joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Otto I (Pfalz-Mosbach)

Otto I (24. august 1390 – 5. juuli 1461) oli Mosbachi pfaltskrahv aastatel 1410 kuni 1448 ja Mosbach-Neumarkti pfaltskrahv aastatel 1448 kuni 1461.

Elulugu 

Otto sündis aastal 1390 Mosbachis Saksa kuninga Ruprechti noorima pojana. Aastal 1410 pärast isa surma jaotati Pfalzi territooriumid tema nelja poja vahel; Otto sai territooriumi Mosbachi ja Eberbachi ümbruses. Ta tegi Mosbachi oma pealinnaks ja hakkas sinna uut residentsi ehitama. Otto sai Pfalzi kuurvürstkonna regendiks ja oma vennapoja Ludwig IV eestkostjaks pärast seda, kui tema vend Ludwig III tuli palverännakult Jeruusalemma tagasi tõsiselt haigena ja varsti pärast seda suri. Ta valitses regendina aastani 1442.

Aastal 1448 päris ta poole hääbunud Pfalz-Neumarkti liini territooriumist ja ostis teise poole oma vennalt Stefanilt, ning ta rajas ka residentsi Neumarkti. Otto suri aastal 1461 Reichenbach am Regenis ja maeti benediktlaste Reichenbachi kloostrisse.

Abielu 

Otto abiellus jaanuaris 1430 Baieri-Landshuti hertsogi Heinrich XVI tütre Johannaga ja nad said järgmised lapsed:

 Margarethe (2. märts 1432 - 14. september 1457)
 Amalie (22. veebruar 1433 - 5. detsember 1488)
 Otto (26. juuni 1435 - 8. juuni 1499)
 Ruprecht (25. november 1437 - 1. november 1465)
 Dorothea (24. august 1439 - 15. mai 1482)
 Albrecht (6. september 1440 -  20. august 1506)
 Anna (1441 - ?)
 Johann (1. august 1443 - 4. oktoober 1486)
 Barbara (juuli 1444 - ?)
Nele Parrest

Nele Parrest (neiupõlves Nele Siitam; sündinud 22. oktoobril 1978 Pärnus) on Eesti jurist, riigikohtunik.

Nele Parrest astus avalikku teenistusse 2001. aastal, asudes Justiitsministeeriumis õigusloome osakonna avaliku õiguse talituse nõuniku ametikohale. 2004. aastal sai temast õiguskantsleri nõunik. 2005–2008 oli Nele Parrest õiguskantsleri kantseleis III osakonna juhataja. 16. septembril 2008 nimetati ta Riigikogu otsusega õiguskantsleri asetäitja-nõuniku ametikohale.

2005. aastal kaitses ta magistrikraadi teemal "Menetlus- ja vormivigade õiguslikud tagajärjed haldusmenetluses".

23. veebruaril 2016 otsustas Riigikogu nimetada Nele Parresti riigikohtunikuks alates 2. maist 2016. Otsuse poolt hääletas 52 Riigikogu liiget, vastu oli 9 ja erapooletuid 2. Ametivande andis ta 21. aprillil 2016. Ta on Riigikohtu halduskolleegiumi liige.

Ta oli 2006–2010 Tallinna Tehnikaülikooli haldusõiguse lektor. Aprillis 2012 asus ta Tartu Ülikooli haldusõiguse lektoriks.

Haridus 

1986–1994 Pärnu 4. Keskkool
1994–1997 Pärnu Ühisgümnaasium (kuldmedal)
1997–2001 Tartu Ülikool, õigusteaduskond, baccalaureus artium (cum laude)
2001–2005 Tartu Ülikool, õigusteaduskond, magister iuris
2009–... Tartu Ülikool, õigusteaduskond, doktorantuur

Teenistuskäik 
01.07.2001–09.08.2004 Justiitsministeerium, nõunik
10.08.2004–30.04.2016 Õiguskantsleri Kantselei (2004–2005 nõunik; 2005–2008 III osakonna juhataja; 2008–2016 asetäitja-nõunik)
01.01.2007–31.12.2012 Euroopa Liidu Põhiõiguste Agentuur, haldusnõukogu liige
01.01.2008–07.04.2015 Vabariigi Valimiskomisjon, asendusliige
07.04.2015–30.04.2016 Vabariigi Valimiskomisjon, liige
01.01.2011–30.04.2016 avaliku teenistuse tippjuhtide valikukomisjoni liige
02.05.2016–... Riigikohtu halduskolleegiumi liige

Viited 

Eesti juristid
Eesti riigikohtunikud
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Sündinud 1978
Mango Paaver

Mango Paaver (22. mai 1923 Narva-Jõesuu – 14. aprill 1976) oli Võru ajakirjanik, kes joonistas vahel ka karikatuure.

Maetud Võru kalmistule.

Töökohad
 1946–1948 noorteajakirja Noorus peatoimetaja
 1959–1976 ajalehe Töörahva Elu toimetaja

Viited

Välislingid
 www.e-kultuur.ee - Suure Isamaasõja veteran Mango Paaver. 
 Joonistus-karikatuur Mango Paaverilt 1967. a. "Ülemus kalal"., VK _ 1062:1 Ar 456:1, Võrumaa Muuseum

Eesti karikaturistid
Võru linnakalmistule maetud
Sündinud 1923
Surnud 1976
Li Andersson

Li Sigrid Andersson (sündinud 13. mail 1987 Turus) on Soome poliitik, erakonna Vasakliit esimees.

Li Anderssoni vanemad on kunstnik Jan-Erik Andersson ja ajakirjanik Siv Skogman. 2010. aastal omandas ta Åbo Akademis riigiteaduste kandidaadi kraadi.

2010. aastal töötas ta organisatsioonis Civil Rights Defenders. 2011–2015 oli Andresson Vasakliidu noorteorganisatsiooni Vasemmistonuoret esimees.

2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel kogus ta 47 599 häält, kuid valituks ei osutunud. 2015. aasta Soome parlamendivalimistel kogus Li Andersson 15 154 häält ja ta osutus valituks Eduskunda.,  11. juunil 2016 valiti ta Vasakliidu esimeheks.

2019. aasta Soome parlamendivalimistel sai Li Andersson 24 542 häält. Selle tulemusega oli ta kogu riigi ulatuses Jussi Halla-aho järel teine.

Alates 6. juunist 2019 kuni 17. detsembrini 2020 oli ta Soome haridusminister. Uuesti on ta Soome haridusminister alates 29. juunist 2021.

Viited

Soome poliitikud
Sündinud 1987
Gribskovi vald

Gribskovi vald (taani keeles Gribskov Kommune) on 2. järgu haldusüksus Taanis Pealinnapiirkonnas, mis moodustati 2007. aasta haldusreformiga Græsted-Gilleleje vallast ja Helsinge vallast. Asub Sjællandi põhjaosas.

Aastal 2016 elas Gribskovi vallas 41 100 inimest ja valla pindala oli 279,47 km2. Valla keskus asub Helsinges. Suuremad asulad on veel Gilleleje ja Græsted.

Välislingid 

 Gribskovi valla kodulehekülg

Taani vallad
Pealinnapiirkond
Leevi Reinaru

Leevi Reinaru (sündinud 7. aprillil 1957 Rõuges Võru rajoonis) on eesti vaimulik, 2015–2019 Lääne praostkonna praost. 

Ta lõpetas 1975. aastal Tallinna 4. Keskkooli ning õppis aastatel 1976–1994 ja 2003–2007 Usuteaduse Instituudis. 

Ordineeriti aseõpetajaks 6. septembril 1978 ja õpetaja õigused anti 2. detsembril 1994. Aastatel 1980–1982 teenis ta Nõukogude armees.

Teenistuskäik

Õpetajana
1978–1980 Avinurme õpetaja ja Tudulinna Rahu koguduse hooldajaõpetaja
1982–2022 Lääne-Nigula Püha Nikolause koguduse õpetaja, alates 2022 abiõpetaja 
1983–2007 ja 2015–2022 Noarootsi Püha Katariina koguduse hooldajaõpetaja 
1994–2006 Nõva Püha Olevi koguduse hooldajaõpetaja

Lääne praostkonnas
1992–1995 Lääne praostkonna abipraosti kohusetäitja 
1995–2015 abipraost 
2015–2019 Lääne praostkonna praost

EELK-s
1992– EELK kirikukogu liige 
1993–1997 ja 2002–2015 välissuhete nõukogu liige
1997–2001 revisjonikomisjoni liige 
1997–2007 ning alates 2010 Misjonikeskuse juhataja 
2010– misjonikomisjoni liige 
2015– oikumeenia ja diasporaatöö komisjoni liige 
2016– EELK esindaja eestikeelse kogudusetöö Soomes koostöökomisjonis

Isiklikku
Tema isa Karl Reinaru (1915–2003) oli Rannamõisa ja Randvere koguduse õpetaja; lell Rudolf Reinaru oli Püha, Rõuge ja Lakewoodi Püha Vaimu koguduse õpetaja ning USA Esimese praostkonna praost; teine lell Joosep Reinaru oli arstiteadlane ja epidemioloog.

Tunnustus
2003 – EELK aukiri
2007 – EELK Teeneteristi III järk
2014 – EELK Teeneteristi II järk
2017 – EELK Kuldrist 
2018 – EELK aasta vaimulik.

Viited

Välislingid
Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku vaimulike leksikon

 
Avinurme koguduse vaimulikud
Lääne-Nigula Püha Nikolause koguduse vaimulikud
Noarootsi Püha Katariina koguduse vaimulikud
Nõva Püha Olevi koguduse vaimulikud
Lääne praostid
Usuteaduse Instituudi vilistlased
Tallinna Kristiine Gümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1957
Sulu hoiuala

Sulu hoiuala on hoiuala Rapla maakonnas Märjamaa vallas. Hoiuala pindala on 254,2 ha.

Hoiuala loodi selleks, et kaitsta muu hulgas lamminiitusid, puisniitusid, vanasid loodusmetsi, samuti hariliku võldase ja püst-linalehiku elupaikasid.

Viited

Välislingid

Eesti hoiualad
Märjamaa vald
Nõlvassoo hoiuala

Nõlvassoo hoiuala on hoiuala Rapla maakonnas Kehtna vallas. Hoiuala kogupindala on 672,7 ha.

Hoiuala loodi eesmärgiga muu hulgas kaitsta Nõlvassood.

Viited

Välislingid

Eesti hoiualad
Kehtna vald
Ropka-Ihaste looduskaitseala

Ropka-Ihaste looduskaitseala on looduskaitseala Tartu maakonnas. Kaitseala kogupindala on 790,6 ha.

Kaitseala loodi eesmärgiga kaitsta Ropka-Ihaste luhta, mitmesuguseid elupaigatüüpe (nt lamminiite, huumustoitelisi järvi), samuti mitme kaitsealuse liigi (nt tõugjas, tiigilendlane, suur-kuldtiib) elupaiku.

Vaata ka
Aardla järve kaitseala – osa Ropka-Ihaste kaitsealast

Viited

Välislingid

Eesti looduskaitsealad
Tartu maakond
Hanya Yanagihara

Hanya Yanagihara (sündinud 20. septembril 1974 Los Angeleses) on hawaii ja korea päritolu Ameerika Ühendriikide (nais)kirjanik.

Ta sündis 1974. aastal Los Angeleses, tema isa oli hawaii päritolu hematoloog-onkoloog Richard Yanagihara; ema oli sündinud Seoulis. Ta lõpetas Honolulus keskkooli (Punahou High School). Ta on elanud Hawaiil, New Yorgis, Baltimore'is, California ja Texase osariigis. Ta lõpetas 1995. aastal naistele mõeldud Smith College'i.

Pärast kolledži lõpetamist töötas ta New Yorgis publitsistina, aastast 2007 töötas ta ajakirjas Condé Nast Traveler, aastast 2015 ajakirjas T: The New York Times Style Magazine.

Tema esimene romaan "The People in the Trees", mis ilmus 2013. aastal, põhineb Daniel Carleton Gajduseki juhtumil. Raamat ilmus 2016. aastal ka eesti keeles pealkirjaga "Inimesed puude võras", raamatu tõlkis inglise keelest Krista Eek; raamat ilmus sarjas "Punane raamat".

Ameerika Ühendriikide kirjanikud
Sündinud 1974
Kalev Kruup

Kalev Kruup (19. veebruar 1920 Järvamaa Põikva küla Krupi talu – 13. jaanuar 2016 Austraalia) oli eesti arstiteadlane ja psühholoog. 

Kalev Kruup õppis Põikva külakoolis ning Laupa algkoolis, mille lõpetas 1933. Järgnesid õpingud Järva Maakonna Paide Avalikus Ühisgümnaasiumis, mille lõpetas 1938 cum laude. Edasi õppis ta Tartu Ülikoolis arstiteaduskonnas 1940–1944. Põgenes 1944. aastal Saksamaale, kus õppis 1944–1945 Gießeni Justus Liebigi Ülikoolis arstiteaduskonnas. 1949 omandas Kalev Kruup Saksamaal Freiburgis meditsiinidoktori kraadi . 

1949. aastal emigreerus ta Austraaliasse, kus jätkas õpinguid Tasmaania Ülikooli filosoofiateaduskonnas 1953–1956. Ta pidi omandama seal kehtivad arstiõigused. 1956 sai ta Tasmaanias BA teaduskraadi ja 1957 järgneva teaduskraadi. 1957 lõpetas Tasmaania Ülikooli psühholoogiateaduskonna.

Kruup töötas Lõuna-Austraalias Flindersi Ülikoolis. Oli Tasmaania Ülikooli psühholoogia dotsent 1959–1985. Kalev Kruup oli aktiivne ka ühiskondlikus tegevuses: Ta oli Austraalia Psühholoogia Assotsiatsiooni liige; Austraalia Hobarti Eesti Seltsi asutajaliige ja esimees; Austraalia Migratsiooni  Keskuse abiesimees, esimees ja laekur; Tasmaania Eesti Seltsi asutajaliige, esimees kuni 2009. aastani. 

Kalev Kruup on avaldanud psühholoogia teemalisi kirjutisi ning ülevaateid Austraalia eestlastest.

Tunnustused 

 Austraalia Föderatsiooni medal 
 Austraalia orden teenete eest Eesti rahvusgrupi ja paljukulturismi heaks 1991
 Eesti Punase Risti teenetemärk, IV kl 2001

Allikad 

 http://www.folklore.ee/rl/fo/austraalia/rmt/EAI/kruup.htm

 http://isik.tlulib.ee/index.php?id=1777

Sündinud 1920
Surnud 2016
Eesti psühholoogid
Eesti arstiteadlased
Oiva Toikka

Oiva Kalervo Toikka (29. mai 1931 Viiburi – 22. aprill 2019 Helsingi) oli soome klaasikunstnik. 

Ta on peamiselt tuntud tänu Soome firmale Iittala kujundatud klaasnõudele. Nooruses keraamikat õppinud Toikka liikus hiljem edasi klaasikunsti juurde. Klaasnõude kõrval on Toikka peamiselt tuntud tänu 1971. aastast alates valmistatud Iittala klaaslindudele. Toikka kujundatud esemeid valmistatakse Nuutajärvi klaasitehases.

Toikka töötas edukalt ka muudes valdkondades. Ta oli lavakujundaja ja kostümeerija, tehes eelkõige koostööd soome lavastaja Lisbeth Landefortiga; viimastel aastatel oli ta seotud ka mitmete Soome rahvusooperi lavastustega. Ühtlasi on ta aastate jooksul loonud mitmeid kangadisaine Marimekko kollektsioonidele.

Toikka loomingut uurinud Jack Dawson näeb seda pigem mõjutatuna üldisematest klaasikunstis valitsevatest suundumustest, mitte niivõrd Põhjamaade kunstist. Toikka ise on kaasaegse kunsti asemel seostanud oma loomingut varasemate ajastute esteetikaga, öeldes selle määratlemiseks: ""Barokne" on minu loomingu kirjeldamiseks väga täpne sõna – on ju üks selle algseid tähendusi "korrapäratu kujuga pärl"."

Kirjandus 

 Alfons Hannes (mit Beiträgen von Wolfgang Kermer und Erwin Eisch): Die Sammlung Wolfgang Kermer, Glasmuseum Frauenau: Glas des 20. Jahrhunderts; 50er bis 70er Jahre. Schnell & Steiner, München, Zürich, 1989 (= Bayerische Museen; 9) ISBN 3-7954-0753-2, p. 56-58.
 Birds by Toikka 2008. Publication of the Iittala Group, Helsinki, 2008.
 Oiva Toikka Glass and Design. Jack Dawson. Werner Söderström, 2007.

Välislingid 
 Glass on wings – Oiva Toikka. thisisFINLAND.fi.
 Oiva Toikka – Design Museo

Klaasikunstnikud
Soome kunstnikud
Disainerid
Sündinud 1931
Surnud 2019
Lääne prefektuur

Lääne prefektuur on üks neljast Politsei- ja Piirivalveameti kohalikust täidesaatva riigivõimu volitusi omavast allüksusest (prefektuurist). 

Prefektuuri peamaja asub Pärnus aadressil A. H. Tammsaare puiestee 61.

Prefektuuri juht on 2015. aastast Kaido Kõplas.

Tegevusvaldkonnad 
 avalikku korda ähvardava ohu ennetamine, väljaselgitamine, tõrjumine ja avaliku korra rikkumise kõrvaldamine;
 dokumentide ja tegevuslubade väljastamine eriseadustes sätestatud alustel ja korras;
 kodakondsuse ja migratsiooni valdkonna asjade korraldamine;
 otsingu- ja päästetööde tegemine ning merereostuse avastamise ning likvideerimise korraldamine sise- ja territoriaalmeres ning majandusvööndis;
 otsingutööde tegemine maismaal lennuõnnetuse korral;
 piirivalve valdkonna asjade korraldamine;
 süütegude menetlemine ja karistuste täideviimine seaduses sätestatud alustel ja korras.

Struktuuriüksused 
Prefektuuri struktuuriüksused on:
 kriminaalbüroo;
 korrakaitsebüroo ja selle koosseisu kuuluvad jaoskonnad ning arestimaja;
Haapsalu politseijaoskond, Lossiplats 4, 90502 Haapsalu linn
Andrei Taratuhin, Haapsalu politseijaoskonna juht
Kärdla politseijaoskond, Sadama tänav 26, 92412 Kärdla Hiiumaa vald
Moonika Raudsepp, Kärdla politseijaoskonna juht.
Kuressaare politseijaoskond, Transvaali tänav 58, 93811 Kuressaare Saaremaa vald
Rainer Antsaar, Kuressaare politseijaoskonna juht 2014–
Paide politseijaoskond, Tallinna tänav 12, 72720 Paide linn
Tõnu Kivis, Paide  politseijaoskonna juht –2012
Üllar Kütt, Paide  politseijaoskonna juht 2012–
Margus Toomsalu, Paide  politseijaoskonna juht
Pärnu politseijaoskond, A. H. Tammsaare puiestee 61, 80042 Pärnu
Mehis Mets, Pärnu politseiosakonna juht 2009–2015
Andres Sinimeri, Pärnu politseijaoskonna juht 2015–2019
Üllar Kütt, Pärnu politseijaoskonna juht 2019–
Rapla politseijaoskond, Savi tänav 2, 79514 Rapla Rapla vald
Janno Ruus, Rapla  politseijaoskonna juht
 piirivalvebüroo ja selle koosseisu kuuluvad kordonid ning piiripunktid;
 kodakondsus- ja migratsioonibüroo;
 koordinatsioonibüroo.

Kriminaalbüroo (KRB) 
2009–, Nils Sempelson, Lääne prefektuuri kriminaalbüroo juht

Vaata ka
Ida prefektuur
Lõuna prefektuur
Põhja prefektuur

Viited

Välislingid 
 Lääne Prefektuuri struktuur ja teenistujate koosseis, Siseministri 7. detsembri 2009. a määruse nr 51. «Politsei- ja Piirivalveameti ning prefektuuride struktuur ja teenistujate koosseis lisa 5

Politsei- ja Piirivalveamet
Hiiu maakond
Järva maakond
Lääne maakond
Pärnu maakond
Rapla maakond
Saare maakond
Lääne-Saare Prefektuur

Lääne-Saare Prefektuur oli Eestis 1926-1939 tegutsenud prefektuur. 

Prefektuur moodustati 1926, kui Läänemaa juurde liideti Saare maakond.  Lääne Maakonna Politseivalitsuse ja Saare Maakonna Politseivalitsuse põhjal  moodustati Lääne-Saare Prefektuur.

Prefektuuri piirkonda kuulusid Haapsalu, Kuressaare ja Kärdla linnad ning Lääne- ja Saaremaa. Prefekti asukoht oli Haapsalus.

Läänemaa jagati Haapsalu, Lihula ja Märjamaa politseijaoskondadeks. Hiiumaa, mis kuulus tollel ajal Lääne maakonna koosseisu kuulus Haapsalu politseijaoskonna alla ja ning jaoskonna juhiks oli komissari õigustega abikomissar.

Saare prefektuur ja Lääne prefektuur lahutati uuesti Vabariigi Valitsuse otsusega 13. oktoobril 1939 seoses Nõukogude Liidu sõjaväebaaside asutamisega Eestis.

Prefektuuri juhid
1. aprill 1927 – 1933, Johann Kokla, Lääne-Saare prefekti kt ja Lääne-Saare prefekt
1. mai 1933 – 1937, Albert Ladva / Albert Lapmann, Lääne-Saare prefekt
1937–1939, Leonid Kane, Lääne-Saare prefekt

Kriminaalkomissar
Lääne-Saare kriminaalkomissar Hermann Kruus, −1933

Tegevuspiirkonnad

Haapsalu jaoskonna (Viedemanni 26, Haapsalu)  tegevuspiirkond: Haapsalu linn ning Rikholdi, Passlepa, Sutlepa, Vormsi, Asoküla, Sinalepa, Oro, Taebla, Palivere, Võnnu, Martna, Lähtru, Jõgisoo, Piirsalu, Sooniste, Vaikna vallad ja Hiiu saar ühes juurdekuuluvate laidudega Läänemaal. 
Kärdla (Kärdla alevis) abikomissari tegevuspiirkond: Hiiu saar ühes juurdekuuluvate laidudega. 
Lihula jaoskonna (Lihula alevis)  tegevuspiirkond: Lihula, Kirbla, Veltsa, Mässu, Paatsalu, Paadrema ja Saulepi vallad Läänemaal. 
Märjamaa jaoskonna (Märjamaa alevikus)  tegevuspiirkond: Märjamaa, Haimre, Velise, Vigala, Luiste, Kolovere, Kalju ja Sipa vallad Läänemaal.
Kuresaare (Kubermangu tänav 14, Kuresaare)  jaoskonna tegevuspiirkond: Saare maakond ühes Kuresaare linnaga. 
Orisaare abikomissari tegevuspiirkond: Leisi, Pärsama, Kogula, Laimjala, Maasi, Uuemõisa, Hellama ja Muhu-Suure vallad..

Viited

Välislingid 
Aadressraamatud > Eesti aadress-raamat 1938-1939 = Directory for Estonia 1938-1939 = Adressbuch für Estland 1938-1939 = Адресный указатель Эстонии 1938-1939. Lääne-Saare Prefektuur, lk 71–72

Eesti politsei
Lääne maakonna ajalugu
Saare maakonna ajalugu
Porvoo toomkirik

Porvoo toomkirik (soome Porvoon tuomiokirkko, rootsi Borgå domkyrka) on Soome Evangeelse Luterliku Kiriku toomkirik Porvoos. Ta on rootsikeelse Borgå (Porvoo) piiskopkonna peakirik. Kirikut kasutab ka soomekeelne kogudus, mis kuulub Helsingi piiskopkonna alla.

Porvoo kirik on põhiosas ehitatud 15. sajandil. See sai toomkirikuks 1723. aastal, kui Viiburi langes Venemaa kätte ning sealne piiskopkonna keskus koliti ümber Porvoosse. 1809. aastal toimus toomkirikus Porvoo maapäev, millel Venemaa keiser Aleksander I kinnitas Soome vanad õigused ning pandi alus Soome suurvürstiriigile.

Ajalugu

Porvoos asus tõenäoliselt juba 13. sajandil puukirik. Kivikirik rajati sinna arvatavasti 1410. aastatel ning see pühendati tõenäoliselt neitsi Maarjale. Kiriku rajajaks peetakse Pernaja meistrit, kellele omistatakse mitme 15. sajandi esimesest poolest pärineva Soome kiriku ehitamine. 15. sajandi keskpaiku kirikut laiendati neli meetrit ida ja kuus meetrit lõuna suunas.

16. sajandil sai kirik mitu korda kannatada: 1508. aastal purustasid selle taanlased ning 1571. ja 1590. aastal rüüstasid seda venelased. 17. sajandi alguses kirik taastati ning muu hulgas ehitati sinna esimene orel. 1708. aastal põles kirik aga Põhjasõja käigus uuesti. Siiski taastati ta peagi ning sai 1723. aastal Viiburist Porvoosse üle toodud piiskopkonna keskuseks. 1923. aastal viidi Porvoo piiskopkonna keskus Tamperesse (Tampere piiskopkond) ning Porvoo sai uue rootsikeelse piiskopkonna keskuseks.

1809. aastal toimunud Porvoo maapäev algas Porvoo toomkirikus ning seal andsid Soome seisused vande Aleksander I-le kui Soome suurvürstile.

1941. aastal tabas toomkirikut Jätkusõja käigus lennukipomm, mis aga ei lõhkenud ning kirik pääses suuremate kahjustusteta.

1992. aastal pühitseti Porvoo toomkirikus Porvoo lepingu sõlminud luteri ja anglikaani kirikute ühist armulauateenistust; sellest sai leping ka oma nime.

2006. aasta 29. mail süüdati kirik põlema ning tulekahjus hävis kiriku katus, selle sisemus sai kannatada peamiselt suitsu- ja veekahjude tõttu. Süütaja mõisteti 2007. aastal kuueks ja pooleks aastaks vangi. Kirik remonditi ning 2008. aasta 30. novembril toimus seal esimene põlengujärgne teenistus.

2009. aastal kujutati Porvoo toomkirikut 2-eurosel mündil, mis löödi Porvoo maapäeva 200. juubeli puhul. Siis anti välja ka 100-eurone mälestusraha, millel on samuti kujutatud toomkirikut.

Viited

Välislingid
Porvoo koguduste koduleht

Soome kirikud
Porvoo
Wals-Siezenheim

Wals-Siezenheim (austria hääldus: [ˌvalsˈsiːtsn̩haɪ̯m]; saksa hääldus: [ˌvalsˈziːtsn̩haɪ̯m]) on vald (Gemeinde) Salzburg-Umgebungi ringkonnas Austria Salzburgi liidumaal.

Vald loodi 1948. aastal Walsi ja Siezenheimi liitumisel. Samal aastal anti vapp. Elanike arv kasvas 1000-lt elanikult 1947. aastal ligikaudu 11 000-ni 2001. aastal. Eelmine Wals oli osa eraldi Siezenheimi vallast, kuid sellegipoolest ka Liefering ja hiiglaslik osa Taxachist.

Geograafia 

Vald asub Salzburgi linna (idas) ja Austria-Saksamaa piiri (läänes) vahel. See loodi 1948. aastal, kui ühendati Wals ja Siezenheim, pärast territooriumi osade liidendamist Salzburgi linnaga. Kogu vald kuulub Salzburgi äärelinna, kuid seni pole liitumise edendamiseks rohkem pingutusi tehtud.

Wals-Siezenheim asub vahetult Salzburgi lennujaamas juurdepääsuga Salzburgi trollibussivõrgule. See on laiendatud kaubanduskeskuste ja mitmete suurte tööstusettevõtete filiaalide asukoht. Walserbergi paikkond on laialt tuntud endise piiripunkti poolest Austria West Autobahnilt Saksamaa Bundesautobahn 8-le. Piirikontroll kaotati Schengeni leppe rakendamisega 1997. aastal.

Vallaosad on Gois, Himmelreich, Käferheim, Kleßheim, Schwarzenbergkaserne, Siezenheim, Viehausen, Wals, Walserberg ja Walserfeld.

Ajalugu 

Vanim paikkond Siezenheim asustati juba Rooma aegadel ja sai oma nime Rooma aristokraadilt Sizolt. Alates 1690. aastast püstitati Klessheimi loss Salzburgi peapiiskoppide suveresidentsiks.

Sport 

 Salzburgi Red Bull (Austria Bundesligas mängiv jalgpalliklubi)
 AC Wals (maadlusklubi)
 EV Wals (kurlingiklubi)

Tuntud inimesi 

 Franz Berger (1940–2012), maadleja 
 Georg Marchl (* 1964), maadleja

Vaata ka 

 Red Bull Arena

Viited

Välislingid 

Salzburgi liidumaa vallad
Mattersburg

Mattersburg (endise nimega Mattersdorf, ungari keeles Nagymarton, horvaadi keel Materštof) on linn Austrias Burgenlandi liidumaal. See on Mattersburgi ringkonna keskus.

Linnas tegutseb Bundesliga jalgpalliklubi SV Mattersburg.

Austria linnad
Burgenland
ERA Pank

ERA Pank oli Eesti krediidiasutus (pank), mis tegutses 1991–1999.

Panga asutas 3. jaanuaril 1991 Andres Bergmann. Bergmann oli panga tegevjuht kuni selle pankrotiseerumiseni 7. aprillil 1999. ERA Pangale oli Eesti Pank esitanud moratooriumi 7. oktoobril 1998.

Viited

Eesti pangad
Kagukaar (ajaleht)

Kagukaar oli Võrumaa Rahvarinde ajaleht, mis hakkas ilmuma alates 1989 aastast, ilmus ebaregulaarselt ja lühikest aega.

Ajalehe väljaandja oli: Võrumaa Rahvarinne
Toimetaja: Enn Tupp
UDK 329.71 (474.225) (055)

Välislingid
erb.nlib.ee - Kagukaar : Võrumaa Rahvarinde ajaleht

Eesti endised ajalehed
Võrumaa
Vladimir Holod

Vladimir Holod (vene Владимир Николаевич Холод; sündinud 13. märtsil 1976) on Eesti õigeusu vaimulik.

Ta lõpetas 2014. aastal kaugõppes bakalaureusekraadiga Peterburi Vaimuliku Akadeemia.

Ta pühitseti 23. märtsil 2014 diakoniks ja 29. mail 2014 preestriks.

Alates septembrist 2015 on ta Loksa Kroonlinna Püha Joanni koguduse esipreester, enne seda töötas ta samas koguduses teise preestrina.

Tunnustused

2014 – Loksa linna aumärk aktiivse töö eest Loksa linna sotsiaalsfääri arendamisel ja kultuurielu elavdamisel

Viited

Eesti õigeusu vaimulikud
Sündinud 1976
Gren Tartu

Gren Tartu AS, endine AS Fortum Tartu on Tartus tegutsev valdusettevõte, mille hallata on soojusenergia tootmine ning soojus- ja elektrienergia vahendamine, ostmine ja müük ning kohalike kütuste tootmine ja varumine.

Valdusettevõtte tütarettevõtted on võrguettevõtja ja klienditeenindaja AS Tartu Keskkatlamaja, soojus-, jahutus- ja elektrienergia tootja AS Anne Soojus ning kohaliku kütuse tootja ja varuja AS Tartu Jõujaam.

Valdusettevõttes töötab 8 inimest, kes osutavad tütarettevõtetele juhtimisteenuseid nt üldjuhtimise, raamatupidamise, ökonoomika ja kaadriarvestuse alal.

Kontsernis on 2018. aasta lõpu seisuga 73 töötajat.

Alates 2009. aastast on AS Fortum Tartu juhatuse esimees Margo Külaots, kes on ettevõttes töötanud alates selle loomisest 2000. aastal. Enne teda oli juhatuse esimees Mati Meos.

Ajalugu 
Eesmärgiga osaleda Tartu kaugküttesüsteemi ettevõtete aktsiate müügi enampakkumisel asutas 7. veebruaril 2000 Kotkan Energia Oy-le kuuluv AS Kotka Energy Holding ettevõte AS Tartu Energia (praeguse nimega AS Fortum Tartu). Pärast seda müüdi 20% ettevõtte osalusest Tartu soojusmajanduse arengus eestvedavat rolli omavale AS-ile Giga.

29. septembril 2000 sõlmis AS Kotka Energy Holding lepingu Tartu linnaga AS-i Tartu Keskkatlamaja aktsiate ostuks, millega kaasnes AS-i Tartu Jõujaam ja AS-i Anne Soojus aktsiate müük vastloodud valdusettevõttele. Ettevõte käis Tartu linnale kuulunud aktsiapaki eest välja 230 miljonit krooni (14,7 miljonit eurot).

24. aprillil 2003 müüs Kotka Energy Holding enda osaluse Soome suurima energeetikafirma Fortum tütarfirmale Fortum Power and Heat Oy. Selle tulemusena kuulub AS Fortum Tartu aktsiatest 60% Fortum Power and Heat Oy-le ja 40% AS-le Giga.

Ärinimi AS Fortum Tartu eksisteerib registrikandes alates 22. jaanuarist 2004.

Juunis 2020 sõlmis Fortum lepingu AS Giga 40-protsendilise osaluse soetamiseks. Juuli algul andis Konkurentsiamet tehinguks loa.

Juulis 2021 sõlmis Fortum müügitehingu investeerimisfondiga Partners Group ning seose omanikuvahetusega muutus AS Fortum Tartu Gren Tartu AS-iks.

Tunnustus 
 2011 – mitmekülgselt konkurentsivõimeline ettevõte
 2017 – Fortum Tartu kaugjahutus võitis auhinna "Aasta Energiategu 2017"
 2017 – Fortum Tartut tunnustati Global District Energy Climate Awards 2017 galal spetsiaalse autasuga jätkusuutliku ning tõhusa kaugkütte ja -jahutuse arendamise eest Tartus
 2018 – Fortum Tartu kaugküttesüsteem sai Tõhusa Kaugkütte märgise

Lisaks on ettevõte korduvalt võitnud tiitli "kaasaegne efektiivne soojusettevõte".

Viited

Välislingid 

 Gren Tartu koduleht
 Nils Niitra: "Fortumi hiigelplaanid Tartu soojatootmises ei kergita hindu" Tartu Postimees, 5. jaanuar 2003
 Martin Pau: "Kaugküte kindlustab positsiooni ning haarab oma võrku eramaju" Tartu Postimees, 6. märts 2012
 Jaan Olmaru: "Fortum ühendab kogu Tartu ühte soojusvõrku" Tartu Postimees, 29. aprill 2015

Eesti energeetikaettevõtted
Tartu ettevõtted
KredEx

KredEx on Eesti finantsasutus (õiguslikult sihtasutus), mis muu hulgas annab Eesti ettevõtetele laene, riskikapitali, krediidikindlustust ja riigi garantiiga tagatisi, samuti toetab sihtasutus energiatõhususele suunatud lahendusi (nt kortermajade renoveerimine). Sihtasutuse peakontor asub Tallinnas aadressil Hobujaama tänav 4. KredExi asutas Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium 2001. aastal.

Viited

Välislingid
Sihtasutuse koduleht

Eesti sihtasutused
Aasta seen

Aasta seen on seeneliigile antav aunimetus. Eestis valib aasta seene Eesti Looduseuurijate Seltsi all tegutsev Eesti Mükoloogiaühing.

Esimest korda valiti aasta seen 2017. aastal. Selleks on Eestis kolme liigiga esindatud kukeseen.

Eesti aasta seened
2017 – kukeseen
2018 – tuletael
2019 – soomustindik
2020 – alpi põdrasamblik
2021 – lilla kübarnarmik (Hydnellum fuligineoviolaceum)
2022 – kõrreliste-tõlvtõvik (Epichloë typhina)

Mujal
Aastast 2003 valitakse aasta seent Lätis.
2005 – kuldmampel
2006 – limatünnik
2007 – hiid-lehtervahelik
2008 – linnašampinjon
2009 – juurepess
2010 – harunev korallnarmik
2011 – roheline kärbseseen
2012 – roosa võrkheinik
2013 – majavamm
2014 – männi-kuldpoorik
2015 – hiidkoorik
2016 – loor-kärbseseen
2017 – valge seatrühvel
2018 – hiidmuna
2019 – krookusnarmik
2020 – luiteliudik
2021 – kuhik-vesinutt
2022 – pruun kübarnarmik & Pecki kübarnarmik

Viited

Seened
Looduskaitse
Eesti aunimetused
Pikanõmme tee

Pikanõmme tee on tänav Pärnus Rääma linnaosas.

Pikanõmme tee saab alguse Oja tänavalt.

Tänav sai nime 1937.

Pärnu tänavad
Wolfgang Hildesheimer

Wolfgang Hildesheimer (9. detsember 1916 Hamburg – 21. august 1991 Poschiavo) oli juudi rahvusest Saksa ja Šveitsi kirjanik, tõlkija, kunstnik ja muusikateadlane.

Ta sündis aastal 1916 Hamburgis juudi vanemate pojana. Ta õppis aastatel 1926–1930 Mannheimis gümnaasiumis, seejärel õppis ta Odenwaldschules Heppenheimis Hessenis. Aastal 1933–1934 (pärast lahkumist Saksamaalt) õppis ta Frensham Heights Schoolis. Seejärel õppis ta Palestiinas mööblitisleriks ja sisearhitektiks. Aastast 1937 õppis ta maalikunsti ja lavakujundust Londonis.

Aastal 1940 läks ta Briti vägede luureohvitserina viieks aastaks Palestiinasse. Aastatel 1945–1949 oli ta simultaantõlk ja protokollide toimetaja Nürnbergi protsessil. Hiljem elas ta kunstniku ja kirjanikuna Münchenis, reisis palju ja kuulus rühmitusse Gruppe 47.

Aastal 1957 taotles ta endale Šveitsi kodakondsuse ning asus erakuna elama Poschiavo mägikülasse Graubündeni kantonisse, kuhu jäi elu lõpuni.

Tema teostest on eesti keeles ilmunud aastal 2016 "Armutud legendid" Liina Uudelti tõlkes, varustatuna Mati Sirkeli järelsõnaga (originaalis "Lieblose Legenden", ilmunud 1952).

Isiklikku 
Tema vanaisa Azriel Hildesheimer (1820–1899) oli Saksamaa rabi ja ortodoksse judaismi moderniseerija.

Tunnustus
 1955 Hörspielpreis der Kriegsblinden (raadiokuuldemängu "Printsess Turandot" eest)
 1966 Georg Büchneri auhind

Saksa kirjanikud
Tõlkijad
Sündinud 1917
Surnud 1991
Karl Sahk

Karl Sahk (29. oktoober 1913 Narva – 12. juuli 1988) oli eesti ökonomist.

Ta õppis aastatel 1932–1939 Tartu Ülikoolis matemaatikat. Akadeemiliselt kuulus ta korporatsiooni Vironia. 1960. aastal lõpetas Üleliidulise Kaugõppe Rahandus-Majandusinstituudi ökonomistina.

1938. aastast töötas ta kindlustusseltsis Eesti Lloyd, 1940. aastast Eesti Riiklikus Kindlustuses. Töötas Jegorjevski õppekombinaadis, 1944. aastal tuli tagasi Eestisse ja jätkas tööd kindlustuse alal. Aastast 1967 kuni pensionile siirdumiseni 1977. aastal oli ta Eesti NSV Riikliku Kindlustuse Valitsuse (1976. aastast Peavalitsuse) juhataja asetäitja. Pensionärina jätkas kuni 1983. aastani tööd samas asutuses isikukindlustuse osakonnas. Ta juhendas ja retsenseeris kandidaadiväitekirju kindlustuse alal, samuti juhendas kindlustuse alaseid diplomitöid Tartu Riiklikus Ülikoolis ja Tallinna Polütehnilises Instituudis.

Ta on maetud Pärnamäe kalmistule.

Isiklikku
Tehnikateadlane Eva Saks oli tema tütar.

Tunnustused
1971 Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi aukiri
1974 Eesti NSV teeneline ökonomist

Viited

Välislingid 
 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944

Eesti majandustegelased
Eesti NSV teenelised ökonomistid
Korporatsioon Vironia liikmed
Pärnamäe kalmistule maetud
Sündinud 1913
Surnud 1988
Pajevonys

Pajevonys on küla Leedus Vilkaviškise rajoonis, Pajevonysi valla halduskeskus. Külas on postkontor, keskkool ja raamatukogu.

Küla on esimest korda mainitud XVII sajandi teisel poolel. Sealset kirikut on esmakordselt mainitud aastal 1586. Aastal 1736 ehitati sinna uus kirik. XVIII sajandil avati külas kihelkonnakool. Aastal 1914 hävitas saksa sõjavägi kiriku, tänapäevane kirikuhoone valmis aastal 1928. Ka Teise maailmasõja ajal sai kirik kannatada: saksa sõjavägi purustas kirikutorni.

Viited

Välislingid 

Küla portaalis vietoves.Lt

Leedu külad
Vilkaviškise rajoon
Poul Pedersen

Poul Ebbesen Pedersen (31. oktoober 1932 Århus – 23. detsember 2016) oli Taani jalgpallur.

Pedersen kuulus hõbemedali võitnud Taani jalgpallikoondisesse 1960. aasta suveolümpiamängudel Roomas. 

Ta mängis rahvuskoondises 50 mängus ja lõi 17 väravat.

Poul Pederseni lapselaps on jalgpallur Viktor Fischer, kes samuti mängib rahvuskoondises.

Taani jalgpallurid
Sündinud 1932
Surnud 2016
Kristofer

Kristofer on mehenimi, variant nimest Christopher.

1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Kristofer 1037 mehel. Kristofer on Eestis populaarsuselt 161. mehenimi. Kristofer oli keskmiselt 9 aasta vanune (mediaanvanus oli 8). Kõige populaarsem oli eesnimi Kristofer vanuserühmas 0–4, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 39,1 ning Rapla maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 10,06.

1. jaanuari 2021 seisuga oli Eestis eesnimi Kristofer 1154 mehel. Kristofer oli populaarsuselt 148. mehenimi.

2018. aastal pandi Eestis eesnimi Kristofer 68 vastsündinule ning see oli populaarsuselt 5. poeglaste nimi.

Nime kandjaid
Kristofer von Burmeister, sõjaväelane
Kristofer Leirdal, norra skulptor
...

Viited 

Mehenimed
Aegumatud armastuslood

"Aegumatud armastuslood" on kirjastuse Varrak 2016. aastal ilmunud raamatusari.

Sarja anti välja koostöös Eesti Päevalehe laupäevalehega LP. 

Kokku ilmus 40 köidet: alates 2. aprillist 2016 kuni 31. detsembrini 2016 igal laupäeval uus raamat.

Sarjas ilmunud raamatud

Eesti raamatusarjad
Leevi and the Leavings

Leevi and the Leavings oli Soomes 1978. aastal loodud pop-rock-bänd. 

Bändi tuntuim liige oli Gösta Sundqvist, kes tegi üksi kõik bändi laulud. Ta oli ka bändi laulja. Teised liikmed olid Risto Paananen, Juha Karastie ja Niklas Nylund. Nad otsustasid lõpetada bändi pärast Gösta Sundqvisti surma 2003. aastal. 

Leevi and the Leavings oli tuntud ka sellepärast, et nad ei teinud ühtegi esinemist peale Eurovisiooni lauluvõistluse Soome eelvõistluse 1981. aastal. Hoolimata sellest oli ansambel üks Soome populaarsematest. 

Leevi and the Leavings avaldas kokku 16 albumit. Ansambli tuntuimad palad on "Mitä kuuluu, Marja-Leena?", "Poika nimeltä Päivi", "Unelmia ja toimistohommia", "Teuvo, maanteiden kuningas", "Itkisitkö onnesta?" ja "Pohjois-Karjala". 

Soome ansamblid
Kurtna Ahvenjärv

Ahvenjärv (ka Kurtna Ahvenjärv, Särgjärv) on järv Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Konsu külas. Järve pindala on 2,4 ha.

Viited

Alutaguse valla järved
Kurtna järvestik
Aasa tänav (Viljandi)

Aasa tänav on tänav Viljandis Kesklinna linnaosas.

Tänava pikkus on 175 m.
Tänav sai nime 1924.

Viited

Viljandi tänavad
Betooni tänav (Pärnu)

Betooni tänav on tänav Pärnus Rääma linnaosas.

Tänav saab alguse Savi tänavalt.

Tänav sai nime 20. detsembril 2001.

Viited

Pärnu tänavad
Ehitajate tee (Pärnu)

Ehitajate tee on tänav Pärnus Rääma ja Ülejõe linnaosas.

Ehitajate tee algab Tallinna maantee ja Lennuvälja tee ristumiskohast. Tänava teises otsas on Papiniidu sild ja üle selle on tänav seotud Papiniidu tänavaga ja Liivi teega. Tänav ristub veel Tuisu (vasakult), Savi (vasakult), Kuldse Kodu (paremalt), Kirsi (vasakult), Raba, Lina (vasakult), Niidu, Ristiku (paremalt) tänava ja Tammiste teega (paremalt). 

Tänav on osa Via Balticast. 

Ehitajate tee on ligikaudu 5,3 kilomeetrit pikk. Savi tänavast kuni Papiniidu sillani on piirkiirus 70 km/h.

Ajalugu
Ehitajate tee ehitati 1970. aastatel, et ühendada Tallinna maantee ja Riia maantee ning suunata transiitliiklus linnasüdamest eemale. Ehitajate tee lõppes Papiniidu sillaga, mis avati 1976. aastal.

Aastatel 2009–2012 toimusid Ehitajate teel suuremahulised rekonstrueerimistööd. Tänav ehitati täies ulatuses neljarealiseks, ristumised suuremate tänavatega muudeti fooriristmikeks. Lisaks ehitati tänavale ka 5 kergliiklustee tunnelit. Algse plaani järgi pidid ehitustööd lõppema juba 2011. aastal, kuid Läti ehitusfirma SIA Binders loobus lepingu täitmisest ja Maanteeamet pidi leidma uue ehitaja, kes tööd lõpetaks.

Galerii

Viited

Pärnu tänavad
Ehte tänav (Haapsalu)

Ehte tänav on tänav Haapsalus.

Tänav algab Lossiplatsilt ja suundub loodesse. Peatselt pärast algust ületab tänav ringristmiku Karja tänavaga, millest edasi kulgeb ühesuunalisena (sõidusuund Lossiplatsi suunas). Ehte tänav ristub veel Mängu ja F. J. Wiedemanni tänavaga ning lõpeb Suur-Lossi tänavaga ristudes.

Tänaval asub Ehte bussipeatus.

Tänav sai nime 1924.

Haapsalu tänavad
Emajõe tänav (Pärnu)

Emajõe tänav on tänav Pärnus Vana-Pärnu linnaosas.

Tänav algab Haapsalu maanteelt ja suundub edelasse. Emajõe tänav ristub Kesk, Luha, Merekalda tänavaga ja Kaubasadama teega ning lõppeb Pärnu jõe ääres. 

Tänav sai nime 1923.
Vana-Pärnu tänavad
Endla tänav (Haapsalu)

Endla tänav on tänav Haapsalus.

Tänav sai nime 18. veebruaril 1926.

Aadressil Endla tänav 4 asub Haapsalu adventkirik ja Endla tänav 6 asub Haapsalu metodisti kirik.

Haapsalu tänavad
Esplanaadi tänav

Esplanaadi tänav on tänav Pärnus.

Tänav saab alguse Aia tänavalt ja suundub esmalt lääne-edelasse ja siis loodesse, lõppedes Ringi tänavaga ristudes. Tänav ristub veel Võimlemise (paremalt), Hospidali (paremalt), Amandus Adamsoni (vasakult), Pühavaimu (paremalt), Supeluse (vasakult), Nikolai, Vee (paremalt), Paul Kerese, Roosi (vasakult), Mere puiestee, Remmelga (vasakult) ja Muru tänavaga.

Tänava pikkus on umbes 1,1 km.

Nimi 
Tänava saksakeelne nimi on Esplanadenstraße, eesti keeles varem kirjutatud ka kujul Esplanadi tänav. 1928. aastal nimetati Esplanaadi tänav Jaan Poska tänavaks. 25. juulil 1940 anti tänavale kommunist Jaan Kreuksi nimi, mis omakorda muudeti tagasi Saksa okupatsiooni ajal. Aastatel 1945–1990 kandis tänav nime Komsomoli tänav. 1990. aastast on tänav taas Esplanaadi tänav.

Ajalugu 
Enne 19. sajandit asus tänava piirkond linna kaitserajatistest väljaspool, mistõttu olid piirkonnas vaid heina- ja karjamaad. Sel ajal kandis tänav nime Piima tee (saksa keeles Milchweg), kuna tänavat mööda viidi kari mere ääres asuvate karjamaadele.

Tänava hoonestus on ehitatud peamiselt 20. sajandi alguses. Tänava alguses on peamiselt juugendstiilis puithooned. Tänava tagumise osa hooned on aga ehitatud enamasti 1930. aastatel, järgides linnaarhitekt Olev Siinmaa ja tema koolkonna propageeritud moodsaid arhitektuurivorme.

Hoonestus 
 Esplanaadi 6 – kultuurimälestiseks tunnistatud elamu
 Esplanaadi 10 – endine Pärnu Uue Kunsti Muuseumi hoone
 Esplanaadi 14 – piirkonna üks vanemaid hooneid, tuntud ka kui Muusikatare
 Esplanaadi 21 – 1930. aastatel ehitatud funktsionalistlikus stiilis villa
 Esplanaadi 23 – 1930. aastatel ehitatud funktsionalistlikus stiilis villa, millele on lisatud rõduga sammasportikus, et anda hoonele esinduslikkust
 Esplanaadi 25 – 1930. aastatel ehitatud funktsionalistlikus stiilis villa
 Esplanaadi 28 – 2004. aastal ehitatud minevikustiile matkiv korterelamu
 Esplanaadi 48a – 1980. aastatel ehitatud neofunktsionalistlikus stiilis pansionaadihoone

Viited

Pärnu tänavad
Hommiku tänav (Pärnu)

Hommiku tänav on tänav Pärnus.

Tänav algab Põhja tänavalt ja lõpeb Kuninga tänaval. Tänav ristub veel Pika, Malmö ja Rüütli tänavaga. Tänav külgneb ka Steineri aia ja Brackmanni pargiga.

Tänav on ligikaudu 330 m pikkune. Tänav on kogu ulatuses ühesuunaline. Sõita saab ainult Kuninga tänava suunas, välja arvatud Pika ja Malmö tänava vahel, kus saab sõita vaid Pika tänava suunas.

Nimi 
Tänava saksakeelne nimi oli Ostgasse. Nimi tulenes sellest, et tänav oli uusaegse Pärnu kõige hommiku- ehk idapoolsem tänav.

Hoonestus 

 Hommiku 1 Kaasaegne pangahoone, mille kohal ajalooliselt paiknes Jaani kirik
 Hommiku 2 Port Artur
 Hommiku 11 Punane torn

Viited

Pärnu tänavad
Hospidali tänav (Pärnu)

Hospidali tänav on tänav Pärnus.

Tänav paikneb kahe põhja-lõunasuunalise lahuslõiguna: üks asub Pika ja Kuninga tänava vahel, ristudes Malmö, Uue ja Rüütli tänavaga, ning teine Ringi ja Esplanaadi tänava vahel. Kaht lõiku lahutab Koidula park.

Kokku on tänav ligikaudu 360 m pikkune. Hospidali ja Rüütli tänava ristmik on autodele suletud.

Nimi 
Tänava varaseim teadaolev nimi 1543. aastast on Tänav Punase torni juurde (Strate na dem Roden thorne). Hospidali (saksa keeles Hospitalstraße) sai oma nime seegi järgi, mis asus Pärnu seegi majas. Tänav nimetati 1930. aastatel Eesti poliitiku Mihkel Martna järgi Martna tänavaks ja 1948. aastal Lydia Koidula tänavaks. 1989. aastal taastati tänava esialgne nimi – Hospidali.

Hoonestus 

 Hospidali 1 – Pärnu seegi maja

Viited

Pärnu tänavad
Ilvese tänav (Pärnu)

Ilvese tänav on tänav Pärnus Rääma ja Ülejõe linnaosas.

Tänav saab alguse Tallinna maanteelt ja suundub esmalt kirdesse ja siis itta. Tänava pikkus on umbes 1 km. 

Tänava saksakeelne nimi on Luchsgasse.

Pärnu tänavad
Jaama tänav (Kunda)

Jaama tänav on tänav Kunda linna idaosas.

Tänava pikkus on 2050 meetrit, selle algusosa on rajatud puiesteena.
Tänav saab alguse ringristmikult, kus kohtuvad Rakvere maantee, Kasemäe ja Koidu tänav. Jaama tänav on osa Põdruse–Kunda–Pada maanteest ja kulgeb esmalt itta, siis lõunasse (sellel lõigul ületab Kunda jõe) ja siis jälle lookega ida suunas kuni asulapiirini. Jaama tänav ristub Posti ja Mere tänavaga, Uus-Sadama teega, Klubi ning Jõe tänavaga ning Raudkatku teega. Tänav sai nime 1977 aastal.

Hoonestus ja mälestised 
Tänava algusosa lõunakülje hõlmab aadressil Jaama 2 asuv AS Kunda Nordic Tsement tootmishoonete kompleks.
Kõrval, Jaama 4 kinnistu ärihoones tegutses varem Kunda linna teenindusmaja.
Põhjaküljel, krundil Jaama 1, paikneb ehitismälestisena Kunda tsemendivabriku tünnivabrikuhoone.
Aadressil Jaama 11 asub Kunda tsemendivabriku kontorihoone, mis on ehitismälestis. Seal tegutseb 1967. aastast Kunda Tsemendimuuseum.
Ehitismälestis on ka tänava äärde jõekääru (Klubi 2) rajatud historitsistlik puithoone, mis oli Kunda tsemendivabriku direktori elamu. 
Kunda jõe ääres (Jaama 15) asuvad mälestistena Kunda tsemendivabriku klinkerveski hoone varemed ja Kunda tsemendivabriku Dietz-ahju korsten nr 1.
Samuti asuvad tänava ääres tsemenditehase rajaja ning Kunda mõisa omaniku  John Carl Girard de Soucantoni skulptuurid.
Tänava lõpuosas paikneb sellest lõuna pool asuval 15 meetri kõrgusel moreenseljandikul  arheoloogiamälestis - ohverdamiskoht "Kunda Hiiemägi".
Tänava keskosas, Kunda jõe läheduses, paiknevad põhiliselt äri- ja tootmishooned, elamuid on tänava ääres üksikuid. Jaama tänava lõpuosa on hoonestamata.

Viited

Välislingid
Vaade lääne poolt Uus-Sadama tee ristmikule
Kunda tsemendivabriku tünnivabrikuhoone Kultuurimälestiste riiklik register
Kunda tsemendivabriku direktori elamu Kultuurimälestiste riiklik register
Kunda tsemendivabriku kontori hoone Kultuurimälestiste riiklik register
Kunda tsemendivabriku klinkerveski hoone Kultuurimälestiste riiklik register

Kunda tänavad
Jaani tänav (Pärnu)

Jaani tänav on tänav Pärnus Ülejõe linnaosas.

Tänav saab alguse J. V. Jannseni tänavalt ja suundub esimesed u 160 meetrit põhjaloodesse ja pöörab siis kirdesse. Tänav ristub Havi, Uus-Sauga ja Voorimehe tänavaga ning lõppeb Aasa tänavaga ristudes, millest edasi kulgeb Rohu tänavana.

Tänava saksakeelne nimi on Johannisstraße.

Pärnu tänavad
Aia tänav (Pärnu)

Aia tänav on tänav Pärnus.

Tänav saab alguse Laialt tänavalt ja suundub lõunasse, hiljem edelasse ja lõpeb A. H. Tammsaare puiesteel. Tänav ristub veel Pika, Rüütli, Kuninga (paremalt), Vanapargi (vasakult), Karja (vasakult), Esplanaadi (paremalt), Veetorni (vasakult), Väike-Posti (vasakult), Amandus Adamsoni (paremalt), Aisa (vasakult), Karusselli, Auli, Kajaka (vasakult) ja Roosi (paremalt) tänavaga. Tänav külgneb ka Iseseisvuse väljakuga.

Tänava pikkus on umbes 1,3 km.

Nimi 
Aia tänav (saksa keeles Gartenstraße, kasutati ka nime Alte-Gartenstraße) sai nime tänava piirkonnas asunud aialappide järgi. Kuna keskaegses Pärnus olid majaplatsid liiga väikesed, siis köögiviljade kasvatuseks kasutati maad väljaspool linnapiiri.

Ajalugu 
Keskajal asusid Aia tänava piirkonnas Pärnu linnaelanike köögiviljaaiad. Tänavale hakati hoonete ehituseks lube andma 19. sajandi teisel poolel.

Roosi tänava ja A. H. Tammsaare puiestee vaheline lõik ehitati Nõukogude ajal. Ajalooliselt keeras Aia tänav paremale omaaegsele turuplatsile (Kartoffelplatz), mis asus Roosi tänava keskosas ja jõudis sealtkaudu Supeluse tänavani.

Aia, Karja, Kuninga ja Vanapargi tänava ristmik oli linna üks keerulisemaid ristmikke, enne kui see 2004. aastal ringristmikuks ehitati.

2017. aastal ehitati ristumine Pika tänavaga ringristmikuks ning 2020. aastal valmis Pika ja Laia tänava vaheline läbimurre.

Hoonestus 
 Aia 5 – Pärnu Issandamuutmise kirik
 Aia 11 – Kultuurimälestiseks tunnistatud puitelamu
 Aia 17 – Kultuurimälestiseks tunnistatud puitelamu

Viited 

Pärnu tänavad
Ankru tänav (Pärnu)

Ankru tänav on tänav Pärnus Ülejõe linnaosas Vana-Sauga ja Uus-Sauga tänava vahel.

Tänav sai nime 20. jaanuaril 2005.

Pärnu tänavad
Aru tänav (Pärnu)

Aru tänav on tänav Pärnus Ülejõe linnaosas.

Tänav saab alguse Ilvese tänavalt, kulgeb esmalt kagu suunas ja pöörab siis lõunasse, ristub Vana-Rääma, Rääma ja Väike-Aru tänavaga ning lõppeb Pärnu jõe kaldal Suur-Jõekalda tänavaga ristudes.

Tänava varasem nimi kuni 1936. aastani oli Roti tänav (Rattengasse).

Pärnu tänavad
Arukase tänav (Pärnu)

Arukase tänav on tänav Pärnus Rääma linnaosas Ehitajate tee ja Kase tänava vahel.

Tänav sai nime 17. märtsil 2005.

Pärnu tänavad
Astri tänav (Pärnu)

Astri tänav on tänav Pärnus Ülejõe linnaosas.

Tänav on ida-läänesuunaline ja ühendab Piiri tänavat Rohelise tänavaga. Tänava pikkus on umbes 200 meetrit.

Tänav sai nime 1987.

Pärnu tänavad
Jakobi tänav (Pärnu)

Jakobi tänav on tänav Pärnus Vana-Pärnu linnaosas.

Tänav algab Sauga jõe äärest ja suundub lõunaedelasse. Tänavaga ristuvad Maarja tänav, Haapsalu maantee, Kesk, Purje, Luha, Soo, Roo ja Neeme tänav ning see lõppeb Merekalda tänavaga ristudes.

Tänava pikkus on umbes 700 meetrit.

Tänav sai nime 1923.

Vana-Pärnu tänavad
Johann Voldemar Jannseni tänav (Pärnu)

Johann Voldemar Jannseni tänav on tänav Pärnus Ülejõe linnaosas. Tänav on nimetatud eesti ärkamisliikumise tegelase Johann Voldemar Jannseni auks.

Tänav algab Tallinna maantee ja Rääma tänava ristmikult ja lõpeb Siimu sillal. Siimu sillast edasi kulgeb Haapsalu maantee. Tänav ristub veel Uus-Sauga (vasakult), Havi (vasakult), Jaani (vasakult), Loode (vasakult), Vana-Sauga (vasakult) ja Sauga-Jõekalda (vasakult) tänavaga.

Tänav on 859 meetri pikkune.

Nimi 
Ajalooliselt on tänav kandnud nime Tallinna-Posti tänav, kuna enne Nurme silla ehitamist kulges Tallinna viiv postimaantee läbi Vana-Pärnu. 1924. aastal, kui Ülejõe koolimaja seinale kinnitati Johann Voldemar Jannseni ja tema tütre Lydia Koidula mälestuseks memoriaaltahvel, ristiti tänav Jannseni tänavaks. 1952. aastal sai Jannseni tänavast Silla tänav. Jannseni nimi taastati 1982. aastal.

Hoonestus 

 J. V. Jannseni 37 – Koidula muuseum

Viited 

 

Pärnu tänavad
Jõesuu tänav

Jõesuu tänav on tänav Narva põhjaosas Sutthoffi ja Siivertsi linnaosas.

Tänav saab alguse Rakvere tänavalt ja suundub loodesse. See kulgeb paralleelselt Narva jõega 5,3 km pikkuselt ja lõppeb linna piiril Narva – Narva-Jõesuu – Hiiemetsa maanteega jätkudes.

Tänav sai nime 4. juulil 1939.

Jõesuu tänav ristub Jõe põigu, Aleksei Juhhanovi, Taime, Pargi, 2. Jõesuu tänava, Pargi põigu, Paadi, Pilve, Purje, Mätta, August Weizenbergi, Paadimehe, Kaluri ja  Mesilase tänavaga.

1900. ja 1905. aasta linnaplaanidel oli selle tänava nimi vene keeles Кладбищенская улица, 1912. ja 1929. aasta linnaplaanidel vastavalt Surnuaia uulits ja Surnuaia tänav – ilmselt selle pärast, et kulges mitme surnuaia vahel.

Enne 1990. aastaid kandis tänav vene keeles nime улица Йыэсуу.

9. mail 1970 avati tänava ääres Narva linna vallutamisele pühendatud mälestusmärk. See koosneb postamendile asetatud tankist T-34/85.

Vaata ka
2. Jõesuu tänav (Narvas)

Viited

Narva tänavad