joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Aktsent (muusika)

Aktsent on muusikas heli rõhutamine suhtes muude helidega. Aktsendi võib tekitada näiteks  suur helitugevus (dünaamiline aktsent, dynamic accent, stress accent), kontrastne helikõrgus (tonic accent), heli pikenemine (agoogiline aktsent, agogic accent).

Aktsent takti rõhutul löögil kutsub esile sünkoobi. 

Aktsenti võib noodikirjas tähistada noodi peale või alla märgitava stakaato (staccato), stakatissimo (staccatissimo), martellaato (martellato), markaato (marcato) või tenuuto (tenuto) märgiga.

Aktsenti võib tähistada ka sfortsando (sforzando), sfortsaato (sforzato), fortsando (forzando) või fortsaato (forzato) (abbreviated , , or ) märgiga.

Muusika
Venemaa Föderatsiooni kangelane

Venemaa Föderatsiooni kangelane (vene keeles Герой Российской Федерации) on Venemaa Föderatsiooni antav aunimetus. See on kõrgeim aunimetus, mida antakse kangelaslike teenete eest Venemaa riigi ja rahva ees. Aunimetusega kaasneb Kuldtähe medal.

Aunimetust antakse alates 20. märtsist 1992.

2021. aasta lõpu seisuga on seda antud 1146 inimesele.

Venemaa aunimetused
Venemaa Föderatsiooni kangelased
Jon Huntsman Jr.

Jon Huntsman juunior (sündinud 26. märtsil 1960 Redwood Citys Californias) on Ameerika Ühendriikide diplomaat ja poliitik. Ta oli alates 3. oktoobrist 2017 3. oktoobrini 2019 Ameerika Ühendriikide erakorraline ja täievoliline suursaadik Venemaa Föderatsioonis. Ta kuulub Vabariiklikku Parteisse.

Ta õppis Utah' Ülikoolis ning veetis 2 aastat mormooni misjonärina Taiwanil. 1987. aastal lõpetas ta Pennsylvania Ülikooli bakalaureusekraadiga rahvusvahelistes suhetes. Ta töötas seejärel assistendina Valges Majas president Ronald Reagani administratsioonis.

Ta oli 1992–1993 Ameerika Ühendriikide suursaadik Singapuris. 1993–2001 töötas ta Huntsman Corporationis. 2001–2003 töötas ta USA asekaubandusesindajana. 2005–2009 oli ta Utah' osariigi kuberner. Ta võitis kubernerivalimised 2004. ja 2008. aastal. 2009–2011 oli ta Ameerika Ühendriikide suursaadik Hiinas

Mais 2011 teatas ta oma kandideerimisest Vabariikliku Partei kandidaadiks 2012. aasta USA presidendivalimistel. Ta loobus kandideerimisest jaanuaris 2012.

Isiklikku 
Tema isa on ärimees ja filantroop Jon Huntsman seenior, Huntsman Corporationi asutaja. Ta on abielus ja 7 lapse isa. Kaks last on adopteeritud. Tema tütar on saatejuht Abby Huntsman. Jon Huntsman Jr. on Viimse Aja Pühade Jeesuse Kristuse Kiriku liige.

Välislingid

Suursaadik Jon Huntsman Jr. (ametlik elulugu saatkonna veebilehel)

Ameerika Ühendriikide suursaadikud Venemaal
Ameerika Ühendriikide poliitikud
Sündinud 1960
Oppenheim

Oppenheim on mitme koha nimi: 
Oppenheim, linn Saksamaal Rheinland-Pfalzi liidumaal
Oppenheim, Ühendriikide linn (New Yorgi osariik)

Oppenheim on ka perekonnanimi, mille kandjate seas on:
Berthold Oppenheim (1867–1942)
Joachim Oppenheim (1832–1891)
Moritz Daniel Oppenheim (1800–1882)
Luis de Guindos

Luis de Guindos Jurado (sündinud 16. jaanuaril 1960 Madridis) on Hispaania poliitik. Ta on 1. juunist 2018 Euroopa Keskpanga asepresident.

Ta sündis aastal 1960 Madridis. Ta lõpetas Madridi Complutense Ülikooli majandusteaduse alal. 

Ta töötas aastatel 1988–1996 töötas ta firmas AB Asesores. Aastast 1996 töötas ta Hispaania majandusministeeriumis, seejuures aastatel 2002–2004 riigisekretärina (eesti mõistes kantslerina). Sel ajal kuulus ta ka raudteefirma RENFE juhatusse. Aastatel 2004–2008 oli ta investeerimispanga Lehman Brothersi hispaania tütarfirma juhatuses. Pärast panga pankrotti juhtis ta aastatel 2004–2008 PricewaterhouseCoopersi Hispaania finantsosakonda. Aastatel 2011–2018 oli ta Hispaania majandusminister.

Isiklikku 
Ta on abielus ja kahe lapse isa. 

Hispaania poliitikud
Sündinud 1960
Dulovo

Dulovo (ukraina keeles Дулово) on küla Ukrainas Taga-Karpaadi oblastis Tjatšivi rajoonis. Elanike arv on 2420.

Viited

Taga-Karpaadi oblasti külad
Teenete eest Isamaa ees

Teenete eest Isamaa ees (vene keeles Медаль ордена «За заслуги перед Отечеством») on Venemaa Föderatsiooni riiklik autasu (medal-orden). Autasu antakse tähelepanuväärsete saavutuste eest näiteks tööstuses, põllumajanduses, ehituses, transpordis, teaduses, hariduses, tervishoius, kultuuris; samuti suure panuse eest Isamaa (s.t Venemaa) kaitsel.

Autasu asutati 2. märtsil 1994.

Venemaa Föderatsiooni autasud
Podgorenski rajoon

Podgorenski rajoon (vene keeles Подгоренский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Voroneži oblasti edelaosas. Rajooni keskus on Podgorenski alev.

Rajoon piirneb idas Pavlovski rajooni, lõunas Rossoši rajooni, edelas Olhovatka rajooni ja loodes Kamenka rajooniga.

Rajooni pindala on 1580 km². Elanike arv oli 2012. aastal 26 702, 2009. aastal 27 201 ja 2002. aastal 29 563.

Podgorenski rajoonis on 76 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Podgorenski alevi) ja viieteistkümne külaasunduse koosseisu.

Rajooni tähtsaim jõgi on Don.

Viited 

Voroneži oblasti rajoonid
SHA

Secure Hash Algorithm ehk SHA on krüptograafiliste räsifunktsioonide tootepere, mis töötati välja Ameerika Ühendriikide Riiklikus Standardite ja Tehnoloogia Instituudis koostöös Riikliku julgeolekuagentuuriga. 

SHA algoritmide tooteperre kuuluvad SHA-0, SHA-1, SHA-2 ja SHA-3.

SHA-0 ja SHA-1

SHA-0 algoritmi esialgne nimi oli lihtsalt SHA, aga kui hiljem lisati uuemaid sarnase põhimõttega algoritme, võeti kasutusele nimi SHA-0. 1993. aastal avaldati SHA-1, mis oli esialgse algoritmi edasiarendus. Uues algoritmis oli parandatud varem leitud turvaauk, kusjuures SHA-0 ja SHA-1 erinevad ainult ühe tehte võrra. Praeguseks on SHA-1 algoritm kuulutatud ebaturvaliseks ning NIST soovitab riigiorganisatsioonidel kasutada uuemaid SHA räsifunktsioone.

Microsoft, Google ja Mozilla lõpetasid 2017. aastast brauserites SHA-1 SSL sertifikaatide aktsepteerimise.

SHA-1 on kasutusel Giti ja Mercuriali versioonihaldustarkvaras andmete terviklikkuse kontrollimise eesmärgil.

SHA-2
SHA-2 perekonda kuuluvad räsifunktsioonid SHA-256 ja SHA-512. SHA-256 kasutab 32-bitiseid sõnu ning SHA-512 64-bitiseid sõnu.

Rakendused 
SHA-2 räsifunktsioon on kasutusel sellistes rakendustes ja protokollides nagu TLS, SSL, PGP, SSH, S/MIME ja IPsec.

SHA-256 funktsiooni kasutatakse Debian GNU ja Linuxi tarkvarapakettide autentimisel ja DKIM sõnumite allkirjastamise standardis. SHA-512 on kasutusel süsteemis, mis autendib arhiivitud videoid Rwanda genotsiidi tribunalist. Linuxi ja UNIXi arendajatel on kavas paroolide räsimiseks võtta kasutusele SHA-256 ja SHA-512.

Bitcoin kasutab SHA-256 funktsiooni tehingute verifitseerimiseks ja toimingutõestuse arvutamisel.

Teadaolevad rünnakud

SHA-3
SHA-3 loodi Riikliku Standardite ja Tehnoloogia Instituudi poolt peetud avaliku konkursi käigus. Konkursi komisjoni poolt väljavalituks osutunud räsialgoritmi Keccak loojateks on Guido Bertoni, Joan Daemen, Michaël Peeters ja Gilles Van Assche. SHA-3 loomise eesmärgiks ei olnud SHA-2 välja vahetamine, vaid pakkuda sellele alternatiivi juhul kui SHA-2 algoritmis avastatakse turvaauke.

SHA-3 perekonda kuuluvad laiendatava väljundiga räsifunktsioonid (ingl extendable-output function, XOF) SHAKE128 ja SHAKE256, mille väljundi suurust on vabalt muudetav. SHAKE-funktsioonid on esimesed Riikliku Standardite ja Tehnoloogia Instituudi poolt standardiseeritud XOF funktsioonid.

SHA funktsioonide võrdlus

Viited

Krüptograafia
Raiskumsi vald

Raiskumsi vald (läti keeles Raiskuma pagasts) on vald Lätis Cēsise piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Cēsise linnaga, Stalbe, Straupe, Priekuļi, Liepa ja Drabeši vallaga ning Valmiera piirkonna Vaidava vallaga.

Valla pindala on 175 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1578 inimest. Valla keskus on Raiskumsi küla.

Ajalugu 

Aastal 1935 oli Raiskumsi valla pindala 52 km². 1945. aastal moodustati vallast Raiskumsi külanõukogu,aastal 1954 liideti sellega osa likvideeritavast Kūdumsi külanõukogust, nii et tänapäeva vald asum endiste Raiskumsi, Kūdumsi ja Lenči valdade territooriumil. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Pārgauja piirkonda.

Loodus 

Suurimaks jõeks on Koiva jõgi; vald asub osaliselt Koiva ürgorus, osaliselt aga Idumea kõrgustikul. Kõrgeim koht asub Raiskumsi lähistel ja ulatub 103, 5 meetrit üle merepinna. Vallas on ka paar pisikest järve, neist suurim on valla loodeserval asuv Ungurs pindalaga 3,936 km².

Looduskaitse all on Kalējala koobas, Ķelderi pärn, Rootsi tamm, Kvēpenese suurkuusk, Kvēpenese koobas, Kvēpenese tamm, Ēdernieki pank, Ķūķi pank, Mazaiskrogsi allee ja Mazaiskrogsi tamm, osaliselt ka Raiskumsi klint, enamik vallas asuvaid looduskaitsealuseid põlispuid on aga nimetud. Valla lõunaosa asub Gauja rahvuspargis.

Muinsusmälestised 

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Kvēpenese metsa muinaskalmed, Skasteri metsa muinaskalmed ja sealne lohukivi, Ungurmuiža mõisa hoonetekompleks (sealhulgas mõisniku elumaja, kabel, kõrtsihoone, ait, tall-tõllakuur, eluhoone, park ja teepaviljon, lisaks veel kabeli uks või värav ja kaks kabelis asuvat hauatähist, häärberi trepid, seina- ja laemaalingud, üks häärberi uks, ühed häärberi ukseraamid, ühe ruumi lagi ja kaks häärberi ahju), Sveķi nõmme muinaskalmed, Bunde muinaskalmed, Raiskumsi vallamaja, vallakool, sealsed majapidamishooned ja nende ümber asuv park, Urele linnuseks peetav Baznīckalnsi mägi ehk Kirikumägi, Kvēpenese linnamägi, Gribžase muinaskalmed, Dumpji muinaskalmed, Cēsnieki muinaskalmed ehk Võsamägi, Zeltiņi muinaskalmed ehk Vējakrogsi muinaskalmed, Avotiņi muinaskalmed, Laiviņi muinaskalmed ja Zaļkalni muinaskalmed.

Kohaliku kaitse all on Ungurmuiža mõisa õllekoda, veskimehe maja, kelder ja laut, lisaks veel Rideļi muinaskalmed ehk Surnumägi, Teņņi keskaegne kalmistu ehk Türgi kalmed, Emerķi keskaegne kalmistu ehk Kalmemägi ja sealsed ristikivid, Dimdase keskaegne kalmistu, Baķi keskaegne kalmistu, Auciemsi keskaegne kalmistu, Rūjase keskaegne kalmistu ehk Suurmägi, Jaunmežciemsi keskaegne kalmistu ja Gailone keskaegne kalmistu ehk Tammeküngas.

Asustus 

Aastal 2011 elas vallas 779 lätlast, 17 venelast, 7 valgevenelast, 3 ukrainlast, 7 poolakat ja 3 leedulast.

Valla külad on:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

Viited

Välislingid 

Läti vallad
Cēsise piirkond
Merilin Kotta

Merilin Kotta (sündinud 7. augustil 1982 Haapsalus) on eesti romanist (eelkõige hispanist) ja tõlkija, Tallinna Ülikooli õppejõud.

Haridus
Ta lõpetas 2005. aastal Tallinna Ülikooli bakalaureuseõppe ajaloo erialal ning 2007. aastal Tartu Ülikooli magistriõppe hispaania keele ja kirjanduse erialal. Ta on end täiendanud Girona Ülikoolis, Valencia Ülikoolis ning Baleaari Saarte Ülikoolis.

2013. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis doktorikraadi tööga "Manifestaciones del proceso de escritura en la narrativa breve catalana actual" ("Kirjutamise protsessi kajastusi tänapäeva katalaanikeelses lühijutus", juhendaja Jüri Talvet).

Töökäik
Kotta oli aastail 2009–2013 Haapsalu Rahvaülikooli hispaania keele õpetaja. Alates 2012. aastast on ta Tallinna Ülikooli hispaania kultuuri õppejõud.

Tõlked
Kotta on tõlkinud eesti keelde kirjandust katalaani, hispaania ja baski keelest.

 Carme Riera, "Pool hingest". Tallinn: Eesti Raamat, 2011 (katalaani keelest)
 Carlos Fuentes, "Diana, üksildane jumalanna". Tallinn: Eesti Raamat, 2012 (hispaania keelest)
 Kirmen Uribe, "Bilbao-New York-Bilbao". Tallinn: SA Kultuurileht, 2017 (Loomingu Raamatukogu 8–10; baski keelest)
 Xavi Sarrià. "Eluvälgatus. Pisarad. Haprus". Värske Rõhk nr 51, 2017, lk 38–42 (katalaani keelest)

Tunnustus 
 2018 Tallinna Ülikooli kirjandusauhind (Kirmen Uribe teose "Bilbao-New York-Bilbao" tõlge baski keelest)

Viited

Välislingid
 

Eesti tõlkijad
Sündinud 1982
Sand in Taufers

Sand in Taufers (itaalia: Campo Tures) on vald (comune mercato) (turulinn) Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias.

2015. aasta 31. detsembri seisuga elas Sand in Taufersis 5371 inimest

Geograafia 

Paiknedes umbes 70 km Bolzanost kirdes, asub linnakeskus Tauferer Ahrntali (Taufersi) orus, kus Ahri jõgi voolab põhjast Kõrg-Tauerni aheliku Venedigeri rühma mägedest ja Austria piirilt Bruneckisse Pusteri orus. Valda kuuluvad frazioni Ahornach, Kematen, Mühlen in Taufers ja Rein in Taufers.

Valla pindala on 164,3 km².

Vald külgneb Tauferer Ahrntali valdadega: Gaisiga lõunas, Ahrntali ja Prettauga kaugemal põhjas. Idas kuuluvad valda Reinbachi kuristik ja Rieserferneri grupi nõlvad. Suurt osa vallast katab Rieserferner-Ahrni looduspark, looduskaitseala, mis ulatub naabervaldadesse Perchasse, Rasen-Antholzi ja St. Jakob in Defereggenisse Austria Ida-Tiroolis. Mühleni külast läänes ulatub Mühlwaldi org piki Speikbodeni massiivi läände Nevesi veehoidlani ja Zillertali Alpide harjani.

Kohalik 1908. aastal ehitatud Taufersi raudteeühendus Brunecki jaamast Sand in Taufersini lõpetati aastal 1957. Täna sõltub piirkond suuresti turismist.

Taufersi loss 

Asulat Tvfres on esmakordselt mainitud 11. sajandi keskpaigas Brixeni piiskopkonna registrites. Tirooli võim valitses Taufersi lossist, tohutusuurest keskaegsest kindlusest, mis kõrgub kaljul küla kohal ja mida ehitati 13. sajandi algusest alates. 20. sajandil taastatuna on säilinud lossikompleks populaarne filmipaik, pakkudes jäädvustamist 1998. aasta draamafilmile The Red Violin, 2003. aasta komöödiale Just Married ja 2017. aasta komöödiale Burg Schreckenstein. See oli ka maaliline taust Roman Polanski 1967. aasta õudusklassikale Kartmatud vampiiritapjad ehk Vabandust, aga teie hambad on minu kaelas.

Demograafia

Keeleline jaotus 

2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 97,34% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 2,30% itaalia keelt ja 0,36% ladiini keelt.

Tuntud inimesed 
 Hans Kammerlander (sündinud 1956. aastal), mägironija.

Välislingid 
 Valla koduleht (saksa ja itaalia keeles)

Bolzano provintsi vallad
Straupe vald

Straupe vald (läti keeles Straupes pagasts) on vald Lätis Cēsise piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Līgatne linnaga, Stalbe, Raiskumsi, Drabeši ja Līgatne vallaga, Sigulda piirkonna Krimulda ja Lēdurga vallaga ning Limbaži piirkonna Limbaži vallaga.

Valla pindala on 152 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1374 inimest. Valla keskus on Plācise küla.

Ajalugu 

Tänapäeva Straupe valla alad jagunesid aastani 1949 Lielstraupe ja Mazstraupe vallaks. Aastal 1945 moodustati Lielstraupe vallas Straupe külanõukogu, mis aga aastal 1951 likvideeriti ja liideti Lielstraupe külanõukoguga. Aastal 1973 moodustati Straupe külanõukogu taas, sellesse hakkasid kuuluma endise Lielstraupe külanõukogu alad ja osa Mazstraupe külanõukogust. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Pārgauja piirkonda.

Loodus 

Suurimaks jõeks on Koiva jõgi, teine tähtsam jõgi on Brasla jõgi. Vald asub valdavalt Idumea kõrgustikul. Kõrgeim koht ulatub 101,7  meetrit üle merepinna. Vallas on ka paar pisikest järve, neist suurim on Sārumsi järv pindalaga 1,89 km².

Looduskaitse all on Klētnieki lehisesalu, Vējiņi koobas ja Elle langatuslehtrid, Katrīna kalju ja Gūdase pank, osaliselt ka Brasla paljandid, vallas asuvad looduskaitsealused põlispuud on nimetud. Valla lõunaosa asub Gauja rahvuspargis.

Muinsusmälestised 

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Lielstraupe luteri kirik (sealhulgas kaks vitraaži, talade maalingud, kaks hauaplaati, kantsel ja selle maalingud, orel ja orelirõdu maalingud), Lielstraupe vanalinn ja selle kindlustiste vöönd, Lielstraupe mõisa hoonetekompleks (sealhulgas kellatorn ja üks ahi), Straupe kirikumõisa uksed, Lielstraupe hobupostijaama hoone, Mazstraupe loss ja park, Lielstraupe keskaegne loss, Ērgļi mäed, Zvejnieki muinaskalmed, Vējiņi linnamägi, Pūricase muinaskalmed, Jātnieki muinaskalmed ehk Kalme mägi ehk Vene mägi, Lielgaujmaļi muinaskalmed ehk Rootsi kalmistu, Mazstraupe keskaegne linnus, Panūtase mägi, ja Patareimägi.

Kohaliku kaitse all on Baukalnsi keskaegne kalmistu ja kirikuase, Lapaiņi keskaegne kalmistu, Jāņkalni keskaegne kalmistu ehk Jaanimägi, Imakse keskaegne kalmistu ehk Kalmistumägi, Eiķēni keskaegne kalmistu, Baukalni muinaskalmed ehk Rootsi kalmistu ja Lielstraupe kiriku keskaegne kalmistu koos sealsete ristikividega.

Asustus 

Aastal 2011 elas vallas 779 lätlast, 17 venelast, 3 valgevenelast, 6 ukrainlast, 1 poolakas ja 12 leedulast.

Valla külad on:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

Viited

Välislingid 

Läti vallad
Cēsise piirkond
Anna rajoon

Anna rajoon (vene keeles Аннинский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Voroneži oblasti kirdeosas. Rajooni keskus on Anna alev.

Rajoon piirneb põhjas Ertili rajooniga, kirdes Ternovka rajooniga, idas Gribanovski rajooniga, kagus Novohopjorski rajooniga, lõunas Talovaja rajooniga, edelas Bobrovi rajooniga ja läänes Panino rajooniga.

Rajooni pindala on 2090 km². Elanike arv oli 2012. aastal 44 131, 2009. aastal 47 858 ja 2002. aastal 52 747.

Anna rajoonis on 65 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Anna alevi) ja kahekümne kahe külaasunduse koosseisu.

Rajooni tähtsamad jõed on Bitjug, Toida, Kurlak, Tokai ja Anna.

Viited 

Voroneži oblasti rajoonid
Kriisikava

Kriisikava on kriisiohje füüsiline ilming seoses reaalse dokumendi, digitaalse või muu loomisega, milles kirjeldatakse isiklikku või organisatsioonilist reaktsiooni kriisile. Iga kriis on erinev ja individuaalsed plaanid varieeruvad vastavalt vajadusele.

Nutitelefonidele ja teistele mobiilsideplatvormidele on saadaval arvukalt rakendusi, mis edendavad kriisikavade laiendatud rakendamist ja olukorraalast teadlikkust. Näiteks on olemas rakendus CPR & Choking IPhone'i ja IPadi jaoks.

Isiklik kriisikava 
Isikliku tervise ja vaimse tervise element hõlmab kriisikava koostamist. Tõelise kriisiplaani ja kriisijärgse plaani väljatöötamine on võtmetegur terviseseisundi tegevuskava tõenduspõhise praktika igapäevaseks hooldamiseks, millele viitab ainete kuritarvitamine ja vaimsete tervishoiuteenuste haldus (SAMHSA) riiklik tõenduspõhiste programmide ja tavade register.

Isiklikust kriisist või tervisekriisist taastumist võib takistada trauma või ärevus. Efektiivne kriisijärgne kava võib vähendada isikliku ohu, sealhulgas ainete kuritarvitamise ja sõltuvuste mõju.

Mis puutub vaimse tervise taastamisse, siis pered, teenuseosutajad ja teised võivad aidata välja töötada kriisikavasid, mis moodustavad tõhusa ja jõustatavat juriidilist dokumenti, mida saab kasutada ajal, kui inimene tunneb ennast halvasti

Vaimse tervise "kriisi kaardid" 
Psühhiaatriaga seotud isikud on välja töötanud nn kriisikaardid, mida võib kasutada vaimse tervise kriisi korral. Neid kaarte võib kasutada sõprade, tervishoiutöötajate, politsei või võõraste esindamiseks, kui hädaolukord tekib ja üksikisik halveneb.

Organisatsiooniline kriisikava 
Üks organisatsioonilise kriisikava osa näide on ohtlike materjalide juhised ja standardid sisaldav materjalide ohutuskaart. Need dokumendid on tööohutuse ja töötervishoiu põhielement. 

Mõiste "kriis" on määratletud kümmekonnal viisil, kuid juhtimisest lähtuvalt tuleb kriisi vaadelda kui pöördepunkti organisatsiooni ajaloos. Kriisid on sündmused, mis võivad põhjustada surma või vigastusi; märkimisväärne kahju keskkonnale; operatsioonide ulatuslikud katkestused; märkimisväärsed finantsvahetused; pikaajaline või püsiv maine kahjustus

Tervisekriis 
Tervise- või rahvatervise kriis on keeruline olukord või kompleksne tervishoiusüsteem, mis mõjutab inimesi ühes või mitmes geograafilises piirkonnas, teatud kindlalt paikkonnast, hõlmates kogu planeeti. Tervisekriisid mõjutavad üldiselt märkimisväärselt kogukonna tervist, elu kaotust ja majandust. Need võivad tuleneda haigustest, tööstuslikest protsessidest või halvast poliitikast.

Viited
Vintl

Vintl (itaalia: Vandoies; ladiini: Vandoies) on vald (comune) Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 45km Bolzanost kirdes.

Geograafia 

2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 3264 inimest ja valla pindala on 110.6km².

Vintli vallas on frazioni (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Niedervintl (Vandoies di Sotto), Obervintl (Vandioes di Sopra), Weitental (Vallarga) ja Pfunders (Fundres).

Vintl külgneb järgmiste valdadega: Kiens, Mühlbach, Rodeneck, Mühlwald, Terenten ja Pfitsch.

Pfundereri mäed 

Zillertali peaahelikust edelasse jäävaid harju kutsutakse Pfundereri mägedeks ja need hõlmavad pindala umbes 300km². Pfundereri org jääb nende vahele. Need hõlmavad ka Valler Tali läänes, moodustavad mäeaheliku Pfitscheri oruga ja laienevad itta Mühlwaldi ja Terenteni valdadesse. Olulisemad tipud Vintli vallas on Niederer Weißzint (3263m) ja Grabspitze (3068m) Pfunderer Jochi lähedal, kõrgeim tipp ahelikul Pfitscheri oru ja Weitenberger Kari vahel Wurmaulspitze (3022m), kõrgeim tipp Weitenberger Almist läänes Napfspitze (2888m), Eisbruggjochi ahelikust lõunas Hochgrubbachspitze (2819m), kõrgeim tipp Ida-Pfundereris ja selle ees Eidechsspitze (2738m), Vintli Hausberg. Tuntud matkarada on Pfundereri mägitee, mis algab Sterzingist ja viib Pfundereri mägede kaudu Brunecki kanti.

Kogukond

Keeleline jaotus 

2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 98.23% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 1.26% itaalia keelt ja 0.52% ladiini keelt.

Sõpruslinnad 

Vintli sõpruslinn on:

 Siegsdorf Saksamaal, aastast 1970

Välislingid 

 Valla koduleht (saksa ja itaalia keeles)

Bolzano provintsi vallad
Aldino

Aldein (itaalia: Aldino) on vald (comune) Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 15 km Bolzanost lõunas.

2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 1664 inimest.

Geograafia 
Valla pindala on 63,2 km².

Aldein külgneb järgmiste valdadega: Bronzolo, Carano, Daiano, Montan, Deutschnofen, Auer, Truden ja Varena.

Frazioni 

Aldeini vallas on frazione (alljaotus) Radein (Redagno).

Ajalugu

Juured 

Asulat nimega Aldinum on esmakordselt mainitud aastal 1177. Aastal 1185 ilmus nimekuju Alden.

Kogukond

Keeleline jaotus 

2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 98,07% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 1,74% itaalia keelt ja 0,19% ladiini keelt.

Välislingid 
 Valla koduleht (saksa ja itaalia keeles)

Bolzano provintsi vallad
Wulf

Wulf (ka Wulff) oli aadlisuguvõsa, mis pärines Anhalt-Magdeburgist.

Johann von Wulf (1663–1748) sai Rootsi aadlikuks 25. aprillil/5. mail 1704.

Suguvõsa esindajad olid kantud alates 1742. aastast Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.

Wulfidele kuulusid Eestis Tähtvere, Kärevere, Laeva, Taheva, Tidriküla, Mõniste ja Saarde mõis.

Välislingid 

Aadlisuguvõsad
Liivimaa aadlisuguvõsad
Zimmermann

Zimmermann oli baltisaksa aadlisuguvõsa.

Suguvõsa esindajad olid kantud Liivimaa ja  Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.

Aadlisuguvõsad
Eestimaa aadlisuguvõsad
Liivimaa aadlisuguvõsad
Wistinghausen

Wistinghausen oli baltisaksa aadlisuguvõsa.

1636. aastal jõudis Lübeckist Tallinna suguvõsa esindaja kaupmees Jost Wistinghausen. 18. sajandi algul tõsteti suguvõsa liikmed aadliseisusse.  

Suguvõsa esindajad olid kantud Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
 
Aadlisuguvõsad
Eestimaa aadlisuguvõsad
Tideböhl

Tideböhl (vene keeles Тидебель) oli Pommerist pärit aadlisuguvõsa.

Ajalugu
Esimesed teated suguvõsa kohta pärinevad 1555. aastast, mil Greifswaldi ülikooli üliõpilasena on nimetatud Erasmus Tideboli. Suguvõsaliin algab Wolgasti bürgermeister Johann Tideböhliga (1658–1728), kelle kaks poega panid aluse Tideböhlide kahele harule. Vanem poeg Johann Georg Tideböhl (1711−1756) siirdus pärast Jena ülikooli lõpetamist 1735. aastal Tallinna, kus temast sai Toomkoguduse pastor. Tema vend Karl Bogislaus Tideböhl (1719−1770) asus samuti elama Tallinna ning temast sai Tallinna toomkooli konrektor.

Tideböhlid rüütelkonna matriklis
Salanõunik Arnold von Tideböhl (1818–1888) võeti Liivimaa (1867), Eestimaa (1868), Saaremaa (1868) ja Kuramaa rüütelkonna aadlimatriklisse (1875). Tema noorem vend kindralmajor Sigismund von Tideböhl (1824–1890) oli Liivimaal immatrikuleeritud juba 1865. aastal. Mõisaid suguvõsa Läänemereprovintsides ei evinud.

Suguvõsa liikmeid
Johann Georg Tideböhl (1711−1756), Tallinna Toomkoguduse ülempastor
Johann Christian Tideböhl (1741−1807), Tallinna toomkooli professor ja direktor, õuenõunik
Georg Gottlieb Tideböhl (1751−1806), Tallinna toomkooli professor
Bogislaus Tideböhl (1762−1819), Tallinna ja Miitavi gümnaasiumi direktor, õuenõunik
Johann Heinrich von Tideböhl (1786−1856), Tallinna sündik
Arnold Gustav Wilhelm von Tideböhl (1818−1888), salanõunik
August Johann Sigismund von Tideböhl (1824−1890), insener-kindral, Nikolai inseneriakadeemia ülem

Kirjandus
Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil: Estland. Bd I. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1930. Lk 401 .
Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil: Livland. Bd I. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1929. Lk 281–284 .
Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil: Oesel. Tartu: Osaühing „Ilutrükk”, 1935. Lk 596–598 .

Välislingid
Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
Väljavõte Liivimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
Väljavõte Saaremaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust

Aadlisuguvõsad
Eestimaa aadlisuguvõsad
Liivimaa aadlisuguvõsad
Saaremaa aadlisuguvõsad
Saaremaa matrikliaadel
Kuramaa aadlisuguvõsad
Oxenstierna

Oxenstierna oli rootsi aadlisuguvõsa.

Arvatavaid suguvõsa esindajaid on teada juba enne 14. sajandi keskpaika, kui nad omasid suuri maa-alasid Södermanlandis ja Upplandis.

Suguvõsa harud
Oxenstierna af Croneborg
Oxenstierna af Eka och Lindö
Oxenstierna af Södermöre 
Oxenstierna af Korsholm och Wasa

Suguvõsa esindajaid
Rootsi riigitegelane Axel Oxenstierna
Rootsi riigitegelane Gustaf Gabrielsson Oxenstierna

Rootsi aadlisuguvõsad
Rootsi introdutseeritud aadel
Altrei

Altrei (itaalia: Anterivo) on vald (comune) Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias.

2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 384 inimest.

Geograafia 

Altrei on ainus Lõuna-Tirooli vald Fiemme orus Lõuna-Lubjakivi Alpides, paiknedes umbes 25 km Bolzanost lõunas poolel teel Trento linnani. Ümbritsevad vallad põhjas, lõunas ja idas: Capriana, Carano, Castello-Molina di Fiemme ja Valfloriana kuuluvad kõik Trento provintsi, välja arvatud Truden loodes. Kagus ulatub Altrei vald Avisio jõe oruni. Suur osa kuulub Trudner Horni loodusparki.

Valla pindala on 11,1 km².

Frazioni 

Altrei vallas on frazioni (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Eben (Pramarino) ja Guggal.

Keeleline jaotus 

2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 87,80% rahvastikust esimese keelena saksa keelt ja 12,20% itaalia keelt.

Ajalugu 

Antereu esmamaining on 1321. aasta dokumendis, mille andis välja krahv Heinrich von Kärnten, kes oli asustanud piirkonna saksa talupoegadega. See oli osa Heinrichi edukast katsest võitluses Trento vürstlike piiskoppide feodaalsuveräänsusega Fiemme orus. Kauge piirkond jäi Tirooli valduseks aastani 1779, kui Habsburgide keisrinna Maria Theresia vahetas selle Tramini vastu Etschtalis. Pärast 1803. aasta sekulariseerimist liideti kõik Fiemme oru valdused Austria Tirooli kroonimaasse.

Fašistliku režiimi ajal oli Altrei 1926. aastast osa suuremast Capriana vallast Trento provintsis; see liideti taas Lõuna-Tirooliga vastavalt esimesele autonoomiastatuudile aastast 1948.

Välislingid 

 Valla koduleht (saksa ja itaalia keeles)

Bolzano provintsi vallad
Põiktänav (film)

"Põiktänav" (läti keeles "Šķērsiela") on Läti 1989. aasta dokumentaalfilm. Filmi režissöör on Ivars Seleckis. Filmi tootis Riia Kinostuudio.

Filmi tegevus toimub 1988, kui kogu Läti NSV oli suurte muutuste keerises. Filmi tegevuskoht on väike vaikne Riia Imanta asumi tänav.

1999 tehti filmile järg "Põiktänava uued ajad", mille lavastas samuti Ivars Seleckis.

Läti filmid
1989. aasta filmid
Saatana teenrid

"Saatana teenrid" (läti keeles "Vella kalpi") on Riia Kinostuudio 1970. aasta ajalooline põnevusfilm. Filmi režissöör on Aleksandrs Leimanis. 

Film põhineb Arveds Mihelsonsi (Rutku Tēvsi) romaani "Trīs vella kalpi"" motiividel.

Filmi tegevus toimub 17. sajandil Riias 30-aastase sõja ajal.

Läti filmid
1970. aasta filmid
Alternatiiv Saksamaale

Alternatiiv Saksamaale (saksa keeles Alternative für Deutschland, lühend AfD) on parempoolne Saksamaa partei.

Partei Alternatiiv Saksamaale asutamiskongress toimus Berliinis 14. aprillil 2013.

2017. aastal toimunud Saksamaa Liidupäeva valimistel sai Alternatiiv Saksamaale 12,6% häältest ning omandas parlamendis 94 kohta.

4. juulist 2015 kuni 29. septembrini 2017 olid partei kaasesimehed Frauke Petry ja Jörg Meuthen. Alates 29. septembrist kuni 2. detsembrini 2017 oli partei Alternatiiv Saksamaale esimees Jörg Meuthen. Alates 2. detsembrist 2017 kuni 30. novembrini 2019 oli partei esimehed Jörg Meuthen ja Alexander Gauland. 30. novembrist kuni 28. jaanuarini 2022 oli partei esimehed Tino Chrupalla ja Jörg Meuthen. Alates 28. jaanuarist 2022 on partei esimees Tino Chrupalla. 

Partei kritiseerib teravalt Angela Merkeli immigratsioonipoliitikat, mis viivat kuritegevuse vohamise, masside vastuvõtmiseni, keda ei ole võimalik integreerida, ja suveräänsuse kaotamiseni.

Viited

Välislingid
Partei koduleht

Saksamaa parteid
Jörg Meuthen

Jörg Hubert Meuthen (sündinud 29. juunil 1961 Essenis) on Saksa majandusteadlane ja poliitik. 

Jörg Meuthen on pärit kaupmehe perekonnast. Gümnaasiumi lõpetas ta 1981. aastal Bad Emsis. Seejärel sooritas ta tsiviilteenistuse. 1983. aastal alustas ta Münsteri ülikoolis publitsistika, poliitikateaduste, romanistika ja ettevõtlusmajanduse õpinguid. 1984–1989 õppis ta Mainzi Ülikoolis majandusteadust. Ülikooli lõpetamise järel töötas ta Kölni ülikoolis teadurina, doktorikraadi sai samas 1993. aastal.

1993–1996 töötas ta Hesseni liidumaa rahandusministeeriumi referendina. Alates 1997. aastast oli ta Kehli Avaliku Halduse Kõrgkooli professor.

4. juulist 2015 kuni 29. septembrini 2017 oli Jörg Meuthen Frauke Petry kõrval partei Alternatiiv Saksamaale kaasesimees. Alates 29. septembrist kuni 2. detsembrini 2017 oli Jörg Meuthen Alternatiiv Saksamaale esimees. Alates 2. detsembrist 2017 on ta üks partei kaasesimeestest (teine on Alexander Gauland).

Jaanuaris 2022 teatas Meuthen, et lahkub AfD-st, kuna partei on muutunud liiga äärmusparempoolseks.

Viited

Saksamaa poliitikud
Sündinud 1961
Kampflied der Nationalsozialisten

"Kampflied der Nationalsozialisten" oli Kleo Pleyeri kirjutatud laul, mida NSDAP ja SA kasutasid  natsionaalsotsialistlikul Saksamaal võitluslauluna.

"Kampflied der Nationalsozialisten" 

Näidis:

Wir sind das Heer vom Hakenkreuz,
Hebt hoch die roten Fahnen!
Der deutschen Arbeit wollen wir,
Den Weg zur Freiheit bahnen!
Ingliskeelne toortõlge:

We are the army of the swastika,
Raise high the red Flags!
For the German labour we want
to clear the path to freedom!

Wir sind das Heer vom Hakenkreuz,
Hebt hoch die roten Fahnen!
Der deutschen Arbeit wollen wir,
Den Weg zur Freiheit bahnen!

Herbei zum Kampf, ihr Knechte der Maschinen.
Nun Front gemacht der Sklavenkolonie.
Hört ihr denn nicht die Stimme des Gewissens,
den Sturm, der euch es in die Ohren schrie?

Ja, aufwärts der Sonne entgegen.
Mit uns zieht die neue Zeit.
Wenn alle verzagen, die Fäuste geballt,
wir sind ja zum Letzten bereit!

Und höher und höher und höher,
wir steigen trotz Hass und Verbot.
Und jeder SA-Mann ruft mutig: "Heil Hitler!"
Wir stürzen den jüdischen Thron!

Viited

Välislingid 
 "Kampflied der Nationalsozialisten" YouTube'is

 

Natsionaalsotsialism
Laulud
AHS Krab

AHS Krab ('Krabilised') on Poolas valmistatud soomustatud liikurhaubits.

Kasutajad

Praegused kasutajad

Vaata ka 
 2S35 Koalitsija-SV
 K9 Thunder 
 PzH 2000
 Sholef
 VCA Palmaria
 Zuzana 2

Viited 

Poola relvad
Liikursuurtükid
Kessler

Kessler või Keßler on mitme tuntud isiku perekonnanimi:

 Edmund Kessler (1880–1930)
 Heinz Keßler (1920–2017)
 Meir Kessler (sündinud 1961)
 Ernst Carl Kessler (1808—1863) orelimeister

Kessler on mitme koha nimi:

Kessler (Lääne-Virginia)
Kessler (Ohio)
Deon Hemmings

Deon Hemmings (sündinud 9. oktoobril 1968 Saint Annis) on Jamaica endine naiskergejõustiklane (tõkkejooksja), Jamaica esimene olümpiavõitja.

Jamaica jooksjad
Sündinud 1968
Artillerisystem 08

Artillerisystem 08 (projektinimega ARCHER) on BAE Systems Bofors AB poolt valmistatud Rootsi liikurhaubits.

Taktikalis-tehnilised andmed 
Kaliiber: 155 mm L52
Raua pikkus: 52 kaliibrit
Mürsu algkiirus: 655 m/s
Laskekiirus: 6-8 lasku/min
Laskekaugus tavalise mürsuga: 60 km
Pikkus: 14,1 m
Laius: 3 m
Kõrgus: 3,33 m
Kaal: 30 t
Mootori võimsus: 329 hj / 242 kW
Erivõimsus: 20 hj/t
Kiirus: 70 km/h
Sõidukaugus: 500 km

Praegused kasutajad 
 - 48

Vaata ka 
FH 77
Sholef
VCA Palmaria

Rootsi relvad
Liikursuurtükid
Tom Price

Thomas Edmunds Price (sündinud 8. oktoobril 1954 Lansingis Michigani osariigis) on Ameerika Ühendriikide arst ja poliitik. Ta oli 10. veebruarist 2017 kuni 29. septembrini 2017 Ameerika Ühendriikide tervishoiu- ja sotsiaalminister.

Ta sündis aastal 1954 Lansingis Michigani osariigis, ta kasvas üles Dearbornis, kus õpetas ka keskkooli. Ta lõpetas Michigani Ülikooli aastal 1975 Bachelor of Arts kraadiga ja aastal 1979 meditsiinidoktori kraadiga.

Ta astus ministriametist tagasi, sest teda kritiseeriti liigsete lennukulude pärast.

Isiklikku 
Ta on abielus ja poja isa, tema abikaasa Betty Price on samuti arst ja (vabariiklik) poliitik. Usutunnistuse poolest on ta presbüterlane.

Ameerika Ühendriikide poliitikud
Ameerika Ühendriikide tervishoiu- ja teenindusministrid
Ameerika Ühendriikide arstid
Sündinud 1954
Suurtükkide loend

Siin on loetletud suurtükid. Loetelu pole täielik.

#
 155 GH 52 APU

A
 AHS Krab
 AMX-30 Auf1
 ATMOS-2000
 Artillerisystem 08
 A-222

B
Bandkanon 1

C
CAESAR

D
DANA
Donar

E

F
Fahrpanzer
FH77

G 
G5 haubits 
G6

H

I

J

M
MOBAT

N
Nora B-52

P
 PzH 2000

R
Rascal

S
Sholef
Süütelukk
Soltam M-68
Soltam M-71

T
 T-155 Fırtına
 T30 Howitzer Motor Carriage
 TRF1

V
 VCA Palmaria

Z
Zuzana

 Loend
Suurtükid
Richard Kruus

Richard Kruus (6. oktoober 1899 Kooli talu, Võidivere küla, Torma vald, Tartumaa – 7. mai 1989) oli eesti põllumees.

Ta osales Vabadussõjas, sai Aidu lahingus raskesti haavata. 1938. aastal sai ta kinkelepingu alusel Kooli talu omanikuks. Alates 1950. aastast töötas Torma MTJ-s treialina.

Välislingid
Geni
Vanadpildid: Kartulite sorteerimine Kooli talus

Vabadussõja veteranid
Sündinud 1899
Surnud 1989
Rasvalasu

Rasvalasu, rasvamägi või rasvaklomp on kanalisatsiooni kogunenud moodustis, milles on hangunud massiks kogunenud rasv, õli, mähkmed, hügieenisidemed, kondoomid, salvrätid jms. 

Kui lasu õigeaegselt ei avastata ega eemaldata, võib mass kanalisatsioonisüsteemi täielikult ummistada.  On ka projekte jäätmete kasutamiseks biokütusena. 

Rasvamägede (inglise keeles fatberg) nimetus pärineb kanalisatsiooni hooldustöötajatelt ja on moodustatud termini "jäämägi" (inglise keeles iceberg) eeskujul.

Viited

Kanalisatsioon
Koosdisainimine

Koosdisainimine (inglise k. co-design, vahel ka koosloome eesti k) on väljakujunenud lähenemine loomingulisele praktikale. Koosdisaini alustaladeks on Skandinaavias 1970. aastatel välja töötatud osalusdisaini tehnikad. Koosdisainimist kasutatakse tihti kaasloomise juures oleva terminina.

Koosloome peegeldab traditsiooniliste disainer-kliendisuhete fundamentaalset muutust. Kaasautoreklaamipõhine lähenemine võimaldab paljudele inimestele loominguliselt kaasa aidata probleemide sõnastamisel ja lahendamisel. Selline lähenemisviis läheb kaugemale konsulteerimisest, arendades ja süvendades võrdset koostööd kodanike vahel, kes konkreetset väljakutset lahendavad või üritavad lahendada. Koostöös peamine juhtmõte on see, et kasutajad, kes on oma kogemuse "eksperdid", on projekteerimisprotsessi keskmes.

Seda terminit kasutatakse erinevates valdkondades, nt disaini, arhitektuuri, maastikuarhitektuuri, toote disaini, jätkusuutlikkuse, graafilise disaini ning planeerimise juures.

Ajalugu 
1960. paiku kasvas kogukonnaga arvestamise nõudlus suurema otsuse langetamistel. 1965. aastal Suurbritannias sündis esmakordselt idee, et rahval peaks olema võimalus oma koosloome meetodeid jagada, (Taylor, 1998, lk 86) ent osaliste poolt panustatava töö suurus polnud sugugi võrdne. Koosdisainimine on püüdnud luua platvormi projekteerimisprotsessi aktiivseks osalemiseks lõppkasutajatele.

Skandinaavia 
Koosdisainimine on tegeliku alguse saanud Skandinaaviast, kus algusaastatel nimetati seda ühisdisainiks (inglise k. cooperative design). 

Kui antud meetodid aga jõudsid Ühendriikidesse, otsustati, et cooperative design ei ole õige termin, mida kasutada, kuna tegemist ei olnud näost-näkku infovahetusega, siis otsustati kutsuda antud meetodit participatory design nime pidi.

Skandinaaviast tulenevad andmed koosdisainimise kohta põlinevad 1970. aastatest, kus tegeleti  nn kollektiivse ressursside lähenemisega ning töötati välja strateegiad ja tehnikad, mis mõjutavad töökohtades kasutatavate arvutirakenduste kavandamist ning rakendamist. Norra Raua- ja metallitööliste liidu projekt (NJMF) astus esimese sammu traditsioonilistest teadusuuringutest inimestega töötamise poole, muutes otseselt ühistusse kuuluvate osapoolte tähtsust.

Viited 

Disain
Riia autotehas

Riia autotehas (läti keeles Rīgas Autobusu Fabrika, lühendatult RAF; vene keeles Ри́жская авто́бусная фа́брика, lühendatult РАФ) oli Riias 1949-1998 tegutsenud autotehas. Tehases toodeti RAFi automargiga busse ja mikrobusse.

Autotootjad
Läti ettevõtted
Plācis

Plācis (vanasti ka Placi) on küla (vidējciems) Lätis Cēsise piirkonnas, Straupe valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 55 meetri kõrgusel, piirkonna keskusest Stalbest 3,5 ja Riiast 72 kilomeetri kaugusel.

Külas asub mälestusmärk ümbruskonnas Lätis vabadussõja ajal kohaliku paruni Mannteuffeli juhtimisel tegutsenud jäägritele ja partisanidele. Lisaks vallavalitsusele asuvad seal veel Straupe kultuurimaja ja mitmed poed. Seal on Kraujase  ja Plācise bussipeatused. 

Nüüdisaegne asula kujunes nõukogude ajal, mil sinna rajati kohaliku Lenini nimelise kolhoosi keskasula. Varem asusid seal Plačakrogsi kõrts ja Baukalni poolmõisa keskus.  Aastani 2021 kuulus küla Pārgauja piirkonda.

Küla jääb osaliselt Gauja rahvusparki. Baukalnsi keskaegne kalmistu ja kirikuase on muinsusmälestistena kohaliku kaitse all.

Viited

Cēsise piirkonna külad
Tiņģere

Tiņģere (vanasti ka Tiņģers muiža) on küla (vidējciems) Lätis Talsi piirkonnas, Īve valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 65 meetri kõrgusel, piirkonna keskusest Talsist 26 ja Riiast 135 kilomeetri kaugusel.

Tiņģere küla mainiti kirjalikes allikates esmakordselt aastal 1245 kui Riia toomkapiitlile kuuluvat asulat. Hiljem rajati sinna Tiņģere mõis (Tingern), mille keskuse juurde tänapäevane küla ka tekkis. Aastal 1948 sai sellest Īve külanõukogu halduskeskus, see ehitati välja ka kohaliku kolhoosi keskasulana. Lisaks vallavalitsusele on külas veel postkontor, rahvamaja ja raamatukogu, mõisa häärberis asub kohalik põhikool. Tiņģeres asub ka valla vabaõhulava.

Tiņģeres kasvab looduskaitsealune  Sudarbkalniņi kirsipuu ja mitmed teised nimetud põlispuud (tamm, pärn ja hobukastan).

Aastal 2017 oli külas 223 elanikku.

Viited

Talsi piirkonna külad
Ivo Eenpalu

Ivo Eenpalu (sündinud 29. oktoober 1980) on eesti taimekasvataja.

2016. aastal pälvis ta parima taimekasvataja aunimetuse. 2017. aasta algusest on Ivo Eenpalu Eesti Põllumajandus-Kaubanduskoja teraviljatoimkonna esimees.

Haridus
Ivo Eenpalu lõpetas 1999. aastal Laagna Gümnaasiumi. Õppis Tallinna Tehnikaülikoolis soojustehnikat ning on lõpetanud Tallinna Majanduskooli õiguse erialal.

Isiklikku
Tema ema on Anne Eenpalu ja vanavanaisa Kaarel Eenpalu.

Viited

Välislingid
 Põllumehe Teataja, nr 14, veebruar 2017

Eesti põllumajandustegelased
Sündinud 1980
Tallinna Majanduskooli vilistlased
T-64

T-64 on Nõukogude Liidus konstrueeritud ja seeriana toodetud tank.

Tank konstrueeriti aastail 1951–1962 ning seda toodeti 1963–1987. Kokku ehitati umbes 13 000 tanki.

See oli külma sõja tingimustes puhkeda võivaks tuumasõjaks kõige paremini kohandatud (soomuse kõige sisemine kiht oli radiatsiooni neelav, siseõhk oli välisõhust isoleeritud ja läbis erilised filtrid, põlevaid mittemetalseid materjale kasutati võimalikult vähe – roomikute tugirattad olid kummikatteta jv.). Nõukogude Liit ei müünud tanki T-64 teistele riikidele. 

T-64 põhjal loodi ka tank T-80, mis tuli kasutusse aastal 1976.

Kasutajad

Praegused 
  – 25 Ukrainalt ostetud T-64B-1.
  Donetski Rahvavabariik – 2017. aasta seisuga mitmed T-64B-d, T-64BV-d ja T-64BM-id teenistuses.
  Luhanski Rahvavabariik – 2017. aasta seisuga mitmed T-64B-d, T-64BV-d ja T-64BM-id teenistuses.
  Transnistria – 18 T-64BV-d teenistuses.
  – 2215 2005. aasta seisuga. Kasutatavad versioonid on T-64BV ja T-64B.  
  – 2017. aasta seisuga 100 tükki teenistuses

Endised 
 
  ~50 2011. aasta seisuga. Praeguseks on kõik maha kantud.
  – ~4000 1995. aasta seisuga. 2014. aastaks oli alles umbes 2000, mis olid teenistuses väljaarvatud ja vanarauaks tegemisel.
  – Edasi antud järglasriikidele.

Vaata ka 
BMPT Straž

Viited

Välislingid 
 В Германии завершились танковые соревнования НАТО с участием украинских военных - Zn.ua, 12.05.2017 

Nõukogude Liidu tankid
Venemaa tankid
Ukraina tankid
Keskmised tankid
Lahingutankid
Kira Sipjagina

Ki(i)ra Sipjagina (1917 – 15. oktoober 1991) oli tõlkija.

Ta tõlkis vene keelest eesti keelde peamiselt lastekirjandust ja ajalookirjandust.

Tunnustus
1966 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane

Viited

Välislingid
Haud Tallinna Liiva kalmistul

Eesti tõlkijad
Eesti NSV teenelised kultuuritegelased
Liiva kalmistule maetud
Sündinud 1917
Surnud 1991
Vassili Vlassov

Vassili Mihhailovitš Vlassov (jakuudi keeles Василий Михайлович Власов; sündinud 23. augustil 1945 Malaja Marhas Jakutski rajoonis Jakuudi ANSV-s) on Sahha riigitegelane,  Põhjatähe ordeni kavaler.
 
Ta oli aastatel 1998–2002 Sahha (Jakuutia) Vabariigi Valitsuse esimees. Vlassov oli Sahha (Jakuutia) Vabariigi Riigikogu (Il Tumeni) III koosseisu (2005–2009) ja on V koosseisu (alates 2013) rahvasaadik.

2008. aastast on Vlassov Sahha (Jakuutia) Vabariigi Briljantide ja Juveelitoodete Tootjate Gildi president.

Haridus ja töökäik
Vlassov lõpetas 1968. aastal  Irkutski Polütehnilise Instituudi mäeinseneri kutsega. 1984. aastal kaitses ta tehnikakandidaadi kraadi.
2000. aastal sai ta Ammossovi-nimelise Jakutski Riikliku Ülikooli ökonoomika ja juhtimise kateedri dotsendiks.

Kuni 1981. aastani töötas ta õpitud erialal Jakuutia ettevõtetes; alates 1981. aastast vastutaval parteitööl (kuni aastani 1990). Ta oli aastatel 1990–1993 Jakuudi ANSV (hiljem Jakuudi-Sahha NSV ja Sahha (Jakuutia) Vabariigi) Ülemnõukogu esimehe esimene asetäitja.

Aastatel 1993–1997 oli ta Sahha (Jakuutia) Vabariigi Valitsuse esimehe asetäitja, 1998–2002 valitsuse esimees.

Aastatel 2002–2005 tegutses Vlassov teemanditöötlusettevõtete kontserni ALROSA asepresidendina ja 2003–2010 Sahha (Jakuutia) Vabariigi presidendi juures oleva Teemantide Nõukogu esimehena.

Tunnustus
2000 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi  Põhjatähe orden

Viited

Sahha (Jakuutia) Vabariigi poliitikud
Põhjatähe ordeni (Sahha) kavalerid
Sündinud 1945
Albu mõisa park

Albu mõisa park on mõisapark Järva maakonnas Järva vallas Albu külas endisaegse Albu mõisa alal.

Park on arvele võetud kultuurimälestisena.

Pargis on muu hulgas Albu mõisa sild.

Viited

Välislingid

Eesti mõisapargid
Järva vald
PL-01

PL-01 on Poola soomuk/kergtank, loodud OBRUMi ja BAE Systemsi poolt Rootsi jalaväe lahingumasina CV90 põhjal.

Tootmist plaanitakse alustada 2018. aastal.

Viited 

Poola tankid
Eksperimentaaltankid
Keskmised tankid
Tartu Ülikooli Kliinikumi naistekliinik

SA Tartu Ülikooli Kliinikumi naistekliinik on Tartus asuv kliinik. Naistekliiniku jaoks on tähtis ka teadustöö arendamine reproduktiivsuse ja fertiilsuse valdkonnas ning sünnitusabi ja günekoloogia arengu kindlustamine Eestis.

Osakonnad
Naistenõuandla ja perekeskus – Nõuandlas töötavad naistearstid ja ämmaemandad viivad läbi günekoloogiliste haigete ja rasedate uuringuid, ravi ja jälgimist.

Günekoloogia – uuritakse ja ravitakse erinevaid ööpäevaringset haiglaravi vajavaid naistehaigusi ja teostatakse mitmesuguseid günekoloogilisi operatsioone.

Sünnitusosakond

Ajalugu

1804  anti välja haridusministri korraldus iseseisva sünnitusabi kateedri loomiseks

1805  üüriti Soola tänava eramajast 4 tuba, asutus kandis nimetust   „Sünnitus asutis“

1805  esimene patsient naistekliinikus

1806  esimene sünnitus naistekliinikus

1806  prof Deutsch alustab loengutega naiste- ja lastehaiguste alal

1808  valmis Kliinilise Instituudi hoone Toomemäel,  Lossi 36

1811  õppetooli juurde avati ämmaemandate kool

1861  kliinik kannab nimetust Tartu Ülikooli Naistekliinik

1920  õppetooli asub juhtima esimene eesti soost professor – Jaan Miländer

Naistekliiniku juhatajad
 Christian Friedrich von Deutsch (1805–1834)
 Piers Uso Friedrich Walter (1834–1859)
 Johannes Holst (1859–1883)
 Max Heinrich Runge (1883–1888)
 Otto Ernst Küstner (1888–1893)
 Aleksander Gubarev (1893–1897)
 Aleksander Muratov (1898–1901)
 Aleksander Solovjov (1901–1902)
 Sergei Dimitrovits Mihnov (1903–1918)
 Jaan Miländer (1920–1937)
 Harald Perli (1938–1944)
 Rudolf  Bernakoff (1944–1950)
 Irina Veermaa (1951–1958)
 Vladimir Fainberg (1955–1971)
 Vootele Meipalu (1971–1974)
 Kadri Gross (1974–1991)
 Helbe Sinimäe (1991–1995)
 Virve Kask (1995–1996)
 Kadri Matt (1996–1997)
 Andrei Sõritsa (1997)
 Helle Karro (alates 1998)

Kasutatud kirjandus
 Velliste, A., Tael, K., Tartu Ülikooli Kliinikum 200 (SA Tartu Ülikooli Kliinikum, 2004)

Viited

Tartu Ülikooli Kliinikum
Ārlava vald

Ārlava vald (läti keeles Ārlavas pagasts) on vald Lätis Talsi piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Valdemārpilsi linna ning Īve, Lube, Valdgale, Vandzene, Laidze ja Roja vallaga.

Valla pindala on 134,5 km². 2016. aasta seisuga elas seal 935 inimest. Valla keskus on Valdemārpilsi linn, mis aga valla koosseisu ei kuulu. Vallamaja asub aadressil Raiņa iela 16, vallavanem on Andris Grīnbergs.

Suuremad järved on Sasmaka järv ja Lubezersi järv. Suurimaks jõeks on  Sasmaka järvest algav Mazroja jõgi.

Ajalugu 

Vald on vana liivlaste ja kuralaste asuala. Haldusüksusena moodustati see aastal 1666, valla vana saksakeelne nimi oli Erwahlen. Esimese Läti vabariigi ajal oli see Talsi maakonna suurim vald, mille pindala oli 226,9 km². Aastal 1925 oli seal 3764, aastal 1930 4048 ja aastal 1935 4257 elanikku. Tänapäeva vald moodustab toonase valla keskosa, lisaks kuuluvad selle alla suurem osa endisest Lubezersi vallast ja peaaegu kogu endine Nogale vald.

Aastal 1945 moodustati Ārlava vallas Ārlava, Īve, Valdemāri, Ziedoņi ja Lube külanõukogud, vald ise likvideeriti aga aastal 1949. Aastal 1956 liideti Ārlava külanõukogu Valdemārpilsi linnaga ja moodustati Valdemārpilsi linna maaterritoorium. Aastal 1965 liideti sellega osa Lube ja Vandzene külanõukogudest. 2009. aastast kuuluvad valla alad Talsi piirkonda. Aastal 2010 moodustati maaterritooriumist Ārlava vald. Aastal 2011 liideti osa valla maadest Valdemārpilsi linnaga.

Kaitstavad objektid 

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Nogale mõisa süda, sealhulgas park, häärber ja pruulikoda, häärberi kümme lage, kamin ja kaks kamin-ahju, Bašķiņkalnsi linnamägi, hiiepaik Ozoli Pühamägi ja Birznieki Kuradilaeva muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on kultuurimälestistest Nogale mõisa tallid, teenijate maja ja kõrts, lisaks veel Zošukrogsi keskaegne kalmistu sealsete ristikividega ja Klāšase keskaegne kalmistu.

Looduskaitse all on Jāņis Metuzala dendraarium, osaliselt jääb valda ka Zemgaļi soo hoiuala. Looduskaitse all on 16 põlispuud, sealhulgas ka Sasmaka Ebajumalate pärn.

Asustus 

Aastal 2011 elas vallas 976 lätlast, 11 venelast, 12 valgevenelast, 9 ukrainlast, 9 poolakat ja 8 leedulast.

Valla külad on:

Ülejäänud valla elanikud elasid küladesse mitte kuuluvates taludes.

Viited

Välislingid 

Läti vallad
Talsi piirkond
Otto Küstner

Otto Ernst Küstner (26. august 1849 Trossin – 12. mai 1931 Trossin) oli saksa günekoloog. 

Küstner õppis meditsiini Leipzigis, Berliinis ja Halles, kus 1873. aastal kaitses doktorikraadi. Küstner jätkas õpinguid Viinis, naasis aga Hallesse. 

1887. aastal nimetati Küstner günekoloogia ja sünnitusabi korraliseks professoriks Tartu Ülikoolis.

Tunnustus
1926 – valiti Leopoldina liikmeks

Naistearstid
Saksamaa arstid
Tartu Ülikooli arstiteaduskonna professorid
Sündinud 1849
Surnud 1931
Stephan Nonnert

Stephan Nonnert (suri pärast 1582) oli XVI sajandil elanud Vorbuse mõisnik.

Stephan Nonnert põlvnes täpselt teadmata päritolu suguvõsast, kes omas Poola-ajal Tartumaal maavaldusi. Ta omandas varem Kärkna kloostrile kuulunud Vorbuse. Tema ajal on allikais esmakordselt mainitud mõisa (Hof Worr). Mõisa XVII ja XVIII sajandil käibel olnud saksakeelne nimi Nunnarts Hof ja Nunnenhof on tulnud tema nime järgi.

Vaata ka
Vorbuse mõis

Viited

 Vorbuse mõisnikud