joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Iargara

Iargara on linn Moldovas Leova rajoonis. Iargara asub rajoonikeskusest Leovast ligikaudu 16 km idakagus.

Iargara asutati 1902. aastal seoses raudteejaama rajamisega.

2004. aasta rahvaloenduse andmetel oli Iargara elanikest moldaavlasi/rumeenlasi 72,15%, bulgaarlasi 14,66%, venelasi 5,63%, ukrainlasi 4,12% ja gagauuse 2,67%.

Viited

Moldova linnad
Łuków

Łuków on linn Poolas Lublini vojevoodkonnas, Łukówi maakonna keskus. Łuków asub Lublinist umbes 76 km põhjas.

Ürikutes on Łukówit esmakordselt mainitud 1233. aastal. Magdeburgi linnaõigused sai Łuków 1403. aastal.

1897. aasta rahvaloenduse andmetel elas Łukówis 4799 juuti, kes moodustasid 55% linna elanikkonnast.

Teises maailmasõjas hävis umbes 70% linnast.

Aastatel 1975–1998 kuulus linn Siedlce vojevoodkonda.

Galerii

Viited

Lublini vojevoodkonna linnad
Fortaleza Esporte Clube

Fortaleza Esporte Clube on Brasiilia spordiklubi, mis tegutseb Ceará osariigis Fortalezas.

See on tuntud eelkõige oma jalgpallimeeskonna poolest, mis mängib Brasiilia kõrgliigas Campeonato Brasileiro Série A ja Ceará osariigi meistrivõistlustel Campeonato Cearense. Klubil on oma meeskond veel muuhulgas saalijalgpallis, käsipallis ja korvpallis.

Klubi on asutatud 18. oktoobril 1918.

Aastatel 2010–2017 mängis klubi jalgpallimeeskond Brasiilia tugevuselt kolmandas liigas Campeonato Brasileiro Série C. Sealt tõusti 2017. aastal esiliigasse. 2018. aastal võideti esiliiga ja jõuti pärast 2006. aastat tagasi kõrgliigasse. Fortaleza parimaks tulemuseks Brasiilia meistrivõistlustel jalgpallis on teine koht (1960 ja 1968).

Fortaleza on tulnud Ceará osariigi meistriks jalgpallis kokku 45 korda, jagades selles arvestuses osariigis oma suurima rivaali Ceará Sporting Clubiga esikohta.

Klubi kodustaadion on Castelão, mis mahutab 63 903 pealtvaatajat ja mis renoveeriti 2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlusteks. Fortaleza jagab seda staadioni Cearága.

Praegune koosseis 
Seisuga 25. mai 2022

Saavutused 
Campeonato Cearense
Võidud (45): 1920, 1921, 1923, 1924, 1926, 1927, 1928, 1933, 1934, 1937, 1938, 1946, 1947, 1949, 1953, 1954, 1959, 1960, 1964, 1965, 1967, 1969, 1973, 1974, 1982, 1983, 1985, 1987, 1991, 1992, 2000, 2001, 2003, 2004, 2005, 2007, 2008, 2009, 2010, 2015, 2016, 2019, 2020, 2021, 2022
Campeonato Brasileiro Série A
Teised kohad (2): 1960, 1968
Campeonato Brasileiro Série B
Võidud (1): 2018
Teised kohad (2): 2002, 2004
Campeonato Brasileiro Série C
Teine koht (1): 2017
Copa do Nordeste
Võidud (1): 2019

Viited

Välislingid 
 Ametlik koduleht

Brasiilia jalgpalliklubid
Kirjastiilide loend

Kirjastiilide loend annab loendi Euroopa ajaloolistest kirjastiilidest, mida käsitleb paleograafia ja mis on aluseks uute kirjatüüpide loomisele tänapäeval. Stiilid on antud ligikaudses kronoloogilises järjestuses.

 kreeka kapitaal
 kreeka untsiaal
 rooma kapitaal (capitalis monumentalis)
 majuskelkursiiv, rooma kursiiv
 ruutkapitaal (capitalis quadrata)
 untsiaal
 rustika (capitalis rustica)
 minuskelkursiiv
 pooluntsiaal (scriptura semiuncialis)
 merovingide kiri
 iiri-anglosaksi kiri, insulaarkiri
 läänegooti kiri
 langobardi kiri
 benevendi kiri
 karolingide minuskel
 glagoolitsa (глаголица)
 sidekiri (вязь)
 lombardia versaal e gooti untsiaal
 tekstuur
 notula
 bastard
 rotund
 gooti antiikva e petrarca-kiri
 ustaav (уста́в)
 poolustaav (полуустав)
 slaavi kiirkiri (скоропись)
 antiikva
 klassikaline antiikva e medievaal
 švaabi kiri (schwabacher)
 fraktuur
 kantseleikiri (cancellaresca)
 kursiivantiikva e humanistide kursiiv (cursiva humanistica)
 saksa kirjutuskiri
 ladina kirjutuskiri e kurrentkiri
 peensulekiri e peensulekalligraafia
 klassitsistlik antiikva
 grotesk
 sulegrotesk
 egiptienn

Keeleteaduse loendid
Kiri
Paleograafia
Ajaloo loendid
Erich Eek

Erich Herbert Eek (ka Eeck) (23. jaanuar 1893 Tallinn – 16. jaanuar 1974 Oakland, California, USA) oli Eesti õigusteadlane, kohtutegelane ja vandeadvokaat.

Lõpetas 1911 hõbeaurahaga Tallinna Nikolai Gümnaasiumi. 1911–1915 õppis Peterburi Ülikooli õigusteaduskonnas. EÜS Põhjala liige.

Karjäär
1916–1918 vannutatud advokaadi abi ning samal ajal Tallinna vaeslastekohtu sekretär. 

1918–1919 Tallinna-Haapsalu rahukogu kohtu-uurija Tallinnas.

1919–1920 Eesti Vabariigi prokuröri abi. 1919. aasta maist 5. juunini ja augustis täitis ajutiselt Eesti Vabariigi prokuröri kohuseid. Prokuratuuri ümberkorraldamise järel aprillist 1920 sama aasta septembrini Kohtupalati prokuröri vanemabi, täites kogu selle aja Kohtupalati prokuröri kohuseid.

1920–1921 Tallinna-Haapsalu rahukogu alaline liige.

1921–1922 Kohtupalati liige.

1922–1940 vandeadvokaat Tallinnas. 1927–1938 Vannutatud Advokaatide Nõukogu liige, 1938–1939 Advokatuuri nõukogu liige ja nõukogu sekretär. 1927–1940 Riigikontrolli juriskonsult. 

Osales Rahvaerakonna kandidaadina 1926. aasta Riigikogu valimistel ja 1930. aasta Tallinna linnavolikogu valimistel.

Põgenes 1944 Saksamaale, 1951 siirdus USA-sse.

Tunnustus
Valgetähe III klassi teenetemärk, 1939

Isiklikku
Ema Lydia Olga Eeck (sündinud Piepenberg), isa kaupmees Karl Viktor Eeck. 

Abikaasa Sinaida Eek (sündinud Smetanina) (15. august 1896 – 1983), tütar Lilian ja poeg Aarne Erich.

Viited

Allikad 

 Toomas Anepaio. Kohtunikud, kohtu-uurijad ja prokurörid 1918–1940 (Tartu 2017) 
 Lauri Vahtre. Eesti Advokatuuri ajalugu 1919–1994 (Tallinn, 2004)
 Delo imperatorskago S-Peterburgskago universiteta 1911-12 utsh god. Eriha-Herberta Karlovitsha Viktorov Ek. – Peterburi Riiklik Ajaloo Keskarhiiv, TsGIASpb.14.3.58150
 Erich Eeki teenistustoimik Kohtuministeeriumi arhiivis. – ERA.76.5.106.
 Kohtupalati akt vannutatud advokaadi Erich Eecki üle. – ERA.32.4.334.
 Vannutatud Advokaatide Nõukogu aruanded 1927–1937. 
 Advokatuuri Nõukogu aruanded 1938–1939. 
 E. Eek 60-a. – Vaba Eesti Sõna, 24. jaanuar 1953. 

Eesti õigusteadlased
Eesti advokaadid
Eesti kohtunikud
Valgetähe III klassi teenetemärgi kavalerid
Gustav Adolfi Gümnaasiumi vilistlased
EÜS Põhjala liikmed
Eestlased Ameerika Ühendriikides
Sündinud 1893
Surnud 1974
Goiás Esporte Clube

Goiás Esporte Clube on Brasiilia jalgpalliklubi, mis tegutseb Goiási osariigis Goiânias. See mängib Brasiilia kõrgliigas Campeonato Brasileiro Série A ja Goiási osariigi meistrivõistlustel Campeonato Goiano.

Klubi on asutatud 6. aprillil 1943.

Kui 2000. aastatel jäi Goiás Brasiilia kõrgliigas esikümnest välja vaid kahel korral, siis 2010. aastatel on esikümnesse jõutud vaid korra ja koguni viis hooaega on mängitud esiliigas. 2005. aastal saavutati seni parim koht kõrgliigas, kui saadi kolmas koht. 2006. aastal osaleti Lõuna-Ameerika klubide sarjas Copa Libertadores, kus jõuti kaheksandikfinaali, kuid kaotati seal Argentina klubile Estudiantes de La Plata. Seitse korda on osaletud Lõuna-Ameerika klubide karikasarjas Copa Sudamericana ning parimaks tulemuseks seal on finaali jõudmine 2010. aastal. 1990. aastal jõuti Brasiilia karikavõistlustel finaali, kus kaotati Flamengole. Goiás on Goiási osariigi kõige edukam klubi, olles tulnud osariigi meistriks 28 korda.

Klubi kodustaadion on Estádio da Serrinha, mis mahutab 9900 pealtvaatajat. Osad kodumängud peetakse ka oluliselt suuremal Estádio Serra Douradal, mis mahutab 41 574 pealtvaatajat.

Klubi suurim rivaal on Vila Nova.

Praegune koosseis 
Seisuga 11. juuni 2022

Saavutused 
Série B
Võidud (2): 1999, 2012
Teine koht (1): 1994
Campeonato Goiano
Võidud (28): 1966, 1971, 1972, 1975, 1976, 1981, 1983, 1986, 1987, 1989, 1990, 1991, 1994, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2002, 2003, 2006, 2009, 2012, 2013, 2015, 2016, 2017, 2018
Copa Centro-Oeste
Võidud (3): 2000, 2001, 2002
Copa do Brasil
Teine koht (1): 1990
Copa Sudamericana
Teine koht (1): 2010

Välislingid 
 Ametlik koduleht

Brasiilia jalgpalliklubid
Glossa ordinaria

"Glossa ordinaria" (ka "Glossa Magna" ja "Accursiana"; eesti keeles "Harilik gloss") on Bologna juristi Accursiuse koostatud keskaegne Rooma ja hilisema tsiviilõiguse glosside kogumik, millest kujunes õigushariduse alus esmalt Bolognas ja hiljem kogu Euroopas.

Accursiuse koostatud "Glossa ordinarias" oli 10 400 viidet tema eelkäijate tööle. Kokku sisaldas "Glossa ordinaria" 96 940 glossi, mis olid sedavõrd ulatuslikud, et raamistasid teksti igal lehel.

"Glossa ordinaria" päästis vahepeal unustusehõlma vajuva Rooma õiguse nüüdisaegse maailma jaoks. Accursiuse töö oli eriti hinnatud, kuna varasemate autoritega võrreldes juhtis ta tähelepanu vastuolulistele küsimustele ja pakkus neile vastuseid. Tema eesmärk oli seaduse tõlgendamisel vastuolusid vältida.

"Glossa ordinaria" oli õigusõppes pea ainus Rooma õiguse raamat, millega tulevased juristid töötasid. Kohtutes oli sel seadusega võrdne staatus. Tolleaegne kõnekäänd kõlas Quidquid non agnoscit glossa nec agnoscit curia 'Mida ei tunnista gloss, seda ei tunnista ka kohus'.

"Glossa ordinaria" oli 12. sajandil Rooma õiguse taassünni põhjus. "Glossa ordinaria" muutis Itaalia üldisemalt ja eriti Bologna keskaegse õigushariduse südameks.

Viited 

Rooma õigus
Lydenburg

Lydenburg (alates 2006. aastast ka Mashishing) on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Mpumalanga provintsis Ehlanzeni ringkonnas, Thaba Chweu valla halduskeskus.

Lydenburg on asutatud voortrekkerite poolt 1849. aastal. Omavalitsusliku staatuse sai 1927. aastal.

30. juunil 2006 nimetas Lõuna-Aafrika Vabariigi kunsti- ja kultuuriminister Pallo Jordan linna ümber Mashishingiks. Kohalikud elanikud kaebasid otsuse kohtusse ja vana nimi võeti jälle kasutusele.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Lydenburgi elanikest mustanahalisi aafriklasi 75,29%, valgeid 22,51%, värvilisi 1,43%, India või Aasia päritolu inimesi 0,45% ja teisi 0,33%. Pedi keelt pidas emakeeleks 26,15% inimesi, afrikaani keelt 22,81%, svaasi keelt 18,67%, suulu keelt 13,15%, sotho keelt 5,00%, inglise keelt 4,21%, tsonga keelt 3,28% ja ndebele keelt 2,53%.

Viited

Mpumalanga provintsi linnad
Kirjastiil

Kirjastiil, vanem nimetus šrift (saksa keelest Schrift 'kiri'), tüpograafia kontekstis kirjatüüp, on kirjatähtede kujutamise süsteem, mille puhul tähtede detailid on ühe kirjastiili piires kujundatud ühes võtmes ja ühesuguste reeglite järgi. Kirjastiilisisene ühtsus tagab ka kirja hea loetavuse.

Ajalooliste kirjastiilide välimus on sõltunud enamikul juhtudel kirjutusmaterjalist ja -vahenditest (raidkirjad, graveeritud kirjad, laisulekirjad, peensulekirjad). Esimesed trükikirjad lähtusid käsikirjade kirjastiilidest, hiljem iseseisvusid arengus.

Sõnavara 
Kirjastiili mõiste hõlmab kirja välimust, selle nähtavat kuju (EKSS defineerib seda tähtede kunstipärase graafilise vormina kirjas, Võõrsõnade leksikon kui kirjamärkide kujunduse liiki). Lühiduse mõttes kasutatakse eesti keeles kirjastiil asemel ka sõna kiri. Tüpograafias vastab eesti sõnale kirjatüüp ingliskeelne typeface, samas kui font tähistab ainult digitaalseid kirjatüüpe faili kujul.

Kirjastiili karakteristikud 
Kirjastiili analüüsimisel ja uute kirjatüüpide loomisel võetakse kujundamisel arvesse järgmisi elemente:
 Tähe kõrguse ja laiuse suhe
 Tähesamba paksus
 Tähesamba varieeruvus (laiemate ja kitsamate tähesammaste olemasolu ja suhe)
 Kaarte ümarus või kandilisus
 Paisutuste olemasolu ja tugevus
 Kirja kaldenurk
 Seriifide olemasolu ja kuju
 Dekoratiivsete kaunistuste olemasolu ja kuju

Jaotus 
Laias laastus võib kirjatüübid jagada kolmeks:
 antiikval baseeruvad kirjad ehk seriifkirjad
 plokk-kirjad (inglise keeles sans serif)
 egiptiennkirjad (inglise keeles slab serif)
Vahel lisatakse kategoriseerimisel alajaotus ehiskirjad, mis hõlmavad erineva kujunduspõhimõttega kirju, näiteks käekirja, pintslikirja, sulekirja jäljendavad šriftid, mitmesugused konstrueeritud kirjad, samuti ajaloolisi kirjastiile jäljendavad kirjatüübid.

Vaata ka 
 kirjastiilide loend
 kalligraafia
 trükikiri
 trükitüüp
 kirjagarnituur
 font

Viited 

Kiri
Trükindus
Kristi Piiper

Kristi Piiper (sündinud 1983) on eesti kirjanik. Ta on sündinud ja elab Tartus. Ta on õppinud Tartu Tervishoiukõrgkoolis.

Teoseid
"Salapaha" 2015 Tänapäev
"Tõde või tegu. Stella", 2015 Varrak
"Tõde või tegu. Ema saladus" 2016 Varrak
"Tõde või tegu. Tõde" 2018 Varrak 
"Kuidas mu isa uue töö sai" 2018 Tänapäev
"Meie uues kodus kummitab" 2019 Tänapäev
"Armunud keldrikoll, vegan verikäkk ja teised" 2019 Tänapäev
"Metsajärve pärandus" 2020 Tänapäev
"Topelt D" 2021 Varrak
"Tinderikooma" 2021 Tänapäev
"Tõde või tegu 1-3 osa" 2022 Varrak 
"Libahundid" 2022 Tänapäev

Tunnustus
 XIV Nukitsa konkursi 7.koht kirjanike edetabelis
2019 – Eesti Lastekirjanduse Keskuse, ajakirja Täheke ja kirjastuse Tänapäev korraldatud lastejutuvõistluse "Minu esimene raamat" II koht ("Metsajärve pärandus")
2019 – 2019. aasta kauneimad Eesti raamatud "Armunud keldrikoll, vegan verikäkk ja teised"
2020 – Tartu lastekirjanduse auhinna nominent "Armunud keldrikoll, vegan verikäkk ja teised"

Eesti kirjanikud
Sündinud 1983
Peene

Peene on jõgi Saksamaal.

Geograafia 

Westpeene koos Ostpeene, kui pikima lisajõega, ja Kleine Peene/Teterower Peenega (koos ilma määranguta Peenega (või Nordpeenega) kui selle väiksem ja lühem lisajõgi) voolab Kummerower Seesse (Kummerowi järve) ja siit kui päris Peene Anklami ja Szczecini lahte.

Odra jõe läänepoolset haru, mis eraldab Usedomi saart Saksa maismaast, kutsutakse sageli ka Peeneks, kuid on tegelikult Läänemere osa nimega Peenestrom. See on üks kolmest kanalist, mis ühendab Szczecini lahte Läänemere Pommeri lahega. (Teised kanalid on Świna ja Dziwna).

Ökoloogia 

Peenetal on üks suuremaid pidevaid madalsoo piirkondi Kesk-Euroopas. Tänu oma kõnnumaale ja puutumatule loodusele kutsutakse Peene jõge ja orgu mõnikord suurustlevalt "Põhja Amazonaseks".

Suured linnad Peene jõel on Malchin, Teterow, Demmin ja Anklam.

Wolgast on Peenestromi väinas.

Välislingid 

 www.peenetal-landschaft.de
T1 vaateratas

T1 vaateratas (inglise keeles Skywheel of Tallinn) on 2019. aasta 11. aprillist avatud vaateratas T1 Kaubanduskeskuse katusel.

T1 vaateratas ulatub merepinnast 120 meetri kõrgusele ning selle läbimõõt on 45 meetrit. Ühe sõidu (kolme tiiru) kestus on vastavalt 12 minutit ning pool tundi. Vaateratas koosneb 26 sinisest ning ühest punasest VIP-gondlist. Sinistes gondlites kestab sõit 12 minutit ning neis on kaks klappdiivanit. VIP-gondlites kestab sõit pool tundi ning neis on neli nahktugitooli ja pudel šampanjat. Iga gondel mahutab kuni kuus inimest ning neis on võimalik nii seista kui ka istuda. Gondlites töötab suvel konditsioneer ning talvel küte.

Vaateratta ehitas valmis Hollandi pereettevõte Mondial Rides. Vaateratta rajamist toetas Euroopa Regionaalarengu Fond 1,44 miljoni euroga.

Viited

Eesti meelelahutus
Tallinn
Vaaterattad
Edward Dutton

Edward Croft Dutton (sündinud 1980. aastal Londonis Inglismaal) on inglise antropoloog, kes töötab Soomes Oulu Ülikoolis dotsendina. Dutton õppis Durhami Ülikoolis ja tal on PhD religiooniuuringutes Aberdeeni Ülikoolist. Uurinud peamiselt inimeste intelligentsuse küsimusi. Kaitseb Michael A. Woodleyga kahasse kirjutatud raamatus "At Our Wits' End: Why We're Becoming Less Intelligent and What it Means for the Future" seisukohta, et tänapäeva läänemaailmas keskmine IQ kahaneb (düsgeeniline efekt), kuivõrd vähemintelligentsetel inimestel on juba pikemat aega keskmiselt enam lapsi kui intelligentsematel.

Viited

Välislingid
Edward Duttoni Youtube'i kanal

Antropoloogid
Inglise teadlased
Sündinud 1980
Ara Širaz

Ara Širaz (kodanikunimega Aramazd Karapetjan 8. juuni 1941 – 18. märts 2014, armeenia keeles: Արա Շիրազ/Արամազդ Կարապետյան) oli Armeenia skulptor. Tema vanemad olid luuletajad Silva Kaputikjan ja Hovhannes Širaz.

Biograafia 
Ara Širaz sündis 1941. aastal Jerevanis. 1966. aastal lõpetas ta Jerevani teatri- ja kaunite kunstide instituudi. Ta võttis osa arvukatest noorte kunstnike näitustest Armeenias ja Nõukogude Liidus. Alates aastast 1968 kuni oma surmani aastal 2014 oli Shiraz Armeenia Kunstnike Liidu liige. Tema teoseid on eksponeeritud Nõukogude Liidu suurimates linnades (Moskva, Leningrad, Thbilisi) nii personaal- kui ka grupinäituste raames. Ta on osalenud Armeenia kunsti festivalil "Alates Urartust kuni tänapäevani" (Pariis, 1970).

Shirazit iseloomustavad tema monumentaalsed skulptuurid, nagu Parujr Sevaki mälestised (Jerevan, 1974), Jeghiše Tšharentsh (Tšarentsavan, 1977), Aleksander Mjasnikjan (Jerevan, 1980) ja William Sarojan (Jerevani panteon, 1991).

1979. aastal pälvis Širaz Armeenia riigipreemia oma dekoratiivsete skulptuuride eest, mis kaunistavad Jerevanis asuvat Dvin hotelli fassaadi. 1977. aastal pälvis Ara endale ''Armeenia kõige teenete rohkema kunstniku'' tiitli. 1987. aastal valiti ta Armeenia Kunstnike Liidu presidendiks ja Nõukogude liidu Kunstnike Liidu sekretariaadi liikmeks.

Shiraze kõige kuulsamad teosed on Pablo Picasso, Jervand Kotšari, Hovhannes Širazi ja Vruir Galstiansi büstid. Paljud tema skulptuurid on eksponeeritud Armeenia kaasaegse kunsti muuseumis, Armeenia riigigaleriis Jerevanis, Tretjakovi galeriis ja Ida-Rahvaste kunstimuuseumis Moskvas.

Shiraze maale ja skulptuure võib leida mitmetest erakogudest üle maailma, näiteks: Moskvast, Peterburist, Tbilisist, Jerevanist, Beirutist, Pariisist, Londonist, New Yorgist, Los Angelesest, Chicagost, Detroitist ja Montréalist. Širaz on ka Andraniku kuju autor (2002). Andranik istub korraga kahe hobuse seljas, kes sümboliseerivad Lääne- ja Ida-Armeeniat.

Teosed 

 Jeghiše Tšharentsh, Tšarentsavan, 1977
 Parujr Sevak, Jerevan, 1978
 Aleksander Mjasnikjan, Jerevan, 1980
 William Sarojan, Komitase panteon, Jerevan, 1984
 Tigran Petrosjan, Chess House, Jerevan, 1989
 Hovhannes Širaz, Komitase panteon, 1989
 Sergei Parajanov, Komitase panteon, 1999
 Kahe hobusega Andranik Püha Gregoriuse katedraali kõrval, 2002
 Hovhannes Širaz, Malatia-Sebastia rajoon, Jerevan, 2005
 Vazgen I, Vaskeni teoloogiaakadeemia, Sevan, 2008
 Andranik Ozanjani kuju

Viited 

Armeenia inimesed
Skulptorid
Sündinud 1941
Surnud 2014
Kaido Saak

Kaido Saak (sündinud 29. augustil 1965 Haapsalus) on eesti luterlik vaimulik, alates 28. märtsist 2019 EELK Lääne praost.

Ta lõpetas aastal 1980 Lihula Keskkoolis 8 klassi ja aastal 1984 Türi näidissovhoostehnikumi tehnik-elektromehaaniku kvalifikatsiooniga. Aastatel 1990–1992 ja 1997–2003 õppis ta EELK Usuteaduse Instituudis (lõpetas), aastatel 2003–2004 õppis ta pastoraalseminaris.

Saak ordineeriti diakoniks 5. mail 1992 ja preestriks 10. augustil 2004.

Ta on teeninud EELK Hanila kogudust 1992–2004 ning teenib Karuse ja Lihula kogudust alates 1992, Mihkli kogudust alates 2006.

Välislingid
Kaido Saak sai EELK Lääne praostiks, Lääne Elu, 31. märts 2019
Läänemaa praostiks sai Kaido Saak, Lääneranna Teataja, 29. märts 2019

Hanila Pauluse koguduse vaimulikud‎
Karuse Margareeta koguduse vaimulikud
Lihula Eliisabeti koguduse vaimulikud
Mihkli koguduse vaimulikud
Sündinud 1965
Tartumaa Tervisespordikeskus

Tartumaa Tervisespordikeskus on asutus Tartu maakonnas Uderna külas. 

Keskuse kompleksi kuuluvad muu hulgas multifunktsionaalne spordisaal, Elva lasketiir, kettagolfirajad.

Keskuse õuel on Tartu maratoni finišikoht.

Viited

Välislingid
Koduleht

Eesti spordiehitised
Elva vald
Pärnu Vallikäär

Pärnu Vallikäär on endisaegse Pärnu linnamüüri ümbritseva valli ja vallikraavi kääru koht. Tänapäeval on kunagine Pärnu bastionisüsteemi ja muldkindlustusvööndi Luna bastion muudetud meelelahutuskohaks, Pärnu kesklinnas.

Käärus on muu hulgas amfiteatrit meenutav kontserdipaik.

Vaata ka
Pärnu kindlustused ja muldkindlustusvöönd
Tallinna värav

Viited

Välislingid
Vallikäärust, puhkaeestis.ee

Pärnu
Poniatowa

Poniatowa on linn Poolas Lublini vojevoodkonnas Opole Lubelskie maakonnas, Poniatowa valla halduskeskus. Poniatowa asub Opole Lubelskiest umbes 7 km idakirdes ja Lublinist ligikaudu 36 km läänes.

Asulat on ürikutes esmakordselt mainitud 1382. aastal.

Linnaõigused sai Poniatowa 1962. aastal.

Viited

Lublini vojevoodkonna linnad
Saksi vall

Limes Saxoniae ("Saksimaa piir" ladina keeles), tuntud ka kui Limes Saxonicus või Sachsenwall ("Saksi vall"), oli kindlustamata limes või piir sakside ja slaavi obotriitide vahel, mis rajati 810. aastal tänapäeva Schleswig-Holsteinis.

Pärast seda, kui Karl Suur võttis saksidelt mõned nende maad ja andis need obotriitidele (kes olid Karl Suure liitlased), suutis ta lõpuks saksid Saksi sõdades vallutada. 811. aastal sõlmis ta Heiligeni lepingu naabrite daanidega ja võis samal ajal jõuda piirikokkuleppeni polaabidega idas. Sellest piirist ei tohiks aga mõelda kui kindlustatud liinist, vaid pigem määratletud joonest, mis kulges piiritsooni keskelt, raba ja paksu metsa alalt, mida oli raske läbida. Bremeni Adami kirjelduse kohaselt teoses "Gesta Hammaburgensis ecclesiae pontificum" umbes 1075. aastast kulges see Elbe jõest Boizenburgi juures põhja suunas piki Bille jõge Schwentine suudmeni Kieler Fördes Läänemeres.

Slaavi obotriidid (983. ja 1086. aastal) ning Poola Mieszko II Lambert (1028. ja 1030. aastal) rikkusid seda mitu korda. Limes kaotati Ostsiedlungi esimeses faasis, kui krahv Heinrich von Badewide korraldas 1138/39. aastal kampaania vagride maadel ja slaavi rahvastik saksastati sakslaste, peamiselt sakside poolt.
Kazimierz Dolny

Kazimierz Dolny on linn Poolas Lublini vojevoodkonnas Puławy maakonnas, Kazimierz Dolny valla halduskeskus. Linn asub Visla vasakul kaldal, Lublini kesklinnast umbes 42 km läänes.

Kazimierz Dolnyt peetakse üheks kõige kaunimaks Poola väikelinnaks.

Kazimierz Dolnyt on ürikutes esmakordselt mainitud 1249. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1406. aastal. 1869. aastal kaotas Kazimierz Dolny linnaõigused, kuid sai need tagasi 1927. aastal.

Galerii

Viited

Lublini vojevoodkonna linnad
Łaszczów

Łaszczów on linn Poolas Lublini vojevoodkonnas Tomaszów Lubelski maakonnas, Łaszczówi valla halduskeskus.

Łaszczów asub Ukraina piirist ligikaudu 14 km kaugusel.

Linn on rajatud 1549. aastal ja kandis kuni 1578. aastani nime Prawda. 1578. aastal sai Łaszczów Magdeburgi linnaõigused. Łaszczów kaotas linnaõigused 1870. aastal ja sai need tagasi 2010. aastal.

1897. aasta rahvaloenduse andmetel moodustasid juudid 90,3% Łaszczówi elanikest.

Galerii

Viited

Lublini vojevoodkonna linnad
Malle Ojokas

Malle Ojokas (sündinud 14. veebruaril 1957 Tartus) on eesti endine sõudja. 

Lõpetas 1975 Tartu 3. Keskkooli ja 1983 agronoomina Eesti Põllumajanduse Akadeemia. 

Töötanud Põllumajandusameti Tartu keskuse peainspektorina.

Sõudetreeninguid alustas 1973 Tartus Inge Pindi juhendamisel.
Võitis NL-i noortemv-tel roolijaga neljapaadil 1974 hõbeda ja 1973 pronksi. 
Tulnud 9 korral Eesti NSV meistriks: 
1974–75 roolijata kahepaadil, 
1973 roolijaga neljapaadil, 
1977–79 paarisaerulisel roolijaga neljapaadil
1973–75 kaheksapaadil.

Tunnustused
1975 NSV Liidu meistersportlane

Viited

Eesti sõudjad
Eesti Maaülikooli agronoomiateaduskonna vilistlased
Sündinud 1957
Taivo Uffert

Taivo Uffert (27. august 1937 Tartu – 19. aprill 2019) oli eesti tööstusjuht, füüsik ja pedagoog.

Ta sündis aastal 1937 Tartus. Ta lõpetas aastal 1956 Tartu Ehitustehnikumi. Aastal 1962 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna füüsikuna.

Ta töötas aastatel 1963–1986 H. Pöögelmanni nimelises Elektrotehnika Tehases, seejuures aastatel 1974–1977 peainsenerina ja aastatel 1977–1986 direktorina. Seejärel töötas ta kalurikolhoosis "Lääne Kalur". Hiljem on ta töötanud Pelgulinna Gümnaasiumis õpetajana.

Isiklikku 
Ta oli abielus ja kahe poja isa.

Kirjandus 
Eesti majanduse biograafiline leksikon 1951–2000 AS Kirjastus Ilo, 2003

Eesti füüsikud
Eesti insenerid
Eesti pedagoogid
Tartu Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna vilistlased
Rahumäe kalmistule maetud
Sündinud 1937
Surnud 2019
Eesti Agraarökonomistide Assotsiatsioon

MTÜ Eesti Agraarökonomistide Assotsiatsioon (lühend EAA) on Eesti agraarökonomiste ühendav organisatsioon.

EAA kanti Äriregistrisse 1999.

EAA on koos teiste põllumajandusorganisatsioonidega korraldanud muu hulgas Maaelufoorumit.

Vaata ka
Euroopa Agraarökonomistide Assotsiatsioon

Viited

Eesti põllumajandus
Eesti organisatsioonid
Tallinna Moenädal

Tallinna moenädal (inglise Tallinn Fashion Week) on Tallinnas toimuv moeüritus. Üritust korraldab Eesti Moedisaini Liit.

Ürituse kestel jagatakse muu hulgas auhinda Kuldnõel.

Vaata ka
Tallinna moepäevad

Viited

Välislingid
Koduleht

Eesti mood
Tallinna üritused
Tartu elevaator

Tartu elevaator oli viljaelevaator Tartus. 

Elevaator ehitati 1941. Elevaatori juurde ehitati ka veski, mis sõja oludes jahvatas sealviibivale Saksamaa sõjaväele vilja. Kui Saksamaa väed hakkasid taanduma, siis õhiti elevaatori sambad. Elevaator jäi siiski 45-kraadise nurga all püsima. 1947 elevaator taastati. 1959 moodustati elevaatori ja Tiigi veski baasil Tartu Teraviljasaaduste Kombinaat.

Viited

Välislingid
Elevaatorist, tartumill.ee

Tartu ehitised
Eesti põllumajandus
Eesti Arhitektuurikeskus

MTÜ Eesti Arhitektuurikeskus (lühend EAK) on Eesti organisatsioon, mis tegeleb Eesti nüüdisaegse arhitektuuri ja linnaehitusega seonduvaga. EAKi juhataja on Raul Järg.

EAKi asutasid 2008 Eesti Arhitektide Liit ja Eesti Kunstiakadeemia.

2010 pälvis Eesti Arhitektuurikeskus Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia – linnafoorumite läbiviimine – kohaspetsiifilistele sõlmküsimustele keskendunud ning dialoogiotsiva linnaplaneerimisalase sarja algatamise eest.

Viited

Välislingid
Koduleht

Eesti arhitektuur
Reinken

Reinken

Reinken (ka Reinecke, Reineke, Reinicke, Reinke, Reiniccus, Kuriljov; vene keeles Рейнеке) on Pommerist Stargardist pärit kaupmehe- ja aadlisuguvõsa.

Suguvõsa liikmeid
Johannes Reinicke (suri 1618), Stargradi raehärra, maafoogt
Daniel Reinecken (suri 1628), Stargradi raehärra
Jacob Reinecken (u 1600−maeti 1648), Stargradi raehärra, rätsep
Johannes Reinecken (1625−enne 1666), Stargradi raehärra, apteeker
Joachim Reinecke (1634−1701), Stargradi raehärra, maafoogt, rätsep
David Reiniccus (suri 1622), Riia toomkooli subrektor
Franciscus Reinike (u 1601−enne 1665), Volmari maakohtunik
David Reinken (u 1630−1687), Volmari pastor, Võnnu alamkonsistooriumi assessor
David Reinken (1661−1722), Luke ja Valga pastor, Riia 2. praostkonna praost
Franz von Reinecke (suri 1760), Viiburi kommerts- ja politseibürgermeister, Liivimaa õuekohtu assessor, mõisarentnik
Franz von Reinecke (1746−1821), major, Kamtšatka ülemkomandant, mõisomanik
Alexander von Reinecke (1796−pärast 1869), mereväe kindralmajor, Sveaborgi sadamakapten
Michael von Reinecke (1801−1859), viitseadmiral, hüdrograafiadepartemangu direktor
Alexander Karl von Reinecke (1833−1911), kindralleitnant, kadetikorpuse direktor
Johann (Hans) Daniel von Reinken (1866−1929), Hamburgi Hansa ülemmaakohtu senatipresident, kunstnik, poeet
Carl von Reinken, filosoofiadoktor

Reinkeni suguvõsa mõisavaldused
Liivimaa eesti distrikt:
Väike-Ulila (Uhlfeld) (1720ndad−1740ndad, rendivaldus)
Liivimaa läti distrikt:
Grotūži (Grothusenhof) (kuni 1760 ja 1780−1801 rendi-, 1801−1841 pärusvaldus), Mazbrenguļi (Klein-Wrangellshof) (1726−1738), Rencēni (Lubbert-Renzen) (XVII sajandil, pandivaldus), Starti (Stürzenhof) (1751−1760, rendivaldus)

Kirjandus
Seuberlich, Erich. Stammtafeln deutsch-baltischer Geschlechter. Band 3. 1. Lieferung. Riga: Verlag E. Bruhns, 1938. Veerg 2-33.
Transehe-Roseneck, Astaf von. Beiträge zur Geschichte der Familie Reinken. − Jahrbuch für Genealogie, Heraldik und Sphragistik 1904. Mitau: Gedruckt  bei J. F. Steffenhagen und Sohn, 1906. Lk 110–114 .
Боярскский, А. Г. Пётр Александрович Рейнеке (Курилёв), 1880-1919. Санкт-Петербург: 2016 (2. trükk) .
Яковченко, С. К., Боярскский, А. Г. Александр Георгиевич (Егорович) Рейнеке, 1833-1911. Санкт-Петербург: 2016 (2. trükk) .
Яковченко, С. К., Боярскский, А. Г. Егор Самойлович Рейнеке (Georg von Reinecke), 1790-1868. Санкт-Петербург: 2016 (2. trükk) .
Яковченко, Сергей. Рейнеке − не только Лис (Reinecke − nicht nur Fuchs). Севастополь: 2016 (3. trükk) .

Välislingid 
Reinkeni suguvõsa genealoogia

Liivimaa immatrikuleerimata aadel
Eestifoto

Eestifoto (juriidilise nimega Eestifoto kool Mittetulundusühing) on Tallinnas aadressil A. Lauteri tänav 7c tegutsev asutus, mis koosneb fotostuudiost ja fotokoolist.

Asutus asutati 2001.

Tuntud õpetajaid: Kaupo Kikkas.

Viited

Välislingid
Koduleht

Eesti fotograafia
Tallinn
Masturbeerimispäev

Masturbeerimispäev tuntud ka kui üleriiklik masturbeerimispäev (inglise keeles National Masturbation Day) või rahvusvaheline masturbeerimispäev on iga-aastaselt 7. mail tähistatav päev, mis on suunatud kõigi inimeste õigusele masturbeerida ja selle õiguse toetamisele.

Loomisest saadik on rahvuslikku masturbeerimispäeva laiendatud hõlmama kogu maikuud kui masturbeerimiskuud.

Viited
Cairnryan

Cairnryan (šoti keeles The Cairn; gaeli keeles Machair an Sgithich) on küla ajaloolises Wigtownshire'i maakonnas Šotimaal. Asula paikneb Loch Ryani idakaldal, kümme kilomeetrit väikelinnast Stranraerist põhjas.

Merendus

Külal on tagasiulatuv laevandusajalugu. Tänapäevalgi on sealsel sadamal kaks praamiühendust Põhja-Iirimaaga (Belfasti ja Larne'iga).

Suurbritannia külad
Šotimaa asulad
Łęczna

Łęczna on linn Poolas Lublini vojevoodkonnas, Łęczna maakonna keskus, Łęczna valla halduskeskus. Łęczna asub Lublini kesklinnast umbes 22 km idas.
 
Łęcznat on ürikutes esmakordselt mainitud 1252. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1467. aastal.

Galerii

Viited

Lublini vojevoodkonna linnad
Tallinna Fotokuu

Tallinna Fotokuu (inglise Tallinn Photomonth) on Tallinnas toimuv rahvusvaheline kunstibiennaal. Biennaalil saab muu hulgas tutvuda fotograafia ja kaamerakultuuri arenguga. Biennaali korraldab Eesti Fotokunstnike Ühendus.

Esimene biennaal toimus 2011. 2019. aastal toimus Tallinna Fotokuu viiendat korda.

Viited

Välislingid
Koduleht

Eesti fotograafia
Eesti kunstifestivalid
Tallinna üritused
Hrubieszów

Hrubieszów on linn Poolas Lublini vojevoodkonnas, Hrubieszówi maakonna keskus.

Hrubieszów asub Ukraina piirist umbes kahe kilomeetri kaugusel, Lublinist umbes 105 km kagus.

Asulat on ürikutes esimest korda mainitud 1254. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1400. aastal.

Kuni 1802. aastani oli linna nimi Rubieszów.

Aastatel 1975–1998 kuulus Hrubieszów Zamośći vojevoodkonna koosseisu.

Hrubieszówis on sündinud poola kirjanik Bolesław Prus (1847–1912).

Galerii

Viited

Lublini vojevoodkonna linnad
Ryki

Ryki on linn Poolas Lublini vojevoodkonnas, Ryki maakonna ja Ryki valla halduskeskus. Ryki asub Lublinist ligi 60 km loodes.

Rykit on ürikutes kuningale kuuluva külana esmakordselt mainitud 1424. aastal. Linnaõigused sai Ryki 1782. aastal, kuid kaotas need 1810. aastal. Uuesti sai Ryki linnaõigused 1957. aastal.

1897. aastal moodustasid juudid 97% Ryki elanikest, 1939. aastal 66%.

Galerii

Viited

Lublini vojevoodkonna linnad
Jasło

Jasło on linn Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas, Jasło maakonna keskus. Jasło asub Krosnost umbes 23 km lääneloodes ja Rzeszówist ligikaudu 50 km edelas.

Jasłot on ürikutes esmakordselt mainitud juba 12. sajandil, linnaõigused sai 1365. aastal.

Jasło on oluline raudteesõlm.

Jasło on kütusetööstuse (nafta rafineerimistehas) ja keemiatööstuse keskus. Linnas asub ka klaasivabrik.

1772. aastal läks Jasło esimese Poola jagamise tulemusel Habsburgide Austria keisririigi võimu alla.

Aastatel 1975–1998 kuulus Jasło Krosno vojevoodkonna koosseisu.

Galerii

Viited

Podkarpacie vojevoodkonna linnad
Nisko

Nisko on linn Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas, Nisko maakonna ja Nisko valla halduskeskus. Nisko asub Rzeszówist umbes 55 km põhjas.

Niskot on ürikutes esmakordselt mainitud 1439. aastal. Esimese Poola jagamise tulemusel läks 1772. aastal Habsburgide Austria keisririigi võimu alla. Raudteeühenduse sai Nisko 1900. aastal ja linnaõigused 1933. aastal.

Galerii

Viited

Podkarpacie vojevoodkonna linnad
Kołaczyce

Kołaczyce on linn Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Jasło maakonnas, Kołaczyce valla halduskeskus.

Kołaczyce asub Jasłost umbes 6 km põhja pool.

Kołaczycet on ürikutes esmakordselt mainitud 1339. aastal. Linnaõigused sai 1354. aastal. Kołaczyce kaotas linnaõigused 1919. aastal, kuid sai need tagasi 2010. aastal.

Viited

Podkarpacie vojevoodkonna linnad
Krisztina Morvai

Krisztina Morvai (sündinud 22. juunil 1963 Budapestis) on Ungari poliitik ja advokaat. Ta oli 2009–2019 Euroopa Parlamendi liige.

Ta lõpetas aastal 1986 Loránd Eötvösi Ülikooli õigusteaduse erialal ja töötas 1987. aastast samas kriminaalõiguse õppetoolis. 1989–1990 õppis Londoni Kings College'is, kus omandas magistrikraadi. 2003. aastal kaitses ta Loránd Eötvösi Ülikoolis doktorikraadi.

Morvai töötas 2002–2006 ÜROs naiste diskrimineerimise kaotamise eksperdikomisjoni liikena. Ta kirjutas uurimuse koduvägivallast Ungaris ning avaldas selle raamatuna "Terror a családban" ('terror perekonnas').

Morvai oli aastast 2009 Euroopa Parlamendi liige. Ta kandideeris Euroopa Parlamenti Jobbiku nimekirja esinumbrina nii 2009. kui ka 2014. aastal, kuid Jobbiku liikmeks ta ei astunud. 2019. aastal oli ta sõltumatu saadik ning toetas Fideszt.

2014. aastal külastas ta Ukraina okupeeritud alasid ning avaldas toetust mässulistele. Ukraina kehtestas seejärel Morvaile riiki sissepääsu keelu.

Teda on süüdistatud populismis ja antisemitismis.

Viited

Välislingid 
https://www.morvaikrisztina.hu/
http://www.europarl.europa.eu/meps/et/96661/KRISZTINA_MORVAI/home

Ungari poliitikud
Ungarist valitud Euroopa Parlamendi liikmed
Sündinud 1963
Błażowa

Błażowa on linn Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Rzeszówi maakonnas, Błażowa valla halduskeskus. Błażowa asub Rzeszówi kesklinnast umbes 19 km lõunakagus.

Ürikutes on Błażowat esmakordselt mainitud 1429. aastal, linnaõigused sai 1770. aastal. 1772. aastal läks Błażowa Esimese Poola jagamise tulemusel Habsburgide Austria keisririigi võimu alla.

Aastatel 1975−1998 kuulus Błażowa Rzeszówi vojevoodkonna koosseisu.

Viited

Podkarpacie vojevoodkonna linnad
Ordulf (Saksi)

Ordulf (mõnikord Otto) (u. 1022 – 28. märts 1072) oli Saksi hertsog 1059. aastast, kui ta järgnes oma isale Bernhard II-le, kuni oma surmani. Ta kuulus Billungite perekonda.

Valitsemine 

Kogu tema valitsemine oli haaratud sõdadest vendidega. Ta oli selles püüdluses Taaniga liitlane ja ta tugevdas liitu abiellumisega 1042. aastal Norra kuninga Olav II Haraldssoni tütre Wulfhildiga. Nende poeg Magnus järgnes Ordulfile Saksi hertsogina.

Ordulfi teine naine Gertrude Haldenslebenist, krahv Konradi tütar, vangistati Mainzis 1076. aastal ja suri 21. veebruaril 1116. Nende poeg Bernhard suri pärast hobuselt kukkumist Lüneburgis 15. juulil teadmata aastal.

Ordulf on maetud Püha Miikaeli kirikusse Lüneburgis.

Saksimaa hertsogid
UNESCO maailmapärand Põhja-Makedoonias

Põhja-Makedoonia alal on UNESCO maailmapärandi nimistus üks objekt ja neli objekti kandidaati.

Nimistusse on kantud:
üks segapärandi objekt:
1979, 1980, 2019 Ohridi piirkonna loodus- ja kultuuripärand. Ühispärand Albaaniaga 
nimistusse kandideerib alates 2009. aastast veel neli objekti

Viited

Välislingid
UNESCO maailmapärand Põhja-Makedoonias. UNESCO maailmapärandi koduleht. Inglise keeles (vaadatud 24. juulil 2019)
UNESCO maailmapärand Sloveenias

Sloveenia alal on UNESCO maailmapärandi nimistus neli objekti ja viis objekti kandidaati.

Nimistusse on kantud:
kaks kultuuripärandi objekti:
2011 Alpide ümbruse ajaloolised vaielamud. Ühispärand Austria, Itaalia, Prantsusmaa, Saksamaa ja Šveitsiga
2012 Elavhõbeda pärand. Almadén ja Idrija. Ühispärand Hispaaniaga 
kaks looduspärandi objekti:
1986 Škocjani koopad
2017 Karpaatide ja teiste Euroopa regioonide muistsed ja põlised pöögimetsad. Ühispärand Albaania, Austria, Belgia, Bulgaaria, Hispaania, Horvaatia, Itaalia, Rumeenia, Saksamaa, Slovakkia ja Ukrainaga
nimistusse kandideerib alates 1994. aastast veel viis objekti

Viited

Välislingid
UNESCO maailmapärand Sloveenias. UNESCO maailmapärandi koduleht. Inglise keeles
Egiptuse albaanlased

Albaanlased Egiptuses (albaania keeles Shqiptarët në Egjipt, araabia keeles الألبان في مصر ehk al'alban fi misr) on osaliselt assimileerunud vähemus ja osa albaania diasporaast. Kogukond hakkas kasvama Osmanite riigi haldusteenistujatest ja sõjaväelastest. Esialgu suhteliselt suur albaania kogukond on tänapäevaks väga väikeseks kahanenud (18 000 liiget).

Viited

Egiptus
Albaania kultuur
Tallinna Katusekino

Tallinna Katusekino oli Tallinnas Viru Keskuse terrassil asunud välikino. See oli ainus regulaarselt filme näitav välikino Eestis. Kinos näidati eri žanrite filme. Kino pidas üleval Katusekino OÜ. Kino tegutses 2009-2014.

2010 pälvis kino tunnustuse Tallinna Kultuuritegu.

Viited

Välislingid
https://maaleht.delfi.ee/news/eestielu/arhiiv/tallinna-kultuuriteo-laureaadid-on-riina-roose-ja-katusekino?id=38783061
https://elu24.postimees.ee/2874847/katusekino-paneb-uksed-kinni-miks

Tallinna kinod
Magnus (Saksi)

Magnus (u. 1045 – 23. august 1106) oli Saksi hertsog aastatel 1072–1106. Ordulfi ja Wulfhildi vanema poja ja järglasena oli ta viimane Billungitest.

Mäss 

1070. aastal, enne hertsogiks saamist, ühines ta Baieri hertsogi Otto von Northeimiga mässus Saali dünastiast keiser Heinrich IV vastu. Ottot süüdistati vandenõus mõrvata kuningas ja otsustati, ta peab võitlema oma süüdistajaga. Hertsog küsis eskorti kohtumispaigale ja tagasi. Kui sellest keelduti, keeldus ta ilmumast ja sellest tulenevalt jäeti Baierist ilma, samal ajal tema Saksimaad rüüstati. Mäss suruti maha 1071. aastal ja Magnus tabati. Magnus pandi vangi Harzburgi lossi, imposantsesse keiserlikku kindlusesse, mis põletas nii Saksi vabadusi. Teda ei vabastatud peale tema Saksi hertsogkonna troonile saamist enne, kui vabastati 70 Lüneburgis tabatud švaabimaalast.

Esimene Langensalza lahing 

1073. aastal hävitati Harzburg ja see tekitas Heinrichis viha. Ta uuendas taas konflikti Saksimaaga. Esimeses Langensalza lahingus 1075. aastal tabati Magnus taas. Pärast vabastamist ühines ta Švaabimaa hertsogi ja vastukuninga Rudolf von Rheinfeldiga ning osales Mellrichstadti lahingus (7. augustil 1078), kus ta päästis Rudolfi elu. Kuid tema ja saksid ei toetanud kunagi täielikult Švaabimaa Rudolfit ja ta leppis Heinrichiga ära, võideldes isegi kuninglikes jõududes slaavlaste vastu.

Pärand 

Magnus oli Bremeni peapiiskopi Adalberti kibestunud vaenlane, kelle tooli ta korduvate rüüsteretkedega ahistas. 1106. aastal, Heinrich IV-ga samal aastal ta suri. Tema hertsogkond anti Lothar von Supplinburgile ja tema maad jaotati tema tütarde vahel abielust Béla I tütre Sophiaga (abiellus 1071), minnes seega Wulfhilde (1075–1126) kaudu, kes abiellus Baieri hertsogi Heinrich IX-ga, Welfidele, ja Eilika (1080 – 16. jaanuar 1142) kaudu, kes abiellus krahv Otto von Ballenstedtiga, Askaniatele.
UNESCO maailmapärand Moldovas

Moldova alal on UNESCO maailmapärandi nimistus üks objekt ja kaks objekti kandidaati.

Nimistusse on kantud:
üks kultuuripärandi objekt:
Struve geodeetiline kaar (2005).  Ühispärand Eesti, Leedu, Läti, Norra, Rootsi, Soome, Ukraina, Valgevene ja Venemaaga
nimistusse kandideerib alates 2011. aastast veel kaks objekti

Viited

Välislingid
UNESCO maailmapärand Moldovas. UNESCO maailmapärandi koduleht. Inglise keeles
Jānis Bordāns

Jānis Bordāns (sündinud 21. juunil 1967 Balvis) on Läti jurist ja poliitik, ta on 2014. aastast Uue Konservatiivse Partei liider. Ta oli aastatel 2012–2014 ja on 23. jaanuarist 2019 Läti justiitsminister.

Ta lõpetas 1985. aastal Riia 39. Keskkooli. 1992. aastal lõpetas ta Läti Ülikooli õigusteaduskonnas.

Ta töötas 1990. aastate alguses prokuratuuris. 1992. aastast töötas ta Väliskaubanduse ministeeriumis rahvusvaheliste suhete osakonnas. 1993. aasta Läti parlamendivalimistel valiti ta Läti Tee ridades seimi liikmeks.

5. juulist 2012 kuni 22. jaanuarini 2014 oli ta (erakonna Rahvuslik Liit Kõik Läti Eest! – Isamaale ja Vabadusele/LNNK ridades) Läti justiitsminister Valdis Dombrovskise kolmandass valitsuses.

23. jaanuarist 2019 on ta (Uue Konservatiivse Partei ridades) Läti justiitsminister Arturs Krišjānis Kariņši valitsuses.

Isiklikku 
Jānis Bordāns on abielus ja kolme lapse isa.

Läti poliitikud
Justiitsministrid
Läti juristid
Läti Ülikooli vilistlased
Sündinud 1967
UNESCO maailmapärand Lätis

Läti alal on UNESCO maailmapärandi nimistus kaks objekti ja kolm objekti kandidaati.

Nimistusse on kantud:
kaks kultuuripärandi objekti:
Riia ajalooline keskus (1997)
Struve geodeetiline kaar (2005).  Ühispärand Eesti, Leedu, Moldova, Norra, Rootsi, Soome, Ukraina, Valgevene ja Venemaaga
nimistusse kandideerib alates 2011. aastast veel kolm objekti

Viited

Välislingid
UNESCO maailmapärand Lätis. UNESCO maailmapärandi koduleht. Inglise keeles
UNESCO maailmapärand Leedus

Leedu alal on UNESCO maailmapärandi nimistus neli objekti ja kaks objekti kandidaati.

Nimistusse on kantud:
neli kultuuripärandi objekti:
1994 Vilniuse ajalooline keskus
2000 Kura säär. Ühispärand Venemaaga
2004 Kernavė arheoloogiline ala (Kernavė kultuuriline kaitseala)
2005 Struve geodeetiline kaar.  Ühispärand Eesti, Läti, Moldova, Norra, Rootsi, Soome, Ukraina, Valgevene ja Venemaaga
nimistusse kandideerib alates 2003. aastast veel kaks objekti

Viited

Välislingid
UNESCO maailmapärand Leedus. UNESCO maailmapärandi koduleht. Inglise keeles
Arbereši murre

Arbereši murret ehk arbereši keelt räägitakse Itaalia lõunaosas. See on albaania keele murre.

Kõnelejad 
Kõnelejaid on 2007. aasta seisuga kokku umbes 100 000. Arbereši murret räägivad arberešid, kes on 15. sajandil Osmanite riigi eest tänapäeva Itaaliasse põgenenud palgasõdurite ja sõjapõgenike järeltulijad.

Kasutus 
Arbereši murdel ei ole ametlikku staatust. Seda kasutatakse peamiselt kodus, õpetatakse mõnes üksikus koolis. Igapäevaselt kasutavad murret peamiselt täiskasvanud ja vanurid, nooremaid inimesi on vähem, sest koolides käib õppetöö itaalia keeles. 

Kirjandust on vähe, kuid siiski on. Koostatud on ka sõnaraamat. On olemas ka arbereši murdes piibel.

Vaata ka 

 Albaania keele murded
Arvaniitika murre

Viited 

Albaania keel
Murded
Klassikaline väljateooria

Klassikaline väljateooria (inglise keeles classical field theory) on füüsikateooria, mis ennustab, kuidas üks või mitu füüsikalist välja interakteeruvad ainega väljavõrrandite kaudu. 

Terminit "klassikaline väljateooria" tavaliselt kasutatakse nende füüsikateooriate kirjeldamiseks, mis kirjeldavad elektromagnetismi ja gravitatsiooni – kahte põhilist fundamentaalset loodusjõudu. Väljateooriaid, millesse on kaasatud kvantmehaanika, nimetatakse kvantväljateooriateks.

Füüsikalist välja võib mõista kui füüsikalise suuruse omistamist ruumi ja aja igas punktis. 

Esimesed väljateooriad, Newtoni gravitatsiooniteooria ja Maxwelli elektromagnetvälja võrrandid,  töötati välja klassikalises füüsikas enne relatiivsusteooria loomist 1905. aastal ja nad tuli revideerida, et viia kooskõlla selle uue teooriaga. Seega, liigituvad klassikalised väljateooriad tavaliselt mitterelativistlikeks ja relativistlikeks. 

Nüüdisaegseid väljateooriaid väljendatakse tavaliselt tensorarvutuse matemaatika abil.

Mitterelativistlikud väljateooriad
Mõned kõige lihtsamatest füüsikalistest väljadest on vektoriaalsed jõuväljad. Ajalooliselt  esimene kord, kui välju võeti tõsiselt, oli seotud Faraday jõujoontega elektrivälja kirjeldamisel. Seejärel kirjeldati sarnaselt ka gravitatsioonivälja.

Gravitatsiooni esimene väljateooria oli Newtoni gravitatsiooniteooria. 

Elektrivälja mõiste pakkus esimest korda välja Michael Faraday. 1831. aastal avastas ta elektromagnetilise induktsiooni, kui leidis, et muutuv magnetväli tekitab ümbritseva elektrivälja. Ta kirjeldas seda nähtust Faraday induktsiooni seadusena. Aastatel 1861–1865 arendas James Clerk Maxwell nn Maxwelli võrrandid, mis ühendasid elektri- ja magnetvälja ühtsesse võrrandisüsteemi.

Relativistlik väljateooria
Klassikaliste väljateooriate tänapäevased määratlused nõuavad üldiselt Lorentzi kovariantsuse nõude täitmist. Väljateooria arengus on suundumus väljenduda matemaatiliselt lagranžiaane kasutades.

Relativistlikud väljad
Tänapäeval kaks kõige tuntumat Lorentzi kovariantset klassikalist väljateooriat on elektromagnetism ja gravitatsiooniteooria.

Väljade ühendamise katsed

Klassikalisele füüsikale põhineva ühtse väljateooria loomise katsed on ühtse väljateooria klassikalised teooriad. Kahe maailmasõja vahelisel ajal püüdsid mitmed matemaatikud ja füüsikud, nagu Albert Einstein, Theodor Kaluza, Hermann Weyl ja Arthur Eddington, edendada ideed gravitatsiooni ühendamist elektromagnetismiga.

Vaata ka
Klassikalised väljade ühendteooriad
Kvantväljateooria 
Higgsi väli (klassikaline)
Lagranžiaan (väljateooria) 
Hamiltoni väljateooria 
Kovariantne Hamiltoni väljateooria 

Teoreetiline füüsika
Klassikaline mehaanika
2019. aasta Euroopa Parlamendi valimised Soomes

2019. aasta Euroopa Parlamendi valimised Soomes toimusid 26. mail 2019,  eelhääletamine 15.–21. mail. 

Need olid kuuendad Euroopa Parlamendi valimised Soomes. Soomest valiti europarlamenti 13 saadikut. Pärast Suurbritannia lahkumist Euroopa Liidust (Brexit) saab Soome ühe lisakoha.

Kandidaadid

Euroopa Parlamenti kandideeris 17 erakonda (neist 2 valimisliiduna), kokku 269 kandidaati. Kandidaatidest olid 163 mehed ja 106 naised ja nende keskmine vanus oli 45. Kasutati avatud nimekirju.

Tulemused 

Valituks osutusid Elsi Katainen ja Mauri Pekkarinen (Keskerakond), Sirpa Pietikäinen, Petri Sarvamaa ja Henna Virkkunen (Koonderakond), Eero Heinäluoma ja Miapetra Kumpula-Natri (SDP), Teuvo Hakkarainen ja Laura Huhtasaari (Põlissoomlased), Silvia Modig (Vasakliit), Heidi Hautala ja Ville Niinistö (Roheline Liit) ja Nils Torvalds (RKP).

Brexiti järel sai Euroopa Parlamendi liikmeks Alviina Alametsä (Roheline Liit).

Viited

Välislingid

https://vaalit.fi/europarlamenttivaalit

Soome valimised
2019. aasta Euroopa Parlamendi valimised
2019. aasta Soomes
2019. aasta valimised
Poola merevägi

Poola merevägi (poola k: Marynarka Wojenna ehk sõjalaevastik) on Poola relvajõudude väeliik-merevägi.

Koosseis 

Poola mereväe koosseisus on kokku umbes 12 000 inimest, umbes 50 sõjalaeva ja 37 lennuvahendit.

Poola mereväe peabaas ja staap on Gdynias.

Poola mereväe koosseisus on:
 3. sõjalaevade flotill (laevabrigaad)
 8. rannakaitse flotill (laevabrigaad)
 Gdynia merelennuväe brigaad
 6. Oliwa raadioelektrooniline punkt.

Lisaks on Poola kaitseministeeriumi allvuses:
 Hüdrograafiateenistus
 Mereväe õppekeskus ja õppeasutused.

Tunnused 
Poola sõjalaeva lühend on ORP - Okręt Rzeczypospolitej Polskiej (Poola Vabariigi Sõjalaev). NATO riikides tavapäraseid laevaliigi tunnuse eestähti laeva pardanumbris reeglina ei kasutata.

Laevalipud

Vaata ka 
 Saksa merevägi 
 Rootsi merevägi
 Balti laevastik

Välislingid 

Poola mereväe koduleht

Poola sõjandus
Mereväed riigiti
Hertsegoviina

Hertsegoviina (bosnia, horvaadi ja serbia keeles Hercegovina, kirillitsas Херцеговина) on ajalooline piirkond Balkani poolsaarel, Bosnia ja Hertsegoviina lõunapoolne osa, põhjapoolset suuremat osa kutsutakse Bosniaks. 

Hertsegoviina ei moodusta tänapäeval iseseisvat haldusüksust.

Mõlemad ajaloolised piirkonnad, Bosnia ja Hertsegoviina, on moodustanud keskajast peale geopoliitilise terviku ja sageli kasutatakse nime Bosnia mõlema jaoks koos. Nimi Bosnia ja Hertsegoviina tuli kasutusele alles Osmanite valitsemisaja lõpus.

Hertsegoviina tähendab 'hertsogi maa'. Hertsegoviina on saanud nime 15. sajandil elanud hertsogi Stjepan Vukčić Kosača järgi, kes piirkonda valitses.

Suurim linn Hertsegoviinas on Mostar. Teised tähtsamad linnad on Stolac, Trebinje, Čapljina ja Ljubuški.

Vaata ka
Bosnia

Viited

Bosnia ja Hertsegoviina
Euroopa ajaloolised piirkonnad
Balkan
Dylan Larkin

Dylan Larkin (sündinud 30. juulil 1996 Waterfordis, Michiganis) on USA jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Detroit Red Wings. Ta on klubi meeskonna kapten.

2014. aastal valiti ta NHL-i draftis Red Wingsi poolt 15. valikuna. Enne NHL-i karjääri algust mängis ta ühe hooaja Michigani Ülikooli meeskonnas. Red Wingsi meeskonda kuulub Larkin alates hooajast 2015–16. 2021. aasta jaanuaris sai ta Red Wingsi kapteniks.

2016. aastal osales ta NHL-i tähtede mängul.

USA jäähokikoondise koosseisus on ta maailmameistrivõistlustelt võitnud kaks pronksmedalit.

Välislingid 
 Dylan Larkin NHL.com lehel
 Dylan Larkin hockeydb.com lehel

Ameerika Ühendriikide jäähokimängijad
Detroit Red Wingsi mängijad
Sündinud 1996
Eddingtoni medal

Eddingtoni medal (inglise keeles Eddington Medal) on Kuningliku Astronoomiaseltsi teadusauhind väljapaistvate uurimuste eest teoreetilise astrofüüsika valdkonnas. Medal on nimetatud Arthur Eddingtoni järgi.

Medalit antakse välja alates 1953. aastast. Kuni 2013. aastani anti seda välja iga kahe aasta tagant, 2013. aastast igal aastal.

Laureaate
1953 – Georges Lemaître
1961 – Hans Bethe
1963 – Allan Sandage, Martin Schwarzschild
1969 – Antony Hewish
1975 – Stephen Hawking, Roger Penrose
1978 – William Alfred Fowler
1981 – James Peebles
1984 – Donald Lynden-Bell
1996 – Alan Guth
2007 – Igor Novikov
2009 – James Pringle
2011 – Gilles Chabrier
2013 – James Binney
2014 – Andrew R. King
2015 – Rašid Sjunjajev
2016 – Anthony Bell
2017 – Cathie Clarke
2018 – Claudia Marston
2019 – Bernard Schutz

Suurbritannia teadus
Teadusauhinnad