joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Atsetoon

Atsetoon ehk 2-propanoon ehk dimetüülketoon (keemiline valem CH3COCH3) on tuleohtlik madala keemistemperatuuriga (56 °C) ja sulamistemperatuuriga (–95 °C) läbipaistev vedelik, mis kuulub ketoonide aineklassi. 2-propanooni saadakse sünteetiliselt propeenist.

Atsetooni molaarmass on 58,08 g/mol ja tihedus 0,791 g/cm3. Atsetoon seguneb veega, samuti benseeni, alkoholi, dimetüülformamiidi ja eetriga.

Atsetooni kasutatakse plastide tootmisel ja lahustina, näiteks küünelakieemaldajana ja puhastusainena laborites.

Seda esineb ka inimese veres ja uriinis, kuna atsetooni tekib organismis normaalsete metaboolsete protsesside käigus. Diabeetikud toodavad teiste inimestega võrreldes rohkem atsetooni. Lastel ja rasedatel naistel on vere atsetoonisisaldus suurem kui täiskasvanutel keskmiselt. Suurtes kogustes on atsetoon toksiline. Selle aurud ärritavad silmi ja limaskesti ning suures koguses mõjuvad anesteetikumina. Allaneelates ärritab tugevalt limaskesti ning pikaajalisel liigsel kokkupuutel nahaga põhjustab selle rasvatustumist, mis võib viia dermatiidi tekkimiseni.

Tootmine 
Tänapäeval kasutatakse atsetooni tootmiseks laboritingimustes peamiselt kumeeni-protsessi, mille võrrand on järgmine:

Teised võimalused atsetooni saamiseks on isopropanooli dehüdrogeenimine või oksüdeerimine metalliliste katalüsaatoritega, butaani oksüdeerimine aurufaasis ja sünteetilise glütserooli tootmise kõrvalproduktina.

Viited

Orgaanilised ühendid
Kodukeemia
Maksim Gorki

Maksim Gorki (vene Максим Горькій või Горький; kodanikunimega Aleksei Maksimovitš Peškov; vene Алексей Максимович Пешков; 28. märts (vkj 16. märts) 1868 Nižni Novgorod – 18. juuni 1936 Gorki, Moskva oblast) oli vene kirjanik.

Maksim Gorki oli sotsialistliku realismi esindaja.

Tulevane Tšehhoslovakkia president Tomas Garrig Masaryk vastas Maxim Gorkyga ja 1911 külastas teda Capris. Nad kohtusid ka revolutsioonilises Petrogradis 1917. aasta mais. 

Alates aastast 1929 oli Maksim Gorki kirjastuse "Academia" toimetuse esimees. 

Kirjaniku eestvõttel asutati 1933. aastal Moskvas Kirjandusinstituut, mis kannab tema nime.

Valik teoseid 
 "Макар Чудра" (1892; eesti keeles "Makar Tšudra", 1903)
 "Мать" (1906; eesti keeles "Ema", 1934 tõlkija Eduard Jürgenfeldt, 1956, 1952; tõlkija Arnold Tulik, 1946, 1963, 1968, 1985; tõlkija Nigol Andresen)
 "Детство" (1913–14; eesti keeles "Lapsepõlv", 1946; tõlkija Betti Alver)
 "Мы" (1914; eesti keeles "Meie")
 "Дело Артамоновых" (1925; eesti keeles "Artamonovite ettevõte", 1950)
 "Жизнь Клима Самгина" (1925–36; eesti keeles "Klim Samgini elu", 1950–1952; tõlkijad Peet Vallak ja Marje Pedajas)

Eesti keeles veel ilmunud:
 "Põhjas" (1903, 1947, 1977; näidend)
 "Inimeste seas" (1945)
 "Minu ülikoolid" (1947)
 "Valitud jutustused" (1947; tõlkija Marta Sillaots)
 "Vaenlased" (1948; näidend)
 "Jutustused" (1949)
 "Matvei Kožemjakini elu" (1950; tõlkija Eduard Hubel)
 "Näidendid: 1901–1906" (1959)
 "Näidendid: 1908–1935" (1960; tõlkija August Sang)
 "Muinasjutte" (1961)
 "Muinasjutud Itaaliast" (1968)
 "Laul kotkast" (poeem; 1975; tõlkija Debora Vaarandi)
 "Juhtum Jevseikaga" (1984, tõlkija Laine Soe)
 "Pepe" (1987, tõlkija Väino Linask)

Tunnustus 

Gorki järgi on nimetatud mitmeid endiseid ja praeguseid asutusi üle endise Nõukogude Liidu.

Eestis näiteks kalurikolhoos Rakvere rajoonis ja Sompa linnaosa kultuurimaja. Samuti on mitmed siinsed asutused tegutsenud teatud perioodi sellise nime alla. Nende seas näiteks Tallinna Keskraamatukogu.

Nõukogude ajal oli Nižni Novgorodi oblast tuntud nime all Gorki oblast ja Gorki sünnilinn Nižni Novgorod kandis nime Gorki. Ka seal linnas tegutsev autotehas GAZ on tuntud kui Gorki autotehas.

Jekaterinburgis tegutses M. Gorki nimeline Uurali Riiklik Ülikool.

Viited

Kirjandus 
 Vladimir Pozner, "Kümme päeva Gorki pool" – Looming 1932, nr 6, lk 712–719
 Zara Mints, "Tinglikkuse probleem Maksim Gorki loomingus" – Keel ja Kirjandus 1968, nr 3, lk 129–136
 Nigol Andresen, "Terendusi" (uurimusi ja artikleid), Eesti Raamat, Tallinn 1979, lk 269–283 (artikkel "Maksim Gorki varasemast mõistmisest Eestis")
 Vladislav Hodassevitš, "Nekropol" (Mälestused). Tõlkinud Maiga Varik. Loomingu Raamatukogu 2002, nr 39/40
 Aksel Tamm, "Maksim Gorki metamorfoosid" – raamatus "Ja väntab härg", Kuldsulg, Tallinn 2004, lk 30–59
 Vadim Baranov, "Maksim Gorki: elu ja surma saladus". Tõlkinud Jüri Pärni, Kunst, Tallinn 2006, 560 lk

Välislingid 

 Gorki ja Stalini kirjavahetus aastatest 1929–31 – Novõi Mir 1997, nr 9

Vene kirjanikud
Numismaatikud
Kremli müüri äärde maetud
Sündinud 1868
Surnud 1936
Solvang

Solvang on ühe inimese poolt teisele suunatud väljend või käitumine, mis on teise suhtes lugupidamatu või riivab tema au ja väärikust. Solvang mõjub teise inimese egole või uhkusele ja halvendab tema enesetunnet. Solvang võib olla nii tahtlik kui kogemata. Kui solvangu saanud inimesel on kõrge enesehinnang, tajub ta solvamist rünnakuna, ta võib tunda hirmu kaotada oma sotsiaalset positsiooni, ehk ta tunneb solvumistunnet. Hirm võib põhjustada vasturünnaku (viha). Sügavam solvumine võib põhjustada ka depressiooni.

Inimesed, kellele meeldib teistega manipuleerida kasutavad ka varjatud solvanguid, kus varjuna kasutatakse komplimenti. Näiteks:
"See seelik teeb sind peenemaks." Vihjatakse et inimene on paks.
"Sooviksin olla sama otsekohene kui sina, aga püüan alati teistega hästi läbi saada." Vihjatakse, et inimene käitub halvasti.
"Sa meeldid mulle, sul on palju noorema naise julgus." Vihjatakse et inimene on vana.

Desmond Morris on märkinud, et peaaegu iga tegu võib anda solvava signaali, kui see on tehtud ebasobivas olukorras või ebasobival ajal. Ta jagas solvumist võimaldavad signaalid kümneks kategooriaks: 
 ei ole huvitatud, ükskõiksus
 igavus
 kannatamatus
 üleolevus
 moondunud komplimendid
 ebamugavus
 tagasilükkamine
 narrimine
 sümboolsed solvangud
 roppused.

Solvumine lähisuhetes 
Lähisuhetes – kodus, tööl – tekib solvumine siis, kui teise inimese käitumine ei lange kokku meie ootustega, siis kui tundub, et meid ei mõisteta ja ei käituta nii, nagu me eeldame. Tihtipeale on tegemist mitteõigustatud ootustega, nagu näiteks mõtete ja tunnete lugemine,  faktimälu, abivalmidus, osavõtlikus. Kui teine inimene ühel hetkel ootusi täita ei suuda, tunneb inimene kibedat pettumust ja on solvunud. Inimesed, kes on tihti solvunud, eeldavad, et teised inimesed on nende suhtes millekski kohustatud.
Solvunud inimene ei oska sageli ise oma tunnetega hakkama saada, ta ei tunne ennast teiste seltskonnas hästi ja eelistab üksindust. Sageli võtab end mittetundev inimene üle teiste emotsionaalse oleku, teise inimese solvumise. Ta ajab segamini enda ja teise inimese tunded ja tunnete tekkimise aluseks olnud põhjused. Kui solvumistunne jääb lahenduseta, hakatakse nii solvumist kui teisi emotsioone alla suruma. Inimesel võib tekkida harjumus öelda üht ja mõelda teist. Nii lähevad erinevad tunded veel rohkem omavahel segamini. Solvumises on omavahel segatud kurbus ja viha, kuna inimene tunneb, et teda ei mõisteta ega hinnata.
Solvumist on võimalik ka teeselda, selleks, et sundida teisi inimesi omi soove täitma.

Vaata ka 

 sõimamine
 viha

Viited 

Käitumine
Emotsioon
Konstantínos I

Konstantínos I (2. august 1868 Ateena – 11. jaanuar 1923 Palermo) oli Hellenite (Kreeka) kuningas.

Konstantínos oli Hellenite kuninga Geórgios I vanim poeg ja sai pärast tolle tapmist 1913. aastal troonile. Tema kaks valitsusaega ei kujunenud aga edukaks.

Esimese maailmasõja ajal ei tahtnud Saksa-sõbralik Konstantínos Saksamaale sõda kuulutada. Seepeale ähvardas Suurbritannia Ateenat pommitada, kui Konstantínos troonist ei loobu. Konstantínos lahkus eksiili ja temaga tuli vanim poeg Geórgios. Uueks kuningaks sai keskmine poeg Aléxandros I, kes kuulutaski Saksamaale sõja. Konstantínos ise ei tunnistanud kunagi Aléxandrost kuningaks, vaid ainult regendiks.

Kolm aastat hiljem suri Aléxandros veremürgistusse, mille sai ahvi hammustusest, ja Konstantínos I pääses referendumi tulemusena 19. detsembril 1920 troonile tagasi. Rahvas eelistas Konstantínost Aléxandros tütrele Alexandrale, kes oli sündinud pärast oma isa surma. Alexandra sai pärast Jugoslaavia kuningannaks.

1919 puhkes sõda Türgiga, mis kestis 1922. aastani. Kreeka sai sõjas lüüa ja pärast kaotust Smyrna lahingus sundis sõjavägi 27. septembril 1922 Konstantínose taas troonist loobuma. Geórgios krooniti uueks kuningaks.

Perekond
Konstantínos abiellus 27. oktoobril 1889 Preisimaa printsessi Sophiega, kes oli Preisimaa kuninga ja Saksa keisri Friedrich III ja Suurbritannia printsessi Victoria tütar. Abielust sündisid:
Geórgios II (1890–1947), hellenite kuningas 1922–1924 ja 1935–1947.
Aléxandros I (1893–1920), hellenite kuningas 1917–1920.
Eléni (Helena; (1896–1982), oli abielus Rumeenia kuninga Carol II-ga
Pávlos I (1901–1964), hellenite kuningas 1947–1964
Iríni (1904–1974), oli abielus neljanda Aosta hertsogi Aimonega
Ekateríni (1913–2007), oli abielus major Richard Brandramiga

Sugupuu

Kreeka monarhid
Sündinud 1868
Surnud 1923
Moḩammad Reẕā Pahlavī

Moḩammad Reẕā Pahlavī (26. oktoober 1919 – 27. juuli 1980) oli Iraani šahh.

Sai võimule pärast seda, kui tema saksameelne isa Reẕā Pahlavī 1941 Suurbritannia ja NSV Liidu survel ametist tagandati. Valitses aastatel 1941–1979. Orienteerus välispoliitiliselt põhiliselt USA-le, sisepoliitikas surus maha vasakjõude.

Algatas 1960. aastail maa moderniseerimist ja agraaruuendusi taotleva Valge revolutsiooni. Kiired läänelikud muudatused polnud paljudele, eriti konservatiivsetele islamivaimulikele meelepärased. Vastukaaluks alustasid nad ajatolla Rūḩollāh Khomeynī juhatusel Islamirevolutsiooni. Selle tulemusel oli šahh sunnitud 1979 minema eksiili Egiptusse. 

13.–15. oktoobril 1972 külastas Pahlavī Eesti NSV-d.

Vaata ka
Mercedes-Benz G-klass

Viited

Välislingid

Martti Kalda. Hommikumaa vägevad. "Šahhivõimu viimased päevad: Pahlavi dünastia hukk". err.ee, 19. august 2017

Iraani monarhid
Sündinud 1919
Surnud 1980
Leonard Scott

Leonard Scott (sündinud 19. jaanuaril 1980 Zacharyas, Louisiana osariigis) on USA kergejõustiklane. Jooksja põhidistantsid on 100 m ja 200 m.

Scott oli juba Tennessee Ülikoolis õppides heal tasemel kergejõustiklane, kuid läks mõneks aastaks Pittsburgh Steelersi koosseisu Ameerika jalgpalli mängima, kus võitis ka hiljem Super Bowli auhinna. 2004. aastal keskendus ta uuesti kergejõustikule. 2005. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Helsingis osales ta 100 m jooksus, kus jäi kuuendaks.

Saavutused

Sisemaailmameistrivõistlustel 

Moskva 2006
maailmameister 60 m jooksus (6.50)

Isiklikud rekordid

Isiklikku 

Leonard Scott on 181 cm pikk ja kaalub 76 kg.

Ameerika Ühendriikide jooksjad
Sündinud 1980
Terrence Trammell

Terrence R. Trammell (sündinud 23. novembril 1978 Atlantas) on USA kergejõustiklane (põhidistantsid 100 m jooks, 200 m jooks ja 110 m tõkkejooks).

Saavutused

Olümpiamängudel 

 Sydney 2000
  hõbemedal 110 m tõkkejooksus (13,16)
 Ateena 2004 
  hõbemedal 110 m tõkkejooksus (13,18)

Maailmameistrivõistlustel 

 Pariis 2003
  hõbemedal 110 m tõkkejooksus (13,20)
 Ōsaka 2007
  hõbemedal 110 m tõkkejooksus (12,99)
 Berliin 2009
  hõbemedal 110 m tõkkejooksus (13,15)

Sisemaailmameistrivõistlustel 

Lissabon 2001
  sisemaailmameister 60 m tõkkejooksus (7,51)
Moskva 2006
  sisemaailmameister 60 m tõkkejooksus (7,43)
  pronksmedal 60 m jooksus (6,54)

Isiklikud rekordid

Isiklikku 
Terrence Trammell on 188 cm pikk ja kaalub 84 kg.

Ameerika Ühendriikide jooksjad
Sündinud 1978
San Antonio

San Antonio on linn Ameerika Ühendriikides Texase osariigis, Bexari maakonna halduskeskus.

Ajalugu 
San Antonio asutasid hispaania kolonistid 1718. aastal. See on Texase osariigi vanim linn. Linn on saanud nime keskajal elanud pühaku Padova Antonio järgi. Linnaõigused sai San Antonio 5. juunil 1837.

Rahvastik 
Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 1 434 625. San Antonio on elanike arvult Texase teine, USA seitsmes ja Põhja-Ameerika 12. linn. Aastal 2010 elas linnas 1 327 407 ja 2000. aastal 1 144 646. Perioodil 2000–2010 oli San Antonio USA kümne suurima linna seas kõige kiiremini kasvav linn. San Antonio kuulub Texase kolmnurga suurlinnastusse, paiknedes selle kolmnurga edelanurgas.

San Antonio on USA-s suurima elanike arvuga linn, kus ladinaameeriklased on enamuses (2020. aastal moodustasid ladinaameeriklased 63,85% rahvastikust).

Turism 
Igal aastal külastab San Antoniot 32 miljonit inimest.

Sport 
Linnas asub korvpalliklubi San Antonio Spurs.

Viited

Välislingid 

 San Antonio koduleht
 USA-s kerkib uuselamurajoon nimega Estonia

Texase linnad
Alaksandr Milinkievič

Alaksandr Milinkievič (kasutatud on ka nimekujusid Aljaksandr Milinkevitš ja Aleksandr Milinkevitš; valgevene Аляксандр Уладзіміравіч Мілінкевіч; sündis 25. juulil 1947 Hrodnas) on Valgevene poliitik.

Ta sündis Valgevene NSV teenelise õpetaja peres. Isa nimi oli Vladimir Ivanovitš Baran, mistõttu Alaksandr võttis 16-aastaselt endale ema Maria Aleksandrovna neiupõlvenime Milinkevitš. 1965 lõpetas ta keskkooli kiitusega.

Noorena mängis ta korvpalli, tulles 1968 ja 1969 Valgevene meistriks. 1996–1997 oli ta Valgevene paljukordse meistri korvpalliklubi Grodno 93 president.

Ta lõpetas 1969 Hrodna pedagoogilise instituudi füüsika-matemaatikateaduskonna ja töötas samas linnas kooliõpetajana. Pärast aspirantuuri lõpetamist füüsikainstituudis töötas ta 1972 Valgevene Teaduste Akadeemias noorema teadusliku kaastöötajana. 1976. aastal kaitses ta teaduste kandidaadi väitekirja teemal "Ülivõimsate laseriimpulsside tekitamise mehhanism", seejärel töötas õppejõuna Hrodna pedagoogilises instituudis. 1978–1980 ja 1984–2000 oli ta Hrodna ülikooli füüsikateaduskonna dotsent, vahepeal töötas kateedrijuhatajana Alžeerias Sétifi ülikoolis. Hiljem on ta stažeerinud Montpellier' ülikoolis (Prantsusmaa) ja California ülikoolis (USA). Poolas on ta õppinud kohaliku omavalitsuse probleeme lahendama, riiklikke majandusreforme ja inimõigusi, Suurbritannias tänapäevaseid haridusmeetodeid ja Kanadas spordi arendamist. Ta on läbinud Saksamaal Euroopa ohutuskeskuses tippjuhtide kursuse ning stažeerinud Euroopa Liidu õppeasutustes Hollandis, Belgias ja Prantsusmaal toimimise ja laienemise küsimusi. Ta on analüütiliste ettekannetega esinenud Euroopa Parlamendis ja Euroopa Komisjonis. 

Ta on avaldanud 65 teadustööd ja monograafiat kvantelektroonika ja lasertehnika alal, samuti Valgevene ajaloost, kultuurist, haridusest ja arhitektuurist.

1990–1996 oli ta Hrodna linnavalitsuses aselinnapea. Ta kureeris linnavalitsuses haridust, kultuuri, tervishoidu, noorsooasju, sporti, meediat, religiooni, välissuhtlust ja ajaloolise pärandi valdkonda.

1996. aastast oli ta Hrodna ühiskondliku ühenduse "Raekoda" juht. Võimud likvideerisid "Raekoja" 2003. aastal.

Ta on Rahvusvahelise Ajakirjanike Föderatsiooni liige.

Alaksandr Milinkievič oli Valgevene ühendatud opositsiooni presidendikandidaat 2006. aasta 19. märtsi valimistel.

Aprillis 2006 mõisteti talle 15 päeva aresti sanktisoneerimata meeleavalduse korraldamise eest.

Oktoobris 2006 pälvis ta Euroopa Parlamendi Sahharovi auhinna (50 000 eurot).

Milinkievič valdab lisaks valgevene keelele inglise, prantsuse, poola ja vene keelt.

Ta on teist korda abielus. Esimesest abielust on tal kaks poega.

Välislingid

Alaksandr Milinkieviči koduleht (valgevene, vene, inglise ja prantsuse keeles) (arhiveeritud)

Milinkievic, Alaksandr
Milinkievic, Alaksandr
2006. aasta Valgevene presidendivalimised

Valgevene 2006. aasta presidendivalimised toimusid 19. märtsil.

Kandidaadid

17. veebruaril 2006 registreeris keskvalimiskomisjon järgmise kandidaatide nimekirja:

 Alaksandr Łukašenka – ametisolev president, parteitu
 Alaksandr Milinkievič – ühinenud opositsiooni kandidaat
 Siarhiej Hajdukievič – Valgevene Liberaaldemokraatlik Partei
 Alaksandr Kazulin – Valgevene Sotsiaaldemokraatlik Partei

Tulemused

Valimiste 20. märtsil välja kuulutatud tulemused olid järgmised:

 Alaksandr Łukašenka 82,6%
 Alaksandr Milinkievič 6,0%
 Siarhiej Hajdukievič 3,5%
 Alaksandr Kazulin 2,3%

Hinnangud ja tagajärjed

Opositsiooni väitel ja Venemaa sotsioloogide andmetel oli Łukašenka toetus alla 50%. 

Pärast valimiste lõppu kogunes Minskisse Oktoobri väljakule paarkümmend tuhat inimest. Oodatust suurema osalejate hulgaga miiting oli rahumeelne. Samasugused rahvakogunemised toimusid veel mitmes suurlinnas.

20. märtsil 2006 kella 18.30-ks kutsusid opositsioonilised kandidaadid Alaksandr Milinkievič ja Alaksandr Kazulin rahva uuesti kokku, et esitada oma seisukoht ja nõudmised Alaksandr Łukašenkale: nõuti uute valimiste korraldamist hiljemalt 16. juulil 2006. 

Pärast valimisi jätkus opositsiooni aktivistide arreteerimine. Vahistati ka opositsioonimeelseid ajakirjanikke. Võimud üritavad takistada inimeste pääsu väljakule ning muuta sealviibijate olukorda olmeliselt võimalikult ebamugavaks.

21. märtsil käisid Oktoobri väljakul Euroopa Liidu maade diplomaadid, sealhulgas 11 suursaadikut.

Veel enne ametlike ja lõplike valimistulemuste väljakuulutamist õnnitlesid Alaksandr Łukašenkat tagasivalimise puhul Venemaa (Vladimir Putini isikus), Iraan ja Kuuba.

Valgevene valimised
Presidendivalimised, 2006 Valgevene
Presidendivalimised
Me'Lisa Barber

Me'Lisa Barber (sündinud 4. oktoobril 1980 Livingstonis New Jersey osariigis) on USA kergejõustiklane (jooksja, põhidistantsid 100 m, 200 m ja 400 m).

Saavutused

Maailmameistrivõistlustel 

Pariis 2003
maailmameister 4×400 m teatejooksus (3.22,63)
Helsingi 2005
maailmameister 4×100 m teatejooksus (41,78)

Sisemaailmameistrivõistlustel 

Moskva 2006
sisemaailmameister 60 m jooksus (7,01)

Isikliku rekordid 

Ameerika Ühendriikide jooksjad
Sündinud 1980
Kaišiadorys

Kaišiadorys () (poola keeles Koszedary, vene keeles vanasti Кошедары) on linn Leedus Kaunase maakonnas, Kaišiadoryse rajooni keskus. Asub Vilniuse–Kaunase maantee ääres merepinnast 73 meetri kõrgusel. 

Linn on oluline raudteesõlm: Vilniusest lähtuv raudtee lahkneb seal Kaunase–Kaliningradi ning Šiauliai–Klaipėda ja Riia suunal.
Kaišiadoryses asub 1932. aastal valminud Kristuse Ilmumise katedraal. Linn on tuntud ka seal asuva linnufarmi poolest. Linnas asub ka Leedu Veterinaariainstituut. 1998 asutati linnamuuseum.

Ajalugu

Esmakordselt mainitud 1590. aastal. Linn on saanud nime seal 16. sajandil elanud tatarlasest aadliku Chaišadari järgi. See nimi omakorda on araabia päritolu, tulenedes kahest sõnast – Hadži (Chadži) ehk Mekasse palverännaku sooritanud isik + Haidar ehk lõvi.

Aastal 1871 hakkas Kaišiadoryst läbima Liibavi–Romno raudtee, Kaišiadoryse mõisa põllule rajati raudteejaam, mis kandis algselt lähedal asuva Jatkonysi küla järgi nime Jatkonysi raudteejaam. Hiljem valmis veel Kaunase suunas viiv raudtee ja asulast sai raudteesõlm. Aastal 1906 ehitati tekkinud asulasse kirik, Kaišiadorysest sai kohaliku kihelkonna keskus. Tol ajal oli asula leedukeelseks nimekujuks Kašedarai.

Esimest korda sai linn administratiivüksuse keskuseks 1915. aastal, kui ta oli Saksamaa poolt okupeeritud. 1920–1939 oli ta Trakai maakonna keskus (Trakai ise kuulus Poolale). Ühtlasi oli ta Leedu aladele jäävate Vilniuse piiskopkonna alade keskuseks, hiljem kujunes neist aladest Kaišiadoryse piiskopkond. Aastal 1923 rajati alevisse kliivabrik, aastal 1933 meierei. Umbkaudu sel ajal liideti aleviga ka Jatkonysi ehk Juodkonysi küla. Aastal 1926 oli alevi leedukeelseks nimekujuks Kaišedorys.

Aastal 1941 hukkasid Saksa okupatsiooniväed alevis elanud juudid. Kaišiadorys sai linnaõigused 1946. aastal.

Elanikkond

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kaišiadoryse elanikest leedulasi 96,18%, venelasi 1,86%, poolakaid 0,72% ja valgevenelasi 0,23%.

Sõpruslinnad 

  Będzin, Poola
  Iŭje, Valgevene

  Twistringen, Saksamaa
  Jõgeva, Eesti

Tuntud elanikke
Teofilius Matulionis – Leedu piiskop
Anatoli Rutkovski – Nõukogude sõjaväelane
Vincentas Sladkevičius – Leedu kardinal
Algirdas Brazauskas – Leedu poliitik
Svitlana Abrosimova – Ukraina ajaloolane
Ramūnas Šiškauskas – Leedu korvpallur
Karolis Babkauskas – Leedu korvpallur
Kazimieras Vasiliauskas – Leedu rallisõitja

Viited

Välislingid 
 Kaišiadorys Poola geograafilises sõnastikus
 Linn portaalis vietoves.Lt

Leedu linnad
Kaišiadoryse rajoon
Meseret Defar

Meseret Defar (sündinud 19. novembril 1983 Addis Abebas) on Etioopia kergejõustiklane (põhidistantsid 3000 m ja 5000 m).

Saavutused

Olümpiamängudel 

 Ateena 2004
 olümpiavõitja 5000 m jooksus (14.45,65 )

Maailmameistrivõistlustel 

Helsingi 2005
hõbemedal 5000 m jooksus (14.39,54)

Sisemaailmameistrivõistlustel 

 Birmingham 2003
 pronksmedal 3000 m jooksus (8.42,58)
 Budapest 2004
 sisemaailmameister 3000 m jooksus (9.11,22)
 Moskva 2006
 sisemaailmameister 3000 m jooksus (8.38,80)

 Portland 2016
 hõbemedal 3000 m jooksus (8.54,26)

Juunioride maailmameistrivõistlustel 

Santiago 2000
hõbemedal 5000 m jooksus (16.23,69)
Kingston 2002
juunioride maailmameister 3000 m jooksus (9.12,61)
juunioride maailmameister 5000 m jooksus (15.54,94)

Isiklikud rekordid

Isiklikku 
Meseret Defar on 155 cm pikk ja kaalub 45 kg.

Välislingid 
 

Etioopia jooksjad
Sündinud 1983
Pühajärv

Pühajärv (ka Otepää Pühajärv) on järv Valgamaal Otepää kõrgustikul, Otepääst 3 km edela pool. Pühajärvest saab alguse Väike Emajõgi.

Asend ja morfomeetria 

Pühajärv on põhjakirde-lõunaedela suunas piklik 293 ha suuruse veepeegliga järv. Saartega on pindala kokku 298,3 ha. Järve pikkus on 3,5 km, laius 1,6 km. Ta asub 115 m kõrgusel merepinnast ja tema suurim sügavus on 8,5 m.

Järves on viis saart, põhjaosas Sõsarsaared, keskosas Kloostrisaar ja lõunas Suur- ja Väike-Lepasaar. Kaldad on järsud ja enamasti liivased või kruusased.

Läbivool 

Pühajärv on tugeva läbivooluga, järve suubuvad Neitsijärve kraav, Sulaoja, Nüpli oja ja Mülke oja, samuti teisi kraave. Järves on rohkesti allikaid.

Järve lõunaosas asub Väikse Emajõe lähe, mille kaudu toimub väljavool.

Kalastik 

Pühajärve kalastik on väga liigirikas: enim leidub latikat, järgnevad linask, roosärg, haug, särg, ahven, koha, luts, koger, angerjas ja kiisk.

Järvel peetakse kalastusvõistlusi.

Muistendid 

Nii järve kui ka selle tekkimise kohta mitmeid legende ja rahvamuistendeid.

Kahe muistendi järgi on järv tekkinud suurte äikesevihmade tagajärjel. Ühel juhul Otepää elanikud palunud taevaisa anda neile vett ja taevaisa kuulnudki seda palvet ning avanud taevaluugid. Teisel juhul olla praeguse järve asukohas elanud väga õelad inimesed, ja seal valitsenud pidev riid ning tülid. Vanaisa olnud nende üle pahane ja otsustanud nad hävitada, kuid andnud meeleparanduseks kolm päeva aega. Ta lasknud hirmsal kõuepilvel Munamäe kanti tulla ja sellel seal hirmsasti kärkida. Pilvest hüüdnud ka hääl: "Hoidke endid!" Nii müristanud äiksepilv kolm päeva ja löönud välku, kuid inimesed polnud sellest välja teinud ja tülitsenud ning riielnud ikka edasi. Siis lõppenud Vanataadi kannatus ja ta lasknud kõuepilvedel maale vajuda. Veed katnud kõik ja tekkinud järv.

Kolmanda legendi järgi sadanud järv taevast maapeale, kui inimesed pühas tammikus seda maapealt taevas nägid ning selle kohinat kuulsid ja üks nende seast öelnud: "Kohiseb teine taevas nagu meie püha tammik maa peal."

Neljanda muistendi järgi tekkinud järv Linda silmaveest, kui see leinas oma lahingus surma saanud poegi.

Viited

Kirjandus
 Marju Kõivupuu. 101 Eesti pühapaika. Tallinn: Varrak, lk 172–173.

Välislingid 
 
 

Otepää valla järved
Otepää kihelkonna looduslikud pühapaigad
Pühad järved
Ricardo Lagos

Ricardo Froilán Lagos Escobar (sündinud 2. märtsil 1938 Santiagos) on Tšiili jurist ja sotsialistist poliitik, Tšiili president 2000–2006. Ta võitis 1999. aasta presidendivalimistel napilt vastaskandidaati Joaquín Lavíni.

Tšiili presidendid
Sündinud 1938
Rothesay hertsog

Rothesay hertsog on tiitel, mida kandis Šotimaa kuningriigi troonipärimisjärjekorras esimesel kohal olev meessoost troonipärija. 

Kuigi eraldi Šoti kuningriiki pole eksisteerinud 1707. aastast, kannab Suurbritannia troonipärija Šotimaal praegugi seda tiitlit. Seda tiitlit kasutatakse Šotimaal ka troonipärija kõnetamiseks, samas kui mujal pöördutakse tema poole Tema kuninglik kõrgus Walesi prints ja/või Cornwalli hertsog.

Tiitel liigub meesliinipidi automaatselt järjekorras esimesele meessoost troonipärijale. Praegu kannab Rothesay hertsogi tiitlit Walesi vürst prints Charles. Tema võimulepääsu või surma korral saab selle tiitli prints William.

Tiitel on nime saanud samanimelise linna järgi Bute'i saarel. Rothesay hertsogi tiitliga ei kaasne erinevalt Cornwalli hertsogi tiitlist tänapäeval maaomandit. Rothesay tegelik valitseja on tänapäeval Bute'i markii. 

Esmakordselt kandis seda tiitlit Šotimaa kuninga Robert III poeg David Stewart 1398. aastast. Pärast ta surma enne võimuletulekut päris tiitli tema vend, tulevane Šotimaa kuningas James I.

Rothesay hertsogi tiitliga kaasnevad automaatselt ka muud tiitlid: Carricki krahv, Renfrew parun, Saarte lord ning Prince and Great Steward of Scotland. 

Suurbritannia aadlitiitlid
Šotimaa kuningriik
Karksi valla lipp

Karksi valla lipp on Viljandi maakonnas asunud Eesti haldusüksuse Karksi valla lipp, aastatel 1995–1999 oli see lipp kasutusel Karksi-Nuia linna lipuna.

Lipp kinnitati 7. juulil 1995 Karksi-Nuia linna lipuna. Pärast Karksi-Nuia linna ja Karksi valla ühinemist ühtseks Karksi vallaks 8. juunil 1999 võeti valla lipuna muutmata kujul kasutusele Karksi-Nuia linna lipp.

Lipu kirjeldus 
Karksi valla ristkülikukujuline lipp koosneb kolmest horisontaallaiust, kollane, valge, roheline. Laiud moodustavad ülevalt alla 3/7, 1/7 ja 3/7 osa lipu laiusest. Lipu värvid Pantone värvitabeli järgi on kollane – PMS 116 CV ning roheline – PMS 328 CV.

Lipu pikkuse ja laiuse suhe on 11:7 ning normaalsuurus 105×165 cm.

Lipu kasutamise kord 
Karksi valla lipp heisatakse:
Karksi vallavolikogu ja vallavalitsuse hoonel.
Ajutiselt valla pidupäevadel.
Suhtlemisel teiste omavalitsustega.
Muudel avalikel üritustel.
Lipu heiskamisel koos Eesti riigilipu, mõne teise riigi või tema omavalitsusüksuse, mõne Eesti maakonna, linna või valla lipuga, asub Karksi valla lipp lippude poolt vaadatuna vasakul teise riigi või Eesti riigilipust. 
Karksi valla lipp heisatakse hoone peasissekäigu juurde või mujal selleks sobivasse kohta, kas lipuvardaga vastavasse hoidikusse või lipumasti.
Karksi valla lipu heiskamise võib teha kohustuslikuks üksnes vallavolikogu otsuse või vallavalitsuse korraldusega vallale kuuluvatel hoonetel, rajatistel või maa-aladel. Teistele omanikele on niisugused otsused või korraldused üksnes soovitusliku iseloomuga.

Vaata ka 
Karksi valla vapp

Välislingid 
Karksi valla sümboolika valla kodulehel
Karksi valla sümboolika Riigikantselei kodulehel

Viljandi maakonna lipud
Lipp
Yamoussoukro

Yamoussoukro on Elevandiluuranniku pealinn alates 1983. aastast. Asub 250 km kaugusel Atlandi ookeani rannikust.

Linnas asub Vatikani Püha Peetruse katedraali eeskujul ehitatud Notre-Dame de la Paix katedraal, mis on kõige suurem ristiusu kirik maailmas.

Yamoussoukro on Elevandiluuranniku esimese presidendi Félix Houphouët-Boigny sünnilinn.

Pealinnad
Elevandiluuranniku linnad
Padova

Padova on linn Itaalias Veneto maakonnas, Padova provintsi halduskeskus.

Padova asub Bacchiglione jõe ääres 40 km Veneetsiast läänes.

Padova botaanikaaed kuulub 1997. aastast UNESCO maailmapärandi nimistusse.

Ajalugu

Padova oli Itaalia ühinemise (risorgimento) peamisi keskusi.

Kodumaale naastes külastas Padovat ka esimene Tšehhoslovakkia president Tomáš Garrigue Masaryk, kus ta kohtus Itaalia kuninga Viktor Emanuel III-ga. 1918. aastal korraldas ta Itaalias Tšehhoslovakkia leegioni paraadi.

Vaatamisväärsused

 Palazzo del Bo; Padova Ülikooli peahoone
 Padova botaanikaaed (Orto Botanico), asutatud 1545. aastal, maailma esimene botaanikaaed
 Palazzo della Ragione 11. sajandist
 Scrovegni kabel (Capella degli Scrovegni; 14. sajand); tänu asukohale roomaaegse amfiteatri varemete vahel tuntakse kabelit ka Capella dell'Arena nime all. Kabelis asuvad vararenessansi olulisemateks teosteks arvatud Giotto freskod. Õigupoolest lasi aadlik Enrico Scrovegni 1303. aastal oma isa liigkasuvõtmise lunastuseks ehitada väikese kabelisaali just nende freskode tarvis. Giotto jutustab oma 38 freskol loo neitsi Maarjast ja Jeesusest. 
 Padova toomkirik, mille juures on töötanud Michelangelo ning baptisteerium Giusto de' Menabuoi freskodega.
 Santa Giustina kirik (1502), kaheksa kupli ja 14 külgkabeliga
 Basilica di Sant'Antonio 13.–14. sajandist, tuntud lihtsalt kui Il Santo. Tuntud palverännakukoht, rajatud Padova kaitsepühaku Portugalis sündinud frantsiskaani munga Püha Antoniuse auks, kes suri Padovas 1231.

Piazza del Santol asub Donatello "Gattamelata", 15. sajandil püstitatud Veneetsia kondotjeeri Erasmo da Narni kuju.

Kultuur

Padova ülikool on asutatud 1222. aastal. Lisaks esimesele botaanikaaiale (1545) on Padova ülikool tuntud ka maailma esimese anatoomikumi (1594) poolest. Padova ülikoolis on õpetanud füüsikat aastatel 1592–1610 Galileo Galilei.

Sõpruslinnad

Vaata ka
 Padova lennujaam

Viited

Välislingid

Padova linna ametlik koduleht itaalia keeles

Itaalia linnad
José Luis Rodríguez Zapatero

José Luis Rodríguez Zapatero (sündinud 4. augustil 1960 Valladolidis Hispaanias) on Hispaania poliitik.

17. aprillist 2004 kuni 21. detsembrini 2011 oli ta Hispaania peaminister.

Ta on olnud Hispaania Sotsialistliku Tööpartei peasekretär alates 1988. aastast.

Peaministrina otsustas ta Hispaania väed Iraagist ära tuua ja legaliseerida samasooliste abielu.

2011. aastal teatas majanduskriisi tõttu ebapopulaarseks muutunud peaminister Zapatero, et ei kavatse 2012. aasta parlamendivalimistel osaleda, ja palus parteil valimisteks uue liidri valida.

Tunnustus
 2007 Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk

Hispaania peaministrid
Maarjamaa Risti I klassi teenetemärgi kavalerid
Sündinud 1960
Uppsala

Uppsala (varasem kirjapilt Upsala, soome keeles ka vahel Upsala) on linn Rootsis Uppsala läänis, 70 km Stockholmist põhja pool.

Linn kandis kuni 13. sajandini nime Östra Aros.

Nimevahetuse tingis katedraali põlemise järel Uppsala piiskopkonna keskuse üleviimine Vana-Uppsalast, mis asub praegusest Uppsalast mõni kilomeeter põhja pool, Östra Arosesse. Nimevahetuse kiitis heaks paavst isiklikult.

Ajalugu 
Vana-Uppsalas 1164. aastal moodustatud Uppsala peapiiskopkond oli 11.–12. sajandil Rooma paavsti suunatud ja Rootsi valitsejate ellu viidud Soome vallutamise ja ristiusustamise keskus.

Uppsalas asub Põhjamaade vanim, 1477. aastal asutatud Uppsala Ülikool.

Sõpruslinnad 
  Tartu, Eesti

Vaata ka 
 Uppsala kogudus

Viited

Välislingid 

 Uppsala valla koduleht
 Uppsala turismileht
 Uppsala eesti organisatsioonid
 Uno Schultz: Rootsi Tartus ehk Uppsalas asub ka kuulsa Lillekuninga elukoht, Eesti Päevaleht, 12. september 2006
  Uppsala linnapea saab Tartu medali Tartu Linnavalitsuse pressiteade 4.11.2008

Rootsi linnad
Uppsala lään
Wilfred Bungei

Wilfred Bungei (sündinud 24. juulil 1980 Kabirisangis) on Keenia kergejõustiklane (800 m jooksja).

Saavutused

Maailmameistrivõistlustel 

Edmonton 2001
hõbemedal (1.44,55)

Sisemaailmameistrivõistlustel 

Birmingham 2003
pronksmedal (1.46,54)
Moskva 2006
sisemaailmameister (1.47,15)

Juunioride maailmameistrivõistlustel 

Annecy 1998
hõbemedal (1.47,53)

Isiklikud rekordid

Isiklikku 

Wilfred Bungei on 178 cm pikk ja kaalub 64 kg.

Keenia jooksjad
Sündinud 1980
Snowdon

Snowdon (kõmri Yr Wyddfa) on mägi Suurbritannias, Walesi kõrgeim mägi.

Asub Põhja-Walesis Gwyneddis Snowdonia rahvuspargis.

Kõrgus 1085 m.

Suurbritannia mäed
Ühetuhandelised
Walesi geograafia
Crotone provints

Crotone provints on provints Itaalias Calabria maakonnas. Provintsi keskuseks on Crotone linn.

Haldusjaotus
Crotone provints jaguneb 27 omavalitsusüksuseks (comune).

Välislingid 

 Crotone provintsi kodulehekülg (itaalia keeles)

Itaalia provintsid
Calabria
Barcelona

Barcelona on Kataloonia pealinn, elanike arvult Hispaania teine linn. Linn asub Vahemere rannikul,  Llobregati ja Besòsi jõe suudmete vahel. Linna elanike arv halduspiires on 1 593 000 (2005), kuid koos eeslinnadega on elanike arv üle 4 miljoni. 

Barcelonas asub Kataloonia valitsus Generalitat de Catalunya.

Ajalugu 

Legendi järgi asutas tänapäeva linna kohale Barcino koloonia kartaago väejuht Hamilkar Barkas, Hannibali isa.
Roomlased ehitasid linna kohale oma kindluse umbes 15 eKr. 5. sajandil vallutasid linna läänegoodid ja 8. sajandil maurid. Aastal 801 vallutas linna Karl Suure poeg Ludwig Vaga. Aastal 985 rüüstas Barcelonat Córdoba kaliif Al-Mansur. Keskajal oli Barcelona Aragóni kuningriigi pealinn. 

Pärast liitu Aragóni ja Kastiilia vahel linna areng pidurdus. Linn rüüstati 1640–1652 püsinud Kataloonia Vabariigi likvideerimise käigus ja Hispaania pärilussõja ajal 1714. Felipe V lammutas pool kaupmeeste elurajooni tsitadelli ehitamiseks, et vaenulikku linna ühekorraga karistada ja kontrollida. Katalaani keele kasutamine asjaajamises keelustati.

Linna uus tõus algas 19. sajandil, kui Barcelonast sai Hispaania juhtiv tööstuslinn. Seda märkis ka katalaanide rahvusliku meelsuse tõus. Anarhistidel oli Kataloonias suurem mõju kui kusagil mujal. Hispaania kodusõja ajal oli Barcelona üks vabariiklaste keskusi. Frankistid vallutasid ta 26. jaanuaril 1939.

1992. aastal toimusid linnas XXV suveolümpiamängud.

Kultuur ja vaatamisväärsused 

 Sagrada Família kirik
 vanalinn Ciutat Vella
 okeanaarium
 Parc Güell
 Palau Güell
 Casa Batlló
 La Pedrera
 MACBA (Museu d'Art Contemporani de Barcelona)
 Torre Agbar
 Arc de Triomf

Haridus 

Barcelona ülikool asutati 1450. aastal ja Toulouse Business School.

Transport 

Linnas on metroo ja linna lähedal El Prati lennujaam.

Sport
Linnas tegutseb spordiklubi FC Barcelona.

Kuulsaid barcelonalasi 

 laulja Montserrat Caballé
 laulja José Carreras
 arhitekt Antoni Gaudí
 kunstnik Joan Miró
 ROKi president Juan Antonio Samaranch
 tennisist Arantxa Sánchez-Vicario

Vaata ka
Torre Mapfre
RCD Espanyol
Barcelona protsess
Barcelona mammutimuuseum
Barcelona Ülikool

Viited

Välislingid 

 Barcelona koduleht
 Barcelona Travel Guide

 
Vana-Rooma asulad
Reggio Calabria provints

Reggio Calabria provints oli provints (2. järgu haldusüksus)  Itaalias Calabria maakonnas. Provintsi keskus oli Reggio Calabria linn. 2016. aastast alates on provintsi asemel città metropolitana di Reggio Calabria.

Haldusjaotus
Reggio Calabria provints jagunes 97 omavalitsusüksuseks (comune).

Vaata ka
Costa Viola

Välislingid

 Reggio Calabria provintsi kodulehekülg (itaalia keeles)

Itaalia endised provintsid
Calabria
Vibo Valentia provints

Vibo Valentia  provints on provints Itaalias Calabria maakonnas. Provintsi keskuseks on Vibo Valentia linn.

Haldusjaotus
Vibo Valentia provints jaguneb 50 omavalitsusüksuseks (comune).

Suurima elanike arvuga omavalitsusüksused 
Üle 5000 elaniku elab järgmistes omavalitsusüksustes.

Välislingid

 Vibo Valentia provintsi kodulehekülg (itaalia keeles)

Itaalia provintsid
Calabria
Avellino provints

Avellino provints on provints Itaalias Campania maakonnas. Provintsi keskuseks on Avellino linn.

Avellino piirneb järgmiste provintsidega: Benevento, Foggia, Napoli, Potenza, Salerno.

Haldusjaotus
Avellino provints jaguneb 119 omavalitsusüksuseks (comune).

Välislingid

 Avellino provintsi kodulehekülg (itaalia keeles)

Itaalia provintsid
Campania
Caserta provints

Caserta provints on provints Itaalias Campania maakonnas. Provintsi keskuseks on Caserta linn.

Caserta piirneb järgmiste provintsidega: Benevento, Campobasso, Frosinone, Isernia, Latina, Napoli.

Haldusjaotus
Caserta provints jaguneb 104 omavalitsusüksuseks (comune).

Suurima elanike arvuga omavalitsusüksused 
Caserta suurima elanike arvuga (üle 15 000) omavalitsusüksused on järgmised.

Välislingid

 Caserta provintsi kodulehekülg (itaalia keeles)

Itaalia provintsid
Campania
Salerno provints

Salerno provints on provints Itaalias Campania maakonnas. Provintsi keskuseks on Salerno linn.

Haldusjaotus
Salerno provints jaguneb 158 omavalitsusüksuseks (comune).

Suurima elanike arvuga omavalitsusüksused 
Alttodud tabelis on loetletud enam kui 10 000 elanikuga omavalitsusüksused.

Väikseima elanike arvuga omavalitsusüksused 
Tabelis on loetletud provintsi kolm väiksema elanike arvuga omavalitsusüksust:

UNESCO maailmapärandi nimistu 
UNESCO maailmapärandi nimistusse on kantud kaks Salerno provintsi piirkonda:
 Amalfi rannik (itaalia keeles La Costiera amalfitana),
 Cilento ja Vallo di Diano rahvuspark (Il Parco nazionale del Cilento e Vallo di Diano), koos seal asuvate Paestumi ja Elea-Velia ning Certosa di Padula arheoloogiliste väljakaevamiste aladega.

Viited

Välislingid

 Salerno provintsi kodulehekülg (itaalia keeles)

Itaalia provintsid
Campania
Isernia provints

Isernia provints on provints Itaalias Molise maakonnas. Provintsi keskuseks on Isernia linn.

Haldusjaotus 
Isernia provints jaguneb 52 omavalitsusüksuseks (comune).

Suurima elanike arvuga omavalitsusüksused 
Suurima elanike arvuga omavalitsusüksused seisuga 31. detsember 2011 on järgmised

Välislingid 

 Isernia provintsi kodulehekülg (itaalia keeles)
 iserniaturismo.it

Itaalia provintsid
Molise
Tulemaa provints (Argentina)

Tulemaa provints (ametlikult Tulemaa, Antarktise ja Lõuna-Atlandi saarte provints) on Argentina kõige lõunapoolsem provints. Aastani 1991 oli see Territorio Nacional. 

Provints hõlmab Argentina Tulemaa alad, Atlandi ookeani lõunaosas asuvad Briti valdused (Malviini saared, Lõuna-Georgia ja Lõuna-Sandwichi saared) ning Argentina nõudlusala Antarktikas. Kontroll on Argentinal ainult Tulemaa osa üle. Provintsi rahvusvaheliselt tunnustatud pindala on 21 263 km², koos nõudlusaladega on see 986 418 km².

Vaata ka
Lõuna-Georgia ja Lõuna-Sandwichi saared

Välislingid 
Provintsi kodulehekülg

Argentina provintsid
Kaarma valla lipp

Kaarma valla lipp on endise Eesti haldusüksuse Kaarma valla lipp.

1999. aastal ühinesid Kaarma vald ja Kuressaare vald ühtseks omavalitsusüksuseks. Uue valla nimeks sai Kaarma vald ja kasutusele jäi senine Kaarma valla lipp.

Lipp on kinnitatud 11. märtsil 1993.

Lipu kirjeldus 

Ristkülikukujuline lipp on jaotatud kolmeks laiuks: valge, sinine, valge. Ülemine ja alumine valge laid moodustavad kumbki kolm osa, keskmine sinine aga ühe osa lipu laiusest. Normaalsuurusega lipu laidude mõõtmed on 45:15:45 cm. 

Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7:11.

Põhjendus

Lipu kasutamise kord 
Kaarma valla lipp on Kaarma valla omand, mida käsutab vallavolikogu või vallavalitsus.
Teiste asutuste, ettevõtete, organisatsioonide või eraisikute dokumentidel, suveniiridel jt. toodetel võib Kaarma valla lippu kasutada ainult vallavalitsuse loal selleks ettenähtud maksu tasumisel. Erandjuhtudel võib sümboolika kasutamise õiguse taotleja maksust vabastada. 
Valla lipp on alaliselt välja pandud vallamajal. 
Volikogu istungite ajal on lipp välja pandud ka hoonel, kus istung toimub. 
Rahvusvahelistel, vabariiklikel ja regionaalsetel üritustel võivad lippu kasutada Kaarma valla ametlik delegatsioon või valda esindavad kollektiivid ja üksikisikud. 
Lipu etaloni säilitatakse Saaremaa Koduloomuuseumis. Lipu kasutamine kujul, mis erineb etalonist, kuulub igal üksikjuhtumil läbivaatamisele ja kinnitamisele vallavalitsuse poolt.

Vaata ka 
Kaarma valla vapp
Kuressaare valla lipp
Kuressaare valla vapp
Saare maakond

Välislingid 
 Kaarma valla sümboolika valla kodulehel
 Kaarma valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Saare maakonna lipud
Kaarma vald
Barcelona (täpsustus)

Barcelona on linn Hispaanias, Kataloonia keskus.

Selle linna järgi on nime saanud:
Barcelona, linn Venezuelas
FC Barcelona, spordiklubi

Laulud 
"Barcelona", Freddie Mercury ja Montserrat Caballé laul
"Barcelona", George Ezra laul albumilt "Wanted on Voyage"
"Barcelona", Ed Sheerani laul albumilt "÷"

Vaata ka
Barcelona krahvkond
Barcelona provints
Võrgukeskne sõjapidamine

Võrgukeskne sõjapidamine ehk võrgusõda on sõjanduskontseptsioon, mille kohaselt saavutatakse sõjaline eelis kasutades ära eeliseid infotehnoloogia ja telekommunikatsiooni vallas, mis võimaldavad muu hulgas kiirendada otsustusprotsesse ning parandada iga operatiivüksuse informeeritust hetkeolukorrast.

Tehnoloogiaid, mis võimaldavad võrgukeskset sõjapidamist 

 Võrguarhitektuur, mis tagab pideva andmete liikumise erinevate mobiilsete üksuste, sensorite, inimeste vahel sõltumata kasutavatest sidekanalitest ning sõltumata võimalikest katkestustest üksikute võrgusõlmede vahel.
 Satelliidid, nii sidekanali kui ka info kogujatena. Pakkudes pildilist infot, asukohainfot (GPS), infot ilma kohta, raketihoiatussüsteemi võimalust.
 Raadioside
 Mehitamata sõidukid: praegu enamasti kaugjuhitavad sõidukid, mida kasutatakse luureinfo kogumiseks.
 Üha kasvav arvuti protsessorite jõudlus
 Nanotehnoloogia, mis võimaldab luua kergemaid ja väiksemaid relvi ning miniatuurseid sensoreid
 Tarkvara

Eelised 
 Omavahel 'võrgutatud' üksused võivad olla väiksemaarvulised, liikudes kiiremini ja nõudes vähem ressursse
 Võimalus kasutada uusi taktikaid. Iraagi sõjas kasutasid USA üksused nn sülemlemistaktikat. Omavaheline sidepidamine võimaldab üksustel liikuda hajutatult ilma kindla formeeringuta. Iga üksus teab teise asukohta. Kui üks sattub hätta, siis saavad naabruses olevad üksused kohe reageerida, rünnates vastast sülemina igast suunast.
 Väheneb sensorist-tulistajani reageerimisaeg. Üksused saavad kohe kasutada sensorite luureandmeid, ilma et need peaks enne staablist läbi käima.

Välislingid 
 Network Centric Warfare: Background and Oversight Issues for Congress
 The Implementation of Network-Centric Warfare

Sõjaväe strateegia ja operatiivtegevus
Volžski

Volžski on linn Venemaal Volgogradi oblastis. Asub Volga jõel asuva Volgogradi veehoidla ääres, Ahtuba jõe suudmes. Volga vastaskaldal 20 km kaugusel asub Volgograd.

Volžski kohal asus 18. sajandil tekkinud Bezrodnoje küla. Peeter I käskis sinna rajada siiditehase.

Volžski on asutatud 1951. aastal seoses Volžski HEJ ehitamisega, linnaõigused sai 1954. aastal.

Viited 

Venemaa linnad
Volgogradi oblast
Prato

Prato on linn Itaalias Toscana maakonnas, 20 km Firenzest loodes Arno lisajõe Bisenzio kaldal, Prato provintsi halduskeskus.

Esmakordselt on Pratot mainitud 10. sajandil. Pratot on peetud linnaks, kus võeti esimest korda kasutusele kahekordne raamatupidamine.

19. sajandil sai Prato tähtsaks tööstuskeskuseks. Alates 1950. aastatest on linna elanikkond kiiresti kasvanud. Alates 1980. aastatest elab linnas märkimisväärne hiinlaste kogukond: nad moodustavad 7–10% linna elanikest. Hiinlased nimetavad Pratot Wenzhouks ehk hiinalinnaks.

Pratos asub Austraalia Monashi ülikooli kolledž, kus õpetatakse peamiselt Euroopa Liidu õigust. See on suurim Austraalia haridusasutus Euroopas.

Majandus
Läbi ajaloo on Prato majandus tuginenud tekstiilitööstusele. Tekstiilivabrikud annavad Prato ümbruses tooni tänaseni. Linnas asub ka Prato tekstiilitööstuse ajalugu kajastav muuseum Museo del Tessuto.

Vaatamisväärsused
 Prato toomkirik (ehitust alustatud 1211); seal asuvad Fra Filippo Lippi ja Angelo Gaddi freskod. Kiriku kõrval seisab Donatello ja Michelozzo kavandatud nn Püha Vöö kantsel (1434–1438), kus kord aastas tuuakse rahvale näha vöö, mille neitsi Maarja olevat enne taevasseminekut andnud Apostel Toomasele.
 Santa Maria delle Carceri kirik; renessanss
 Castello dell'Imperatore; 1237. aastal Friedrich II ehitatud kindlus
 Ponte Mercatale sild

Viited 

Itaalia linnad
Toscana
Pajusi vald

Pajusi vald oli vald Jõgeva maakonnas.

Pajusi vald paiknes Jõgeva maakonna loodeosas, piirnes idas Jõgeva valla, lõunas Põltsamaa valla, kagus Puurmani valla ning loodes Järvamaa Koigi ja põhjas Koeru vallaga. Valda läbis Jõgeva–Põltsamaa maantee.

Pajusi valla pindala oli 232,4 km². Maksimaalne ulatus põhjast lõunasse on 16 kilomeetrit ja läänest itta 23 kilomeetrit.

Pajusi vallavanem oli Reet Alev.

Ajalugu 
Pajusi valla omavalitsuslik staatus kinnitati aastal 1991.

2017. aastal ühines vald Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus Põltsamaa vallaga, välja arvatud Kaave küla, mis liitus Jõgeva vallaga.

Loodus
Pajusi vald asus Kesk-Eesti lavamaal, kus peamine maastikutüüp on kergelt lainjas moreenitasandik. Valla kirdeosa ulatub Alutaguse madalikule. Seal paiknevad Tapiku ja Kauru soo.

Pajusi valla peamised loodusrikkused olid viljakas põllumajanduslik maa ja mets, maavaradest on olulisemad turba ja paekivi varud. Valla põhjapoolne osa on rikas metsa poolest, asustus on hõre. Omaette vaatamisväärsus on sealne loodus, metsades esineb põtru, metskitsi, metssigu.

Veekogudest asus valla territooriumil Kõpu veehoidla. Vald piirnes läänes ja põhjas Põltsamaa jõega. Pajusi valla territooriumilt said alguse Pikknurme ja Umbusi jõgi.

Rahvastik

Külad
Vallas oli 23 küla. Need on:

Aidu, Arisvere, Kaave, Kalana, Kauru, Kose, Kõpu, Kõrkküla, Lahavere, Loopre, Luige, Mõisaküla, Mõrtsi, Nurga, Pajusi, Pisisaare, Sopimetsa, Tapiku, Tõivere, Uuevälja, Vorsti, Vägari, Väljataguse.

Rahvaarv 
Asustuse tihedus Pajusi vallas oli väikseim Jõgeva maakonnas. 2010. aasta 1. jaanuari seisuga oli Pajusi vallas 1422 elanikku. Sarnaselt enamiku Eesti maaomavalitsustega iseloomustas ka Pajusi valla elanikkonda vananemine ja kahanemine.

Kultuur
Vallas oli 1 rahvamaja – Pajusi Rahvamaja – ning kolm raamatukogu – Aidu, Pajusi ja Tapiku raamatukogud. Tegutseb rahvatantsurühm Kaljaan.

Haridus
Pajusi vallas töötas kaks lasteaed-kooli – 4-klassiline Aidu Lasteaed-Algkool 9 lasteaialapse ja 19 õpilasega ja 6-klassiline Pisisaare Algkool 32 õpilase ja 15 lasteaialapsega.

Majandus
Põllumajandusliku tootmisega tegelevatest ettevõtetest tegutsevad AS Pajusi ABF, AS Merix Kinnisvara, OÜ Uuevälja Köögivili. Tööstusvaldkonna ettevõtetest Eltor OÜ – elektritööd, kauba- ja reisijatevedu ning veevarustus- ja kanalisatsioonitööd, Kaltsiit AS – paekivikillustiku tootmine ja jaekaubandus, Luige Kivi OÜ – paekivikillustiku tootmine, Lucisi OÜ – lihasaaduste tootmine, Maitsev OÜ – toiduainete tootmine.

Huviväärsused
Pajusi mõis
Pajusi mõisa park
Wahlide perekonna matmispaik ja kabel
Rutikvere mõisa omanike Pistohlkorside perekonna kalmistu
Otissaare linnamägi
Lahavere karstijärv
Tapiku mõis
Tapiku mõisa park
Aidu looduskaitseala

Viited

Eesti endised vallad