joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Bogislaw II (Pommeri)

Bogislaw II (u. 1177 - 23. jaanuar 1220) oli Pommeri-Stettini hertsog 1187. aastast kuni oma surmani.

Elu 

Bogislaw II oli Bogislaw I ja selle teise naise, Mieszko III Stary tütre Anastazja poeg. Ta oli alaealine, kui tema isa 1187. aastal suri. Bogislaw ja tema vend Kasimir II seisid nende ema ja Swantiboriidide kõrvalliinist kastellaan Wartislaw Swantiboriczi eestkoste all, keda ametlikes dokumentides nimetatakse kuberneriks või vicedominus terrae.

Pärast nurjunud katset Taani suveräniteedi alt väljuda pidid Anastazja ja tema pojad minema Taani, et Taani kuningas isiklikult läänistaks Pommeri. Taani mõju üks tagajärg oli see, et sõja ajal Rügeni Jaromar I vastu tehti Jaromar eestkostjaks ja halduriks, asendades Wartislawi, ning Nyborgi rahuga kaotas Pommeri vaidlusalused alad Wolgasti ja Loitzi ümbruses.

1209. aastal alustasid Pommeri hertsogid järjekordset sõda Jaromar I ja tema kaitsel õitsva Stralsundi linna vastu. Ka see sõda oli edutu ja konflikt lahendati Taani 1216. aasta Maapäeval. Taani suveräänsust kinnitati ja sidemeid Taaniga tugevdati abieluga Kasimiri ja Taani printsessi Ingardise vahel.

Varsti pärast seda puhkes sõda Taani ja Brandenburgi vahel. Markkrahv Otto II võitis Roskilde Peteri juhitud Taani armeed ja okupeeris Pommeri. Kuid ta ei suutnud püsivalt Pommerit nõuda ja see jäi Taani suveräänsuse alla. Järgnenud troonivaidluse ajal Hohenstaufenist Švaabi Philippi ja Welfist Otto IV vahel haaras Taani kuningas Valdemar II kontrolli Põhja-Saksamaal. Taani jõudis oma võimsuse tippu ja Valdemar valitses kui taanlaste, slaavlaste, jüütide ja nordalbingialaste kuningas. Seda okupatsiooni tunnistas isegi keisririik, selles mõttes, et kui Welfist keiser Otto IV asus Weißensees liitu markkrahv Albrecht II-ga, asus Valdemar liitu Hohenstaufenist keisri Friedrich II-ga. 1214. aastal Metzis läänistas Friedrich II Valdemarile kõik saksa ja slaavi territooriumid Elbe ja Elde jõgedest põhjas ning selle läänistuse kinnitas paavst.

Brandenburg ründas Valdemari saksa territooriume, kuid Valdemar ja Pommeri hertsogid tõrjusid need rünnakud. Pärast seda edu ja piirimuudatusi Rügeniga 1216. aastal hakkas Pommeri tugevnema ja õitsema. Hertsogite suveräänsus Gützkowi ja Demmini üle oli tagatud ning majandust ja kultuuri elavdati saksa asunike sisserändega ja Jaromar I asutatud Eldena kloostriga. Tähtis oli ka piiskop Christiani kohalolek, kes pööras usust taganenud preislased tagasi. Christian ja hertsogid taasasustasid tühjaksjäänud Dargun kloostri. 1218. aastal suri nõrk Kammini piiskop Sigwin ning tema järglaseks sai praost, jõulisem Konrad II. Bogislaw ühines ristisõjaga preislaste vastu.

Kasimir II suri 1217. aastal palverännakul Pühale maale. Pärast Kasimiri surma valitses Bogislaw üksi. See periood oli enamasti rahulik.

Bogislaw II suri 23. jaanuaril 1220. Legendi kohaselt maeti ta Kenizis, tema poolt Pommeri ja Brandenburgi vahelisele piirile ehitatud kindluses.

Abielu ja järglased 

Bogislaw II abiellus Pomereelia hertsogi Mestwin I tütre Miroslawaga. Nad said kolm last:

 Barnim I (u. 1210 - 1278)
 Woislawa (suri 1229)
 Dobroslawa
Karmo Tõra

Karmo Tõra (sündinud 6. veebruar 1974 Võrus) on Eesti arhitekt. 

Ta on arhitekt ja osanik firmas ROK-Projekt OÜ.

Haridus

Ta on lõpetanud Võru Kreutzwaldi Gümnaasiumi ja Tallinna Tehnikaülikooli.

Tunnustus ja tehtud tööd

Tunnustus
Mitmed tema tööd on võitnud auhindu konkursil Eesti Parim Puitehitis ()
2007. aastal võitis ta peapreemia eramuga Kangru külas, mille projekteeris oma enda perele (). 
2012. aastal oli Karmo Tõra Võru linna aasta tegija.

Tehtud tööd
Tõra on pärit Võrust ja tema käekiri on paljuski nähtav Võrumaal ja Võru linna tänavatel. Nii on tema üheks tuntuimaks tööks Rõuge vaatetorn. Pealinnas on tema nähtavamad tööd Kadrioru Ärikeskus ja ärihoone Pirita teel 102. Vaata rohkem siit https://rokprojekt.ee/tood/

Isiklikku

Karmo Tõra on abielus ja tal on kolm poega. Ta mängib võrkpalli ja on kuulunud  Eesti noortekoondisesse. Tema isa Raivo Tõra (12.02.1939-21.10.1995) oli Võru rajooni RSN Täitevkomitee kapitaalehituse osakonna juhataja.

Viited

Eesti arhitektid
Sündinud 1974
Metsamajandajate konkurss

Eesti Erametsaliidu poolt aastast 1994 iga-aastaselt toimuv konkurss, mille raames tutvustatakse metsade majandamise mitmekülgsust läbi erinevate metsaomanike. Samuti tunnustatakse metsaomanikke, kes oma metsast hoolivad ja seda jätkusuutlikult majandavad. Konkursi raames kuulutatakse igal aastal välja aasta parim metsamajandaja.

Aastani 2014 kandis konkurss nime "Parima talumetsamajandaja konkurss".

Parimate metsamajandajate konkursi tulemused on välja kuulutatud iga-aastasel metsamajandajate kokkutulekul, millest kasvas välja aastast 2017 korraldatav metsandust tutvustav pereüritus Kogu pere metsapäev. Üritust korraldatakse igal aastal mulluse parima metsamajandaja kodumaakonnas. 2017. a toimus kogu pere metsapäev Raplamaal Ruunaveres, 2018. a Haapsalus, 2019. a Rakveres ja 2020. a Tallinnas.

Parima metsamajandaja tiitli saanud metsaomanikud:

 1994 - Ants Jürissaar, Kasearu talu, Viljandimaa
 1995 - Allar Selg, Seljalepiku talu, Harjumaa
 1996 - Viktor Lehtse, Pähkli talu, Iisaku vald, Ida-Virumaa
 1997 - Heino Teder, Kaara talu, Tõlliste vald, Valgamaa
 1998 - Kaupo Kruusa, Simka-Jaani talu, Vastse-Kuuste vald, Põlvamaa
 1999 - Tõnu Mändla, Rästa talu, Valgamaa
 2000 - Tõnu Reinvald, Kruusimäe talu, Harjumaa
 2001 - Leili Mihkelson, Kobra-Jüri talu, Vändra vald, Pärnumaa
 2002 - Heiki Peterson, Õunapuu talu, Raplamaa
 2003 - Aivar ja Ruth Vene, Taltsi talu, Tõstamaa vald, Pärnumaa
 2004 - Jaak Põldma, Sõrmuse talu, Karksi vald, Viljandimaa
 2005 - Eldur Lepik, Lepiku talu, Vinni vald, Lääne-Virumaa
 2006 - Erki Sok, Präksa-Kärsna talu, Võrumaa
 2007 - Paul Aug, Paju talu, Raplamaa
 2008 - Einar Pärnpuu, Vetisilla talu, Kullamaa vald, Läänemaa
 2009 - Kalle Laid, Andruse talu, Pühalepa vald, Hiiumaa
 2010 - Vahur Eenmaa, Koitjärve küla, Harjumaa
 2011 - Enn Raide, Raupa talu, Valgamaa
 2012 - Janek Kuuse, Kuuse-Jaani talu, Ida-Virumaa
 2013 - Elmut Köösel Pärnumaalt
 2014 - Hallan Muusikus Lääne-Virumaalt
 2015 - Tõnu Mändla Valgamaalt
 2016 - Rain Ajaots Raplamaalt
 2017 - Liidia Köster Läänemaalt
 2018 - Lauri Salumäe Lääne-Virumaalt
 2019 - Ardi Allikmets Harjumaalt
 2020 - Mihkel Jürisson Pärnumaalt
Mežgarciems

Mežgarciems on küla (mazciems) Lätis Ādaži piirkonnas  Carnikava vallas. Asula asub merepinnast 8 meetri kõrgusel valla kaguosas, valla keskusest Carnikavast 4 ja Riiast 24 kilomeetri kaugusel.

Küla on tekkinud endisesse nõukogude armee õhutõrjevägede sõjaväelinnakusse.

Aastal 2015 oli külas 47 elanikku, aastal 2020 oli elanikke 48.

Viited 

Ādaži piirkonna külad
Kasimir II (Pommeri)

Kasimir II (poola: Kazimierz II pomorski) (u. 1180 – 1219) oli Pommeri-Demmini hertsog 1187. aastast kuni oma surmani.

Kasimir II oli Bogislaw I ja Poola hertsogi Mieszko III Stary tütre Anastazja poeg. Pärast isa surma 1187. aastal sai Kasimir Pommeri-Demmini kui oma osa Pommeri hertsogkonnast, pärast seda, kui tema vanem vend Bogislaw II sai teise osa hertsogkonnast Pommeri-Stettini ja tema teine vanem vend Wartislaw II, kes pidi esimesena saama Pommeri-Demmini nende onult Kasimir I-lt, oli 1184. aastal surnud.

Kuna Kasimir oli 1187. aastal veel alaealine, valitses 1194. aastani tema asemel tema ema Anastazja, samuti valitses aastani 1189 Swantiboriidist Wartislaw Swantiboricz, kes oli Szczecini kastellaan, ning seejärel Rügeni vürst Jaromar I. Vaatamata sellele, et tema eelkäijad ühinesid 1181. aastal Saksa-Rooma riiki, pidid Kasimir ja Bogislaw II järele andma Taani survele Pommeris. Taani oli juba allutanud Rügeni vürstkonna ning Bogislaw ja Kasimir said lõpuks Knud VI vasallideks.

Taanlased mõjutasid Kasimiri valitsemist mitte ainult vasalli ja liitlase Jaromari määramisega tema seaduslikuks eestkostjaks, vaid ka Pommeri-Demmini põhjapiiri määramisega, mille üle Pommeri ja Rügen vaidlesid, kus Rügen nõudis piiriks Peene jõge ja Pommeri nõudis Rycki jõge kaugemal põhjas. Knudi otsus, mille Anastazja pidi aktsepteerima, soosis Rügeni nõudmisi, ainult Peene-äärsed terrae Wolgast, Lassan ja Ziethen läksid Pommeri kontrolli alla, kusjuures suurem osa vaidlusalusest maast, sealhulgas terrae Lositz (Loitz) ja Wostrose (Wusterhusen), jäid Rügenile.

1198. ja 1199. aastal okupeeris Brandenburgi markkrahv Otto II Brandenburgi ja Taani vahelise sõja käigus Pommeri-Demmini, nihutades Kasimiri valduse põhja poole Rycki jõe lähedale. Kui Valdemar II 1202. aastal Pommeri tagasi vallutas, pidid Kasimir ja Bogislaw II taas leppima Taani ülemvõimuga ja asusid toetama Taanit selle sõjas Brandenburgiga. 1216. aastal lahendati Rügeni ja Pommeri vaheline piir uuesti, lükates selle tagasi peaaegu sinna, kus see oli enne Brandenburgi okupatsiooni. Kui Rügen oli 1199. aastal Rycki jõe lõunakaldale Hilda (nüüd Greifswaldi Eldena ringkonna osa) kloostri asutanud ja andnud sellele tohutud alad vaidlusalusest piirkonnast, kinnitasid Kasimir ja Bogislaw 1218. aastal neid ande, osutades, et need maad olid õieti nende omad olnud.

Kasimir abiellus 1210. aastal Taani Ingardisega (suri u. 1236). Nad said poja Wartislaw III ja tütre Elisabethi.

Vaata ka 

 Pommeri hertsogkonnad ja hertsogid
 Pommeri ajalugu
 Pommeri hertsogkond
 Pommeri dünastia
Ukraina kangelane

Ukraina kangelane (ukraina keeles Герой України) on Ukraina kõrgeim aunimetus, mille kandjatele antakse üle aunimetust kinnitav orden. 

2022. aasta 12. märtsi seisuga on auhinda välja antud 547 korda, 16. mai seisuga 642, 8. juuli seisuga 648.

Ajalugu 
Aunimetus kehtestati 1998. aastal.

2022. aasta sõjategevus 
Alates 24. veebruarist 2022 kuni 19. augustini 2022 anti 155-le Ukraina kaitsjale Ukraina kangelase aunimetus.

Galerii

Viited 

Ukraina
Ukraina teenetemärgid
Aunimetused
Karl Huuk

Karl Ferdinand Huuk (10. aprill 1901 Tallinn – 30. aprill 1968 Darby, Pennsylvania, Ameerika Ühendriigid) oli eesti kergejõustiklane (keskmaajooksja).

Kooliõpilasena võttis ta osa Vabadussõjast, hiljem töötas Tallinnas Lutheri vabriku vineeriosakonna peameistrina.

Aastatel 1924 ja 1927 tuli ta Eesti meistriks 800 meetri jooksus. 1924. aastal tuli Eesti meistriks ka 4×400 meetri teatejooksus Tallinna Kalevi meeskonnas. Lisaks võitis erinevatel jooksudistantsidel Eesti meistrivõistlustelt 3 hõbemedalit ja 3 pronksmedalit.

1944 sügisel läks koos abikaasa Eliisega Saksamaale, viibis Oldenburg-Sandplatzi põgenikelaagris. 1950 oktoobris siirdus edasi Ameerika Ühendriikidesse, elas Pennsylvania osariigis.

Viited

Eesti keskmaajooksjad
Vabadussõja veteranid
Eestlased Ameerika Ühendriikides
Sündinud 1901
Surnud 1968
Tom Regan

Tom Regan (28. november 1938 – 17. veebruar 2017) oli Ameerika Ühendriikide filosoof, kes õpetas pikalt filosoofiat Põhja-Carolina osariigi Ülikoolis.
Ta on laialdaselt tuntud tänu oma 1983. aastal ilmunud raamatule "Loomade õiguste kaitseks" (The Case for Animal Rights), mis mõjutas tugevalt loomaõiguslusliikumist. Regani lähenemine erineb Peter Singeri eetikast seeläbi, et keskendub iga elusolendi õigusele elada, mitte ainult utilitaristlikul viisil kannatuste ja naudingu tasakaalustamisele. Tom Regan oli vegan ning pooldas loomade ärakasutamise lõpetamist nii meditsiiniliste katsete kui toidu tarbeks.

Ameerika Ühendriikide filosoofid
Sündinud 1938
Surnud 2017
Toomas Kruusimägi

Toomas Kruusimägi (sündinud 8. novembril 1962) on eesti pedagoog ja koolijuht.

Ta lõpetas aastal 1981 Tallinna 22. Keskkooli ja aastal 1986 Tallinna Pedagoogilise Instituudi.

Ta oli aastatel 1986–1991 Tallinna 7. Keskkooli inglise (saksa) keele õpetaja. Aastatel 1991–1999 oli ta Tallinna Inglise Kolledži direktori asetäitja. Aastast 1999 on ta Tallinna Inglise Kolledži direktor.

Poliitiline tegevus 
Toomas Kruusimägi on Reformierakonna liige. Tema suurimad poliitilised eesmärgid on ühtse haridusruumi ja hea rattateede võrgustiku loomine Tallinnas.

Tunnustus
 2009 Aasta koolijuht
2010 Valgetähe IV klassi teenetemärk
2011 Prantsusmaa orden "Akadeemilised palmioksad" rüütlijärk.

Viited

Eesti koolijuhid
Eesti pedagoogid
Jakob Westholmi Gümnaasiumi vilistlased
Tallinna Ülikooli vilistlased
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1962
Wartislaw III

Wartislaw III (u. 1210 – 17. mai 1264) oli Greifist Pommeri-Demmini hertsog. Kasimir II ja Ingardise pojana abiellus ta teadmata perekonnast Sophiaga. Kuna tal ei olnud lapsi, lakkas Pommeri-Demmin pärast tema surma olemast.

Ingardis valitses pärast Kasimiri surma 1219. aastal Pommeri-Demminit noore Wartislawi asemel kuni 1226. aastani. Sel ajal oli Pommeri-Demmin, samuti hertsogkonna teine osa Pommeri-Stettin Taani ülemvõimu all, mis vähenes pärast 1227. aasta Bornhövedi lahingut ja lõpuks üldse kadus, kui Wartislaw Taani 1234. aastal ekspeditsioonile koos oma Lübecki liitlastega edukalt vastu astus.

1236 oli Pommeri-Demminile karm aasta, kui Wartislaw kaotas suure osa oma valdustest rivaalitsevatele naabritele Mecklenburgile ja Brandenburgile. Esmalt annekteeris Mecklenburgi ekspeditsioon Heinrich Borwin III juhtimisel enamuse Tsirtsipaaniast, hertsogkonna lääneosast, kuhu kuulusid terrae Gnoien, Altkalen ja Demmin, jättes Wartislawi kontrolli alla ainult Demmini linnuse. Samuti pidi Wartislaw 1236. aasta Kremmeni lepinguga tunnistama Brandenburgi ülemvõimu tema ülejäänud hertsogkonnas. Sama lepinguga loovutas ta terrae Stargardi, Wustrowi ja Beseritzi Brandenburgile, mis varsti pärast seda läksid Mecklenburgile ja sai tuntuks kui Mecklenburg-Strelitz.

Ometi suutis Wartislaw põhjas laiendada oma mõjusfääri kuni Rycki jõeni Hilda territooriumile, nüüd Rügeni vürstide poolt rajatud Eldena klooster. Wartislaw osales Eldena turu ja rannikuasula Greifswaldi arendamises, andes sellele koos Rügeni vürstiga turuõigused ja saades 1248. aastal linna Eldenalt läänina.

Lisaks võitlustele naabritega jõustas Wartislaw oma hertsogkonnas Ostsiedlungi, nagu tema nõbu ja Pommeri kaasvalitseja Barnim I-gi. Ta kutsus Saksa aadlikke oma õukonnaga liituma ja asunikke maaelu arendamiseks. Samuti andis ta linnaõigused Lübecki õiguse kujul kasvavatele linnadele: Greifswald (1250), Demmin (~ 1250), Kolberg (Kołobrzeg) (1255, koos Kammini piiskopi Hermann von Gleicheniga), Greifenberg (Gryfice) (1262), veel koos Barnim I-ga Wolgast (1257), Wollin (Wolin) (1262) ja Stavenhagen (1252).

Kui Wartislaw lastetuna suri, oleks Pommeri-Demmin läinud Brandenburgile, kui Barnim I ei oleks 1250. aasta Landini lepinguga kaasvalitsejaks saanud ja seega pärast 1236. aasta territoriaalseid kaotusi allesjäänud Pommeri-Demminit oma Stettini hertsogkonnaga liitnud. Wartislaw III ja tema ema Ingardise matmispaik on Eldena klooster Greifswaldi lähedal.

Vaata ka 

 Pommeri hertsogkonnad ja hertsogid
 Pommeri ajalugu
 Pommeri hertsogkond
 Pommeri dünastia
Barnim I (Pommeri)

Barnim I Hea (u 1217/1219 – 13. november 1278) Greifide dünastiast oli Pommeri hertsog (ducis Slauorum et Cassubie) 1220. aastast kuni surmani.

Elu 

Hertsog Bogislaw II ja Pomereelia hertsogi Mestwin I tütre Miroslawa pojana sai ta pärast oma isa surma 1220. aastal Pommeri-Stettini hertsogkonna; kuid ta jagas võimu Pommeris oma nõo Wartislaw III-ga, kes resideeris Demminis. Kuna ta oli isa surma ajal alaealine, valitses umbes 1226. aastani maad tema ema Miroslawa Pomereelia Samboriidide dünastiast. Algselt veel Taani läänid, läksid Pommeri maad tagasi Saksa-Rooma riigile pärast mitme Põhja-Saksamaa vürsti võitu 1227. aasta Bornhövedi lahingus. Keiser Friedrich II pani Pommeri hertsogkonna 1231. aastal Askania Brandenburgi markkrahvide süseräniteedi alla, eirates Greifide dünastia omandit ja toites sellega pikaajalist Brandenburgi-Pommeri konflikti.

Pärast seda, kui tema nõbu Wartislaw III oli 1236. aasta Kremmeni lepinguga ametlikult aktsepteerinud Brandenburgi ülemvõimu, leppis hertsog Barnim I 1250. aasta Landini lepinguga vägevate Askania markkrahvidega kokku: ta tunnistas end Brandenburgi vasalliks ja pidi loobuma Uckermarki piirkonnast, sellegipoolest jõudis ta kokkuleppele, et tema nõo Wartislawi lään jääb tema surma järel Greifide dünastiale. Kui hertsog Wartislaw III 1264. aastal suri, suutis Barnim I kogu Pommeri hertsogkonna oma võimu alla ühendada. Ta edendas Ostsiedlungit, tuues hertsogkonda saksa asunikud ja kombed, rajas palju linnu, sealhulgas Prenzlau, Szczecin, Gartz, Anklam, Stargard, Gryfino, Police, Pyrzyce, Ueckermünde ja Goleniów. Ta oli tuntud ka heldete kiriklike asutamiste poolest ning toetas Kammini piiskoppide ilmaliku valitsemise laiendamist Kołobrzegi piirkonnas.

Hertsog Barnim suri Dąbie (Altdamm) linnas, nüüd Szczecini osa. Minnesinger Meister Rumelant kirjutas tema auks nutulaulu.

Abielud ja järglased 

4. septembri 1238 ja 18. juuli 1242 vahel abiellus Barnim I Mariannaga (suri 27. juunil 1252), kelle päritolu pole selge. Nad said ühe tütre:

 Anastasia (1245 – 15. märts 1317)

1253/1254. aastal abiellus Barnim I Margarethaga (pärast 1231 – enne 27. mai 1261), kelle päritolu üle vaieldakse. Nad said ühe poja:

 Bogislaw IV (enne 1258 – 19. veebruar 1309)

Enne 20. maid 1267 abiellus Barnim I Otto III tütre Mechtildega (u. 1255 – 20. detsember 1316). Nad said viis last:

 Miroslawa (u. 1270 – 23. detsembri 1327 ja 11. novembri 1328 vahel)
 Beatrix (suri 1315 või 1316)
 Mechtilde (suri noorelt, 1295)
 Barnim II (1277 – 28. mai 1295)
 Otto I (1279 – 30. või 31. detsembril 1344)

Vaata ka 

 Pommeri hertsogkonnad ja hertsogid
 Pommeri ajalugu
 Pommeri hertsogkond
 Pommeri dünastia
Lūza

Lūza on küla Lätis Madona piirkonna Prauliena vallas. Asub merepinnast 102 meetri kõrgusel, valla keskusest Praulienast 6 ja piirkonna keskusest Madonast 10 kilomeetri kaugusel.

Agraarreformi eel asus seal Lūza karjamõis. Aastal 1935 rajati sinna Prauliena raudteejaam, mis rajati sealsete suhkrupeedikasvatajate tarbeks. Jaama juurde tekkis kohalikku savi kasutav pottsepatööstus. Tööstuse tarbeks rajati aastal 1961 külla kaks kahekorruselist korterelamut. Aasta hiljem avati seal ka tellisetööstus. Aastal 1963 hakati seal tootma drenaažitorusid.  Jaam kasutas kütteks raudteed pidi kohale toodud turvast. Tööliste tarbeks rajati külla ka kino, kuid see töötas üksnes suvel, sest talvel olid ruumid liialt külmad. Aastal 1963 lõppes raudteel reisirongiliiklus, jaam suleti aastal 1990. Tehase ruumidesse rajati hiljem rohujahu tootev tsehh.

Aastal 1989 oli külas elanikke 46, aastal 2000 aga 67. Aastal 2003 oli elanike arv 65.

Viited

Madona piirkond
Läti külad
Reid Boucher

Reid Boucher (sündinud 8. septembril 1993 Grand Ledge'is, Michiganis) on USA jäähokimängija, kes mängib KHL-i klubis Jaroslavli Lokomotiv ründajana vasakäärel.

2011. aastal valis New Jersey Devils ta NHL-i draftis 99. valikuna.

Aastatel 2011–2013 mängis ta Ontario Hockey League'i klubis Sarnia Sting. Enne NHL-is debüteerimist mängis Boucher American Hockey League'i (AHL) klubis Albany Devils. NHL-is debüteeris ta 2013. aasta detsembris. Esimese värava lõi ta liigas 18. detsembril 2013 mängus Ottawa Senatorsi vastu.

2016. aasta detsembris liitus Boucher Nashville Predatorsiga, kuid juba järgmise aasta jaanuaris asus ta mängima Vancouver Canucks. NHL-is sai ta aina vähem mänguaega ja aastatel 2018–2020 mängis ta peamiselt AHL-i klubis Utica Comets. Hooajal 2019–20 oli Boucher AHL-is resultatiivsuselt teine mängija (34+33). Aastatel 2018–2020 valiti ta kolmel aastal järjest AHL-i tähtede mängule.

2020. aasta juunis sõlmis ta üheaastase lepingu KHL-i klubiga Omski Avangard. 2020–21 põhiturniiril oli Boucher Avangardi resultatiivseim mängija (24+24). Samal hooajal võitis ta klubiga Gagarini karika. 2021. aasta juunis liitus ta Jaroslavli Lokomotiviga.

2011. aastal tuli Boucher USA kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistriks.

2022. aasta jaanuaris esitati Boucherile 2011. aastal alaealise seksuaalse ründamise eest.

Viited

Välislingid 
 Reid Boucher KHL.ru lehel
 Reid Boucher NHL.com lehel
 Reid Boucher hockeydb.com lehel

Ameerika Ühendriikide jäähokimängijad
New Jersey Devilsi mängijad
Nashville Predatorsi mängijad
Vancouver Canucksi mängijad
Omski Avangardi mängijad
Jaroslavli Lokomotivi mängijad
Sündinud 1993
Pärsia

Pärsia on nimi, millega kuni 20. sajandini tähistati riiki, mis tänapäeval on Iraan.

Samuti viidatakse nimega Pärsia mitmele Iraani territooriumil asunud ajaloolisele impeeriumile, sealhulgas:

 Ahhemeniidide riik (550 eKr–330 eKr)
 Seleukiidide riik (312 eKr–63 eKr)
 Partia Suurriik (247 eKr–224 pKr)
 Sassaniidide riik (224–651)
 Tahiriidid (821–873)
 Safariidid (861–1003)
 Samaniidid (819–999)
 Gaznaviidid (977–1186)
 Seldžukkide Sultanaat (1037–1194)
 Ilkhanaat (1258–1353)
 Timuriidid (1369-1507)
 Safaviidid (1501–1736)
 Kadžaarid (1785–1925)
 Pahlaviidide ajastu (1925-1979)

Pärsia võib viidata veel

 Pärsia ehk farsi keelele
 Pärsia tähestikule
 Farsi provintsile
 Pärsia kassitõule
Anna Katharine Green

Anna Katharine Green (11. november 1846 – 11. aprill 1935) oli ameerika luuletaja ja novellist. Ta oli üks esimesi kriminaalbelltristika autoreid Ameerikas, tema teoste eristavateks joonteks oli hästi läbimõeldud süžee ja juriidiliselt korrektne taust. Greeni on nimetatud „krimiromaani emaks“.

Teosed (valik) 
 1878, „The Leavenworth Case“, New York, G.P. Putnam's Sons.
 1880, „A Strange Disappearance“, New York G.P. Putnam's Sons.
 1883, „Hand and Ring“, New York, G.P. Putnam's Sons.
 1883, „XYZ“, New York, G.P. Putnam's Sons.
 1888, „Behind Closed Doors“, London, G.P. Putnam's Sons.
 1890, „A Matter of Millions“, New York , R. Bonner's Sons .
 1895, „The Doctor, His Wife and the Clock“, West Chester, PA , Dercum Press.
 1897, „That Affair Next Door“, New York, G.P. Putnam's Sons.
 1898, „Lost Man's Lane“, New York & London, G.P. Putnam's Sons.
 1900, „The Circular Study“, New York, McClure, Phillips & Co.
 1901, „One Of My Sons“, New York, G.P. Putnam's Sons.
 1903, „The Filigree Ball“, Indianapolis, Bobbs Merrill.
 1905, „The Millionaire Baby“, Indianapolis, Bobbs Merrill.
 1905, „The Amethyst Box“, Indianapolis, Bobbs Merrill.
 1906, „The Woman in the Alcove“, Indianapolis, Bobbs Merrill.
 1906, „The Chief Legatee“, New York, Authors and Newspapers Association.
 1907, „The Mayor's Wife“, New York, Grosset & Dunlap.
 1910, „The House of the Whispering Pines“, New York, G.P. Putnam's Sons.
 1911, „Initials Only“, New York, Dodd, Mead & Co.
 1914, „Dark Hollow“, New York, Dodd Mead & Co. 
 1915, „The Golden Slipper and Other Problems for Violet Strange“, New York, G.P. Putnam's Sons.
 1917, „The Mystery of the Hasty Arrow“, New York, Dodd, Mead & Co.
 1923, „The Step on the Stair“, New York, Dodd, Mead & Co.

Viited

Kirjandus
Giffuni, C. "A Bibliography of Anna Katharine Green", Clues: A Journal of Detection, 8:2 Fall/Winter 1987.
Maida, Patricia D. Mother of Detective Fiction: The Life and Works of Anna Katharine Green (1989). Bowling Green State University Popular Press.
Murch, Alma. The Development of the Detective Novel (1958). P. Owen, London.
Landrum, Larry. American Mystery and Detective Novels: A Reference Guide (1999). Greenwood Press, Westport CT.

Välislingid

 Teosed Gutenbergi projektis
 Audioraamatud LibriVoxis
 

Ameerika Ühendriikide kirjanikud
Sündinud 1846
Surnud 1935
Emmanuelle Charpentier

Emmanuelle Marie Charpentier (sündinud 11. detsembril 1968) on Prantsuse professor, mikrobioloogia-, geneetika- ja biokeemiateadlane. 2020. aastal sai Charpentier koos Ameerika Ühendriikide biokeemiku Jennifer Doudnaga Nobeli keemiaauhinna. Tegemist oli esimese Nobeli auhinnaga teaduse alal, mis anti samal aastal kahele naisteadlasele.

Viited

Välislingid 

 Niklas Pollard, Douglas Busvine, Daniel Trotta. Creators of gene 'scissors' clinch Nobel as women sweep chemistry. Reuters, 7.10.2020

Nobeli keemiaauhinna laureaadid
Sündinud 1968
Bogislaw IV (Pommeri)

Bogislaw IV (suri 19. veebruaril 1309 või 24. veebruaril 1309) Pommeri dünastiast oli Pommeri hertsog kolmkümmend aastat.

Bogislaw oli hertsog Barnim I vanim poeg. Ta oli isa surma ajal 1278. aastal täiskasvanu, olles olnud 1276. aastast kaasvalitseja. Tema poolvennad Barnim II ja Otto I olid veel alaealised ja nii oli ta sel ajal Pommeri ainuvalitseja.

1280. aastate alguses oli Bogislaw haaratud sõtta Brandenburgiga. Sel ajal abiellus ta Johann I tütre ja valitseva markkrahvi Otto IV õe Mechtildiga, kuid kõik tema teadaolevad lapsed olid teisest abielust Rügeni vürsti Wizlaw II tütre Margarethega.

1290. aastatel, kui tema vennad olid täisikka jõudnud, jaotati Pommeri nende vahel, kusjuures Bogislaw sai endale Wolgasti. Barnim II suri varsti pärast seda ja Otto valitses Szczecinis.

14. sajandil asus ta liitu tulevase Poola kuninga Władysław I Łokietekiga. Ta osales edutult kümnendi väldanud Brandenburgi sõja avaetappidel. Ta suri 1309. aastal, jättes oma osa Pommerist oma pojale Wartislawile.

Lapsed 

 Eufemia
 Wartislaw
 Elisabeth (1291–1349)
 Jutta
 Margaretha
 tõenäoliselt veel üks tütar, Euphemia

Vaata ka 

 Pommeri hertsogkonnad ja hertsogid
 Pommeri ajalugu
 Pommeri hertsogkond
 Pommeri dünastia
UEFA Meistrite Liiga 2020–2021

UEFA Meistrite Liiga 2020–2021 hooaeg oli Euroopa parimate klubimeeskondade vaheliste võistluste 29. hooaeg (UEFA Meistrite Liiga eelkäija, Euroopa karikavõistluste 66. hooaeg).

Kaitsev meister oli Müncheni Bayern. Meistrite Liiga hooaja 2020–21 finaal toimus 29. mail 2021 İstanbulis Atatürki Olümpiastaadionil. Finaalis alistas Chelsea esmakordselt Meistrite Liiga finaali jõudnud Manchester City tulemusega 1:0. See oli kolmas kord Meistrite Liiga ajaloos, kui finaalis mängisid ainult Inglismaa klubid. Chelseal oli see Meistrite Liigas teine tiitel (esimene võit saavutati hooajal 2011–12, kui alistati Müncheni Bayern).

Alagrupiturniir 

A-alagrupp
 Müncheni Bayern
 Madridi Atlético
 Salzburgi Red Bull
 Moskva Lokomotiv
B-alagrupp
 Madridi Real
 Donetski Šahtar
 Inter
 Mönchengladbachi Borussia
C-alagrupp
 Porto
 Manchester City
 Olympiakós
 Marseille
D-alagrupp
 Liverpool
 Amsterdami Ajax
 Atalanta
 Midtjylland

E-alagrupp
 Sevilla
 Chelsea
 Krasnodar
 Rennes
F-alagrupp
 Peterburi Zenit
 Dortmundi Borussia
 Lazio
 Club Brugge
G-alagrupp
 Juventus
 Barcelona
 Kiievi Dinamo
 Ferencvárosi
H-alagrupp
 Paris Saint-Germain
 Manchester United
 Leipzig
 İstanbul Başakşehir

Esmakordselt osalesid Meistrite Liiga alagrupiturniiril Krasnodar, İstanbul Başakşehir ja Rennes. Lisaks osales esmakordselt Meistrite Liiga alagrupiturniiril korraga kolm Venemaa klubi.

Finaal

Suurimad väravakütid

Välislingid 
 UEFA Meistrite Liiga UEFA lehel

UEFA Meistrite Liiga
2020. aasta spordis
2021. aasta spordis
Barnim II (Pommeri)

Barnim II (u. 1277 – 28. mai 1295) oli Pommeri hertsog.

Barnim oli hertsog Barnim I ja selle kolmanda naise Mechtildi poeg. Barnimi isa suri 1278. aastal, kui ta veel laps oli. Ta oli titulaarne kaasvalitseja koos noorema venna Otto I-ga ja temast palju vanema poolvenna Bogislaw IV-ga, kelle käes oli tegelik võim. Ema eestkoste all ei olnud Barnimil tegelikku võimu 1294. aastani, kui tema ja Otto said oma osa Pommerist valitseda.

Ta tapeti järgmisel aastal Ueckermünde nõmmel vihase abikaasa poolt, kelle naise ta olla võrgutanud. Temast ei jäänud lapsi maha ning Pommerit valitsesid pärast tema surma Bogislaw ja Otto.

Vaata ka 

 Pommeri hertsogkonnad ja hertsogid
 Pommeri ajalugu
 Pommeri hertsogkond
 Pommeri dünastia
Otto I (Pommeri)

Otto I (1279 – 31. detsember 1344) oli Pommeri-Stettini hertsog.

Hertsog Barnim I ja selle kolmanda naise Mechtildi noorim poeg Otto oli titulaarne kaasvalitseja koos oma vanema venna Barnim II ja temast palju vanema poolvenna Bogislaw IV-ga.

Bogislaw oli tegelik ainuvalitseja, kui Barnim ja Otto lapsed olid, ja alles 1294. aastal jagasid nooremad võimu vanema vennaga. 1295. aastal, kui Barnim suri, jagasid vennad Pommeri, Otto sai Stettini ja Bogislaw sai Wolgasti.

1296. aastal abiellus Otto krahv Gerhard II tütre Elisabethiga. Nende lapsed olid Barnim III ja Mechtild.

1320. aastast oli Barnim (III) Otto kaasvalitseja.

Vaata ka 

 Pommeri hertsogkonnad ja hertsogid
 Pommeri ajalugu
 Pommeri hertsogkond
 Pommeri dünastia
Fabio Strinati

Fabio Strinati (sündinud 19. jaanuaril 1983 San Severino Marches) on itaalia luuletaja, kirjanik ja esperantist. 

Pärast debüüti luuletajana 2014. aastal raamatuga "Pensieri nello scrigno. Nelle spighe di grano è il ritmo" on ta kirjutanud isegi aforismiraamatuid.

Ta elab ja töötab Esanatoglias Macerata provintsis Marche maakonnas.

Tema luuletusi on tõlgitud katalaani, inglise, saksa, hispaania, horvaadi, bosnia, albaania, esperanto ja makedoonia keelde.

Teosed 

 "Anime tranciate"; luule, CTL Editore Livorno 2020, ISBN 9788833872421
"Frugale trasparenza"; luule/ palve, Edizioni Segno 2020, ISBN 9788893185639
"Obscurandum"; luule, Fermenti Editrice 2020, ISBN 978-88-94978292
 "La Calabria e una pagina"; luule, Meligrana, Tropea 2020, ISBN 978-88-94992717
 "Toscana-Venezia solo andata"; luule, Calibano, Novate Milanese 2020, ISBN
 "Lungo la strada un cammino"; luule, Transeuropa, Massa 2019, ISBN 978-88-31249072
 "Discernimento atrabile"; luule, Macabor, Francavilla Marittima 2019, ISBN 978-88-85582750
 "Concertino per melograno solista"; luule, Apollo Edizioni, Bisignano, ISBN 978-88-31202008
 "Quiete"; haikuluule, Ass. Culturale Il Foglio, Piombino 2019, ISBN 978-88-76067754
 "Sguardi composti… e un carosello di note stonate"; luule, itaalia ja hispaania keeles, Apollo Edizioni, Bisignano 2018, ISBN 978-88-94921380
 "L'esigenza del silenzio"; luule, La Mezzelane Casa Editrice, Santa Maria Nuova 2018, ISBN 978-88-33280264
 "Aforismi scelti. Vo. 2"; aforismid, Ass. Culturale Il Foglio, Piombino 2017, ISBN 978-8876067174
 "Al di sopra di un uomo"; luule, Ass. Culturale Il Foglio, Piombino 2017 ISBN 978-8876066573
 "Dal proprio nido alla vita"; luule, Ass. Culturale Il Foglio, Piombino 2016, ISBN 978-8876066405
 "Un'allodola ai bordi del pozzo"; luule, Ass. Culturale Il Foglio, Piombino 2015, ISBN 978-88-76065910
 "Pensieri nello scrigno. Nelle spighe di grano è il ritmo"; luule, Ass. Culturale Il Foglio, Piombino 2014, ISBN 978-88-76065279
Wartislaw IV

Wartislaw IV või Vartislav IV (enne 1290 – 1. august 1326) oli Pommeri-Wolgasti hertsog 1309. aastast kuni oma surmani. Ta oli Pommeri hertsogi Bogislaw IV ja selle naise Margarethe ainus poeg.

Vartislaw IV abiellus Lindow-Ruppini krahvi Ulrich I tütre Elisabethiga; nad said kolm poega: Bogislaw V, Barnim IV ja Wartislaw V.

1309. aastal sai Vartislav IV oma isa asemel Pommeri-Wolgasti hertsogiks ja 1317. aastal sai Brandenburg-Stendali markkrahvilt Waldemarilt lääniks Schlawe ja Stolpi maad. Pärast Valdemari surma 1319. aastal oli tema alaealine nõbu ja pärija Heinrich II Vartislavi eestkoste all, kuid tema plaanid saavutada võim Brandenburgi üle purustas Saksamaa kuningas Ludwig IV, kes andis margi 1323. aastal lõpuks oma pojale Ludwig V-le.

1321. aastal sõlmis Vartislav oma emapoolse onu Rügeni vürsti Wizlaw III-ga pärimislepingu ja nägi pärast tema surma 1325. aastal võimalust ühineda Rügeni vürstkonnaga, siis Taani lään. Kuid Taani kuningas Christoffer II läänistas endistest lubadustest hoolimata Mecklenburgi ja Werle vürstidele, vallandades seeläbi pärilussõja, milles Vartislavi alaealised pojad pidid kuningas Christofferi vastase Holsteini krahvi Gerhard III ja Pommeri-Stettini hertsogi Barnim III toel võitlema pärandi eest, kuni Mecklenburg 1328. aastal Rügenist loobus.
Jaunlubāna raudteepeatus

Jaunlubāna raudteepeatus on endine raudteepeatus lõpetamata jäänud Riia–Ērgļi–Madona–Lubāna–Kārsava raudteel Madona piirkonna Indrāni vallas.

Peatus asus Madona raudteejaamast 29,3 ja Riia jaamast 186 km kaugusel Madona–Lubāna raudteelõigul. Oma nime sai see Aiviekste jõe teisel kaldal Ošupe vallas asuvalt Jaunlubāna külalt.

Jaam avati 26. novembril 1935. Peatus suleti seoses reisirongiliikluse lõpetamisega aastal 1963.

Viited

Välislingid

 Infot peatuse kohta; fotod (vene keeles)
 Peatus vanal kaardil

Läti endised raudteejaamad
Madona piirkond
Riia–Ērgļi–Madona–Lubāna–Kārsava raudtee
Tühik

Tühik on trükitud teksti liigendamise vahend. Arvutikirjas saab tühiku tekitada klaviatuuri tühikuklahviga.

Tühiku kasutamise reeglid ja tavad ei ole kõikides keeltes ühesugused, näiteks paragrahvimärgi ja arvu vahele sisestatakse eestikeelses tekstis tühik (§ 5).  

Kui lause mõistetavuse pärast on oluline, et näiteks paljukohalise arvu (nt 10 000 000) tühikuga eraldatud järgud eraldi reale ei satuks, kasutatakse püsi- ehk poolitamatut tühikut, mille saamiseks tuleb klaviatuuril koos alla vajutada juhtklahv (Ctrl), tõstuklahv (Shift) ja tühikuklahv.

Viited

Välislingid
 Priit Põhjala. Keelekaste: Õiges kohas õige tühik Õpetajate Leht, 15. veebruar 2019
Barnim III (Pommeri)

Barnim III (u. 1300 - 14. august 1368) oli Pommeri hertsog Greifide dünastiast.

Elu 

Ta valitses Pommeri-Stettinit aastatel 1344–1368, kuigi ta oli olnud oma isa Otto I kaasvalitseja 1320. aastast, võttes silmapaistvalt osa hertsogkonna kaitsest ja valitsemisest. Püüdes iseseisvuda Brandenburgi margist, asus ta liitu Poola ja Čechyga. 1338. aastal vabastas Brandenburg Pommeri oma ülemvõimu alt ja 1348. aastal tunnistas Karl IV hertsogkonna Saksa-Rooma riigi lääniks, mis aitas kaitsta seda Brandenburgi markkrahvide eest. Kodusõda Brandenburgis aastatel 1349–1354 võimaldas Barnim III oma hertsogkonda vallutustega laiendada. Ta oli esimene dux Cassuborum kašuubide hertsog.

Abielu ja järglased 

Barnim III abiellus Braunschweig-Grubenhageni hertsogi Heinrich II tütre Agnesega (u. 1318 - enne või 1371). Nad said neli last:

 Otto  (suri 1337)
 Kasimir III (1348 - 24. august 1372)
 Swantibor III (u. 1351 - 21. juuni 1413)
 Bogislaw VII (enne 1366 - 1404)

Vaata ka 

 Pommeri hertsogkonnad ja hertsogid
 Pommeri ajalugu
 Pommeri hertsogkond
 Pommeri dünastia
Star Wars Forces of Destiny

"Star Wars Forces of Destiny" on 32-osaline veebipõhine joonissari, mis on tehtud George Lucase filmisaaga "Star Wars" põhjal.

Sari koosneb kahe kuni kolme minuti pikkustest osadest, millest esimesed avaldati 3. juulil 2017. Tegelastele andsid oma hääle Ashley Eckstein, Felicity Jones, Vanessa Marshall, Daisy Ridley, Tiya Sircar, Catherine Taber, Shelby Young, Helen Sadler, Kelly Marie Tran, Olivia Hack.

Star Wars
Ameerika Ühendriikide joonissarjad
Enri Pahapill

Enri Pahapill (29. juuni 1962 Kingissepa (Kuressaare), Saaremaa – 13. juuli 2019) oli eesti kunstnik, õpetaja, vaimulik, luuletaja ja endine kümnevõistleja.

Aastal 1982 kogus ta kümnevõistluses 7388 punkti.

Aastal 1985 lõpetas Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna magistriõppe, spordi õpetaja-treeneri erialal. Pahapill oli aastatel 1985–1995 Häädemeeste keskkooli kehalise kasvatuse, ajaloo ja kunstiõpetuse õpetaja. Samuti tegutses ta Pärnumaa spordikoolis maakonna kergejõustikukoondise peatreenerina.

Aastatel 1994–2013 oli ta EELK Pärnu ning Viljandi praostkonna õpetaja. Ta oli ka EAÕK Haapsalu Maria Magdaleena koguduse liige ja abiline.

Aastast 2017 juhendas ta Haapsalu Sotsiaalmaja päevakeskuses puudega noorte kunstiringi ja vanurite joonistamisringi.

Tema poeg on kümnevõistleja Mikk Pahapill.

Viited 

Eesti kümnevõistlejad
Eesti luterlike koguduste vaimulikud
Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna vilistlased
Sündinud 1962
Surnud 2019
Bogislaw V (Pommeri)

Bogislaw V (poola: Bogusław, ladina: Bogislaus) (u. 1318 - 23. aprill 1374) oli Pommeri hertsog.

Hertsog Wartislaw IV ja selle naise Elisabethi vanima pojana oli Bogislawil kaks venda, Barnim IV ja Wartislaw V. Vennad valitsesid pärast nende isa surma 1326. aastal koos. Nad asusid Poola kuninga Kazimierz III-ga liitu Saksa ordu vastu.

Barnimi surm 1366. aastal viis tülini Bogislawi ja Wartislawi vahel, mis lahendati 1368. aasta lepinguga Pommeri jaotamisest Bogislaw V, Wartislaw V ning Barnimi poegade Bogislaw VI ja Wartislaw VI vahel. Bogislaw sai enamiku Pommeri-Wolgasti Taga-Pommeri osast, sealt Pommeri-Stolpi (nimetatud Stolpi, nüüd Słupski linna järgi). Wartislaw sai Neustettini (Szczecinek) piirkonna ning Barnimi pojad said Põhja-Ees-Pommeri koos Rügeni ja Usedomiga.

Bogislawi tütar Elisabeth abiellus 1363. aastal Saksa-Rooma keisri ja Tšehhi kuninga Karl IV-ga, kes sõlmis 1370. aastal oma väimehega liidu.

Abielud ja lapsed 

28. veebruaril 1343 abiellus Bogislaw oma esimese naise Elżbietaga. Too oli Kazimierz III tütar. Nad said kaks last:

 Elisabeth (1347 – 15. aprill 1393)
 Kasimir (u. 1351 – 2. jaanuar 1377)

Elżbieta suri 1361. aastal. 1362. aastal abiellus Bogislaw oma teise naise Adelheidiga. Too oli hertsog Ernst I tütar. Nad said neli last:

 Wartislaw (suri 24. veebruaril 1395)
 Bogislaw (u. 1363 – 11. veebruar 1418)
 Barnim V (1369 – 16. mai 1402)
 Margarethe (1366 – 1407/1410)

Vaata ka 

 Pommeri hertsogkonnad ja hertsogid
 Pommeri ajalugu
 Pommeri hertsogkond
 Pommeri dünastia
Wartislaw V

Wartislaw V (umbes 1. november 1326 – 1390) oli Pommeri dünastiast Pommeri hertsog. Ta valitses Pommeri-Wolgastit esialgu koos oma vanemate vendade Barnim IV ja Bogislaw V-ga. Ta oli nende varjus ja pärast 1368. aastat valitses ta oma osa hertsogkonnast: Neustettini maad. Neustettin on nüüd Szczecinek.

Elu 

Wartislaw V oli Pommeri-Wolgasti hertsogi Wartislaw IV ja tolle naise Elisabethi noorim poeg.

Pärast Wartislaw IV surma valitsesid tema vanemad pojad Barnim IV ja Bogislaw V Pommeri-Wolgastit üheskoos, esialgu eestkoste all. Wartislavi on esmakordselt mainitud 1338. aasta dokumendis, mida ta pole pitseerinud. 1341. aastast valitsesid kolm venda üheskoos ja sõltumatult. Bogislaw oli alguses kõige aktiivsem valitseja, hiljem oli aktiivseim Barnim. Wartislaw jäi alati oma vendade varju.

Barnim IV suri 1365. aastal. Tema pojad Wartislaw VI ja Bogislaw VI pärisid tema osa valitsusest. Nad toetasid Wartislaw V Bogislaw V vastu. Vaidlus mandus kodusõjaks ja keiser Karl IV sekkus. Ta volitas vahekohtu komisjoni, kuhu kuulus Lübecki linnanõukogu. 25. mail 1368 leppisid hertsogid kokku Pommeri-Wolgasti esialgses jaotuses, kus Wartislaw V sai Neustettini maa. Lõplik jaotus tehti 8. juunil 1372.

Wartislaw V suri 1390. aastal. Tõenäoliselt maeti ta Pudagla kloostrisse.

Wartislaw V oli ajaloolase Martin Wehrmanni (1861–1937) sõnul vallaline ja mõne genealoogi vastupidised teated on valed.

Vaata ka 

 Pommeri dünastia
 Pommeri hertsogkonnad ja hertsogid

Surnud 1390
Barnim IV (Pommeri)

Barnim IV (1325 - 22. august 1365) oli Pommeri-Wolgasti-Rügeni hertsog.

Elu 

Ta oli Pommeri-Wolgasti hertsogi Wartislaw IV teine poeg ning Bogislaw V ja Wartislaw V vend.

Ta abiellus Werle isanda Johann II tütre Sophiega (1329–1364). Nad said kaks poega, Wartislaw VI ja Bogislaw VI, ning tütre Elisabethi.

Ta päris Pommeri-Wolgasti-Rügeni, kui tema isa 1326. aastal suri. Ta oli sel ajal aastane. Ta jagas eestkostet oma venna Bogislaw V-ga.

Keiser Karl IV kuulutas 1348. aastal Barnim IV otse keisrile alluvaks.
Kasimir III (Pommeri)

Kasimir III (IV) (1348 – 24. august 1372), Barnim III vanim poeg, oli üks Pommeri-Stettini hertsogitest. Ta suri kampaanias Brandenburgi margi vastu Königsbergi (Neumark) piiramise ajal 1372. aastal.

Vaata ka 

 Pommeri hertsogkonnad ja hertsogid
 Pommeri ajalugu
 Pommeri hertsogkond
 Pommeri dünastia
Sadõr Džaparov

Sadõr Džaparov (sündinud 6. detsembril 1968 Keng-Suus) on Kõrgõzstani poliitik. Ta on olnud parlamendi liige ja peaminister ning alates 28. jaanuarist 2021 on ta Kõrgõzstani president.

Poliitiline karjäär 
Džaparovi poliitiline karjäär algas 2005. aastal. 2008-2010 oli ta Riikliku Korruptsiooni Ennetamise Ameti eesotsas, aga vähese eduga - korruptsioon Kõrgõzstanis lokkas. Pärast 2010. aasta Kõrgõzstani revolutsiooni võitles Džaparov Kumtori kullakaevanduse riigistamise eest ja suurkorporatsioonide vastu, temast sai liikumise populaarne nägu. Kullakaevamise riigistamist soovivad meeleavaldused muutusid aina radikaalsemateks ning 2013. aastal piirasid protestijad ühel meeleavaldusel kohaliku kuberneri ümber ja lukustasid ta oma autosse kinni. Kirgiisi võimud defineerisid selle kohtus inimröövina ning mõistsid Džaparovi 11,5 aastaks vangi. 

Oma vanglakaristust kandis ta kuni 2020. aasta rahutusteni. Oktoobris puhkenud rahutuste ajal, mis algasid parlamendivalimiste kahtlaste tulemuste tõttu, vabastati Džaparov protestijate poolt ning Kõrgõzstani Riigikohus tühistas ta vanglakaristuse. Vanglast vabanenuna tegi Džaparov mitu katset saada peaministriks ning sundida tollane president Sooronbaj Džeenbekov tagasi astuma, saades lõpuks peaministriks määramise Džeenbekovi poolt  9. oktoobril 2020 ning alates 15. oktoobrist ka presidendi ametikoha kohusetäitjaks  Ta oli mõlemal ametikohal kuni 14. novembrini 2020.  

10. jaanuaril 2021 toimunud Kõrgõzstani presidendivalimistel saatis teda edu ja 79% kirgiisi rahvast toetas Džaparovi ametlikult presidendiks saamist.  Samuti hääletas rahvas valimistel presidendi õiguste suurendamise üle, millele anti ka selge toetus.  Džaparovi presidentuuri on iseloomustanud populistlike loosungite kasutamine, enda rahvapresidendina tutvustamine ning Venemaale lähenemine.

Viited

Välislingid
 Agnieszka Pikulicka-Wilczewska, Who is Kyrgyzstan’s new prime minister, Sadyr Japarov?, Al-Jazīrah, 15. oktoober 2020

Kõrgõzstani poliitikud
Sündinud 1968
Vietalva

Vietalva on asula Lätis Pļaviņase piirkonnas, Vietalva valla halduskeskus. Küla asub valla keskosas, piirkonna keskusest Pļaviņasest 20 ja Riiast 137 kilomeetri kaugusel. 

Külas asub aastal 1814 valminud luteri kirik. Vietalvast lõunas asub spordikompleks Mailes, külas toimub üks Läti SEB maratonidesarja etappidest.

17-24. augustil 1944 toimusid külas  ja selle ümbruses lahingud 130. Läti laskurkorpuse ja saksa vägede vahel, mille käigus sai kannatada ka Vietalva kirik. Sealsele vennaskalmistule on maetud 499 langenud Punaarmee sõdurit.

Vietalvas on sündinud Läti poliitik Dagnija Staķe.

Aastal 2015 oli külas 240 elanikku, aastal 2020 aga 159.

Viited

Läti külad
Pļaviņase piirkond
Surnud 29. aprillil

Siin loetletakse 29. aprillil surnud tuntud isikuid.

 1951 – Hugo Pärtelpoeg, Eesti advokaat ja poliitik
 2011 – Ralf Parve, eesti kirjanik 
 2011 – Waldemar Baszanowski, Poola sportlane, olümpiavõitja
 2011 – Vladimir Krainev, vene pianist ja klaveripedagoog, NSV Liidu rahvakunstnik 
 2011 – Teofila Reich-Ranicki, juudi päritolu kunstnik 
 2014 – Frank Budd, USA sprinter ja ameerika jalgpallur 
 2014 – Bob Hoskins, inglise näitleja 
 2014 – Reuven Feuerstein, iisraeli psühholoog 
2015 – Giovanni Canestri, itaalia vaimulik 
 2015 – Jean Nidetch, USA ettevõtja, Kaalujälgijate organisatsiooni kaasasutaja 
 2015 – Ewald Quak, saksa päritolu Eesti matemaatik
2016 – Dmõtro Gnatjuk, ukraina ooperilaulja (bariton) 
 2016 – Chen Zhongshi, hiina kirjanik 
 2016 – Renato Corona, Filipiinide Ülemkohtu peakohtunik 
 2016 – Alyson Bailes, briti diplomaat
2017 – George Genyk, USA ameerika jalgpallur
2018 – Luis García Meza Tejada, Boliivia riigitegelane ja sõjaväelane
2019 – Aivar Leštšinski, eesti koorijuht 
2019 – John Singleton, Ameerika Ühendriikide filmilavastaja, stsenarist ja produtsent 
2019 – Josef Šural, tšehhi jalgpallur 
2020 – Antero Jyränki, soome õigusteadlane 
2020 – Maj Sjöwall, rootsi kirjanik, ajakirjanik, tõlkija ja graafik 
2020 – Jānis Lūsis, läti odaviskaja 
2020 – Eili Kukkur, eesti arhitekt 
2020 – Trevor Cherry, inglise jalgpallur ja jalgpallitreener 
2020 – Irrfan Khan, India näitleja 
2020 – Yahya Hassan, palestiina päritolu Taani luuletaja 

Aprill, 29.
Rootsi rüütelkond

Rootsi rüütelkond on Rootsi aadelkonna seisuslik ühendus.

Rootsi rüütelkonnaga on tugevalt seotud Soome rüütelkond. 1581. aastal moodustati Soomest Soome suurvürstiriik, mille valitsejaks oli Soome suurhertsog ja Rootsi kuningas Johan III. Soome eraldamise järel Rootsist moodustus ka eraldatud Soome rüütelkond, kes omas juba aastast 1569. pärilikku aadliseisust. 

1626. aastast jaotati Rootsi rüütelkond ja Soome rüütelkonna liikmed kolme klassi: esimene klass ehk härrasteklass (rootsi keeles herreklass), kuhu kuulusid krahvid ja vabahärrad, teise klassi ehk rüütliteklassi (riddarklass), nendest madalamad Rootsi Riiginõukogu perekonnad ja kolmandasse klassi (svenneklass) ülejäänud aadlisuguvõsad.

Rootsi rüütelkond pidas Rootsi kuningriigi ja Soome suurvürstiriigi aadlimatriklit Stockholmi Rüütlimaja aadlimatriklis.

Vaata ka
Rootsi aadlisuguvõsade loend

Välislingid
Stockholmi Rüütlimaja koduleht

Rüütelkonnad
Rootsi
Stukmaņi

Stukmaņi (nõukogude perioodil Selga) on asula Lätis Pļaviņase piirkonnas, Klintaine valla halduskeskus. Küla asub Daugava paremal kaldal  maantee A6 ääres.

Küla on tekkinud endise Stukmaņi mõisa keskuse juurde.

Aastal 2015 oli külas 171 elanikku, aastal 2020 aga 176.

Viited

Läti külad
Pļaviņase piirkond
Alexander Kofkin

Aleksander Kofkin (sündinud 11. mail 1941) on Austria kodakondsusega Eesti toiduaineärimees, kes tegeleb Tallinnas äritegevusega ning omas kuni aastani 2011 Viimsis eraresidentsi.

Eesti Rahvuskultuuri Fondi Alexander Kofkini fond toetab näitlejate ja lavastajate täiendusõpet välismaal.

Tallinna Tehnikaülikooli Arengufondi Alexander Kofkini stipendiumiga toetati TTÜ Tallinna Kolledži üliõpilasi, et aidata kaasa üliõpilaste õppimismotivatsioonile ja akadeemilise personali järelkasvule Tallinna Tehnikaülikoolis.

Tunnustus
2009 Tallinna teenetemärk Tallinna ettevõtluse, majanduse ja turismi arendamise eest

Viited

Välislingid
Kofkini varjus pool, Äripäev, 19. märts 2015

Eesti ettevõtjad
Sündinud 1941
Darth Plagueis

Darth Plagueis on tegelane George Lucase "Star Warsi" ulmemaailmas. Ta on üks kuulsaimaid Sithi isandaid. Tegelast mainitakse esimest korda 2005. aasta filmis "Star Wars: Osa III – Sithi kättemaks".

Sithid
Antiseptiline toime

Antiseptiline toime on 99% määral mikroobide hävitamine elusatel kudedel antiseptilise vahendi mõjul.

Näo antiseptika jaoks on kõige parem salitsüülhapet sisaldav piiritus, mis samaaegselt ravib ka naha kontuuri ja vähendab aknest tekkinud põletikulist punetust.

Vaata ka 
 Karboksüülhapped
 Antiseptika

Mikrobioloogia
Meditsiin
Lenini monument Seattle'is

Lenini monument Seattle'is on Ameerika Ühendriikides Seattle'is Fremonti naabruskonnas asuv 5 meetri kõrgune enam kui 7 tonni kaaluv pronksist mälestusmärk.

Teose valmistas Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei tellimusel Bulgaaria skulptor Emil Venkov (1937–2017).

Viited

Välislingid
 Lenin Statue
Lenin of Poprad: The Story (original Slovak articles and photos, most of them by Tomáš Fülöpp, who worked with Lewis Carpenter on securing the statue in Slovakia in 1992-1993)
 Artists' Republic of Fremont: Lenin Statue

Vladimir Lenini mälestusmärgid
Bogislaw VI (Pommeri)

Bogislaw VI (u. 1350 - 7. märts 1393) oli Pommeri-Wolgasti hertsog.

1365. aastal pärast isa Barnim IV surma valitses ta Pommerit üheskoos oma venna Wartislaw VI-ga. Kuna nad mõlemad olid alaealised, seisid nad nende onu Bogislaw V eestkoste all, kes suri 1374. aastal. Pärast mõningaid vaidlusi jaotati Pommeri 25. mail 1368 Anklamis sõlmitud lepinguga kolmeks aastaks. Bogislaw V sai piirkonna Świna jõest idas ja vennad said piirkonna läänes.

Umbes sel ajal hakkasid vennad rüüstama Mecklenburgi Albrechti territooriumit. See kestis, kuni Wartislaw VI ja mõned tema rüütlid 10. novembril 1368 Damgartenis kinni püüti. Bogislaw VI pidi maksma 1300 marka, et oma vend vabaks osta.

Veidi enne oma surma 1390. aastal asutas Bogislaw Ahrenshoopi küla ja sadama ning kaitses selle linnusega. Kuid 1395. aastal hävitati asula Rostocki vägede poolt ja sadam ummistus.

Bogislaw suri 1393. aastal. Kuna tal ei olnud meessoost järglasi, läks tema pärand tema vennale.

Abielud ja järglased 

Bogislaw VI esimene abielu oli Saksi-Lauenburgi hertsogi Erich II tütre Juttaga. Hertsoginna Jutta suri 1388. aastal; abielu jäi lastetuks.

1389. aastal abiellus Bogislaw VI oma teise naise, Braunschweig-Lüneburgi hertsogi Magnus II tütre Agnesega. Nad said kaks tütart:

 Agnes
 Sophia (suri u. 1408)

Pärast Bogislawi surma abiellus tema lesk Agnes 1396. aastal Mecklenburg-Schwerini hertsogi Albrecht III-ga.

Vaata ka 

 Pommeri hertsogkonnad ja hertsogid
Wartislaw VI

Wartislaw VI (1345 – 13. juuni 1394) oli Pommeri dünastia liige. Aastatel 1365–1377 valitses ta Pommeri-Wolgastit üheskoos oma venna Bogislaw VI-ga. 1377. aastast kuni oma surmani oli ta Pommeri-Barthi ainuvalitseja.

Elu 

Ta oli Pommeri-Wolgasti-Rügeni hertsogi Barnim IV ja selle naise Sophie vanim poeg.

Pärast isa Barnim IV surma 1365. aastal jaotati Pommeri-Wolgast 1372. aasta Anklami lepinguga idapoolseks Pommeri-Stolpi hertsogkonnaks (Świna jõest kuni Łeba jõeni), mida valitses tema onu Bogislaw V, ja läänepoolseks Pommeri-Wolgasti hertsogkonnaks, mida valitsesid üheskoos Wartislaw VI ja tema noorem vend Bogislaw VI. 1377. aastal jaotati Pommeri-Wolgast väiksemaks Pommeri-Wolgastiks, mida valitses Bogislaw VI, ja Pommeri-Barthiks, mida valitses Wartislaw VI. 1396. aastal suri Bogislaw VI Klempinis ilma meessoost pärijata ja Pommeri-Wolgasti kaks osa taasühendati Wartislaw VI alla.

Abielu ja järglased 

Ta abiellus Mecklenburg-Stargardi hertsogi Johann I tütre Annaga. Nad said kolm last:

 Barnim
 Wartislaw
 Sophie