajaks oli jõutud püloonid valmis ehitada. 1859. aastal Brunel suri. 1861. aastal  jätkasid silla ehitamist insenerid John Hawkshaw ja William Henry Barlow. Sild avati liikluseks 1864. aastal.
 
Silla üldpikkus on 412 m, rippava pikkus 214 m. Kettkandurid valmistati sepisrauast.

Silla sõidutee kõrgus veepinnast on  75 m.

Viited

Välislingid

Suurbritannia sillad
Rippsillad
Reiu vald

Reiu vald (saksa keeles Reidenhof) oli vald Pärnumaal Pärnu kihelkonnas. Vallamaja asus tänapäeva Reiu küla alal.

Vald eksisteeris 1866–1939.

Valla alal asus Reiu mõis.

1939. aasta vallareformiga moodustati Reiu vallast ning seniste Tahkuranna, Uulu ja Häädemeeste valdade osadest uus Tahkuranna vald.

Viited

Välislingid

Eesti vallad aastatel 1866–1939
Pärnu kihelkond
Pärnu maakonna endised vallad
Nikolai kettsild

Nikolai kettsild (ukraina Миколaївський ланцюгoвий міст) oli  esimene alaline sild üle Dnepri jõe Kiievis. Tarinduselt mitmeavaline rippsild.

Sild eksisteeris aastatel 1853–1920 Kiievi territooriumil Dnepri lisajõe Tšortoroi suudmealas.

Silla projekteerimine ja rajamine 
Silla projekteeris ja ehitas Briti insener Charles Blacker Vignoles. Projekteerimine algas 1846. aastal. Teda konsulteeris William Tierney Clark, Budapesti kettsilla projekteerija. 1847. aasta jaanuaris kinnitas projekti keiser Nikolai I, kelle järgi sai sild valmimisel oma nime. 1848. aastal algasid silla ehitustööd.

Silla pikkus oli 780 m ja laius 16 m. Neli keskmist ava olid pikkusega 134 m. Kuueavaline kettsild olid raudtarinduses, mille detailid valmistati Birminghamis. Venemaale toodi need Liverpoolist 16 laevaga Odessasse, kust edasi veeti härgrakenditel Kiievisse.

Sillal oli kaldapoolses otsas avatav sektsioon laevade läbilaskmiseks kevadise suurvee ajal (muul ajal pääsesid tolleaegsed laevad kettsilla alt läbi). 

Nikolai sild avati vkj 28. septembril 1853. Sild ületas pikkuselt mõni aasta varem Budapestis üle Doonau jõe rajatud kettsilda ja sai tolle aja üheks suuremaks sillaks Euroopas. Sild oli esimene paljuavaline rippsild Euroopas.

Rekonstrueerimine ja hävimine 

19. sajandi lõpul sild rekonstrueeriti.  1898. aastal silla avatav sektsioon ehitati ringi kinniseks, sildeehitis tõsteti 3,4 meetri võrra ja jõe laevateed süvendati.

1912. avati sillal bensiinitrammi liiklus.

Nõukogude-Poola sõjas 1920. aasta juunis õhiti kettsild poola vägede taganemisel kindral Edward Rydz-Śmigły käsul. Mitme järgneva aasta jooksul asendas hävinud silda ajutine puusild.

Teised sillad samas asukohas 
Aastatel 1925–1941 asus kettsilla asukohas teine sild – kettsilla sammastele rajatud Jevgenija Boschi nimeline sild, tarinduselt tala-sõrestiksild. Selle silla lasksid õhku Punaarmee väed taganemisel 1941. aasta septembris. Peale sõda seda enam ei taastatud. 

1950. aastate esimesel poolel rajati  endise kettsilla kõrvale Metroosild, tarinduselt mitmeavaline raudbetoonist kaarsild.

Viited

Välislingid

Ukraina sillad
Kiievi sillad
Rippsillad
Kurge

Kurge oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Läste küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Ambla kihelkonda. Küla kaotati 1970. aastatel.

Vaata ka
Kurge mõis

Lääne-Viru maakonna endised külad
Ambla kihelkond
Joseph Schooling

Joseph Isaac Schooling (sündinud 16. juunil 1995) on Singapuri ujuja, kuldmedalist meeste 100 meetri liblikujumises 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros. Schooling on esimene Singapuri sportlane, kes on tulnud oma riiki esindades olümpiavõitjaks. Tema rekordaeg 50,39 sekundit on olümpia-, Aasia ja Singapuri rekord.

Schooling kvalifitseerus 2012. aasta suveolümpiamängudele, võites 200 m liblikujumises Kagu-Aasia mängudel 2011. aastal. Ta käis koolis ja treenis USA-s Bollesi koolis (The Bolles School). Praegu õpib ta Texase Ülikoolis Austinis, kus on ka ujumismeeskonna liige ning treenib USA olümpiavõistlejate peatreeneri Eddie Reese'i käe all. Schoolingi käes on ka Aasia ja Singapuri rekord 23,25 sekundiga meeste 50 meetri liblikujumises 2015. aasta ujumise maailmameistrivõistlustelt.

2015. ja 2017. aasta maailmameistrivõistlustel on ta võitnud 100 meetri liblikujumise distantsil pronksmedali.

Isiklikud rekordid 
Seisuga 29. juuli 2017
Suures basseinis

Väikeses basseinis

Viited

Välislingid 

Singapuri sportlased
Ujujad
Olümpiavõitjad
Sündinud 1995
Jõgise mõis

Jõgise mõis (saksa keeles Jöggis) oli eramõis Valjala kihelkonnas Saaremaal.

Mõisast on teateid alates 1444.

1782. aastal oli ta iseseisev mõis ja 1791 ühendati ostu teel Lööne mõisaga.

Viited

Välislingid

Saaremaa mõisad
Valjala kihelkond
Kalina mõis

Kalina mõis (saksa keeles Kallina) oli Mäetaguse mõisa kõrvalmõis, u 1867. aastani rüütlimõis Jõhvi kihelkonnas Virumaal.

Mõis rajati 17. sajandil.

Viited

Välislingid

Punaste Rosenite mõisad
Virumaa mõisad
Jõhvi kihelkond
Võnnu vald (Ridala kihelkond)

Võnnu vald (saksa keeles Wenden; ka Võnnu-Jõesse vald, saksa keeles Wenden und Jesse) oli vald Läänemaal Ridala kihelkonnas. Vallamaja asus Üsse külas.

Vald eksisteeris 1866–1939.

Valla alal asus Võnnu ja Jõesse mõis.

1939. aasta vallareformiga jagati see Asuküla, Ridala ja Martna valdade vahel.

Viited

Välislingid

Eesti vallad aastatel 1866–1939
Ridala kihelkond
Kihnu vald (Tõstamaa kihelkond)

Kihnu vald (saksa keeles Kühno) oli vald Pärnumaal Tõstamaa kihelkonnas.

Vald eksisteeris 1866–1950. Vallamaja asus tänapäeva Sääre küla aladel.

Valla alal asus Kihnu mõis.

1939. aasta vallareformiga arvati senise Kihnu valla maa-alast välja senise Seliste vallas asuva lahustüki Soldatikoht nr. XXIII maa-ala.

1. aprillil 1939 oli vallas 1037 elanikku.

Viited

Välislingid

vald (Tõstamaa kihelkond)
Tõstamaa kihelkond
Eesti vallad aastatel 1866–1939
Issaak Dunajevski

Issaak Dunajevski (vene Исаак Осипович Дунаевский; 30. jaanuar (vkj. 18. jaanuar) 1900 Lohvõtsja – 25. juuli 1955 Moskva) oli juudi rahvusest Vene helilooja.

1910. aastal kolis Dunajevskite perekond Harkivisse, kus Issaak Dunajevski asus samaaegselt õppima gümnaasiumis ja muusikakoolis. Dunajevski lõpetas gümnaasiumi kuldmedaliga ja asus seejärel õppima Harkivi Ülikoolis õigusteadust. Muusikakooli lõpetas ta 1919. aastal. 1920. aastal katkestas Dunajevski juuraõpingud ja läks tööle Harkivi Vene Draamatetri orkestrisse, kus ta algul oli viiuldaja ja seejärel kontsertmeister. Hiljem sai ta orkestri juhatajaks ja teatri muusikaosakonna juhatajaks. 1924. aastal kolis Issak Dunajevski Moskvasse, kus oli Vaba teatri ja teatri "Ermitaaž" muusikaosakondade juhataja. 1926. aastal sai ta Satiiriteatri muusikajuhiks. 1929. aastal kolis Dunajevski Leningradi, kus töötas Music-Hall'is. Alates 1932. aastast hakkas ta kirjutama filmimuusikat.

Alates 1944. aastast elas Issaak Dunajevski Moskvas.

Dunajevski kirjutas 12 operetti ja arvukalt laule.

Viited

Venemaa heliloojad
Tööpunalipu ordeni kavalerid
Punatähe ordeni kavalerid
Ordeni "Austuse märk" kavalerid
Novodevitšje kalmistule maetud
Sündinud 1900
Surnud 1955
James Finley

James Finley, ka Judge James Finley, (1756–1828) oli iiri päritolu USA kohtunik ja kohalik poliitik, kes laiemalt sai tuntuks insenerina  – ta oli rippsildade esimesi projekteerijaid ja ehitajaid.

Finley projekteeritud oli Ameerika Ühendriikides esimene sepisrauast kettkanduritega rippsild – 1801. aastal üheavaline 21-meetrise sildega Jacob's Creek Bridge Mount Pleasantis Pennsylvanias (lammutati 1833) . 

Arvatakse, et Finley oli projekteerinud kokku üle 40 silla. Ükski tema sild pole tänaseni säilinud. Tema projekti järgi oli ehitatud teiste seas ka 39-meetrise avaga rippsild üle Potomaci jõe (1807), kaheavaline Schuylkilli kettsild (1808, varises kokku 1816) ja 74-meetrise avaga sild üle Merimacki jõe Newburyportis Massachusettsis (1810, varises kokku 1827).

1808. aastal patenteeris Finley oma rippsilla süsteemi.

Ameerika Ühendriikide insenerid
Sillaehitajad
 Sündinud 1756
Surnud 1828
Äratus

"Äratus" on 1989. aasta Eesti mängufilm. Filmi režissöör on Jüri Sillart. Filmi tootis Tallinnfilm.

Film räägib 1949. aasta märtsiküüditamisest.

Film oli Sillarti kavandatud filmitriloogia esimene film (teine on "Noorelt õpitud", 1991); kolmas film jäi tegemata.

Osatäitjad
Tõnu Kark – Voldemar Rass
Sulev Luik – I Linnamees
Kaljo Kiisk – Mõistuse Jaan
Maria Klenskaja – Linnanaine
Ülle Kaljuste – Saareaugu Aliide
Väino Laes – Saareaugu Arnold
Arvo Kukumägi – Kaarel Peterson
Anne Paluver – Salme Peterson
Jaan Rekkor – Peeter Kängsepp
Mati Klooren – Richardi Sass
Katrin Kohv – Vennaru Linda
Feliks Kark – Ants Tammemets
Vladimir Laptev – II ohvitser
Liina Lintrop – väike Liisi
Rein Oja – II Vallamees
Elle Kull – Antsurahva Leida
Andreas Kangur – Antsurahva Leida poeg
Hilja Varem – Nuudimäe Armilde
Kaie Mihkelson – I Naine
Tiit Tralla – solist
Kaarin Raid – maanaine
Heino Torga – I Vallamees
Hannes Kaljujärv – komsorg
Elen Nuter – koolidirektor
Anne Maasik – laulmisõpetaja

Viited

Välislingid

Eesti filmid
1989. aasta filmid
George Kennan

George Kennan (16. veebruar 1845 – 10. mai 1924) oli ameerika maadeuurija, kes sai tuntuks peamiselt Vene Impeeriumi võimu all olnud Kamtšatka ja Kaukaasia piirkonna külastamise järel valminud reisikirjadega. 

George Kennan on samal kuul ja päeval sündinud diplomaadi ja ajaloolase George F. Kennani lähisugulane.

Kennani järgi on nimetatud Kennani instituut Ameerikas.

Teosed 
 Tent Life in Siberia: Adventures Among the Koraks and Other Tribes in Kamtchatka and Northern Asia. New York: G.P. Putnam's Sons, 1870.
 Siberia and the Exile System. New York: The Century Co., 1891. Vol. 1 | Vol. 2
 Campaigning in Cuba. New York: The Century Co., 1899.
 "The Fight for Reform in San Francisco," McClure's, Sept. 1907 & Nov. 1907.
 A Russian Comedy of Errors, With Other Stories and Sketches of Russian Life. New York: The Century Co., 1915.
 Folk Tales of Napoleon
 The Tragedy of Pelee

Ameerika Ühendriikide inimesed
Sündinud 1845
Surnud 1924
Ühiskondlikud planeedid

Ühiskondlikeks planeetideks ehk sotsiaalseteks planeetideks nimetatakse tänapäeva Lääne astroloogias planeete, mille asend näitab eelkõige inimese ja ühiskonna vahelisi suhteid.

Ühiskondlike planeetide hulka arvatakse Jupiteri ja Saturni. Nende planeetide asend näitab inimese suhet välismaailmaga: kuidas ta omandab üldharivaid teadmisi ja neid edasi annab, millised on tema moraalsed põhimõtted, milline suhe on tal töökohustuste, piirangute, karjääri ja majandusstruktuuridega. Võrreldes isiklike planeetidega liiguvad ühiskondlikud planeedid sodiaagi ja teiste planeetide suhtes aeglasemalt, näidates suuremaid arenguid, mis ühendavad ühe või mitme aastakäigu inimesi.

Jupiteri ja Saturni asend horoskoobis näitab astroloogide arvates, millistes valdkondades on välismaailm horoskoobiomaniku suhtes soosiv ja kus tuleb kogeda piiranguid, rasket tööd ja loobumisi.

Viited

Astroloogia
Mscisłaŭ rajoon

Mscisłaŭ rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Mahiloŭ oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 1333 km². 2016. aasta seisuga elas seal 21 543 inimest.

Rajoon moodustati 17. juulil 1924. aastal. See koosneb järgmistest külanõukogudest: Chodasy, Doŭhavičy, Kapačy, Krasnaja Horka, Lutnia, Mazałava, Mušyna, Padsołtava, Rakšyno, Raździełi, Saprynavičy ja Sialeci külanõukogu. Halduskeskus on Mscisłaŭ linn.

Rajooni suurimad jõed on Sož ja selle lisajõed Vichra, Čornaja Natapa ning Vołčas. Rajooni territoorium asub Orša-Mahiloŭ orundi nõlvadel,keskmiselt 180-200 meetri kõrgusel. Kõrgeim koht ulatub 239 meetrit üle merepinna.

2009. aasta seisuga olid elanikest 90,73% valgevenelased, 7,68% venelased ja 1,59% oli teistest rahvustest. 67,6% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 30,92% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kasutas valgevene keelt 30,2% elanikke, vene keelt aga 67,64%.

Viited

Välislingid 

Rajooni täitevkomitee kodulehekülg (vene keeles)
Infot rajooni kohta (valgevene keeles)
Rajooni kaart

Mahiloŭ oblasti rajoonid
Triigi vald (Kose kihelkond)

Triigi vald (saksa keeles Gemeinde Kau; 1891–1917 Aleksandri vald, saksa keeles Alexander-Gemeinde) oli vald Harjumaal Kose kihelkonnas. Vallamaja asus Rava külas.

Vald eksisteeris 1866–1939.

Valla alal asus mitu mõisat, teiste seas Triigi, Habaja ja Uue-Harmi mõis.

Viited

Välislingid

Eesti vallad aastatel 1866–1939
Kose kihelkond
Harju maakonna endised vallad
Fritsud ja blondiinid

"Fritsud ja blondiinid" on 2008. aasta Eesti-Läti dokumentaalfilm. Filmi režissöör on Arbo Tammiksaar. Filmi tootis Kuukulgur Film.

Film räägib Baltimaade näitlejatest (peategelasteks Tõnu Aav, Uldis Lieldidžs ja Algimantas Masiulis), kes kehastasid Nõukogude võimu ajal vaenlasi. Nõukogude ajal oligi kombeks filmides fašistide ja spioonide rollide täitmiseks kasutada Baltimaade näitlejaid.

Viited

Välislingid

Eesti dokumentaalfilmid
2008. aasta filmid
Jonathan Austraaliast

"Jonathan Austraaliast" on 2007. aasta Eesti dokumentaalfilm. Filmi režissöör on Sulev Keedus. Filmi tootis F-Seitse.

Film räägib Mustjala lihtrahva igapäevaelust, mis on täis probleeme ja kus juuakse palju viina. Elanike lootused suurenevad, kui Mustjalga ehitatakse süvasadam ja sinna tuleb kruiisilaev Lili Marleen. Siiski ei muutu elanike igapäevaelus midagi ja ka laevaettevõte läheb pankrotti.

Viited

Välislingid

Eesti dokumentaalfilmid
2007. aasta filmid
Kolme katku vahel (film)

"Kolme katku vahel" on 1970. aasta Eesti telemängufilm. Filmi režissöör-lavastaja on Virve Aruoja ja režissöör Jaan Tooming. Filmi tootis Eesti Telefilm.

Film on Jaan Krossi samanimelise romaani ekraniseering.

Osatäitjad
Georg Ots – Balthasar Russow
Raine Loo – Elsbet
Ants Eskola – Märten
Voldemar Panso – Maidel
Endel Pärn – Gandersen
Jaan Tooming – Slahter
Heino Mandri – Topff
Ago-Endrik Kerge – Wolter, Maideli poeg
Aarni Romppainen – Tiesenhausen
Irja Aav – Epp
Ants Lauter – asevalitseja Horn

Viited

Välislingid

Eesti filmid
1970. aasta filmid
Põhjakonn (täpsustus)

Põhjakonn võib tähendada mitmesuguseid asju.
"Põhjakonn", 2007. aasta Eesti animafilm
"Põhjakonn", Vaiko Epliku laul
Põhjakonn, Eesti Kaitseliidu õppus
Põhja konn, üleloomulik tegelane Friedrich Reinhold Kreutzwaldi samanimelises muinasjutus
 Põhja Konn, eesti ansambel

Vaata ka
põhja-konnarohi
Põhjakonna trepp
Querétaro osariigi lipp

Querétaro lipp on Querétaro osariigi lipp.

Lipul on valgel taustal osariigi vapp. Lipu küljepikkuste suhe on 4:7.

Vaata ka 
Querétaro osariigi vapp

Mehhiko lipud
Quintana Roo osariigi lipp

Quintana Roo lipp on Quintana Roo osariigi lipp.

Endised lipud

Vaata ka 
Quintana Roo osariigi vapp

Mehhiko lipud
Durango osariigi lipp

Durango lipp on Durango osariigi lipp.

Vaata ka 
Durango osariigi vapp

Mehhiko lipud
Püha kalmistu

Püha kalmistu on Saare maakonnas Saaremaa vallas Püha külas asuv kalmistu. Kalmistu on arvele võetud kultuurimälestisena.

Kalmistu on rajatud arvatavasti ajavahemikul 18. sajandi lõpp kuni 19. sajandi algus.

Kalmistut piirab kiviaed, mis kohati on lagunenud. Kalmistul on kaks väravat: ida- ja lääneosas.

Kalmistul on II maailmasõjas hukkunute ühishaud, mis on samuti arvele võetud kultuurimälestisena.

Viited

Välislingid

Püha kihelkonna kalmistud
Saaremaa vald
Saare maakonna kalmistud
Saare maakonna kultuurimälestised
Pärsama Püha Innokenti kirik

Pärsama Püha Innokenti kirik on  EAÕK haldusalasse kuuluv  õigeusu kirik  Saare maakonnas Saaremaa vallas Pärsama külas.

Koguduse ajaloost 
Saaremaal Karja luterlikus  kihelkonnas siirdus 1848. aasta kevadeks õigeusku 1465 inimest. Karja kihelkonnas asutati mitu õigeusu kogudust. Pärsama kogudus iseseisvus Leisi Püha Olga kogudusest 1902. aastal. Koguduses oli 1930. aastal 732 liiget, 1970. aastal 60 annetajaliiget. 1998. aastal oli Pärsama Püha Innokenti koguduses 18 liiget.

Kirik 
Lihtne tellistest  ühe kellatorniga õigeusu kirik ehitati 1908. aastal ja pühitseti sama aasta  26. novembril Riia ja Miitavi piiskop Agafangeli (Preobraženski) poolt Irkutski püha Innokenti auks. Pärsama Püha Innokenti   kirikus on palju kultuurimälestisena arvele võetud esemeid.

Kirikut kasutab EAÕK  Pärsama Püha Innokenti kogudus.

Õigeusu koolid 
Juba usuvahetusliikumise algjärgus 25. aprillil 1845 kinnitas Venemaa keiser instruktsiooni, mis nägi ette õigeusu kirikute juurde kihelkonnakoolide loomist. Pärsama õigeusu kihelkonnakool avati 1902. aastal.
 Leisi õigeusu kihelkonnakool
 Pärsama õigeusu kihelkonnakool

Kalmistud 
 Triigi mõisa kalmistu
 Leisi kalmistu
 Metsküla kalmistu

Vaata ka 
 Pärsama vald (Karja kihelkond)
 Pärsama mõis
 Leisi Püha Olga kirik
 Metsküla Issanda Templisseviimise kirik

Kasutatud kirjandus 
 "Koguteos Saaremaa II köide". TTÜ Kuressaare Kolledž. Kirjastus Koolibri. Tallinn, 2007; lk 429-434; lk 924-926
 Jaanus Plaat. "Saaremaa kirikud, usuliikumised ja prohvetid 18.-20. sajandil". Eesti Rahva Muuseum. Tartu, 2003; lk 136-140; lk 288-289
 Martin Toon. "EAÕK Kuressaare Püha Nikolai koguduse ajalugu". Kuressaare, 1997. AS Terbo. Tallinn, 1997; lk 4-5; lk 69
 Jaanus Plaat/Arne Maasik." Õigeusu kirikud, kloostrid ja kabelid Eestis". Eesti Kunstiakadeemia. Tallinn, 2011; lk 504-507

Viited

Välislingid
Kirikust EAÕKi kodulehel

Saare maakonna õigeusu kirikud
Eesti Apostlik-Õigeusu Kirik
Saaremaa valla ehitised
EAÕK Pärnu ja Saare piiskopkond
Karja kihelkond
Aune Valk

Aune Valk (kuni 1996 Aune Allikas; sündinud 22. märtsil 1972) on eesti psühholoog ja haridusametnik.

Haridustee
Ta lõpetas 1994. aastal Tartu Ülikooli psühholoogia erialal, sai 1997. aastal sealsamas psühholoogia teadusmagistrikraadi tööga "Ethnic identity and national attitudes" (juhendaja Peeter Tulviste) ning 2001. aastal doktorikraadi tööga "Two facets of ethnic identity: pride and differentiation" (juhendaja Jüri Allik).

2004. aastal õppis ta järeldoktorantuuris Suurbritannias Sussexi Ülikoolis ja Ameerika Ühendriikides Clarki Ülikoolis.

Töökäik
1994–1997 Tartu Ülikooli psühholoogia osakonna assistent
1997–1998 TÜ psühholoogia osakonna erakorraline teadur
1999–2001 Tartu Ülikooli prorektori abi
2001–2004 TÜ avatud ülikooli direktor
2004–2005 Tartu Ülikooli õppeosakonna juhataja
2006–2009 TÜ avatud ülikooli keskuse juhataja 
2008–2012 Eesti Kirjandusmuuseumi osakoormusega teadur 
2010–2014 Haridus- ja Teadusministeeriumi programmi koordinaator 
2014–2018 Haridus- ja Teadusministeeriumi analüüsiosakonna juhataja 
2018– Tartu Ülikooli õppeprorektor

Viited

Välislingid

Eesti psühholoogid
Eesti haridustegelased
Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna vilistlased‎
Sündinud 1972
Laiksaare Ristija Johannese kirik

Laiksaare Ristija Johannese kirik on Pärnu maakonnas Häädemeeste vallas Urissaare külas asuv õigeusu kirik. 

Esimene kirik ehitati Laiksaarde 1911. aastal, suures kahekorruselises puumajas asusid ka kohalik kool ja õpetajate eluruumid. See hoone hävis paraku seitse aastat hiljem tules. Praegune kirik ehitati aastatel 1924–1927 ja selle pühitses metropoliit Aleksander.

2003. aastal tehti kirikus sise- ja välisremont.

Kirikus on mitmeid kultuurimälestisena arvele võetud esemeid.

Kirikut kasutab Laiksaare Ristija Johannese kogudus.

Viited

Välislingid
Kogudusest ja kirikust EAÕKi kodulehel

Pärnumaa õigeusu kirikud
Häädemeeste vald
EAÕK Pärnu ja Saare piiskopkond
Grafomaania

Grafomaania (kreeka k γραφειν – kirjutamine, μανία – hullus) tähendab intensiivset kirjutamistungi. Psühhiaatrilises kontekstis tähistab see haiglaslikku vaimset seisundit, mille all kannatav inimene kirjutab laialivalguvaid ja segaseid lauseid, mis sageli muutuvad tähendusetuteks sõna- või tähejadadeks ning mida sel juhul nimetatakse graforöaks (vrdl hüpergraafia). Mõistet "grafomaania" kasutas 19. sajandi alguses Esquirol ja hiljem Eugen Bleuler, mille järel see muutus võrdlemisi levinuks. Grafomaaniaga on lähedalt seotud tüpomaania – intensiivne soov näha oma nime trükis või kirjutamine avaldatud saamise eesmärgil, äärmuslik sümbolism või tüpoloogia.

Grafomaania ja sellega seotud seisundite psühhiaatriliste määratluste kõrval kasutatakse seda mõistet avaramas tähenduses äärmusliku kirjutamistungi kirjeldamiseks. Max Nordau sildistas "degenereerunud kunsti" rünnates "grafomaaniaks" tema meelest hukkamõistu väärivate kunstnike (nagu Richard Wagner ja Prantsuse sümbolistid) loomingu.

Vaata ka 
 Logorröa
 Hüpergraafia

Viited 

Psüühika- ja käitumishäired