joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Udo Parrest

Udo Parrest (kuni 08.09.1937 Udo Paukson) (21. aprill 1908 Tartu – 29. veebruar 1944 Vepsküla) oli Eesti sõjaväelane (kapten, 1940) ja Teises maailmasõjas  43. SS-vabatahtlike rügemendi ja 46. Relva-SS Grenaderirügemendi pataljoniülem (SS-Sturmbannführer).

Udo Parrest teenis Eesti kaitseväes, nooremleitnandina (1928) ja leitnandina (1932) 3. Üksikus Jalaväepataljonis. 08.09.1937. aastal eestistas perekonnanime Udo Paukson -> Udo Parrest.

Kõrgema Sõjakooli lõpetamise järel jätkas teenistust Sõjavägede Staabi, V osakonna (mobilisatsiooniosakond), A jaoskonnas ülema abina, ülendati 	16.02.1940 kapteniks.

Teise maailmasõja alguses ja Saksa okupatsiooni ajal Eestis teenis ta 1942. aastal Eesti Julgeolekupolitsei ja SD personali- ja väljõppeteenistuses. 

1943. aasta novembrist nimetati U. Parrest 3. Eesti SS-vabatahtlike brigaadi  43. SS-vabatahtlike rügemendi II Pataljoni ja hiljem I Pataljoni ülemaks. Novembris 1943 nimetati rügement ümber 46. Relva-SS-i grenaderirügemendiks, mis allutati jaanuaris 1944 20. Eesti SS-vabatahtlike diviisile.

Udo Parrest langes 1944. aasta 29. veebruaril Vepsküla juures, Punaarmee vägede sillapea likvideerimisel.

Viited

Välislingid
Udo Parrest, EESTI SÕJAMUUSEUM - KINDRAL LAIDONERI MUUSEUM. EESTI OHVITSERID 1918-1940.

Sõjavägede Staabi koosseis
3. Üksiku Jalaväepataljoni koosseis
Eesti sõjaväelased Saksa sõjaväes Teises maailmasõjas
Raudristi kavalerid
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1908
Surnud 1944
Sassaniidid

Sassaniidid oli Iraani valitsejate suguvõsa 3.–7. sajandil Sassaniidide riigis.

Sassaniidide suguvõsa oli pärit muistse Persepolise linna ümbrusest, mis oli kunagi Ahhemeniidide pealinn. Sassaniidide suguvõsast põlvnevad Iraani kuningad rõhutasid, et on Ahhemeniidide ja Dareios III-a järeltulijad, ehkki nad seda tegelikult ei olnud.

Sassaniidide riigi kuningad alates Ardashir I-st (Artaxerxes) (224–241) nimetasid ennast šāhān šāh Ērān ud-Anēran ehk "kõikide Iraani ja mitte-Iraani kuningate kuningaks".

Vaata ka 
 Sassaniidide riik
Zoroastrism
 Ahhemeniidid

Iraagi ajalugu
Iraani ajalugu
Afganistani ajalugu
Süüria ajalugu
Türgi ajalugu
Vanaaeg
Pärsia
Sassaniidide riik
Kassaaparaat

Kassaaparaat on seade tehingute registreerimiseks ja summade arvutamiseks kaubanduses ja teeninduses.

Esimese mehaanilise kassaaparaadi leiutasid vennad James ja John Ritty pärast Ameerika kodusõda. James Ritty oli kõrtsiomanik Ohios Daytonis ja tahtis takistada töötajaid, kes varastasid kõrtsi sissetulekut. Ritty Model 1 valmis 1879. aastal ja vennad patenteerisid selle 1883. Eeskuju võtsid leiutajad seadmelt, mis loendas aurulaeva propelleri pöördeid.

Esimesed mehaanilised kassaaparaadid olid ilma tšekiväljastusvõimaluseta. Kassiir pidi iga müügiga summad sisestama ning kui vajutati nuppu, siis kassa sahtel avanes ja kell helises, et omanik märkaks, et tehing toimus.

Peatselt hakkas kahe äri samaaegne majandamine Rittyle üle jõu käima ning ta müüs oma kassaaparaadiäri Jacob Eckertile Cincinnatist, kes oli portselani- ja klaasnõude müüja. Eckert asutas National Manufacturing Company. 1884 müüs Eckert firma John Pattersonile, kes nimetas selle ümber National Cash Register Companyks. Patterson parandas kassaaparaatide ehitust, lisades sinna rullpaberiprinteri, mis kirjutas aparaadiga tehtud tehingud üles. Sellest ajast on tuntud kassakviitung.

1906 leiutas Charles Kettering National Cash Register Company heaks töötades elektrimootoriga kassaaparaadi.

Kaubandus
Paksi tuumaelektrijaam

Paksi tuumaelektrijaam on tuumaelektrijaam Ungaris.

See asub 5 km kaugusel Paksi linnast. Jaam töötab alates 1982. aastast, ent ehitust alustati 1974. See on Ungari ainus tuumajaam.

Tuumajaamas on aset leidnud suuremad avariid aastail 2003 ja 2009.

Tuumaelektrijaamad
Ungari ehitised
ÜRO Inimõiguste Nõukogu

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Inimõiguste Nõukogu (inglise keeles United Nations Human Rights Council, lühend UNHRC) on ÜRO süsteemi valitsustevaheline organ, mille 47 liikmesriigi vastutusalas on inimõiguste edendamine ja kaitsmine kogu maailmas.

ÜRO Inimõiguste Nõukogu on ÜRO Peaassamblee allorgan, ÜRO Inimõiguste Komisjoni järglane. ÜRO Inimõiguste Nõukogu moodustati ÜRO 2006. aasta 15. märtsi otsusega A/RES/60/251.

ÜRO Inimõiguste Nõukogu 47 liiget valitakse ametisse ÜRO Peaassamblee poolt.

Praegused liikmed

Eesistujad
 Luis Alfonso de Alba (Mehhiko) – 19. juuni 2006 – 18. juuni 2007
 Doru Romulus Costea (Rumeenia) – 19. juuni 2007 – 18. juuni 2008
 Martin Ihoeghian Uhomoibhi (Nigeeria) – 19. juuni 2008 – 18. juuni 2009
 Alex Van Meeuwen (Belgia) – 19. juuni 2009 – 18. juuni 2010
 Sihasak Phuangketkeow (Tai) – 19. juuni 2010 – 18. juuni 2011
 Laura Dupuy Lasserre (Uruguay) – 19. juuni 2011 – 9. detsember 2012
 Remigiusz Henczel (Poola) – 10. detsember 2012 – 31. detsember 2013
 Baudelaire Ndong Ella (Gabon) – 1. jaanuar 2014 – 31. detsember 2014
 Joachim Rücker (Saksamaa) – 1. jaanuar 2015 – 31. detsember 2015
 Choi Kyong-lim (Lõuna-Korea) – 1. jaanuar 2016 – 31. detsember 2016
 Joaquín Alexander Maza Martelli (El Salvador) – 1. jaanuar 2017 – 31. detsember 2017
 Vojislav Šuc (Sloveenia) – 1. jaanuar 2018 – 31. detsember 2018
 Coly Seck (Senegal) – 1. jaanuar 2019 – 31. detsember 2019
 Elisabeth Tichy-Fisslberger (Austria) – 1. jaanuar–31. detsember (2020)
 Nazahat Shameen Khan (Fidži) – 1. jaanuar–31. detsember (2021)
 Federico Villegas (Argentina) – alates 1. jaanuarist 2022

Viited

Välislingid

 ÜRO Inimõiguste Nõukogu – ametlik veebisait
 International Service for Human Rights A Geneva-based, international NGO providing analysis and reporting on developments at the Human Rights Council
 UN Watch A NGO based in Geneva monitoring the work of the Human Rights Council
 UN Human Rights Council legal news and resources

Rahvusvahelised organisatsioonid
ÜRO
Valimisringkond nr 9

Valimisringkond nr 9 on Riigikogu valimiste ringkond, mis hõlmab Jõgeva maakonna ja Tartu maakonna.

2015. aasta Riigikogu valimised 
Ringkonnas oli saadaval 8 mandaati. Hääleõiguslikke valijaid oli 66 106, neist käis valimas 41 182 ehk 62,3%. E-hääli anti 11 823.

Isikumandaadi sai Urmas Kruuse (RE; 5960 häält). Ringkonnamandaadi said Marika Tuus-Laul (KE), Tanel Talve (SDE), Igor Gräzin (RE) ja Aivar Kokk (IRL). Selles ringkonnas kandideerinutest said kompensatsioonimandaadi Raivo Põldaru (EKRE), Jaak Aaviksoo (IRL) ja Terje Trei (RE).

2019. aasta Riigikogu valimised 
Ringkonnas oli saadaval 7 mandaati.

Isikumandaati ei saanud keegi. Ringkonnamandaadi said Urmas Kruuse (RE) 5398 häälega, Peeter Ernits (EKRE) 3846 häälega, Marika Tuus-Laul (KE) 2095 häälega ja Valdo Randpere (RE) 2079 häälega. Kompensatsioonimandaadi said Kert Kingo (EKRE) 1082 häälega ja Aivar Kokk (IE) 2536 häälega.

Viited 

Riigikogu valimisringkonnad
Jõgeva maakond
Tartu maakond
Mihkel Salong

Mihkel Salong (17. juuli 1877 Lümanda vald Koimla küla Vanemi talu – 21. aprill 1946) oli eesti klaverimeister.

Noore mehena ehitas merepaate. Hiljem elas Tallinnas, 1903 siirdus Peterburi, kus õppis kuulsate klaverimeistrite käe all uut ametit. 1906 avas Peterburis oma töökoja. Tema kvaliteetsed, heakõlalised ja suhteliselt odavad klaverid olid suurlinnas minev kaup. 1918 oli sunnitud Oktoobrirevolutsiooni järgse kaose eest kogu tööstuse sisseseadet ja muud varandust maha jättes Eestisse põgenema. Naise ja kaksikutest laste Karli ja Rosaliega saabus ta Kuressaarde ja pidi otsast alustama.
1922 sisustas Mihkel Salong klaveritöökoja Väike-Sadama 4 majas, 1936 ostis ta avarama maja (Tolli 3). Seal jätkus klaverite tegemine kuni 1941 natsionaliseerimiseni.

Mihkel Salong on maetud Kudjape kalmistule.

Viited

Eesti pillimeistrid
Kudjape kalmistule maetud
Sündinud 1877
Surnud 1946
Galiitsia vürstiriik

Galiitsia vürstiriik oli 12. sajandi keskel Kiievi-Vene riigist eraldunud vürstiriik, mida valitsesid Rjurikovitšite dünastia Romanovitšite liini esindajad.  

Galiitsia vürstiriiki valitsesid Rjurikovitšite dünastia Romanovitšite liini (Jaroslav Targa poja Vladimir Jaroslavitši poja Rostislavi poja Volodar Rostislavitši järglased) esindajad: Volodymyrko Volodarovitš (1141–1153), Jaroslav Osmomõsl (1153–1187) ja Volodymir Jaroslavitš (1189–1199).

Sisemiste vastuolude järel nõrgenenud ja lagunevast Vana-Vene riigist iseseisvunud riigi moodustas 12. sajandi keskel Volodymyrko Volodarovitš, kes päris varem väiksed Zvenigorodi vürstiriigi (1124), Przemyśli vürstiriigi (1129), Terebovlia vürstiriigi (1129), Galiitsiamaa (1141) ning asutas uue pealinnana 1444. aastal Halychi linna, ühendatud vürstiriigi keskusena. 

Volodymyrko Volodarovitši poeg, Jaroslav Osmomõsl laiendas veelgi valdus (1153–1187) ning lisas valduste hulka ka veel alad Karpaatia mägede ja Dnisteri jõe vahelistel aladel, kuni Doonau alamjooksuni. 

Viimase Romanovitšite liinist valitseja Volodymir Jaroslavitši (1189–1199) surma järel 1199. aastal, kutsusid bojaarid riiki valitsema naabervürstiriigi,Rjurikovitšite dünastia Mstislavitšite liini esindaja Volõõnia vürstiriigi vürsti Roman Mstislavitši, kes ühendas Galiitsia ja Volõõnia ning moodustas ühise Galiitsia-Volõõnia vürstiriigi, mida valitses Novgorodi, Volõõnia, Galiitsia vürsti ja Kiievi suurvürstina.

Galiitsia vürstid
1141–1153,  Volodymyrko Volodarovitš (ukrainapäraselt)
1153–1187, Jaroslav Osmomõsl
1189–1199, Volodymir Jaroslavitš
Galiitsia-Volõõnia vürst 1199–1205 Roman Mstislavitš

Vaata ka
Galiitsia, Volõõnia
Galiitsia-Volõõnia vürstiriik
Galiitsia
Slaavi vürstiriigid
Ashcroft

Ashcroft on endine kaevanduslinn USA-s Colorados Pitkini maakonnas. Asub Aspenist 16 km lõunas.

Ameerika Ühendriikide kummituslinnad
Pitkini maakond
Colorado asulad
Dani Pedrosa

Daniel "Dani" Pedrosa Ramal (sündinud 29. septembril 1985 Sabadellis) on Hispaania motoringrajasõitja.

Meeskonnad 
 Repsol Honda Team (2006–)

Hispaania sportlased
Sündinud 1985
Keila algkooli hoone

Keila algkooli hoone asub Keilas aadressil Pargi tänav 2. 

Keila algkooli hoone valmis 1930. aasta septembris ja see rajati Vabadussõjas langenute mälestuseks. Tänapäeval õpivad hoones Keila Kooli 1.-4. klassi õpilased.

Algkooli hoone on lihtne traditsionalistlik kolmekorruseline kivimaja. Pargi tänava poolset otsafassaadi rõhutab monumentaalne barokne portaal. Soklikorruse välissein on väljastpoolt vooderdatud klombitud paega.

Hoone ehitati aastaga ehk 1929–1930. Arhitekt oli Tõnis Mihkelson, teistel andmetel osales ka arhitekt August Tauk. Ehitas ettevõtjast arhitekt Madis Kolk 95 000 krooni eest.

Hoones oli 15 klassiruumi, saal ja muud kõrvalruumid.

Sissepääsu kõrval vasakul asub marmortahvel aastaarvuga 1930 ja paremal marmortahvel tekstiga: "Austawaks mälestuseks Wabadussõjas langenuile ehitasid selle koolimaja Keila alew ja Keila wald". 1990. aasta septembris paigaldati välisukse kõrvale tahvli koopia. Originaal asub teise korruse fuajees. Tahvel säilis kooli pööningul, prahi ja liiva sees.

1960. aastail ehitati vana kõrvale tüüpprojekti järgi uus keskkoolihoone.

Viited

Välislingid 

Keila Kool
kool
Harju maakonna kultuurimälestised
Eesti Vabadussõja mälestusmärgid
Keila malevkond

Keila malevkond on Kaitseliidu Harju maleva malevkond, mis tegutseb Harjumaa lääneosas ning millesse kuuluvad Harju maleva I lahingurühm ja tuletoetusrühm.

Allüksused
 Keila malevkonda juhib leitnant Priit Luure
 Saue kompanii, mis koosneb Saue valla ja Saue linna kaitseliitlastest
 Kloostri kompanii, mis koosneb Padise valla kaitseliitlastest
 Nissi kompanii, mis koosneb Nissi valla kaitseliitlastest

Välislingid
 Keila malevkonna kodulehekülg

Kaitseliidu Harju malev
Keila vald
Keila malevkonnal on oma lipp mis ei ole  Rävala malevkonna lipp.
Vinni mõis

Vinni mõis (saksa keeles Finn) oli mõis rüütlimõis Viru-Jaagupi kihelkonnas Virumaal. Tänapäeval jäävad Vinni mõisa maad Vinni valla territooriumile Lääne-Viru maakonnas. 

Vinni mõisa on esmamainitud 1531. aastal. 1766. aastal sai Vinni mõisa omanikuks kindralmajor Johann Dietrich Edler von Rennenkampff (1719-1783). 1775. aastal andisid abikaasad oma varad Johann Diedrichsteini Vinni asutusele (aadlipreilide pansionaat), tingimusel, et kool alustab tegevust pärast mõlema asutaja surma. 1786. aastal hakkas mõisaproua eestvedamisel Vinni mõisas tegutsema kool kohalikele 8-10-aastastele lastele, see tähistab koolihariduse algust Vinnis. Peale Rennenkampffide surma avati Vinnis asutus, mis pakkus elamisvõimalust vaesunud aadlidaamidele, ajapikku see muutus kooliks, mis pakkus kooliharidust neile aadlipreilidele kelle perekonna rahalised võimalused või nende staatus orvuna, ei võimaldaks seisusekohast haridust ja kasvatust saada.

Viited

Välislingid

Vinni mõis (Viru-Jaagupi khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Vinni mõisa lugu Mõisablogis
 

Virumaa mõisad
Vinni vald
Viru-Jaagupi kihelkond
Rennenkampffide mõisad
Harju KEKi tehnotalituse hoone

Harju KEKi tehnotalituse hoone oli tähelepanuväärne 20. sajandi arhitektuuri näide Eestis.

Ajalugu 

1985. aastal valmis Keilas Paldiski mnt 21 arhitektide Ain Padriku ja Rein Tomingase projekteeritud Harju KEKi tehnotalituse hoone. Kahe-kolmekorruseline silikaattellistest raudbetoonkarkassiga tahukalise vormiga hoone, kus rõhutatult avatud raudbetoonkarkass fassaadil ühtaegu osutub ka mänglevaks dekoratiivelemendiks. Konstruktivistlikku iseloomu rõhutavad akende alumiiniumkonstruktsioonid, žalusiirestid, keravalgustid fassaadi karkassikonsoolidel ning interjööris, sisemised klaasitud valgusšahtid, lahtiste trepisüsteemide metallpiirded ja mõned muud detailid. Konstruktivistlik lähenemine, mis Eestis tõusis moodi 1980. aastatel, soosis igati tarindi eksponeerimist.

Kui 1. korrusel on tööruumid kabinetisüsteemis, siis 2. ja 3. korrusel on valdav lahtine büroosüsteem. Sisekujunduse autor on sisearhitekt Rein Laur. Kunstiajaloolase Krista Kodrese hinnanguil on tegemist Eesti interjöörikujunduse esimese high-tech'i ideede kontseptuaalse rakendusega. Ruumides olid kõik kommunikatsioonid nähtavale jäetud.

Harju KEKi uus peahoone valiti 1985. aastal Eesti NSV parimaks ehitiseks. Objekt leidis tunnustust ka (NSV Liidu) tasandil –  3. üleliidulisel arhitektuuriteoste konkurss–ülevaatusel pälvis see 2. preemia.. Selles on muuhulgas töötanud Braavo kaubamaja ning Keila vallavalitsus. Jaanuaris 2021 algas hoone lammutamine, mis lõppes sama aasta aprillis.

Pilte

Viited

Välislingid 

Harju KEK-i tehnotalituse hoone Kultuurimälestiste riiklik register
"Järjekordne arhitektuuripärl läheb lammutamisele. Auhinnatud maja pole kellelegi vaja". Maaleht, 17. detsember 2020

Keila ehitised
Eesti ajaloolised ehitised
Ott Ojaveer

Ott Ojaveer (sündinud 10. juunil 1965 Tallinnas) on eesti koolijuht, Hugo Treffneri Gümnaasiumi direktor, Tartu Ülikooli teaduskooli nõukogu liige.

Ta lõpetas 1983. aastal Tallinna 1. Keskkooli. 1990. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli geofüüsikuna.

Ta oli aastatel 1991–2001 Võru Kreutzwaldi Gümnaasiumi direktor. 2001. aastast on ta Hugo Treffneri Gümnaasiumi direktor.

Tunnustus
 2009 Valgetähe IV klassi teenetemärk

Nominatsioon
 2016 aasta õpetaja gala "Eestimaa õpib ja tänab" aasta koolijuhi nominent

Isiklikku 
Tema ema Helle-Maire Ojaveer on eesti tehnikateadlane ja isa Evald Ojaveer on eesti merebioloog. Tal on kaksikvend Henn, kes on eesti bioloog.

Viited

Hugo Treffneri Gümnaasiumi direktorid
Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid
Gustav Adolfi Gümnaasiumi vilistlased
Sündinud 1965
Kaarel

Kaarel on eesti mehenimi.

Nime kandjaid
 Kaarel Eenpalu, Eesti poliitik ja jurist
 Kaarel Ird, Eesti näitleja, lavastaja ja teatrijuht
 Kaarel Kiidron, eesti jalgpallur
 Kaarel Kilvet, eesti näitleja, lavastaja ja laulja
 Kaarel Kirde, Eesti geofüüsik ja meteoroloog
 Kaarel Kressa, eesti luuletaja ja kriitik
 Kaarel Liimand, Eesti maalikunstnik
 Kaarel Nurmsalu, Eesti kahevõistleja ja suusahüppaja
 Kaarel Orviku, Eesti meregeoloog
 Kaarel Parts, Eesti jurist
 Kaarel Tarand, Eesti ajakirjanik
 Kaarel Torop, Eesti jalgpallur
 ...

Eesti mehenimed
Marie Turmann

Marie Turmann (sündinud 23. jaanuaril 1995) on eesti jääkeeglimängija.

Ta esindas Eestit noorte taliolümpiamängudel Innsbruckis 13.–22. jaanuaril 2012 ja 2014. aastal jääkeegli Euroopa meistrivõistlustel Šveitsis.

Ta oli Eesti naiskonna kapten juunioride jääkeegli maailmameistrivõistlustel 2015. aastal.
2016. aastal saavutas segapaaris jääkeegli maailmameistrivõistlustel 6. koha. Hooajal 2016/17 tuli ta naiskonnaga Eesti meistriks ning 2017. aasta novembris esindas ta Eestit oma naiskonnaga Šveitsis Euroopa meistrivõistluste B-divisjonis, kus saavutati 3. koht. Hooajal 2017/18 kaitses ta oma naiskonnaga Eesti meistri tiitlit. 

2017/2018 võitis ka Eesti segapaaris jääkeegli meistrivõistlused koos Harri Lillega. Nad esindasid Eestit 2018. aasta segavõistkondade maailmameistrivõistlustel Rootsis, kus võitsid küll alagrupi, kuid 8 parema hulka ei pääsenud.

Viited

Eesti jääkeeglimängijad
Sündinud 1995
Como toomkirik

Como toomkirik (ka Como katedraal, itaalia keeles Cattedrale di Santa Maria Assunta, Duomo di Como) on katoliku pühakoda Itaalias Lombardia maakonnas Como linnas. Toomkirik on ka Como piiskopkonna keskus ja see on pühendatud neitsi Maarja taevaminekule.

Ajalugu
Como järve lähedal asuv katedraal on üks piirkonna olulisemaid hooneid. Tavaliselt räägitakse sellest kui viimasest Itaalias ehitatud gooti stiilis katedraalist: selle ehitus kohal, kus varem oli romaani stiilis Santa Maria Maggiorele pühendatud katedraal, algas 1396. aastal ehk 10 aastat pärast Milano toomkiriku ehituse algust.

Lorenzo degli Spazzi di Laino järelevalve all alanud ehitustööd ei lõppenud enne kui aastal 1770, mil valmis Filippo Juvarra kavandatud rokokoostiilis kuppel. Hoone imposantne läänepoolne esikülg valmis aastatel 1457–1498 ning sealt leiab lisaks roosaknale ka Comost pärit Plinius Vanema ja Plinius Noorema kujude vahel oleva portaali.

Kirjeldus
Hoone on 87 meetrit pikk, 36–56 meetrit lai ja kupli tipp on 75 meetri kõrgusel. Duomo põrandaplaan on ladina risti kujuline, sel on keskel asetsev peamine lööv ja kaks külglöövi, mida eraldavad sambad. Kiriku ristlööv pärineb renessansiajast ja ristumiskoha kohal kõrgub imposantne kuppel. Apsiidid ja kooriruum pärinevad 16. sajandist.

Interjöörist leiab mõned ajaloolise tähtsusega gobeläänid, mis on valmistatud muuhulgas 16. ja 17. sajandil Ferraras, Firenzes ja Antwerpenis. Lisaks leiab pühakojast ka hulga 16. sajandist pärinevaid Bernardino Luini ja Gaudenzio Ferrari maale.

Viited

Kirjandus 
 "Como, Cernobbio e Brunate". Editrice Lariologo. ISBN 88-87284-21-0.

Välislingid
 Duomo di Como (itaalia keeles)
 Sito del comune di Como (itaalia keeles)
 Kiriku panoraamvaade

Itaalia kirikud
Lombardia
Paavo

Paavo on eesti ja soome mehenimi. Paavo on üks soomekeelne variant nimest Paul (variandid on veel Paavali, Pauli).

Paavo nimepäev on Eestis ja Soomes 25. jaanuaril.

2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Paavo 262 mehel. Paavo oli levikult 391. mehenimi. Mati oli keskmiselt 51 aasta vanune (mediaanvanus oli 50). Kõige populaarsem oli eesnimi Paavo vanuserühmas 50–54, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 4,74.

Nime kandjaid
Paavo Järvi, eesti dirigent
Paavo Kangur, eesti ajakirjanik
Paavo Kivine,  eesti spordiajakirjanik, kirjanik ja tõlkija ning endine kergejõustiklane
Paavo Lipponen, Soome poliitik
Paavo Matsin, eesti õppejõud, kirjanduskriitik ja kirjanik
Paavo Nurmi, soome pikamaajooksja
Paavo Piik, eesti luuletaja, näitekirjanik ja dramaturg
...

Eesti mehenimed
Peeter

Peeter on eesti mehenimi, mugandus apostel Peetruse nimest.

2020. aasta 1. jaanuari seisuga on eesnimi Peeter 3887 mehel. Peeter on Eestis levikult 25. mehenimi. Seisuga 2019. aasta 1. jaanuar oli Eestis eesnimi Peeter 3967 mehel. Peeter oli Eestis populaarsuselt 24. mehenimi. 

1. jaanuari 2017 seisuga oli Eestis eesnimi Peeter 4105 mehel ja see oli levikult 23. mehenimi. Peeter oli keskmiselt 54 aasta vanune (mediaanvanus oli 56). Kõige populaarsem oli eesnimi Peeter vanuserühmas 60–64, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 64,81 ning Hiiu maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 66.

Nime kandjaid
Peeter Allik
Peeter Arumaa
Peeter Asmus
Peeter Ernits, eesti zooloog, ajakirjanik
Peeter Hein
Peeter Kirt, Eesti kelgukoondise peatreener
Peeter Kümmel, eesti suusataja
Peeter Oja
Peeter Olesk
Peeter Põld
Peeter Pähkel, eesti õigeusu vaimulik
Peeter Saul
Peeter Sauter
Peeter Simm
Peeter Süda
Peeter Tammearu
Peeter Tarvas
Peeter Tarvel
Peeter Tauk
Peeter Tooming
Peeter Torkram
Peeter Torop
Peeter Tulviste
Peeter Volkonski
Peeter Vähi, eesti helilooja
Peeter Võsa

Viited 

Eesti mehenimed
Tuletõrjujate mälestusmärk

Tuletõrjujate mälestusmärk on töökohuste täitmisel hukkunud tuletõrjujate mälestuseks püstitatud mälestusmärk Mänsaku tänaval (majade nr 6 ja 7 vahel) Kristiine linnaosas Tallinnas.

Mälestusmärk püstitati 1983. aastal (tollal oli see koht Linnu teel), kui 1982. aastal valmis läheduses tuletõrje tehnilise talituse uus hoone (tollase aadressiga Linnu tee 75a). Hiljem oli hoones Mustamäe komando, praegu on hoone aadress Mänsaku 8. Kuni 1986. aastani kanti mälestusmärgile 10 hukkunud tuletõrjuja nimi.

Mälestusmärgile kantud hukkunud tuletõrjujate nimed
1934 – Aleksander Vender (sündis 7. aprillil 1905. Hukkus 1. detsembril 1934 Koplis põleva elamu kustutamisel, kui selle pööningul plahvatas seal olnud mürsk. Maetud 2. detsembril 1934 Tallinna Tuletõrjeühingu kalmistule)
1935 – Pavel Dmitrijev (hukkus 8. juuli 1935 Koplis puidutööstuse põlengu kustutamisel)
1941 – Jaan Parve, Aleksander Piipuu, Aleksandr Subbotin
1948 – Bernhard Valing. Maetud Tallinna Tuletõrjeühingu kalmistule
1953 – August Soots (sündis 22. septembril 1907. Hukkus 22. aprillil 1953. Maetud Saarde kalmistule)
1969 – Elmar Sarapik (hukkus 12. veebruaril 1969 Koplis laevapõlengu kustutamisel, kui sai gaasimürgituse)
1983 – Vladimir Sintsov
1986 – Silver Pärtma. Hukkus 16. juunil 1986. Maetud Tallinna Pärnamäe kalmistule

Viited

Kristiine linnaosa ehitised
Tallinna mälestusmärgid
Eesti tuletõrje
Eesti NSV Siseministeeriumi 7. osakond

Eesti NSV Siseministeeriumi 7. osakond oli Eesti NSV Siseministeeriumi osakond, kriminaaljälituse operatiivtöötajate poolt kontrollitavate või läbitöödeldavate varjatud jälgimisega tegelenud allüksus.

Siseministeeriumis nimetati seda ka "tipa-tapa" osakonnaks. 1970. aastast asuti Tallinna vanalinnas Suur-Karja tänav 10 endise Rekordi poe peal 2 ja 3 korrusel. Sisenemine toimus kontorisse kangi alt Karja tänavalt. Osakonda juhtis pikalt polkovnik Kaasik, kes oli pärit Saaremaalt. 

Mustamäel Artelli tänav 12 omati salajast 1 korrusega garaažikompleksi, kus hoiti operatiivsõidukeid, kus asus ka saunakompleks ja ka õppeklass. Eemalt paistis tagasihoidliku asutusena, kus nagu hoitaks mingi ettevõtte-asutuse sõidukeid. Osakond omas operatiiv-konspiratiivkortereid kõigis Eesti suuremates linnades. Omati ka purjekat Pirital aga see likvideeriti joomingute tõttu. Erastati.

Osakonna salastatuse tõttu oli lisaks oma personalitöötaja, fototehnik, tehnik tehnika hoolduseks ja ka 4 garaažikompleksi valvurit ja kaks automehaanikut. Samast osakonnast alustas luurajana oma miilitsa karjääri ka Jüri Pihl. Osakonna töö jätkus edasi Eesti Politsei alluvuses. Peale taasiseseisvumist sai osakonna juhiks Valdur Kõdar. Asetäitjaks Villi Antonis. 1992 alustati venelaste välja vahetamist Eestlaste vastu. Paljud venekeelsed siirdusid tööle Pihli juurde KAPOSSE. See pani inimesi imestama, sest suhtumine Eesti Vabariiki oli neil paljuski negatiivne. Reeglina töötati 3 autoliste brigaadidena. Igas autos kolm luurajat. 

Eesti NSV Siseministeerium
Vabad mehed

"Vabad mehed" on Eesti seriaal.

Seriaali esimene hooaeg oli eetris 2015. ja teine 2017. aastal.

Seriaali stsenarist on Mihkel Seeder, režissöörid Ilmar Raag (2015) ja Martin Korjus (2017).

Tegevus toimub Lõuna-Eestis Kuperjanovi jalaväepataljonis.

Osatäitjad 
 Karl-Robert Saaremäe – Rait Keskpaik (2015, 2017)
 Lauri Mäesepp – Kristo Kriis (2015, 2017)
 Silver Kaljula – Robert Pärg (2015, 2017)
 Aleksandr Domowoy – Denis Burdin (2015, 2017)
 Kristjan Lüüs – Mauno Mesine (2015, 2017)
 Mihkel Kallaste – Maario-Siim Ilus (2015, 2017)
 Mihkel Vendel – Allan Tomson (2015, 2017)
Kreidy Naudre – Nooremseersant Kägu (2017)
 Martin Tikk – Sergo Teder (2017)
 Margus Grosnõi – Toomas Saar (2017)
 Grete Jürgenson – Elina Toigas (2017)
 Triin Lepik – Leevi Torm (2017)
 Ain Mäeots – Artur Kull (2017)
 Anti Reinthal – Sander Torm (2015, 2017)
 Triin Tenso – Reet Võrask (2015, 2017)
 Jaanika Tammaru – Hundimets (2015, 2017)
 Kaarel Targo – Sepp (2015, 2017)
 Katrin Sutt – Austa (2015)
 Karl Sakrits – Rex (2015)
 Sander Rebane – Talviste (2015)
 Saara Kadak – Dea (2015)
 Karol Kuntsel – Mäger (2015)
 Janek Vadi – Sadu (2015)

Osad

1. hooaeg, kevad 2015

2. hooaeg, talv 2017

Veebel Tormi 1001 imetegu 
#1 Tegi kurdist kuulja.

#1 Alguses ei olnud mitte sõna, vaid veebel Tormi käsk.

#6 Kõikide tüdrukute telefoninumbrid asenduvad relval oleva numbriga.

#91 Sõdur ei aja veebel Tormi ja kamraadi segi.

#92 Märtritest saavad sprinterid.

#92 Veebel Tormi ei koti sinu arvamus.

#212 ja #213 Sõdur ei pea oma kaasvõitlejat vaenlaseks ja ei ürita teda sõelapõhjaks lasta.

#222 Kõige hullem mõeldav karistus.

#265 Veebel Torm kaotab gravitatsiooni.

#315 Sõdur ei sea oma kaasvõitlejaid relvaga ohtu.

#825 Vabamaadlejatest saavad kummipallid.

#1001 Veebel Torm on kõikjal.

Lisa:

Reamees Sepa imetegu: Naisi ei eksisteeri, see on kõigest miraaž.

Reamees Kriisi imetegu: Hävitab kisaga kogu ökosüsteemi.

Reamees Keskpaiga imetegu: Loivajatele kasvavad tiivad.

Viited

Välislingid 
 Vabad mehed TV3

Eesti draamasarjad
TV3 telesaated
Eesti-Soome suhted

Eesti ja Soome suhted on välissuhted Soome ja Eesti vahel. 

Mõlemad riigid taastasid diplomaatilised suhted 29. augustil 1991.  
Soomel on suursaatkond Tallinnas (Soome Suursaatkond Tallinnas) ja aukonsulaat Tartus (Soome aukonsulaat Tartus). Eestil on suursaatkond Helsingis (Eesti Suursaatkond Helsingis) ja 5 aukonsulit, kes asuvad Oulus, Turus, Kuopios, Ahvenamaal ja Vaasas. Mõlemad riigid on täisliikmed Läänemeremaade Nõukogus, Euroopa Liidus ja eurotsoonis.

 
Eesti välispoliitika
Soome poliitika
Ann Sophie

Ann Sophie Dürmeyer (sündinud 1. septembril 1990 Londonis), esinejanimega Ann Sophie, on saksa laulja.

Ann Sophie esindas lauluga "Black Smoke" Saksamaad 2015. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Viinis. Saksamaa riikliku eelvõistluse võitis Andreas Kümmert looga "Heart of Stone", aga Kümmert loobus oma võidust teise koha saanud Ann Sophie kasuks. Finaalkontserdil ei saanud laul ühtki punkti ja jäi viimaseks.

Albumid 
 "Time Extended" (2013)
 "Silver into Gold" (2015)

Viited 

Saksamaa lauljad
Eurovisioonil osalejad‎
Sündinud 1990
Joan Didion

Joan Didion (5. detsember 1934 Sacramento, California, USA – 23. detsember 2021 New York) oli Ameerika Ühendriikide kirjanik, keda tuntakse eelkõige romaanide ja kirjanduskriitika järgi. Tema romaanid käsitlevad Ameerika moraali lagunemist ja kultuurilist kaost, kus valdab isiklik ja sotsiaalne killustumine. Didioni loomingus paistavad silma ärevus- ja õudustunne. Ta on kirjutanud ka memuaare ja esseistikat.

Didioni tuntumate teoste seas on "Slouching Towards Bethlehem" (1968), "Play It As It Lays" (1970) ja "The Year of Magical Thinking" (2005, näidendina 2006).

1982. aastal ilmus sarjas "Loomingu raamatukogu" Joan Didioni raamat "Meie ühised palved" ("A Book of Common Prayer", 1977) Enn Soosaare tõlkes (nr 30–32).

Ameerika Ühendriikide kirjanikud
Sündinud 1934
Surnud 2021
Rauno

Rauno on  eesti ja soome mehenimi.

1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Rauno 1548 mehel. Rauno on Eestis levikult 114. mehenimi.

Kõige populaarsem oli eesnimi Rauno vanuserühmas 25–29, kus neid on 10 000 elaniku kohta 54,49, ning Jõgeva maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 21,6. Rauno oli keskmiselt 29 aasta vanune (mediaanvanus oli 28).

Nime kandjaid
 Rauno Alliku, eesti jalgpallur
 Rauno Thomas Moss, eesti kunstnik 
 Rauno Pehka, eesti endine korvpallur
 Rauno Remme, eesti helilooja ja multimeediakunstnik
 Rauno Sappinen, eesti jalgpallur
 Rauno Tutk, eesti jalgpallur
 Rauno Võsaste, eesti kirjanik, endine politseinik

Viited 

Eesti mehenimed
Tanel

Tanel on eesti mehenimi.

1. jaanuari 2017 seisuga oli Eestis eesnimi Tanel 2624 mehel. Tanel on Eestis populaarsuselt 56. mehenimi.

Tanel on keskmiselt 30 aasta vanune (mediaanvanus on 31).

Nime kandjaid
Tanel Ingi, eesti näitleja
Tanel Joamets, eesti pianist
Tanel Jonas, eesti näitleja
Tanel Kangert, eesti jalgrattur
Tanel Padar, eesti laulja
Tanel Ross, eesti majandustegelane
Tanel Sokk, eesti korvpallur
Tanel Talve, eesti ajakirjanik, ettevõtja, turundusspetsialist ja maaelu arendaja
...

Viited

Välislingid 

Eesti mehenimed
Udo Tiirmaa

Udo Tiirmaa (sündinud 29. septembril 1928 Tartus) on Eesti arhitekt.

Udo Tiirmaa lõpetas 1947. aastal Tartu 1. Keskkooli ja 1953. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi arhitektina.

Ta töötas aastatel 1953–1961 Tartu peaarhitekti tootmisgrupis, 1961–1970 Kommunaalprojekti Tartu osakonnas ja seejärel aastani 1991 Eesti Ehitusmälestiste Tartu osakonnas. Aastast 1991 töötab ta aktsiaseltsis ARC Projekt.

Udo Tiirmaa on projekteerinud Tartu Karlova Kooli ja Tartu Kesklinna Kooli juurdeehituse. Ta on Tartu Ülikooli Raamatukogu ajaloomuuseumiks ümberehitamise projekti ning Tartu toomkiriku ja linnamüüri konserveerimise projekti autoreid. Tema projekti järgi taastati Viljandimaal Halliste kirik. Udo Tiirmaa üks elutöid on aga Tartu Jaani kiriku restaureerimisprojekti tegemine.

Tunnustus 
2005 Tartu linna aukodanik ja Tartu Suurtähe kavaler

Isiklikku
Tema abikaasa Virve Tiirmaa on samuti arhitekt.

Virve ja Udo Tiirmaale kuulus Tartus nende endi projekteeritud ja ehitatud maja aadressil Nooruse 2, kuid pärast Virve Tiirmaa isa Aleksander Kurvitsa surma 1970. aastal pidid nad selle maha müüma.

Eesti arhitektid
Tartu arhitektid
Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Tartu aukodanikud
Eestistatud nimega inimesed
Sündinud 1928
Natsareenid

Natsareenid olid algkristlased kes hakkasid Jeesust messiaks pidama. Natsareenid moodustasid esimesel sajandil erakonna juutluse sees. Natsareenid on ajalooliselt täpsem nimetus kui messialased.

Jeesust nimetatakse kreekakeelsetes käsikirjades korduvalt Natsoraiks (paar korda ka Naatsaretlaseks (mida Mark Lidzbarski pidas hilisemaks paranduseks). Ap 24:5 nimetatakse Paulust natsareenide erakonna juhiks. Probleem on keerulisem, sest Jeesust nimetatakse korduvalt ka Natsareeniks. Nende kahe nime tähendus pole selge, aga suhteline üksmeel on usuteadlastel selles, et Jeesuse nimi Uue Testamendi vanimates kreekakeelsetes käsikirjades ei ole Jeesus Naatsaretist.

Jaakobi juhitud Jeruusalemma algkogudust hakati kutsuma natsareenideks. Pärast aastaid kestnud erimeelsusi kujundas Paulus kristlikud kogudused variseride eeskujul. Need, kes Pauluse hajala hellenistlikke juute tunnustasid, moodustasid natsareenide erakonna; aga neid, kes olid hellenistlike juutide vastu, hakati hiljem ebioniteks nimetama. Kui 1. sajandi keskel pKr oli sõna "natsareenid" algkoguduste liikmete üldnimetus, ilmselt pärast 70. aastat pKr sai natsareenidest juudakristlik erakond.

Nimetus "naatsaretlane" ei viita tundamtule külale (puudub Vanas Testamendis ja 1. sajandi allikates), vaid Jeesuse päritolule Taaveti soost. Külas, mida hiljem hakati nimetama "Naatsaretiks" (Natsara 'võsaküla'), elasid Taaveti järeltulijad. Jeesuse suguastega arvestasid isegi Rooma keisrid Vespasianus ja Domitianus (Hegesippos). Domitianus kutsus Jeesuse vennaks nimetatud Juuda (Mk 6:3) lapselapse Rooma, et näha Taaveti järglast. Natsareenideks nimetati ka algkristlasi (Ap 24:5), kelle esimesed juhid, Jeruusalemma kaks esimest piiskoppi, olid Jeesuse sugulased (Jaakob ja Siimeon, Kloopase poeg). Epiphanios ja Hegesippos nimetavad natsoraideks (kr nazaraioi) juudakristlaste rühmitust Iisraelis. Kohalikke olusid mitte tundvad Eirenaios, Origenes ja Eusebios nimetasid kõiki juudakristlasi ebioniteks. "Naatsaretiks" nimetatud külas elasid Jeesuse sugulased kuni iraanlaste sissetungini 614. aastal. Praegu kasutavad juudid kristlaste kohta nimetust notsrim ja araablased nassara.

Viited 

Varakristlus
Võta või jäta

"Võta või jäta" on eestikeelne versioon telemängust "Deal or No Deal", mis põhineb Hollandi saatel "Miljoenenjacht". Teleseriaal oli TV3 eetris aastail 2007–2013. Algselt juhtis saadet Sepo Seeman, hiljem Alari Kivisaar. 

Kasutajal on võimalik valida 26 kohvri vahel, millest üks sisaldab 100 000 eurot (Eesti krooni ajal kuni 1 000 000 krooni) ning teised märgatavalt vähem. Saate käigus avatakse järjest järele jäänud kohvreid ja vastavalt lauas olevatele summadele tehakse mängijale rahaline pakkumine. Tal on võimalik pakutav rahasumma vastu võtta või avada enda käes olev kohver.

Välislingid
Saatest TV3 kodulehel

Eesti telesarjad
TV3 telesaated
Kes tahab saada miljonäriks?

"Kes tahab saada miljonäriks?" oli telekanalis TV3 aastail 2002–2008 eetris olnud telemäng, mis põhines Briti telemängul "Who Wants to Be a Millionaire?". Saadet juhtis Hannes Võrno.

Telemängus lubati, et viieteistkümnele üha kasvava raskusastmega küsimusele õigesti vastanu võidab miljon krooni. Valesti vastamise korral jäi mängija seni võidetud summast ilma, kuid viienda ja kümnenda küsimuse õigesti vastamise korral neid võite enam järgmistele küsimustele vale vastuse andmise korral ära ei võetud. Võimalik oli järgmisest küsimusest loobudes säilitada seni võidetud summa. Küsimustele vastamiseks oli kolmel korral võimalik kasutada ka kolme abivõimalust (õlekõrt): helistada sõbrale, küsida abi publikult või paluda kahe vale vastuse eemaldamist. Igast võimalust sai kasutada korra.

Esimestena võitsid pool miljonit krooni tuntud mälumängurid Jevgeni Nurmla ja Indrek Salis.

Suurvõitjaid
 14. märtsil 2004 – Jevgeni Nurmla – 500 000 krooni (ühtlasi esimene eestlane, kes nägi ära mängu viimase, 15. küsimuse)
 märtsis 2005 – Indrek Salis – 500 000 krooni
 16. märtsil 2003 – Klaarika Park – 250 000 krooni
 veebruaris 2004 – Rein Õue – 250 000 krooni
 jaanuaris 2008 – Lia Hanso – 250 000 krooni

Viited

Välislingid
 Allar Viivik. Miljonimängu võitja ostis Audi. Õhtuleht, 17. juuni 2004 
 Kui palju raha on võidetud saates "Kes tahab saada miljonäriks"? Buduaar.ee, 17.01.2008 

Eesti telesarjad
TV3 telesaated
Helitron

Helitron on Tallinnas tegutsev segakoor.

Koor moodustati Nõukogude ajal Pöögelmanni-nimelise Elektrotehnika Tehase töötajatest. See oli üks edukamaid töötajatest moodustatud Eesti NSV segakoore. Koori kauaaegne dirigent oli Harald Siiak. 

Koor on kandnud ette barokk-, vaimuliku ja kammermuusika palasid, nõukogude ajal ka nõukogude muusikat.

Välislingid
Koorist Rahvakultuuri Keskuse andmebaasis

Eesti segakoorid
Jeestlased

Jeestlased oli Eesti NSV ajal kasutatud väljend mujalt Nõukogude Liidust Eestisse poliitilistele ametikohtadele toodud inimeste kohta, kellel oli tugev vene aktsent. Nimetus "jeestlased" tuleb sellest, et vene keeles hääldatakse sõnade "Eesti" ja "eestlased" puhul esihäälikut "e" "je"-na.

Jeestlaseks on nimetatud nt Karl Vainot ja Johannes Käbinit.

Eesti NSV
Eesti keel
Elli Schmidt

Elli Schmidt (9. august 1908 Berliin – 30. juuli 1980 Ida-Berliin) oli saksa poliitik ja Saksa DV riigi- ja ühiskonnategelane.

Elli Schmidt oli pärit politseiametniku perekonnast. Põhikooli lõpetamise järel õppis ta aastatel 1922–1926 rätsepaks ja töötas selles ametis kuni 1932. aastani. 1926. aastal astus ta töölisspordiühingusse "Fichte" ja 1927. aastal Saksamaa Kommunistlikku Noorsooliitu ning Saksamaa Kommunistlikku Parteisse. Ta kuulus ka SKP Berliini-Brandenburgi piirkonna allorganisatsiooni juhtkonda. Aastatel 1932–1934 õppis ta Moskvas Kominterni Rahvusvahelises Lenini Koolis. Kuni 1937. aastani oli ta illegaalsel parteitööl Saksamaal. Aastatel 1935–1946 kuulus ta Saksamaa Kommunistliku Partei Keskkomiteesse. 1937–1940 töötas ta Saksamaa Kommunistliku Partei juhtkonnas Prahas ja Pariisis. Seejärel elas ta Nõukogude Liidus, kus tegi pseudonüümi Irene Gärtner all kaastööd Moskva raadio saksakeelsetele saadetele ja oli tegev Vaba Saksamaa Rahvuskomitees.

1945. aasta juunis pöördus Elli Schmidt Saksamaale tagasi. Ta juhatas Suur-Berliini linnavalitsuse naiskomisjoni. Aastatel 1945–1946 kuulus ta Saksamaa Kommunistliku Partei Suur-Berliini piirkonna juhatusse. Kui sotsiaaldemokraadid Saksamaa Kommunistliku Parteiga liideti, sai ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei liikmeks. Aastatel 1946–1953 oli Elli Schmidt Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Parteijuhatuse/Keskkomitee liige. Kuni 1948. aastani oli ta ka Berliini linnavolikogu liige. 1946. aasta aprillist kuni 1949. aasta maini juhatas ka koos Käthe Kerniga Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei naissekretäriaati.

Alates 1947. aastast kuulus ta Saksamaa Demokraatliku Naiste Liidu juhtkonda. 1948. aastal sai ta sama organisatsiooni Berliini piirkonna juhatajaks. 8. märtsil 1949. aastal sai ta Saksamaa Demokraatliku Naiste Liidu esinaiseks. Sellel ametikohal oli ta kuni 11. septembrini 1953. Samuti oli ta Rahvusvahelise Demokraatliku Naise Föderatsiooni Kesktäitevkomitee liige. Aastatel 1950–1954 oli ta Rahvakoja (parlamendi) liige. 1950. aasta juulis sai ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaadiks.

1953. aastal kritiseeris ta teravalt Saksa DV parteijuhti Walter Ulbrichtit ja toetas Ulbrichti oponente Wilhelm Zaisseri ja Rudolf Herrnstadti. Selle tagajärjel kaotas ta oma ametikohad Saksamaa Sotsialistlikus Ühtsusparteis ja Saksamaa Demokraatlikus Naiste Liidus. 1954. aastal tehti talle parteiline noomitus ja ta arvati välja Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomiteest.

Kuni pensionilejäämiseni 1967. aastal töötas Elli Schmidt Riietuskultuuri Instituudi (Institut für Bekleidungskultur, hiljem Saksa Moeinstituut) direktorina. 29. juuli 1956 rehabiliteeris Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Elli Schmidti.

Viited

Saksamaa poliitikud
Saksa DV poliitikud
Sündinud 1908
Surnud 1980
Ellex Raidla

Ellex Raidla Advokaadibüroo on Eesti kõrgeima reitinguga äriõigusele spetsialiseerunud advokaadibüroo, mille kaudu osutatakse õigusteenust kõikides olulisemates ärisektorites. 22. veebruaril 1993. aastal asutatud büroos töötab üle 70 advokaadi, juristi ja nõuniku.

Büroo advokaadid on osalenud õigusloomes, võttes osa rohkem kui neljakümne seaduse koostamisest. Ellex Raidla on ainus Eesti advokaadibüroo, mida on juhtiv rahvusvaheline reitingufirma Chambers & Partners hinnanud kõrgeimas kategoorias nii tehingute kui ka vaidluste osas.

Ellex Raidla kuulub Baltikumi kolme juhtiva ja kõrgeima reitinguga advokaadibüroo ühendusse Ellex. Kohalikus suhtluses kasutatakse büroo nime, milles on asutajapartneri nimeviide – Eestis Ellex Raidla, Lätis Ellex Klavins ja Leedus Ellex Valiunas.

Tegevus 
Ellex Raidla Advokaadibüroo abistab nii kohalikke kui ka rahvusvahelise suunitlusega kliente nii Eesti-siseste, ülebaltiliste kui ka globaalsete kaasuste juures, esindades ja nõustades ettevõtteid pea kõikides tegevusvaldkondades.

Tehingud 

 Ühinemised ja omandamised
 Kapitaliturud
 Kinnisvaratehingud ja üürimine
 Erakapital
 Finantseerimine
 Ehitus
 Kindlustus
 Maksud ja struktureerimine
 Riskikapital ja start-up'id
 Tööõigus, hüvitised ja pension
 Varahaldus ja erakliendid
 Välismaised otseinvesteeringud
 Äritehingud
 Üldine äri- ja lepinguõigus

Vaidlused 

 Arbitraaž
 Kohtuvaidlused
 Lepitus ja alternatiivsed vaidluste lahendamise mehhanismid
 Kohtuotsuste tunnustamine ja täitmisele pööramine
 Majanduskaristusõigus ja uurimised
 Ehitus ja kinnisvara
 Energeetika
 Intellektuaalomandi vaidlused
 Juhtide ja vastutavate isikute vastutus
 Kindlustusvaidlused
 Konkurentsiõiguse ja riigiabi vaidlused
 Kutsevastutus
 Maksejõuetus ja saneerimine
 Maksuvaidlused
 Osanike vaidlused
 Põhiseaduslikud ja haldusmenetlused
 Riigihanked ja PPP projektide vaidlused
 Tööõigus ja töösuhted
 Välisinvesteeringute kaitse
 Äri- ja tehinguvaidlused

Nõustamine 

 Andmekaitse ja küberturvalisus
 Meditsiiniõigus
 Energeetika ja taristu
 Finantstehnoloogia
 Intellektuaalomand
 Kaubandus- ja tolliõigus
 Keskkond
 Konkurentsiõigus ja riigiabi
 Maksuõigus
 Pangandus ja finantsteenused
 Planeeringud ja maakasutus
 Riigihanked ja PPP projektid
 Tarbe- ja jaekaubandus
 Tehnoloogia, meedia ja kommunikatsioon
 Toidu-, joogi- ja kosmeetikatööstus
 Transport ja lennundus
 Üldine lepinguõigus

Valdkonnad 

Ellex Raidla Advokaadibüroos osutatakse õigusteenust kõikides olulisemates sektorites:

 Autotööstus
Energeetika ja üldhuviteenused
Kaitse- ja kosmosetööstus
Kindlustus
Kinnisvara ja ehitus
Meelelahutus ja sport
Pangad ja finantsasutused
Põllumajandus- ja toidutööstus
Tarbe- ja jaekaubandus
Taristu ja transport
Tehnoloogia
Telekommunikatsioon
Tervishoid ja ravimitööstus
Tööstus

Viited

Välislingid 
Büroo koduleht

Advokaadibürood
Eesti advokaadibürood
Thinking Out Loud

"Thinking Out Loud" on iiri päritolu inglise laulja-laulukirjutaja Ed Sheerani singel tema teiselt stuudioalbumilt "x". Loo autorid on Sheeran ja Amy Wadge.

"Thinking Out Loud" on romantiline ballaad.

Laul jõudis Suurbritannia singlite edetabelis esikohale ja USA-s teisele kohale.

Thinking Out Loud fännivideos osales ka eestlane Karl Jakob Bartels.

Välislingid
 "Thinking Out Loud" YouTube'i muusikavideo
 Jake Shakeshaft perfoms 'Thinking Out Loud' - The Voice UK 2015: Blind Auditions 2 - BBC One YouTube'i video

2014. aasta singlid
Ed Sheerani singlid
H-indeks

H-indeks on bibliomeetriline indeks, mis näitab teadlase produktiivsust akadeemiliste publikatsioonide kirjutamisel ja tema artiklite tsiteeritavust. 

Teadlase h-indeksi väärtuseks on suurim arv h, mille korral autori h publikatsioonil on vähemalt h tsiteeringut. Näiteks h-indeksi väärtus 21 tähendab, et selle teadlase kahtekümmend ühte publikatsiooni on tsiteeritud vähemalt 21 korda.

Indeksi väärtus sõltub sellest, millise artiklite andmebaasi alusel seda arvutatakse. Valdavalt kasutatakse selleks kolme andmebaasi: Scopus, ISI ja Google Scholar. Kuna juba indekseeritud artiklite ja neis sisalduvate tsiteeringute arv erineb andmebaaside vahel väga suurel määral, erineb ka nende põhjal arvutatav h-indeks. Üldjuhul katab kõige suuremat hulka artikleid Google Scholar, kuid vanemate allikate veebikajastus on lünklik ja selle hindamisel võib teistel andmebaasidel olla eeliseid. Samuti varieerub h-indeksi keskmine väärtus tugevalt valdkonniti. H-indeksi väärtus kaldub olema madalam ka teadlastel, kes avaldavad muudes keeltes peale inglise keele, nii selliste väljaannete väiksema hõlmatuse tõttu andmebaasides kui ka üldiselt väiksema loetavuse ja tsiteeritavuse tõttu, samuti võivad tekkida tehnilised probleemid autorituvastusega.

H-indeksi arvutamise meetodi autor on ameerika füüsikaprofessor Jorge Eduardo Hirsch. Hirch pakkus selle meetodi välja 2005. aastal teadlaste publitseerimisaktiivsuse ja tsiteeritavuse mõõtmiseks. Tema järgi kutsutakse seda indeksit ka Hirschi indeksiks.

Vaata ka
G-indeks
i10-indeks

Viited

Välislingid
 J. E. Hirsch An index to quantify an individual's scientific research output Proc.Nat.Acad.Sci. 46:16569, 2005/arXiv.org, 29. september 2005

Teadus
Bibliomeetria
Polli päevikud

"Polli päevikud" (originaalpealkirjaga "Poll") on 2010. aastal Eesti, Saksamaa ja Austria koostöös valminud mängufilm. Filmi režissöör on Chris Kraus. Filmi tootis Kordes & Kordes Film.

Välislingid

Eesti filmid
Saksamaa filmid
Austria filmid
Draamafilmid
2010. aasta filmid
ARU TV

ARU TV on venekeelne veebitelekanal ja uudisteportaal. ARU TV asutas aktivist Pavel Morozov. ARU TV keskus asub Tallinnas. ARU TV loodi eesmärgiga, et võidelda Kremli propaganda vastu, vahendades Venemaal elavatele inimestele ja Valgevenes, Ukrainas ja Baltimaades vene keelt rääkivatele inimestele objektiivset informatsiooni.

Viited

Välislingid
 Ametlik koduleht

Eesti veebisaidid
Eesti-Venemaa suhted
Saueaugu linnamägi

Saueaugu linnamägi on Lääne-Virumaal Vinni vallas Kantküla-Kehala tee ääres paiknev küngas.

Linnamägi on looduslikult järskude nõlvadega ning sellel puuduvad kaitseehitiste jäljed ja kultuurikiht. 

Saueaugu linnamäe lähedale jäävad kaks ilusat metsajärve: Udujärv ja rabastunud kallastega Mustjärv.

Viited 

Eesti muinaslinnused
Eesti künkad
Vinni vald
Arved Kalvo

Arved Eduard Kalvo (kuni 1940 Kansvei; 26. september 1910 Suure-Kambja, Kambja vald, Kambja kihelkond, Tartumaa – 19. veebruar 1983 Tartu) oli eesti näitleja, hävituspataljonlane, Eesti NSV Siseministeeriumi juhtivtöötaja, teatridirektor ja sõjaajaloolane.

Elulugu
Ta lõpetas aastal 1933 Tartu Õpetajate Seminari. Aastal 1937 lõpetas ta Tartu Näitekunsti Stuudio. Aastatel 1938–1940 õppis ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas (ei lõpetanud). Aastatel 1948–1950 ja 1954–1960 õppis Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonnas, kaitses diplomitöö "Töötülide läbivaatamise kord". Aastal 1976 kaitses väitekirjaga "Изгнание фашистов из Южной Эстонии (август-сентябрь 1944 года)" ajalookandidaadi kraadi.

Ta mängis aastatel 1937–1939 Tartu Töölisteatris. Lisaks oli ta 1930. aastatel Noorkotkaste juht. 

Aastatel 1940–1941 oli ta Eesti NSV Siseasjade Rahvakomissariaadi Tartumaa linnaosakonna miilitsaülem, aastal 1941 kuulus ta hävituspataljoni ridadesse. Aastatel 1941–1944 oli ta Punaarmees. Märtsist 1944 oli ta Eesti NSV siseasjade rahvakomissari Aleksander Resevi asetäitja miilitsa alal. ja ning 1944–1948 Eesti NSV Siseasjade Rahvakomissariaadi Miilitsavalitsuse ülem.

1950. aasta märtsis toimunud EK(b)P Keskkomitee VIII pleenumi järel võimuladvikus toimunud puhastuste käigus arreteeriti 13. aprillil 1950 teiste seas ka Kalvo. Ta vabanes vangistusest 1952. aastal.

Aastatel 1958–1970 oli ta Vanemuise teatri korraldajadirektor ja aastatel 1970–1977 Draamateatri direktor.

Publikatsioone
Ta on avaldanud miilitsa- ja sõjaajalooalaseid uurimusi.
"Nemad vabastasid Lõuna-Eesti 1944. aasta augustis-septembris". Tallinn: Eesti Raamat, 1972
"Lõuna-Eesti vabastamine: 30 aastat Eesti NSV vabastamislahingust". // Abiks lektorile. Tallinn: Eesti NSV ühing Teadus, 1974

Tunnustused
1974 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane

Viited

Välislingid
Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Pearu Kuusk. "Vabastajad või vallutajad? Siseasjade Rahvakomissariaadi Tartu Linnaosakonna tegevusest 1944. aastal". Tuna 3/2008. Lk 19–32
Meelis Saueauk. "Nõukogude julgeolekuorganid Eestis 1944–1953: ülesanded,struktuur, juhtimine". Ajalooline Ajakiri 1/2 (127/128), 2009. Lk 77–121
Haud Tallinna Metsakalmistul

Eesti NSV Siseministeerium
Eesti näitlejad
Eesti teatritegelased
Eesti NSV hävituspataljonlased
8. Eesti Laskurkorpuse koosseis
Kotkajuhid
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Eesti NSV teenelised kultuuritegelased
Eestistatud nimega inimesed
Metsakalmistule maetud
Sündinud 1910
Surnud 1983
Aknajärv

Aknajärv (ka Kurtna Aknajärv) on Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Vasavere külas asuv järv. Selle pindala on 8,8 ha.

Viited

Alutaguse valla järved
Kurtna järvestik
Jüri Ivask (luuletaja)

Jüri Ivask (ka Georgi Ivask, Juri Ivask; 14. september 1907 Moskva – 13. veebruar 1986 Amherst, Massachusetts, Ameerika Ühendriigid) oli vene luuletaja ja kirjandusteadlane.

Ta sündis Moskvas eesti-vene segaperekonnas. 1920. aastal opteerus ta koos vanematega Eestisse. Ta lõpetas 1926. aastal Tallinna Vene Ühisgümnaasiumi. Aastatel 1926–1932 õppis ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas (lõpetas). 

Aastatel 1946–1949 õppis ta Hamburgi Ülikoolis slavistikat. 1954. aastal kaitses ta Harvardi Ülikoolis Ph.D väitekirja "Vjazemski kui kirjanduskriitik".

Teoseid
Vdohnoven'e. Võšgorod 3/4, 2019, lk 197–198. (1922. aastal Tallinnas kirjutatud luuletus. Samas lk 197 ka biograafiline märge J. Ivaski kohta.)

Viited

Kirjandus
 Uno Schultz on 2001. aastal kirjutanud artikli "Ivask ja Eesti".

Viited

Välislingid 
 Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944

Vene luuletajad
Eesti luuletajad
Kirjandusteadlased
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Sündinud 1907
Surnud 1986