joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Gennadi Baišev

Gennadi Semjonovitš Baišev (vene keeles Геннадий Семёнович Баишев; sündinud 12. märtsil 1946 Namtsõ rajoonis Jakuudi ANSV-s) on jakuudi koreograaf, ballettmeister ja balletitantsija, Sahha rahvakunstnik.

Jakuudi balleti juhtiva balletitantsijana esindas ta Nõukogude Liitu 1975. aastal USA-s (Nõukogude – USA IV noorsoofoorum) ja 1976. aastal Jaapanis (Nõukogude – Jaapani noorsoofestival).

Ta oli Jakuudi Riikliku Tantsuansambli looja (1980) ja kauaaegne Sahha rahvusliku tantsuteatri (asutati 1992 Jakuudi riikliku tantsuansambli baasil) kunstiline juht ja ballettmeister.

Haridus- ja töökäik
Pärast Novosibirski koreograafiakooli lõpetamist 1966. aastal asus Gennadi Baišev tööle balletisolistina Jakuudi Muusika- ja Draamateatrisse.

1980. aastal loodi Jakuudi Riiklik Tantsuansambel. Baiševist sai ansambli kunstiline juht ja ballettmeister. 1982. aastal lõpetas ta GITIS-e režiiteaduskonna ballettmeistriosakonna. 1992. aastal sai Jakuudi riiklikust tantsuansamblist Sahha (Jakuudi) Vabariigi Rahvuslik Tantsuteater. Teatrist, mille kunstiline juht oli Baišev, sai Sahha visiitkaart rahvusvahelistel ja ülevenemaalistel festivalidel.

Tunnustus
1972 – Oiunski-nimeline Jakuudi ANSV riiklik preemia kirjanduse, kunsti ja arhitektuuri valdkonnas
1982 – Jakuudi ANSV teeneline kunstnik
1991 – Ülevenemaalise ballettmeistrite konkursi laureaat (Novosibirskis)
2002 – ajakirja Balet balletiauhind "Duša Tantsa" kategoorias "rahvatantsu täht"
2016 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi rahvakunstnik

Viited

Sahha lavastajad
Koreograafid
Sahha balletitantsijad
Sündinud 1946
Tirooli loss

Tirooli loss (itaalia: Castel Tirolo, saksa: Schloss Tirol) on loss Tiroli vallas (comune) Merano lähedal Lõuna-Tirooli Burggrafenamti ringkonnas Itaalias. See oli iidne Tirooli krahvide residents ja andis oma nime tervele Tirooli piirkonnale.

Ajalugu 

Lossiküngas on olnud asustatud antiikajast saati. Keskaja algusest on tuvastatud mitmeid esemeid ja üks hauaväli. Arheoloogid on välja kaevanud kolme apsiidiga kiriku, mis on dateeritud varakristlikku perioodi.

Esimene loss ehitati enne 1100. aastat. Teine ehitusfaas sisaldas donžooni aastast 1139/40. Kolmas ehitusfaas toimus 13. sajandi teises pooles krahv Meinhard II ajal. Aastal 1347 oli Meinhardi lapselaps krahvinna Margarete seal Luxembourgist kuninga Karl IV vägede piiramisrõngas. Loss jäi Tirooli suveräänide residentsiks aastani 1420, kui Habsburgist ertshertsog Friedrich IV viis haldamise Innsbrucki, Brenneri mäekurust põhjas.

Uusajal sattusid lossi osad niinimetatud Köstengraben'i alla, kuristiku põhja. Seda isegi müüdi, et kasutada seda kivimurruna. 19. sajandil loss taastati; donžoon ehitati ümber aastal 1904.

Mis puudutab kunstiajalugu, siis on eriti huvipakkuvad lossi kabeli freskod, samuti kaks romaani stiilis portaali rikkalike marmorskulptuuridega, mis kujutavad legendaarseid olendeid, religioosseid teemasid ja geomeetrilisi ornamente.

Tänapäeval asub Tirooli lossis Lõuna-Tirooli Ajaloomuuseum. Lossi juures on jahilindude kasvandus hooldussalongiga röövlindudele.

Välislingid 

 Ametlik koduleht

Bolzano provints
Gannopil (Tultšõni rajoon)

Gannopil (ukraina keeles Ганнопіль) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tultšõni rajoonis. Elanike arv on 1420. Pindala on 3,522 km².

Tultšõni rajooni külad
Vladimir Vassiljev

Vladimir Viktorovitš Vassiljev (vene keeles Владимир Викторович Васильев; sündinud 18. aprillil 1940 Moskvas) on vene balletitantsija, ballettmeister, koreograaf, teatrilavastaja ja näitleja, NSV Liidu rahvakunstnik.

Ta oli kauaaegne (1958–1988) Moskva Suure Teatri juhtiv balletisolist ja aastatel 1995–2000 Suure teatri direktor ja balletitrupi kunstiline juht.

Ta on Permis peetava rahvusvahelise balletikonkursi "Arabesk" žürii esimees.

Haridus- ja töökäik
Pärast Moskva suure teatri koreograafiakooli lõpetamist 1958. aastal asus Vladimir Vassiljev balletisolistina tööle Moskva Suures teatris. Juhtiva balletisolistina jäi ta kuni 1988. aastani. Koreograafina tegutseb ta 1971. aastast. 

Pärast GITIS-e režiiteaduskonna ballettmeistriosakonna lõpetamist 1982. aastal tegutses ta sealsamas koreograafia õppejõuna (kuni aastani 1995), aastatel 1985–1995 oli ta koreograafiakateedri juhataja. 1989. aastast on ta professor.

Tunnustus
1964 – Vene NFSV teeneline kunstnik
1969 – Vene NFSV rahvakunstnik
1970 – Lenini preemia
1973 – NSV Liidu rahvakunstnik
1976 – Lenini orden
1977 – NSV Liidu riiklik preemia
1995 – Moskva Riikliku Ülikooli auprofessor
2000 — orden Teenete eest Isamaa ees IV järk  
2005 – Ajakirja Balet ("Балет") balletiauhind "Tantsu Hing" (kategoorias "Balleti legend")
2008 — orden Teenete eest Isamaa ees III järk

Isiklikku
Tema abikaasa oli Suure Teatri kauaaegne priimabaleriin Jekaterina Maksimova (1939-2009).

Viited

Välislingid

Nõukogude Liidu balletitantsijad
Nõukogude Liidu lavastajad
Venemaa balletitantsijad
Venemaa lavastajad
Koreograafid
Sündinud 1940
Sarõal Afanasjev

Sarõal Anufrijevitš Afanasjev (vene keeles Сарыал Ануфриевич Афанасьев; sündinud Handõgas Tompo ulussis Sahhas) on jakuudi balletitantsija, Sahha teeneline kunstnik.

Ta on 2016. aastast Stanislavski ja Nemirovitš-Dantšenko nimelise Moskva Akadeemilise Muusikateatri balletisolist.

Haridus- ja töökäik
2002. aastal asus Sarõal Afanasjev õppima Jakutski koreograafiakooli Gulnara Dulova klassi. 2003. aastal sai ta Natalja Posselskaja õpilaseks. Pärast koreograafiakooli lõpetamist 2010. aastal asus ta balletisolistina tööle Sahha ooperi- ja balletiteatrisse.

Ta on lõpetanud Arktika Riikliku Kunstide ja Kultuuri Instituudi.

Tunnustus
2012 – Ülevenemaalise konkursi "21. sajandi ballett" diplomand
2013 – Juri Grigorovitši rahvusvahelise konkursi "Maailma noor ballett" laureaat
2015 – Ajakirja Balet ("Балет") balletiauhind "Tantsu Hing"
2016 – Juri Grigorovitši rahvusvahelise konkursi "Maailma noor ballett" teine preemia
2016 – Üleliidulise balletiartistide ja koreograafide konkursi teine preemia
2017 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi teeneline kunstnik

Viited

Sahha balletitantsijad
Sünniaeg puudub
Berni alpi karjakoer

Berni alpi karjakoer on Šveitsist pärinev koeratõug.

Koera kasutuse kohta on tõustandardis kirjas järgmist: "algselt Berni kantoni talude valve-, karjasaate- ja veokoer, praegu ka pere- ja mitmekülgne töökoer."

Sama allikas kirjeldab koera käitumist/iseloomu järgmiselt: "Tavaoludes on kindel, tähelepanelik, valvas ja häirimatu, lähedaste isikutega suhtlemisel heasüdamlik ja kiinduv, võõraste suhtes enesekindel ja sõbralik; keskmiselt temperamentne, hea juhitavusega."

Viited

Kirjandus
 Desmond Morris: Dogs, North Pomfret, Vermont 2008, ISBN 978-1-57076-410-3

Välislingid 

 Berni alpi karjakoer koer.ee saidil

Šveitsi koeratõud
R-12 Dvina

R-12  (vene keeles Р-12, NATO klassifikatsioon SS-4 Sandal) oli Nõukogude Liidu relvastusse kuulunud ballistiline keskmaarakett.

R-12 raketid võeti Nõukogude Liidus kasutusele 1959. aastal. R-12 tüüpi rakettide laskeulatus oli vahemikus 300–3500 km. Rakett R-12 võis kanda tuumalõhkepead.

R-12 rakettide paigutamine Kuubale 1962. aastal põhjustas Kuuba raketikriisi.

Nõukogude perioodil Eesti territooriumil asunud rakettidest olid R-12 ballistilised raketid suurimad. Raketibaasid R-12 rakettidega tegutsesid paarikaupa ning paiknesid järgmistes asukohtades: Lintsi (Harjumaa) ja Piirsalu (Läänemaa), Kadila ja Rohu (Lääne-Virumaa), Uniküla ja Rooni (Valgamaa) ning Nursi ja Sänna (Võrumaa). Lisaks asus Valgamaal Vilaskil maa-alune raketibaas R-12U rakettidega.

Viited

Nõukogude Liidu relvad
Tartu Ülikooli Kliinikumi hematoloogia-onkoloogia kliinik

SA Tartu Ülikooli Kliinikumi Hematoloogia-onkoloogia kliinik on hematoloogiliste ja onkoloogiliste haiguste diagnostika ning ravitöö, õppe- ja teadustöö keskus Eestis.

Ajalugu

Tartu Linna Onkoloogiline Haigla avati 15. juulil 1946 Gildi tänav 8 Tartu polikliiniku alumisel korrusel. Vähihaigeid raviti Tartus ka varem ja väga edumeelselt: kasvajate puhul rakendati järjepidevat kiiritusravi aastast 1922. 1. aprillil 1940 asutati naistekliiniku alumisel korrusel omaette kiiritusraviasutus. Regulaarselt hakati vähihaigete arvu ja ravi üle järge pidama aastast 1947. Onkoloogiahaigla viidi 1948. aasta märtsis Vene sõjaväe käest vabanenud endisesse Pauluse koguduse torniga pastoraadihoonesse Riia 70. 1. märtsil 1951 ühendati onkoloogiadispanser ja 75-kohaline radioloogiakliinik ning tekkis Vabariiklik Tartu Onkoloogia Dispanser.

Nimetused

Viited

Tartu Ülikooli Kliinikum
Hafling

Hafling (itaalia: Avelengo) on vald (comune) Itaalias.

Hafling paikneb Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, umbes 20 km Bolzanost loodes.

2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 756 inimest.

Geograafia 

Valla pindala on 27,4 km².

Hafling külgneb järgmiste valdadega: Merano, Sarntal, Schenna ja Vöran.

Ajalugu 

Paik on oma nime andnud haflingeri hobusetõule.

Kogukond

Keeleline jaotus 

2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 97,58% rahvastikust esimese keelena saksa keelt ja 2,42% itaalia keelt.

Välislingid 
 Ametlik koduleht (saksa ja itaalia keeles)

Bolzano provintsi vallad
Filosoofiline küsimus

Filosoofiline küsimus on ratsionaalne küsimus lõpliku või teaduslikult tõestamata vastuseta, mis on avatud edasisele diskussioonile.

Filosoofilised küsimused jagunevad eri tüüpideks vastavalt filosoofia valdkondadele ja filosoofia ajaloo perioodidele. Tavakeeles peetakse filosoofiliste küsimuste all silmas keerulisi vastuseta küsimusi, mis kerkivad üles teatud eluperioodidel.

Küsimused filosoofia ajaloos 

Eelsokraatikud küsisid küsimusi füüsilise maailma kohta ja oodatavad vastused osutasid füüsilise maailma algelementidele nagu tuli, vesi, õhk, maa, aga ka apeiron, riid.

Sokratesega seoses muutusid küsimused elulisemaks, sest Sokrates esitas küsimusi, mis puudutava ühiskondlikke asju, mille kohta on eri ühiskonnaliikmetel oma seisukoht. Sokrates küsis ühiskonnaelu puudutavate üldmõistete nagu õiglus, vaprus, headus jne definitsioone ja sellega sai alguse filosoofiline mõisteanalüüs.

Küsimused filosoofia valdkondade kaupa 
Religiooni käsitlevad - Hakati jumala eksistentsis kahtlema ja selle kohta küsimusi esitama.
Kui jumal on olemas siis miks on maailmas nii palju kurjust?

Eetika ehk väärtusfilosoofia - inimeste või inimgruppide poolt pooldatavad või taunitavad väärtused.
Kas rass on bioloogiline või sotsiaalne liigitus?
Esteetika
Füüsika
Metafüüsika

Vaata ka 
 Filosoofiline probleem
 Tõde
 Elu mõte

Filosoofia
Trombotsütopeenia sündroomiga tõsine palavik

Trombotsütopeenia sündroomiga tõsine palavik (ingl lüh SFTS) on hemorraagiline viiruspalavike hulka liigitatud zoonoos. 

Hiinas, Jaapanis ja Lõuna-Koreas levivat zoonoosi põhjustab SFTS virus ja sellesse  võivad mitmed loomad nakatuda "puukide hammustuse", nagu Haemaphysalis longicornis, vahendusel. 

Zoonootilise nakkuskandluse ohuallikaks võivad olla ka nakatunud puukide vahendusel nakkuse saanud loomad, nii suri Jaapanis naine, keda hammustas viiruskandlusega kass.   

SFTS virus (SFTSV) tuvastati Hiinas 2009.

Sümptomid

Trombotsütopeenia sündroomiga tõsise palaviku  sümptomid avalduvad harilikult 2 nädala jooksul nakatumisest.

Kliinilisteks sümptomiteks on palavik, oksendamine, kõhulahtisus, hulgiorganpuudulikkus (harilikult maks, süda, kopsud, neerud), trombotsütopeenia, leukopeenia, lümfadenopaatia, veritsemine ja maksaensüümide taseme tõus, ka surm. Suremuse määr on 12–30%, fataalsete haigusjuhtumite korral esineb hüpertsütokineemia, haige võib langeda koomasse, raskete haigusjuhtumite korral on esinenud ka entsefaliiti. 

Viirushaiguse raviks ravimid (ka legaalsed vaktsiinid) praegu puuduvad, patsient saab nn toetavat ravi, mis aitab tal haigusest ise välja tulla.

Viited

Välislingid 
www.Forte.ee,Esmakordne juhus: Jaapanis suri naine, keda hammustas puugilt nakkuse saanud kass, 26.07.2017
BBC, Japanese woman dies from tick disease after cat bite
Myoung-don Oh, Martin S Hirsch, Elinor L Baron, Severe fever with thrombocytopenia syndrome virus

Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit :en:Severe fever with thrombocytopenia syndrome seisuga 26.07.2017.

Nakkushaigused
Zoonoosid
Jüri Jagomägi

Jüri Jagomägi (sündinud 1. märtsil 1943) on eesti geograaf ja kartograaf.

Ta on paljude Eesti kaartide tegemisel olnud peakartograaf. 

Ta lõi 1989. aastal ettevõtte Regio (uue nimega Reach-U). 

Tal on pojad Teet, Priit ja Jaan. Teet Jagomägi oli pikalt Regio juhataja. Teine poeg Priit Jagomägi on samuti õppinud kartograafiat, kuid tegutseb vanalaevanduse eestvedajana.

Tunnustused
 2001 Valgetähe III klassi teenetemärk

Viited

Eesti geograafid
Eesti kartograafid
Eesti ettevõtjad
Valgetähe III klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1943
St. Patrick's Cathedral (Midtown Manhattan)

St. Patrick's Cathedral ehk eesti keeles Püha Patricku katedraal on Iirimaa kaitsepühakule Patrickule pühendatud roomakatoliku kirik New Yorgis. 

See asub Midtown Manhattanil Fifth Avenue ääres 50th Streeti ja 51st Streeti vahel, Rockefeller Centeri juurde kuuluva Atlase skulptuuri vastas. 100,4 meetri kõrgust ning 1879. aastal pühitsetud ja lõplikult 1888. aastal valminud katedraali peetakse suurimaks uusgooti stiilis katoliiklikuks sakraalehitiseks Põhja-Ameerikas.

19. oktoobril 1966 määras New York City Mälestusmärkide Säilitamise Komisjon ehitise kaitsealuseks mälestusmärgiks (New York City Landmark). 8. detsembril 1976 kanti kirik Ameerika Ühendriikide Ajalooliste Paikade Riiklikusse Registrisse (National Register of Historic Places) kui USA riiklik ajaloomälestis (National Historic Landmark).

Vaata ka
Midtown Manhattan

Välislingid

St. Patrick's Cathedrali ingliskeelne kirjeldus ja pildid veebilehel www.nyc-architecture.com

Manhattan
National Register of Historic Places
Ameerika Ühendriikide kirikud
Manhattani pühakojad
Hilario Ulloa

Hilario Ulloa (eluaastad teadmata) oli Nicaragua poliitik, aastal 1839 Nicaragua ülemdirektori kohusetäitja.

Ta abiellus Rafaela Calvoga. Nad elasid Leónis ja neil sündis aastal 1821 poeg Manuel Ulloa y Calvo, hilisem Leóni piiskop.

Hilario Ulloa oli esimeses Nicaragua valitsuses, mis oli sisuliselt konstitutsioonilisele korrale üleminekuks ettevalmistuste tegemisteks ette nähtud üleminekuvalitsus, senaatoriks. Kuigi vastavalt konstitutsioonile kestis ülemdirektori ametiaeg kaks aastat, andis teine ametlik ülemdirektor Joaquín del Cossío kahekümnendal oktoobril 1839 võimu Hilario Ulloale üle, muutes tolle ülemdirektori kohusetäitjaks. Kaks aastat hiljem (1841) taandus Hilario Ulloa seoses üleminekuvalitsuse töö lõppemisega lõplikult poliitikast.

Viited
 

Nicaragua ülemdirektorid
Grjazi

Grjazi on linn Venemaal Lipetski oblastis, Grjazi rajooni keskus. Asub Matõra jõe ääres, 20 km Lipetskist kagus.

Asulat tekkimisajaks loetakse 1868. aastat, mil valmis Moskva-Voroneži raudtee, millel asuv raudteejaam sai nime lähedalasuva Grjazi küla järgi. Jaama juurde tekkis küla, mis 1938. aastal sai linnaõigused. 1979. aastal liideti Grjazi küla linnaga.

Linna elanike arv 2001. aastal oli 49 300 ja 2017. aastal 46 600.

Venemaa linnad
Lipetski oblast
Endel Kukner

Endel Kukner (7. aprill 1924 Salutaguse, Virumaa – 20. juuni 1995 Tallinn) oli eesti õpetaja ja koolijuht.

1943. aastal lõpetas ta Rakvere I Gümnaasiumi. 1947. aastal lõpetas Rakvere Õpetajate Seminari juures pedagoogilise klassi. 1961. aastal lõpetas Tallinna Pedagoogilise Instituudi ajaloo eriala.

1943. aasta novembrist 1944. aasta augustini teenis Eesti vabatahtlikuna Soome armee 200. jalaväerügemendis, osales tõrjelahingutes Viiburi lahe ääres ja Vuoksil. 1944. aasta augustis tuli tagasi Eestisse. Nõukogude vägede sissetungi järel oli 1945. aasta kevadeni metsavend Varbolas, seejärel legaliseerus.

Aastatel 1947–1950 töötas Rakvere Õpetajate Seminaris. Aastatel 1950–1956 oli ta Kohala kooli direktor, 1956–1957 Meremäe kooli direktor, 1957–1961 Väike-Maarja Keskkooli ajalooõpetaja ja õppealajuhataja. Aastatel 1961–1984 oli ta Keila 1. Keskkooli direktor.

Endel Kukner on maetud Tallinna Liiva kalmistule.

Tunnustus
1979 Eesti NSV teeneline õpetaja

Viited

Eesti koolijuhid
Eesti õpetajad
Eesti NSV teenelised õpetajad
Soome 200. jalaväerügemendi koosseis
Tallinna Ülikooli vilistlased
Liiva kalmistule maetud
Sündinud 1924
Surnud 1995
Märt Niidassoo

Märt Niidassoo (sündinud 1988 Pärnus) on Eesti muusik.

Niidassoo tegutses nimega Matt Samuel Berlioz ansamblis John Stuart Mill, mille asutajaliige ta oli.

Aastast 2015 produtseerib Niidassoo elektroonilist tantsumuusikat pseudonüümi Harmless Fun all.

Haridus

Niidassoo lõpetas Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi 2008. aastal ning õppis Tartu Ülikoolis inglise keele ja kirjanduse erialal.

Töö meedias

Aastatel 2013–2014 töötas ta Pärnu Päikeseraadios, kus juhtis suvist päevasaadet "Lõunapaus" ning reedest õhtuse vööndi saadet "Küttekontor"

2014–2015 töötas meelelahutusportaalis Elu24, 2015–2018 Kanal 2 uudistesaates "Reporter".

Alates 2018. aastast töötab ajalehes Õhtuleht.

Hobid
2016. aastast on ta tegev püstijalakoomikuna. On üles astunud DJ-na.

Viited

Sündinud 1988
Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi vilistlased
Eratosthenese sõel

Eratosthenese sõel on vanakreeka matemaatikule  Eratosthenesele omistatud meetod algarvude tabeli koostamiseks..

Algoritm
Eratosthenese meetodi rakendamiseks kirjutatakse välja kõik naturaalarvud alates arvust 2 ja lõpetades arvuga N: 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, ..., N. Edasi kriipsutatakse toodud jadas läbi kõik arvu 2 kordsed peale arvu 2 enda. Arvu läbikriipsutamise märkimiseks võib teha ristikese vastavassse ruudukesse. Edasi kriipsutatakse läbi kõik arvu 3 kordsed peale 3 ja liigutakse järgmise läbikriipsutamata arvu juurde milleks on arv 5, kuna ta ei jagu algarvudega 2 ja 3, siis kriipsutame läbi arvu 5 kordsed. Sama kordub 7, 9, 11, 13 jne. Kõik läbikriipsutamata arvud on algarvud. 

Algarvude tabelit võib koostada erinevates vahemikes. Juuresoleva arvutisimulatsiooni algarvude tabelis vastab igale ruudule üks 120-st väiksem naturaalarv; läbikriipsutamised on tähistatud erinevalt, kuid ringistatud ruutudele vastavad nüüd algarvud.

Vaata ka
Mersenne'i arvud

Viited

Kasutatud kirjandus
Jakob Gabovitš, Lembit Kivistik, "Arvuteooria", Tartu Riiklik Ülikool, lk 24-25, 1974

Välislingid 
Alina Carmen Cojocaru, M. Ram Murty, An Introduction to Sieve Methods and Their Applications, lk 63, 2005
Clifford A. Pickover, The Math Book: From Pythagoras to the 57th Dimension, 250 Milestones in the ..., lk 62, 2009
YouTube: Sieve of Eratosthenes ( Algorithm for prime numbers)

Arvuteooria
Brjanski rajoon

Brjanski rajoon (vene keeles Брянский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Brjanski oblasti kirdeosas. Rajooni keskus on Gliništševo küla.

Rajoon piirneb põhjas Djatkovo rajooniga, kirdes Kaluga oblastiga, idas Karatševi rajooniga, lõunas Navlja rajooniga, edelas Võgonitši rajooniga, läänes Žirjatino rajooniga ja loodes Žukovka rajooniga.

Rajooni pindala on 1860 km². Elanike arv oli 2012. aastal 56 765, 2009. aastal 55 242 ja 2002. aastal 52 959.

Brjanski rajoonis on 98 asulat, mis kuuluvad viieteistkümne külaasunduse koosseisu.

Rajooni tähtsamad jõed on Desna, Bolva ja Snežet.

Viited 

Brjanski oblasti rajoonid
Georg von Helmersen

Georg Karl von Helmersen (9/21. märts 1840 Lõhavere – 8/21. juuni 1902 Lõhavere) oli Lõhavere ja Prauliena (Praulen) mõisnik.

Tema vanemad olid Lõhavere jt mõisnik Reinhold von Helmersen (1802–1857) ja Marie von Stackelberg (1815–1854). 

Ta õppis 1860–1862 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas.

Ta oli Lõhavere ja Prauliena mõisnik ja Pärnu 4. kihelkonnakohtunik. Ta avastas Lõhavere linnuse, ja tema kutsel teostas Jaan Jung 14/26. juunil 1880 seal esimesed kaevamised.

Ta abiellus 1868. aastal Dresdenis Marie von Fölkersahmiga (1840–1913), nende poeg oli Lõhavere mõisnik Gomar von Helmersen.

Välislingid
Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften
Album academicum der Kaiserlichen Universität Dorpat

Liivimaa aadlikud
Liivimaa mõisnikud
Saaremaa aadlikud
Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Sündinud 1840
Surnud 1902
Hääled

"Valimisliit Hääled - International and Local Voices for the Prosperous Future of Tallinn / rahvusvahelised ja kohalikud hääled Tallinna õitsva tuleviku jaoks" on 2017. aasta septembris Tallinnas kohaliku omavalitsuse volikogu valimiste tarbeks loodud valimisliit.

Valimisliidul on kandidaate kaheksast Tallinna valimispiirkonnast neljas.

Liidu "Hääled" valimisprogrammi eesmärgiks on tallinlaste otsesem kaasamine linna valitsemisse, samuti julgustamine neid tegema oma lähiümbrust puudutavaid algatusi.

Liidu "Hääled" loojateks on väike rühm välismaalasi erinevatest Euroopa riikidest, hiljem liitus ka põliseid tallinlasi ja teisi eestlasi.

Viited

Välislingid 
 Ametlik kodulehekülg

Eesti valimisliidud
Zurab Sotkilava

Zurab Sotkilava (12. märts 1937 Suhhumi – 18. september 2017 Moskva) oli gruusia ooperilaulja (tenor) ja laulupedagoog, Moskva Suure Teatri solist (1974–2017). 

1959. aastal astus ta Thbilisi konservatooriumi. 1964. aastal võttis ta osa Taga-Kaukaasia muusikute konkursist ja sai esimese preemia. 

1965–1974 oli ta Gruusia Ooperi- ja Balletiteatri solist. 
1966–1968 stažeeris Itaalias Milano La Scalas.
1973. aastal debüteeris Moskva Suures Teatris ja 1974 sai teatri ooperisolistiks.

Sotkilava on esinenud maailma parimates teatrites: La Scala, Londoni Kuninglik Ooper, Dresdeni Ooper jt. Kontserditurneedel on ta esinenud lisaks paljudele Venemaa linnadele ka Lääne-Euroopas, USA-s ja Jaapanis. 

1976–1988 oli ta Moskva konservatooriumi professor ning 2002. aastast samas õppejõud. 

2015. aasta juulis teatas ta, et põeb vähki. Pärast ravi Saksamaal naasis ta loomingulise töö juurde, tema esimene kontsert pärast ravi toimus 25. oktoobril 2015 Moskvas.

Sotkilava suri 18. septembril 2017 Moskvas, hüvastijätmine toimus 20. septembril Suures Teatris. Matused olid 23. septembril Thbilisis.

Tunnustus 

Ülemaailmse noorte ja tudengite festivali „Kuldne Orfeus” peapreemia (Bulgaaria, 1968)
 Tšaikovski nim. Rahvusvahelise konkursi 2. preemia (1970)
 Rahvusvahelise vokalistide konkursi 1. preemia (Barcelona, 1970) 
 Gruusia NSV teeneline kunstnik (1970)
 Gruusia NSV rahvakunstnik (1973)
 Orden Austuse märk (1971)
 Tööpunalipu orden (1976)
 NSV Liidu rahvakunstnik (1979) 
 Gruusia NSV riiklik preemia (1983)
 Gruusia Vabariigi Šota Rustaveli nim. Riiklik preemia (1998)
 Orden Teenete eest Isamaa ees 4. järk (2001)
 Orden Teenete eest Isamaa ees 3. järk (2007)
 Orden Teenete eest Isamaa ees 2. järk (2017) 
 Gruusia Au orden (1997, 2007, 2016).

Viited 

Gruusia lauljad
Sündinud 1937
Surnud 2017
Šara rajoon

Šara rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tšetšeeni Vabariigi lõunaosas. Rajoon piirneb idas Dagestaniga ja edelas Gruusiaga.

Rajoonis on 11 küla. Halduskeskus on Himoi küla.

2010. aastal moodustasid avaarid rajooni elanikest 54,49% ja tšetšeenid 45,09%.

Viited

Välislingid 

Tšetšeeni Vabariigi rajoonid
Rudolf Bachmann

Rudolf Bachmann 9. november 1888, Puurmani vald, Tartu maakond – 24. märts 1942 Solikamsk) oli Eesti kaitsepolitseinik. 

Kaitsepolitsei Tartu osakonna ülema kohusetäitjana asus teenistusse 1. juunil 1920, Tartu osakonna ülemaks kinnitati 18. septembril 1921, kus teenis kuni 10.aprillini 1935. Teenistusest vabastati tervislikel põhjustel.

Tunnustused
Kotkaristi III klassi teenetemärk, 1935
Poola Vabariigi hõberisti teenetemärk, 1932

Kaitsepolitseiameti töötajad
Kotkaristi III klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1888
Surnud 1942
Erkki Hüva

Erkki Hüva (sündinud 2. oktoobril 1965) on eesti muusik ja avaliku elu tegelane.

Teda on ajakirjanduses nimetatud multitalentseks trubaduuriks ja Tartu suurimaks friikmuusikuks, kel on ka loomulik kõnemehe anne. 

1980. aastal jalgrattaga sõites põrkas autoga kokku, mille tagajärjel sai tugevalt põrutada. 

Lõpetas 1984. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi reaalsuunas. 

Hüva alustas muusikuteed 1980-ndate alguses punkbändides kitarristina, hiljem õppis Elleri muusikakoolis kontrabassi. 1990-ndatest alates on vabakutseline. 

Laulab folklaule kitarri saatel. Mängib bassi, soolokitarri, viiulit, laulab, mängib löök- ja elektroonilisi pille, komponeerib elektroonilist muusikat, kasutab erinevaid lindistusmeetodeid. Hüva on salvestanud kümneid kassette.

Hüva mängis amatöörfilmis "Võimlev jänes ja asjad" (1995, operaator Tõnis Aaliste), oli peategelane dokumentaalfilmis "2 RI" (režissöör Margus Kiis) ja mängis monomängufilmis "Lindiskandaali aastapäeva puhul". 2004. aastal osales ta Jaan Jürgen Klausi dokkides "Supilinn" ja "Alma Mater Power Tartuensis". 

Jaan-Jürgen Klaus on teinud temast dokumentaalse portreefilmi "Sinitäheke" ja humoreski "Erkki Hyva läheb Tallinna". 
Ta on oma kodulinna Tartut huvilistele tutvustanud ka "Loeng-jooksude" vormis.

Osales 2017. aasta kohalike omavalitsuste valimistel valimisliidu Südamega Tartu linnapeakandidaadina.

Helikandjatele salvestatud looming

 "Klaveri impro" (singel) (Õunaviks, 2004, CD )
 "Varjust rambini" (Õunaviks, 2004, CD )
 "Erkki Hyva – Loeng-jooks" (Õunaviks; lühifilm, idee Lauri Sommer, rezhissöör Ivailo Zladkov, 2005)

Välislingid
https://www.ounaviks.ee/hyva/
http://www.muusika.ee/ansamblid/erkki-huva.html
Erkki Hüva loengujooks
Hullu Erkki elulood
Võimlev Jänes ja Asjad (Exercising Hare and The Things) 1996 
https://ounaviks.bandcamp.com/album/varjust-rambini
https://sirp.ee/s1-artiklid/varamu/khm-mida-elda-hyvanguks/
http://ekspress.delfi.ee/kuum/onnis-trubaduur-ja-poeet?id=69003089
http://www.muurileht.ee/legendaarne-tartlane-erkki-huva-tegutseb-taas-vaata-lustakat-galeriid/
http://tartu.postimees.ee/1608525/erkki-huva-sara-toi-saali-rahvast-puupusti-tais

Eesti muusikud
Sündinud 1965
Uku Kuut

Uku Sulev Kuut (8. juuli 1966 – 22. september 2017) oli eesti muusik ja helilooja.

Oma karjääri jooksul produtseeris ta Ameerika Ühendriikide ja Rootsi artistide muusikat, peamiselt džässi ja rütmibluusi stiilis.

2014. aasta Eesti Muusikaauhindade jagamisel oli tema "Grand Hotel" nominent aasta elektroonikaalbumi kategoorias.

2009–2010 oli ta Vormsi vallavanem.

Kuut suri 22. septembril 2017 amüotroofsesse lateraalskleroosi.

2021. aastal esilinastus temast režissöör Ivar Murdi tehtud portreefilm "U.Q.".

Isiklikku
Tema ema oli Marju Kuut.

Viited

Kirjandus
Intervjuu “Marju ja Uku”. Marju Kuut ja Uku Kuut (elust välismaal, pereelust, usust). Intervjueerija Kalle Kurg. Ajakiri Sina ja Mina
Merike Pitk. "Uku ja Kertu Kuut: kõige olulisem on jätta haigele alles inimväärikus". Saarte Hääl, 3. september 2014

Välislingid
Haud Tornimäe uuel kalmistul

Eesti heliloojad
Eesti muusikud
Eesti vallavanemad
Eestlased Rootsis
Eestlased Ameerika Ühendriikides
Sündinud 1966
Surnud 2017
Argun

Argun on linn Tšetšeenias, mis moodustab samanimelise linnaringkonna. Asub vabariigi keskosas, 17 km Groznõist ida pool.

Argun tekkis 1819 Ustrada külana. Nõukogude ajal nimetati asula Kolhoznojeks. 1967 sai linnaõigused.

Linn purustati esimeses ja teises Tšetšeenia sõjas, kuid on taastatud. 2014. aastal avati linnas Aimani Kadõrovi nimeline mošee.

2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli linnas 29 528 elanikku.

Viited

Välislingid 
http://newargun.ru

Tšetšeenia
Venemaa linnad
Petrov

Petrov (naise puhul Petrova) on vene- ja bulgaariapärane perekonnanimi. Nimi on moodustatud mehenimest Pjotr (vene keeles Пётр). Venemaa perekonnanimede esinemissageduse edetabelis (vene keeles Список общерусских фамилий, :ru) on see perekonnanimi 10. kohal.

Eestis kandis 2018. aasta alguses nime Petrov 1140 meest ja Petrova 1198 naist. Sellega oli see levikult 9. perekonnanimi Eestis.

2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Petrova 1198 naisel. Perekonnanimede levikult on Petrova  9. kohal.

Nime kandjaid
Jelena Petrova
Gabriela Petrova
Nikolai Petrov, vene pianist
Vitali Petrov, Venemaa vormelisõitja
...

Viited

Välislingid
 

Vene perekonnanimed
Eestistamisel muudetud perekonnanimed
Püha Pauluse kabel



Apostel Paulusele pühendatud kabelid

Ameerika Ühendriigid
 St. Paul's Chapel (Lower Manhattan)

Vaata ka 
Pühale Paulusele pühendatud katedraalid
Pühale Paulusele pühendatud kirikud
Apostel Paulus
Lei Feng

Lei Feng (traditsioonilises hiina kirjas 雷鋒, lihtsustatud hiina kirjas 雷锋, pinyinis Léi Fēng, sünninimi Lei Zhengxing ; 18. detsember 1940 Changsha Shi, Hunan – 15. august 1962 Fushun, Liaoning) oli Hiina Rahvavabastusarmee sõdur.

Lei Feng oli pärit vaesest talupoja perekonnast. Ta kaotas varakult oma vanemad ja jäi 7-aastaselt orvuks.

1960. aasta jaanuaris asus Lei Feng teenima Hiina Rahvavabastusarmees, sama aasta novembris astus ta Hiina Kommunistlikku Parteisse.

Lei Feng hukkus, kui ta õpetas nekrutitele autojuhtimist. Üks noorsõdur sõitis tagurdades veoautoga vastu telefoniposti, mis murdus ja mille alla jäädes sai Lei Feng surma.

1963. aasta märtsis alustas Hiina kommunistlik juhtkond eesotsas Mao Zedongiga kampaaniat "Õpi Lei Fengilt". Lei Fengist tehti propagandistlik kultuuriline ikoon, keda kujutati altruistliku, ohvrimeelse, abivalmi ja Hiina Kommunistlikule Parteile piiritult ustavana. Avaldati tema päevikud, mille autentsus on hiljem kahtluse alla seatud.

Iga aasta 5. märtsil tähistatakse Hiinas Lei Fengi päeva.

Viited

Välislingid
Lei Feng Hiina propagandaplakatitel

Hiina inimesed
Sündinud 1940
Surnud 1962
Oru tänav (Viljandi)

Oru tänav on tänav Viljandis Kesklinna linnaosas. 

Tänav saab alguse Lossi tänavalt, ristub Hiire, Linnu, Kraavi, Roosi ja Trepimäe tänavaga ning lõppedes läheb üle Kassisaba tänavaks.
Tänava pikkus on 416 m.

Oru tänaval Nemwaltzi villas asub Maaelu Edendamise Sihtasutus. Elamu Oru tänav 15a on tunnistatud riiklikuks ehitismälestisiseks.

Ajalugu
Oru tänav on algselt ulatunud Lossi tänavast kuni Kraavi tänavani. Liivimaa 1599. aasta revisjonis kannab nimetust Lai tänav (Zaulek Szeroki). Eeldatavalt hävis tänavaääre hoonestus 16. sajandi teises pooles, Liivi sõja ajal.

18.sajandi lõpul asusid Supeluse, Trepimägi, Oru ja Roosi tänavate alal linnaelanike aiad ja mõni üksik elumaja. 18.-19. sajandi vahetusest kandis nime Kassisaba tänav (saksa keeles Katzen-Schwanz Gasse, Katzenschwanzstrasse). 19. sajandi esimesel veerandil kujunes välja ka vallikraavi alune osa. Praegust nime kannab tänav alates 1922. aastast.

Viited

Viljandi tänavad
Roberta Einer

Roberta Einer (sündinud märtsis 1992) on eesti moedisainer.  

Aastatel 2010–2011 õppis ta Londoni disainikoolis Central Saint Martinsis ning 2015. aastal lõpetas moedisaini bakalaureusekraadiga Westminsteri Ülikooli.

Tunnustused
2016 Saks Fifth Avenue disainivõistluse võit
2016 SÄSI eriauhind
2016 Hõbenõel

Isiklikku
Tema elukaaslane oli 2019. aastani Tom-Olaf Urb.

Viited

Välislingid
Roberta Eineri koduleht

Eesti moekunstnikud
Sündinud 1992
Miina Hint

Miina Hint (aastatel 1966–1978 Miina Gasman; sündinud 3. märtsil 1945) on eesti kirjanik.

Ta on õppinud Tallinna 10. ja Tallinna 46. Keskkoolis, ta lõpetas aastal 1963 Nõmme Valdeku õhtukeskkooli. Aastatel 1966–1972 õppis ta Leningradi Riiklikus Ülikoolis filosoofiat. Ta on aastast 1980 filosoofiakandidaat teemaga "Inimese ajaloolised tüübid ja kunstiline tüpologiseerimine". Ta on töötas filosoofia õppejõuna aastatel 1974–1976 (õpetajana) Tallinna Polütehnilises Instituudis ja aastatel 1979–1987 (vanemõpetajana) Tallinna Pedagoogilises Instituudis.

Hint juhtis üheksakümnendatel Eesti Demokraatlikku Liitu (EDL). Tollest ajajärgust on Miina Hint avaldanud ka mõned poliitilise sisuga romaanid.

2018. aastal esines ta ajakirjanduses ühena "loomisjärgus" oleva Eesti Kodanike Erakonna (EKE) eestvedajatest.

Miina Hint on PEN klubi liige.

Isiklikku
Tema vanemad olid kirjanikud Aadu Hint ja Minni Nurme.

Teoseid
Hindilt on ilmunud rohkem kui 50 romaani ja luulekogu.

"Kadunud tütar". Lühiromaan. Maarjamaa. Tallinn 1996
"Kalevipoja tagasitulek". Luuletused. Kunstnik Minna Hint. MR. Tallinn 2004
"Omaenda põrgus". Luuletused. 2015
"Lugu suurest armastusest". Luuletused. Tallinn 2019

Viited

Eesti kirjanikud
Eesti luuletajad
Eesti filosoofid
Tallinna Tehnikaülikooli õppejõud
Tallinna Ülikooli õppejõud
Sündinud 1945
Ispra

Ispra on vald (comune) ja asula Itaalias Lombardia maakonnas Varese provintsis, Maggiore järve kaldal. Halduskeskus asub Ispras.

Ispra asustustihedus on  in/km² (2018), kõrgus merepinnast 220 m.

Ispra piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Angera, Belgirate (VB), Brebbia, Cadrezzate, Lesa (NO), Ranco, Travedona Monate.

Ispra halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: lto Paese, Barza, Borghetto, Cascine, Case Nuove, Quassa.

Teadusuuringute Ühiskeskus
Ispras asuvad mitmed Euroopa Komisjoni Teadusuuringute Ühiskeskuse (JRC) instituudid, sealhulgas Kodanike ohutuse ja kaitse instituut (IPSC), Keskkonna ja Säästva Arengu Instituut (IES) ning Tervishoiu ja Tarbijakaitse Instituut (IHCP).

Viited

Välislingid

 Koduleht (itaalia keeles)

Lombardia vallad
Rjažsk

Rjažsk on linn Venemaal Rjazani oblastis, Rjažski rajooni keskus. Asub Hupta jõe ääres, 117 km Rjazanist lõuna pool.

Asulat mainitakse kirjalikult 1502. aastal Rjasskoe Pole nime all. Seal asus Oka ja Doni vahelist maakitsust kaitsnud kindlus. 1778. aastal sai linnaõigused ja maakonnalinnaks Rjazani asehalduskonnas, hilisemas Rjazani kubermangus. 19. sajandi lõpus kujunes linn raudteede sõlmpunktiks.

Linna elanike arv 1989. aastal oli 27 217 ja 2020. aasta alguses 20 936.

Rjažski peamine tööstusharu on toiduainetetööstus. Linnas toodetakse ka ümbrikke.

Välislingid 
http://www.ryajsk.ru

Venemaa linnad
Rjazani oblast
Temmler

Temmler (Temmler Werke GmbH) on farmaatsiaettevõte Saksamaal Detmoldis.

Temmleri rajas 1917. aastal Hermann Temmler (teise allika kohaselt Theodor Temmler). 1933. aastal kolis tehas Adlershofi.

Pervitiini tootmine

Temmleri tehase peakeemik dr Fritz Kurt Hauschild (8. detsember 1908 Chemnitz – 13. jaanuar 1974 Leipzig) saanud teada, et Berliini olümpiamängude tulemusi mõjutas USA-st pärit, tol ajal veel legaalne doping bensedriin (amfetamiin) hakkas siin laboris otsima uut nn "töövõimet tõstvat vahendit". (Ohler, 41:2017)
 
Hauschildil õnnestus toodet täiustada ja 1937. aasta sügiseks oli ta leiutanud metamfetamiini sünteesimiseks uue meetodi. (48 Keemiatööstuse jääksaadusele propiofenoonile lisati broomi ning teisendati metüülamiiniga töödeldes ja sellele järgneva reduktsiooniga efedriinis, millest omakorda vesinikjodiidi ja fosforiga redutseerides saadigi metamfetamiin. Vt Hans P. Kaufmann, Arzneimittel-synthese (Heidelberg, 1953), lk 193; viidanud Ohler, 42:2017). 

31. oktoobril 1937 olid tehase esindajad Berliinis Riigi Patendiametis esitlemas Saksa esimest metüülamfetamiini nimetusega Pervitin.(Ohler, 42:2017)

Temmleri tehases valmistati metamfetamiini, igal nädalal pressiti seal miljoneid pervitiinitablette.(Ohler, 18:2017) Päevas valmistati kuni 833 000 tabletti. Wehrmacht tellis maa- ja õhuväe jaoks 35 miljonit. Pervitiinitabletid, mis korras pakendati eripakenditesse, need Wehrmachti pappkarpidesse ja karbid riigikotkaga kastidesse.(Ohler, 75:2017)

Sõja tõttu oldi sunnitud kolima Meisenheimi. 

Sanitaar- ja tervishoiu kindralkomissarile Temmleri tehasest saadetud kiri, milles firma taotles pervitiini tootmiseks tooraineid, nagu efedriin, kloroform ja soolhape, ilmneb, et veel enne sõja lõppu soovis firma pressida "sõja tarbeks" neli miljonit tabletti.(Ohler, 189:2017)

Viited
.укр

.укр (ladina tähtedega .ukr; lühend ukrainakeelsest maanimest Україна/Ukrajina) on ametlikult kinnitatud Ukraina Interneti tippdomeen (IDN ccTLD). See on tavaline lühend, mis on riigis kasutusel igapäevaselt, nagu näiteks Ukrbank ja Ukrnafta.

укр
Ukraina
Pomáz

Pomáz on linn Ungaris Pesti komitaadis Szentendre kreisis. Asub Budapestist 2 km põhja pool.

Asulat on mainitud kirjalikult 1138. aastal. 2000. aastal sai Pomáz linnaõigused.

Linna läbib Budapesti linnalähiraudtee liin H5.

Linnas on serbia ortodoksi, reformeeritud ja roomakatoliku kirik. 1773. aastal valminud barokkstiilis Teleki-Wattay loss on linna üks vaatamisväärsusi.

17. sajandi alguses asustati piirkonda serblasi. Serblaste kogukond on linnas tänapäevani.

Viited

Välislingid 

http://www.pomaz.hu/

Ungari linnad
Enn Velmre

Enn Velmre (sündinud 17. augustil 1937) on eesti tehnikateadlane.

Ta lõpetas 1955. aastal Haapsalu 1. Keskkooli ja 1960. aastal cum laude Tallinna Polütehnilise Instituudi energeetikateaduskonna tööstusettevõtete ja -seadmete elektrivarustuse erialal.

Ta on töötanud pooljuhtseadiste füüsikalise modelleerimise alal alates 1959. aastast.

Ta oli elektroonika kateedri dotsent ja juhataja aastatel 1983–1986, Elektroonikainstituudi professor, elektroonikadisaini õppetooli juhataja, emeriitprofessor.

Teadustöö
Töös pooljuhtseadiste modelleerimise alal on tema põhiline kaastöötaja numbrilise modelleerimise alal olnud Andres Udal. Koos Harry Taniga koostas ta seni praktiliselt ainsa eestikeelse pooljuhtelektroonikat käsitleva ja ka laiemalt tutvustava raamatu, mis ilmus aastal 1967.
Harry Tani, Enn Velmre. "Pooljuhtseadised ja nende kasutamine". Tallinn: Valgus, 1967
Enn Velmre on põhjalikult uurinud Eestist pärit baltisaksa füüsiku Thomas Johann Seebecki elu ja teadusalast tegevust, eriti termoelektriliste nähtuste (Seebecki efekti) osas.
"Tallinnast võrsunud avastaja". Horisont nr 11, 1971. Lk 44–47
"Tallinnast võrsunud avastaja Thomas Johann Seebeck (1770-1831)". 4. detsember 2001

Viited

Eesti tehnikateadlased
Eesti elektroonikateadlased
Tallinna Tehnikaülikooli vilistlased
Tallinna Tehnikaülikooli professorid
Sündinud 1937
Harry Tani

Harry Tani (30. mai 1930 Tartu – 13. august 2007) oli eesti tehnikateadlane.

Ta lõpetas 1950. aastal Tartu Elektromehaanika Tehnikumi ja aastal 1959 Prof. M. A. Bontš-Brujevitši nim. Leningradi Elektrotehnika Sideinstituudi.

Tani õppis aastatel 1959–1961 Leningradi Polütehnilises Instituudis arvutustehnikat ja sai sealt arvutustehnika inseneri kutse. 

Oli Eesti esimese miniarvuti STEM üks autoreid. Ta oli ka Arvutustehnika Erikonstrueerimisbüroo EKTA üks asutajaid ja selle teadusdirektor.

Teoseid
Koos Enn Velmrega koostas ta seni praktiliselt ainsa eestikeelse pooljuhtelektroonikat käsitleva ja ka laiemalt tutvustava raamatu, mis ilmus aastal 1967. 
Harry Tani, Enn Velmre. "Pooljuhtseadised ja nende kasutamine". Tallinn: Valgus, 1967

Viited

Välislingid
Haud Tartu Vana-Peetri kalmistul

Eesti tehnikateadlased
Eesti elektroonikateadlased
Vana-Peetri kalmistule maetud
Sündinud 1930
Surnud 2007
Leopard 1

Leopard 1 on Saksamaal projekteeritud ja toodetud lahingutank.

Leopard 1 tankid võeti esmakordselt kasutusele aastal 1965. Alates aastast 1990 on Leopard 1 tähtsus Euroopa maade vägedes järjepanu kahanenud ning selle rolli on üle võtnud Leopard 2.

Kasutajad

Praegused kasutajad

Potentsiaalsed kasutajad 
  
 
 
 
  

Saksa tankid
Henrik Eberle

Henrik Eberle (3. mai 1970 Karl-Marx-Stadt) on Saksa ajaloolane, Halle ülikooli uusima ajaloo õppejõud. 

21. sajandi esimesel aastakümnel sai ta Saksa akadeemilistes ringkondades tuntuks peamiselt artiklite, raamatute ja intervjuudega, mille juhtfiguuriks oli Adolf Hitler.

Looming 
Osa tema loomingust on tõlgitud mitmesse keelde. Ka eesti keelde on tõlgitud ja on ilmunud mitu tõlketeost: 
koos Matthias Uhliga, "Hitleri toimik. NKVD salajane ettekanne Jossif Stalinile, koostatud Hitleri isikliku adjutandi Otto Günsche ja kammerteener Heinz Linge ülekuulamise protokollide põhjal Moskvas 1948/1949", saksa keelest tõlkinud Toomas Huik, Tammerraamat, 2006 (originaali pealkiri "Geheimdossier des NKWD für Josef W. Stalin, zusammengestellt aufgrund der Verhörprotokolle des persönlichen Adjutantet Hitlers, Otto Günsche, und des KammerDieners Heinz Linge, Moskau 1948/49", Verlagsgruppe Lübbe GmbH & Co.KG. Bergisch-Gladbach) ka 'Venemaa Riikliku Uusima Ajaloo Arhiivi (Moskva) fond 30, nimistu 5, säilik nr 462a"
"Kirjad Hitlerile", 2008
"Kirjad Hitlerile, rahvas kirjutab oma juhile", 2008
koos Hans-Joachim Neumanniga, "Kas Hitler oli haige? Lõppdiagnoos" ("War Hitler krank? Ein abschließender Befund"), 2013, Tammerraamat.

Koos Hans-Joachim Neumanniga kirjutatud Eberle raamatus "Kas Hitler oli haige? Lõppdiagnoos" ("War Hitler krank? Ein abschließender Befund''") leidub hulgaliselt viiteid läbiuuritud algallikatele; Hitleri psühhopatoloogia osas pöörati erilist tähelepanu Hitleri ihuarsti Theodor Morelli kalendermärkmikule. Raamatus jõuti Hitlerile manustatud ravimite loetelus 82 ravimpreparaadini.

Viited
 

Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit :en:Henrik Eberle seisuga 26.09.2017.

Saksamaa ajaloolased
Sündinud 1970
Keeleväänaja

Keeleväänaja on mingis keeles sõna või fraas, mida on raske hääldada.

Eesti keele keeleväänajaid:
kuuuurija
jäääär
töööö
pagari piparkook.

Välislingid
10 keeleväänajat, mis eesti keelt õppivatele välismaalastele tõeliseks katsumuseks võivad osutuda, delfi.ee

Keeleteadus
Kaarel Targo

Kaarel Targo (sündinud 4. jaanuaril 1989 Tallinnas) on eesti näitleja. 
Ta lõpetas 2008. aastal Arte gümnaasiumi. Seejärel õppis ta aastatel 2008–2011 Tartu Ülikoolis ökoloogia ja elustiku kaitse erialal. Aastal 2015 lõpetas ta Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia näitleja erialal.

Kaarel Targo on õppinud kolm aastat klaverit, käinud kuus aastat jalgpallitrennis ja tegelenud kolm aastat koorilauluga.

Ta oli 2014. aastal üks teatri Must Kast asutajaist ja töötab samas näitlejana. Peale selle on ta üles astunud nii Ugala Teatri, Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia, Baltoscandali, Eesti Draamateatri, Vanemuise kui ka Rahvusooperi Estonia laval.

Rollid

Filmides
2009 "Tudengimuusikal" – Kaarel
2014 "Nullpunkt" – Noarootsi kooli õpilane
2015 "Elas kord" – Ain
2015 "Diamondjaw" – Jaanus
2015 "Bänd" – Bläkk
2017 "Armastus?" – Märt

Teleseriaalides
2012 E. Kuld "Romet ja Julia" – Romet Roos
2015 I. Raag "Vabad mehed" – Janno Sepp
2015 M. Korjus "Keeris" – Indrek Pütt
2008 A.Prosa "Tuulepealne maa" - Tõnis Roo

Helilooja 
 2015 D. Harmsi ainetel "Õhupallid"

Liikmesus
Eesti Näitlejate Liidu liige

Viited

Eesti näitlejad
Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia vilistlased
Sündinud 1989
Ergo Hünerson

Ergo Hünerson (sündinud 24. novembril 1999) on Eesti jalgpallur (väravavaht).

Viited 

Viljandi JK Tuleviku jalgpallurid
Sündinud 1999
Hendrik Vissel

Hendrik Vissel (sündinud 1. juulil 1990 Võrus) on eesti näitleja.

Hariduskäik
1997–2006 Võru 1. Põhikool
2006–2009 Võru Kreutzwaldi Gümnaasiumi IT-kallakuga klass
2009–2013 TÜ Viljandi Kultuuriakadeemia etenduskunstide osakond: teatrikunsti õppekava, näitleja eriala

Rollid

Teatrietendused
Noormees – J. Kruusvall "Salaste laulupidu", lav. P. Tammearu, Ugala Teater, jaanuar 2011
Rongielanik – V. Pelevin "Kollane nool", lav. M. Koldits, Ugala Teater, veebruar 2011
Hendrik (diplomiroll) – "Minu isa 20 aastat hiljem", lav. U. Vadi, Ugala Teater, september 2011
Kilukütt/Hallsulg/Isa (diplomiroll) – "Inetu!", lav. K. Komissarov, Ugala Teater, november 2011
Pulmaisa (diplomiroll) – "Pulm", lav. A. Sepp, M. Palm, MTÜ KAH, juuni 2012 (märts)
Näitleja – "Näidend. Juhan Viidingu luuletused", lav. ja luulekava koostajad T. Kosmõnina ja J. Skulskaja, Tallinna Kirjanike Majas, aug 2012
Hendrik (diplomiroll) – "UNISTA!TUD", lav. M. Palm, Ugala Teater, veebruar 2013 (märts)
Ülemus (diplomiroll) – "Arioso", lav. T. Tubin, Ugala Teater, mai 2013

Kuuldemängud
ore Mees, Ott, Kena Välimusega Vastik Mees (diplomiroll) – S. Turunen "Jänkutüdruk", lavastaja T. Tubin, Raadioteater 2012

Filmid
Marc Eddard – BFMi lühifilm "ANKH", režissöör R. Aedmäe, 2012

Viited

Eesti näitlejad
Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia vilistlased
Sündinud 1990
Fatme Helge Leevald

Fatme Helge Leevald (sündinud 24. oktoobril 1991) on eesti näitleja.

Fatme Helge Leevald õppis 1999–2010 Tallinna Prantsuse Lütseumis. Aastal 2015 lõpetas ta TÜ Viljandi Kultuuriakadeemia teatrikunsti erialal. Enne näitlemiseni jõudmist tegeles Leevald pikalt laulmise ja tantsimisega.

Ta oli 2014. aastal üks teatri Must Kast asutajaist, kuid siirdus samal aastal tööle Endla teatrisse.

Osatäitmised Endlas 
 2014 – Vürstitar Mary, "Meie aja kangelane"
2014 – Bella, hüüdnimega Kaunitar, "Kaunitar ja koletis"
2015 – Wendy Darling / Jane, "Peeter Paan ja Valge Lind Wendy"
 2015 – Sepinna, "Kangelapsed"
 2015 – Sissy, "Siin elavad inimesed"
 2015 – Lotte, "Werther"
2016 – Naine, "Öös on asju"
2016 – Alice, "Alice Imedemaal"
2016 – erinevad rollid, "See asi"
 2017 – erinevad rollid, "Mehed, meri, maa ja naised"
 2018 – Betty, "DreamWorks"
2018 – Lonni, "Elu ja armastus"
2018 – Tiiu, Taneli tütar, "Vedelvorst"
2019 – Regine Engstrand, "Kummitused"
2019 – Anne Page, Windsori kodanike tütar, Fentoni armsam, "Windsori lõbusad naised"
2019 – Nancy, "Oliver Twist"

Telerolle
 2012 – "Kelgukoerad" - Sigrid
2015 – "Restart" - sekretär
2015–2017 – "Kättemaksukontor" - Hannela Sappo/Kerli Mirt
2016 – "Siberi võmm" - Margot Puuste

Viited

Välislingid
 "Fatme Helge Leevald - diktor teisipäeval, 17.01" ETV, 17.01.2017
 

Endla näitlejad
Sündinud 1991
Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia vilistlased
Maaja Hallik

Maaja Hallik (sündinud 4. augustil 1989 Keilas) on eesti näitleja, dokumentaalfilmide režissöör ning raamatupoe REaD asutaja.

2008. aastal lõpetas ta Keila Gümnaasiumi, 2013. aastal Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia etenduskunstide osakonna teatrikunsti eriala. 2020. aastal lõpetas ta magistrantuuri õpingud Balti Filmi- ja Meediakoolis dokumentaalfilmi erialal.

Rollid

Teatris 

 Peegel – K. Riismaa "MPTT", lav. M. Palm ja A. Sepp, TÜ VKA 2010
 Eri rolle – V. Pelevin "Kollane nool", lav. M. Koldits, Ugala Teater 2011
 Lõvi (diplomiroll) – Thorbjør Egner "Kardemoni linna röövlid", lav. V. Kirs, Ugala Teater 2011
 Liisa, Riina, Bianka (diplomirollid) – Margus Karu "Nullpunkt", lav. J. Juhanson, Rakvere Teater, 2011
 Tema Majesteet Grace, Hani Hanna (diplomirollid) – G. Stiles "Inetu!", lav. Kalju Komissarov, Ugala Teater 2011
 Maaja (diplomiroll) – "UNISTA!TUD", lav. M. Palm, Ugala Teater 2013
 Noor Naine (diplomiroll) – "Arioso", lav. T. Tubin, Ugala Teater 2013

Kuuldemängudes 

 Jaanika Laurits – Jim Ashilevi "Minakassett", lav. Andres Noormets, Raadioteater 2010
 Rinnakas Pomm, Liisi (diplomirollid) – S. Turunen "Jänkutüdruk", lav. T. Tubin, Raadioteater 2012

Televisioonis 

 Tütarlaps – Teleseriaal "Ühikarotid", rež. E. Kuld, 2010
 Moonika – Teleseriaal "Saladused", rež. Arbo Tammiksaar, 2010
 Liisa – Teleseriaal "Saladused", rež. A. Tammiksaar, 2012
 Aile, KAPO agent – Teleseriaal "Kättemaksukontor" (episood: "Spioonimängud"), rež. A. Prosa, 2015

Lavastaja- ja režissöörina 
Lavastus "Eesti nägu" kooliteatrite festivalil Teenifest 2012
Muusikaosakonna tutvustusvideo, TÜ VKA 2013
Dokumentaalfantaasiafilm "Koidu eha", TÜ VKA/MTÜ Kultuur Aitab Hingata 2013
Dokumentaalfilm "Mees metsast", BFM 2020

Viited 

Eesti näitlejad
Keila Kooli vilistlased
Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia vilistlased
Sündinud 1989
Anneli Siimussaar

Anneli Siimussaar (sündinud 2. aprillil 1972) on eesti omavalitsustegelane ja muuseumitöötaja.

Ta õppis aastatel 1979–1987 Palupera 8-klassilises Koolis ja 1987–1991 Tartu Pedagoogilises Koolis. Aastatel 2006–2009 õppis ta ja lõpetas Sisekaitseakadeemias halduskorralduse eriala.

Ta oli aastatel 1991–2000 õpetaja Villevere algkoolis, 2005–2009 Imavere valla arendusnõunik ja 2009–2013 abivallavanem.

20. novembril 2013 sai temast Võhma linnapea, kus ta oli ametis 2017. aastani. Ta on Põhja-Sakala vallavolikogu sotsiaalkomisjoni esimees.

Alates aprillist 2018 juhib ta Eesti Piimandusmuuseumi Imaveres.

Viited

Kirjandus 
"Anneli Siimussaar Põhja-Sakala Vallavolikogu liige, sotsiaalkomisjoni esimees". Leole nr 9, 1. september 2018. Lk 8

Eesti õpetajad
Eesti omavalitsustegelased
Eesti linnapead
Võhma
Eesti muuseumitöötajad
Sündinud 1972
Peeter Tarvis

Peeter Tarvis (sündinud 14. detsembril 1993) on eesti jalgrattur.

2015. aastal võitis ta Tartu Rattamaratoni.

Eesti jalgratturid
Sündinud 1993
T-155 Fırtına

T-155 Fırtına on Türgis valmistatud soomustatud liikurhaubits. On relvastuses.

Taktikalis-tehnilised andmed 
Kaliiber: 155 mm
Raua pikkus: 56 kaliibrit
Laskesektor: 360°
Tõstenurk: -4...+68°
Mürsu algkiirus: 655 m/s
Laskekiirus: 6-8 lasku/min
Laskekaugus tavalise mürsuga: 25 km
Lahingkomplekt 50 mürsku
Pikkus: 7,15 m
Laius: 3,38 m
Kõrgus: 2,99 m
Kaal: 42 t
Mootori võimsus: 840 hj / 626.39 kW
Erivõimsus: 20 hj/t
Kiirus: 66 km/h
Sõidukaugus: 480 km

Praegused kasutajad

Vaata ka 
AHS Krab
Sholef
VCA Palmaria
DANA
ZUZANA
Rascal
Nora B-52
Artillerisystem 08
MOBAT
A-222 Bereg
G6
ATMOS-2000
Suurtükkide loend

Türgi relvad
Liikursuurtükid
Pesnjarõ

Pesnjarõ (vene keeles Песняры) oli Valgevene ansambel, mis tegutses 1969–1998.

Ansambel asutati 1969 Vladimir Muljavini eestvõttel.

Ansambli laulude seas on näiteks "Касіў Ясь канюшыну", "Беловежская пуща", "Белоруссия", "Вологда" ja "За полчаса до весны".

Valgevene ansamblid